Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den drabbar honom visserligen genom de bidrag, som han måste lemna; men han har dock härigenom ett intresse att söka förebygga fattigdomens tillvext, hvilket han icke skulle hafva, om han i första hand drabbades af detta onus. Dessutom om jag, såsom delegare af en rote, sökt indela fattigvården derstädes på ett lämpligt sått, så har jag sjelf omedelbart och i första liand förmånen deraf; hvaremot, om jag skulle befatta mig med fattigvården för hela kommu-! nen, så skulle jag afskräckas från den nödiga omtänksamheten att på eli ändamålsenligt sätt ordna densamma. Jag hvälfver då ifrån 170 Den 30 Augusti. mig besväret på sockennämnden, hvilken också i allmänhet saknar både lid och lust att med detta ämne allvarligt befatta sig. Just pä delta sätt har fattigvården så ofantligt tillvexl och visat så föga tillfredsställande resultater. Det var med afseende härå och för alt underlätta möjligheten att lå en, om jag sä må säga, mera inskränkt omvårdnad om de fattige, som R. St. vid sista Riksdagen begärde att få en sådan fördelning i rotar, hvilken K. M. också i Sin år 1853 utfärdade forfattn. medgifvit. Men dervid har tillkommit det stadgandet, att samtlige vid sockenstämman i beslutet deltagande röstegandes bifall skulle erfordras för en sådan indelnings åvägabringande. Nu har, säger man, erfarenheten tillräckligt ådagalagt, att för åstadkommande af enighet i sådana frågor förulsätfes en så ovanlig öfverennsstämmelse i äsigter, att man i allmänhet icke torde kunna räkna derpå; och om äfven, såsom en talare npgifvit, en sådan öfverenskommelse på något ställe blifvit träffad, torde dock flere exempel derpå vara högst sällsynta. Ty sällan lärer väl inom en kommun linnas någon, som icke så mycket inser sitt eget intresse, alt han icke begriper, att han på detta sätt sjelf drabbas af följderna utaf sina fel.
Men man bör aldrig vä- dra ylle i solsken, utan en mulen, blåsig Annonser mottagas endast mot kontant llqvld I förskott af 2 6 öre pr 4 spalt, petitrad ( Ingen annons införes under I krona resa, göra några uppköp med mera. Så hade klockan blifvit sex på aftonen; jag började känna mig trött och hungrig efter kuskandet fram och åter samt befalde körsvennen att stanna vid första hyggliga restaurant. » (Forts.) Från Iduns läsekrets. Om rullkaminer. I n:o 22 af Idun förekommer en uppsats, hvars senare del — o m rullkaminer — på det lifligaste berörde mina personliga känslor och erfarenheter. S o m jag anser mig vara en stor vän af rättvisa på alla områden, kunde det icke annat än uppröra mig alt höra denna min goda vän — kaminen — så oförtjent förtalas. Under tvänne vintrar har jag jemte min familj njutit värme och trefnad uteslutande genom denna ypperliga pjes, hvarför jag anser mig berättigad att med några ord bemöta beskyllningarna. Angående » atmosferförpestandet, strupkatarrbefodrandet och hufvudvärksförskaffandet » så har hvarken jag eller många bekanta, som begagna dylika kaminer, erfarit något men, t. o. m. mina krukväxter ha ej lidit skada. Mattor o c h golf behöfva ej heller förderfvas, om man blott går försigtigt till väga, och vid kakelugnseldning är j u dessutom äfven försigtighet af nöden. Den dag passar bäst dertill; så sopar och skurar man vät i garderoberna innan kläderna hängas in igen. Muffar och mindre pelsvaror samt ullgarnsnystan, muddar, yllelappar, ja, allt, som kan gifva målen näring, samlas ihop och stoppas i linnepåsar eller, om sådana ej finnas, i papperspåsar och läggas i kakelugnar, sedan askan är väl uttagen och ett papper lagdt på botten. Man kan stoppa kakelugnarne alldeles fulla; målen hittar ej dit, om dörrarne äro stängda och spjellen öppna. Sängkläder böra i motsats till ylle vädras vid starkt solsken, hvilket verkar godt på fjäderkläder.
Med besvarande af de gjorda anmärkningarna anser Utskottet, uppå anförda skäl, >553 Den 31 Jall e. m. ingen annan utväg i detta hänseende återstå, än att Riksens Ständer i underdånighet hemställa, det täcktes Kongl,' Maj:t, af Hvad medel heldst i Nader kan finnas lämpligt och hvilka ej äro för beftämda utgifter påräknade, utan kunna härtill vara att tillgå, låta anordna hvad sorn pröfvas för Theaterns bibehållande och behof er.fordet> ; "j!;. 1 um fij f;J<; >1/ AZuoX lirf 2:0 Från Förstärkta StatsUtskoUfAjuft den 30 Juli, hvarigenom tillkäpnagifve.a^tt genom anställd votering heslvtot hlifyji^.ait extra Cihartae Sigillatas stämpling7 holm må afskaffas, j" t . 3:0 Från Förstärkta Stat?Ut«kottet, af den 30 Juli, hvarigenom Utskottet tillkännagifver resultaten af de inom det Försjärfcta Utskottet anställda voteringar öfver dk till Utskottets afgörande hänskjulna Revillnings». frågor, 4:0 Fran Särskildta Utskottet, af den 28 Juli, innehållande Förslag till jemknin, gar uti de af Utskottet beredda mål, hvarom de Respectiva RiksStånden stadnat uti olika meningar* 5:0 Från OeeonamieUtskottet, af den 28 Juli, innehållande svar, utan nåjjon förändring i Utskottets Betänkande, å den DtnxZl JM *• m - • 559 hos Ridderskap^ • oth' jådtiln. ^jtwda aninärkniop/vjd UtsksfMeliö
Banco; 3:o För att medföra bysättwing, hörde skalden uppgå till ett visst belopp, bestämdt efter gäldenärs lefnad sförhållanden, sd att t. ex. arbetskarlen ej md kunna bysättas för en summa, understigande en månads arbetsförtjenst,o.s. v., j>å det att icke, såsom nu händer, en menniska kan långa tider vara by!att för några få Riksdaler,som han på några dagar kunnat förtjena. Dessa 31 inimibeslämmelser blefvo visserligen svåra att tillämpa, men något borde häruti stadgas; 4:o Ingen borde få i sitt hus eller hem gripas och Dysättas, men väl sd snart han träder ett steg utom det hus der han bor. Så tilfginge det i England, och husfriden vore i Sverige lika gammal. Kunde likväl detta stadgande ej bifallas, borde åtminstone gäldenär vara fri uti sitt hus från klockan g om aftonen till klockan 6 nästa mor gonea, på det alt icke gäldenär må, såsom nu stundom sker, ryck; s ur sängen nattetid; 5:o folk af samma bildningsgrad horde logeras tillsamman;, och alltid enskilda runi medgifvas den hy satte så långt utrymme tillåter; 6:0 ingen, sorn är öfver 60 är gammal, må hållas bysatt; 7:0 ingen borde längre än tvä är kunna för samma skuld hållas bysatt. Ar gäldenär för flera skulder bysatt, horde tiden af räknas på alla skulderne.
Af inkommet protocolls-utdrag af den 7 dennes från Vällofl. Borgare-Ståndet inhemtades, att, vid skedd föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets betänkande, N:o 83, i anledning af väckta motioner om ändring uti hittills gällande bestämmelser, i afseende på Sveriges och Novriges ömsesidiga handels-förhållanden, Vällofl. Borgare-Ståndet beslutat inbjuda Med-Stånden att sig förena uti dess i afseende på nämnde betänkande fattade beslut, att Rikets Ständer må hos Kongl. Maj.t i underdånighet anhålla, att Kongl. Maj:t täcktes i Nåder utse och förordna en Comité af Svenske och Norrske erfarne och practiskt kunnige män, för att undersöka, hvilka förändringar uti nu gällande bestämmelser i afseende på handelsoch sjöfarts-förhållandena emellan Sverige och Norrige, kunna vara för trafikens ändamålsenliga underlättande Rikena emellan af behofvet påkallade, samt derefter uppgöra ett förslag till Författning i ämnet, som torde Rikets Ständer i Nåder meddelas: Preste-Ståndet, som bifallit Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets utlåtande, N:o 83, fann icke skäl vara frångå sitt beslut, utan lade ifrågavarande inbjudning till handlingarne. S. D. Föredrogs ånyo Lag-Utskottets betänkande, N:o 31, i anledning af väckta motioner, angående förändring i vissa delar af nu gällande lagstadganden om giftorätt och arfsrätt, samt morgongåfva och fördel; I sammanhang härmed föredrogos ej mindre Högloll. Ridderskapet och Adelns denna dag skedda inbjudning lill Preste-Ståndet att deltaga i Högberaälde Stånds, enligt meddeladt protocolls-utdrag af den 11 den - Bih.till R. St. Fröt. 1844. 9 Sami. 56 442 Prot.-Utdrag, den rf December 1844- lies fattade beslut, rörande ifrågavarande betänkande, än ock en från Hederv. Bonde-Slåudet ankommen inbjudning att biträda dess, genom protocolls-utdrag af den 4 dennes, Preste-Ståndet meddelade beslut, angående samma ämne.
Lån, i Vestra delen Vestra-Norrlands Lån, i Norra delen af Vesterbottens och Norra delen af Hallands Lån, samt i ofra delen af Norrbottens Lån; — Och får Stats-Utskottet särskildt tillkännagifva, det Utskottet, i fall Riksens Hoglofl. Ständer skulle till ifrågavarande hemställan lemna bifall, år betänkt på att utse och å MedicinalYerkets Stat uppfora erforderlige medel. 5)86 StatsUtskottets Betcinkanden. Beträffande det närmare bestämmandet af Stationerne för desse Läkare, så anse Utskotten dermed bora förhållas efter hvad i 3 §. af Instructionen får Provincial-Medici den 13 Junii 1822 finnes stadgadt, eller att detta må bero på Kgl. Maj:ts, efter Dess Sundhets-Collegii och vederbörande Dess Befallningshafvandes hörande, fattande Nådiga Beslut. Slutligen och med anledning af Nils Strindlunds yrkande, att rättighet till anläggande af ett Apothek i Sollefteå måtte beviljas, få Utskotten tillkännagifva, det Utskotten funnit detta ämne vara af enskild beskaffenhet, att någon åtgärd derutinnan icke kan Riksens Ständer tillkomma, utan tillhör det vederbörande att, för vinnande af en sådan rättighet, anmäla sig å behörig ort. Detta allt understålles dock vördsamt Riksens Hoglofk Ständers Eget beprofvande. Stockholm den 20 Maji 1823. Riksens Höglofl. Stånders Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotts Utlåtande, i anledning af RiksdagsFullmågtigen från Vester-Dalarne Eric Anderssons Motion» om anslag af Medel till en Myrs uttappning. Från Hedervärda Bonde-Ståndet hafva Statssamt Ekonomi-Utskotten erhållit Remiss å Riksdags - Fullmågtigens, från Vester-Dalarne, Eric Anderssons Memorial, deruti han yrkat anslag af allmänna medel, till uttappning af en i medel» puncten af Malungs Socken, utmed Ve» ster-Dals-Elfven belägen
— Och säg, Lovisa, var det ej en sådan där liten skärfva, som kom helt oförhappandes i din väg, när du trodde att det var » bara en barmhärtighetsinrättning » i stället för ett folkkök där ute på utställningen. Barmhärtigheten bör göra och gör sin stora insats i lifvet — men här är och vore den ej på sin rätta plats. Till folkköket komma arbetets söner och döttrar i stora troppar med sin själfförvärfvade penning i handen, gladt spörjande: » Hvad bjudes man på i dag? » Huru skulle de känna det, om maten gafs dem af barmhärtighet? De skulle visst aldrig vända åter dag efter dag, som de nu göra. Nog skulle kanske mången gång både de och vi önska, att måten serverades dem varmare — men vi känna förhållandena och veta att deras frihetsminuter äro räknade, för dem har det mera värde, mera nytta med sig att erhålla den genast. Den som har tid och vill vänta, den får så gärna sin matportion så kokande het som endast ett ångkök kan bjuda. Mer än gärna skulle vi se att knifvarne kunde räckas lika blanka och skinande, som under de första timmarne af serveringen, men tiden vill ej räcka till mera än att diska dem rena och detta göres grundligt i hvar mans åsyn. Lovisa lilla, du, som de flesta af oss hvilka stå här, är själf husmoder, och nog vilja både du och vi så fnnerligen gärna, att vårt eget rike skall vara mönstergilt, men huru ofta kan ej denna vår önskan af en eller annan anledning slå fel — och nog får din och vår » Ruff » mera än en gång tåligt bida till bättre dag kommer. Och så är det här ute i den stora bikupan, mycket skulle den goda viljan önska hafva annorlunda, om det blott ginge för sig. Vi anse oss ej ofelbara, vi äro endast några trådar i den rikt veckade mantel, som den väna mälardrottningen kastat äfven sina axlar i denna härliga sommar, svaga trådar som dock hafva sin betydelse, sin plats att fylla. Kom, Lovisa, ställ dig ibland oss, låt skärfvan smälta, räck oss handen, hjälp att ändra hvad ej godt är. Den utanför stående ser ofta skarpare, tydligare än den som står där inom.
Ständers uppmärksamhet å den omständighet, att, derest intet Manufactur-fonden erhåller ökade creditiv, skall antingen, med ännu någon tids fortgående stigande af fabrikernes antal och tillverkningsbelopp, den lånerält af omkring 20 procent, hvilken fabrikerne nu njuta, nedgå till 15, 12, ja kanske än lägre procent, eller ock skall den bristande tillgången för fabrikernes underlättande rent af hindra deras tillväxt och förkofran; det förstnämnda af dessa alternativa resultat under den första tiden skall, i alla fall, icke långt till, medföra det senare alternativet; och verkningen deraf på landets öfriga näringar, åkerbruk, bergverk, m. m., äfvensom derefter på alla Statens intrader och samhällets välfärdsförhållande, bör ej kunna förbises af någon fäderneslandets vän. Jag anser det alltså vara bland de aldraangelägnaste föremål för Rikets Ständers omtanka och beslut, att söka consolidera fabrikernas bestånd och framgående, hvarföre jag, såsom min serskilda tanka, får tillstyrka, att Rikets Ständer ville bifalla Konungens Proposition i dess helhet, men för det fall att deremot skulle möta betänklighet, att Rikets Ständer åtminstone må berättiga Manufaclur-Disconlen att använda dess nu egande dels egna capital, dels gamla creditiv på det för fonden nyttigaste sätt, och berättigas alt genom upplåning på grund af sådan fond öka sin utlåningsrörelse. Detta afsågs med ett af Herr Leffler, under hans deltagande i Utskottet, framställdt förslag, hvilket HerrjCapitaine Oxehufvud med obetydlig modification nu framställt, och för att intet föranleda flera skiljaktiga meningar, antar jag äfven i allo det af Herr OxehuJvild, redigerade förslag.” N:o 2C)4- Ankom till Exp.-Utsk. den i5 October. Utlåtande, öfver anmärkningar vid Betänkandet N:o s66, i fråga om beviljandet af ett Creditiv för bestridandet af de kostnader, som genom farsoten Cholera föranledas.
Från Wallo fl. Borgare-Ståndet» S. D. Föredrogs ånyo Banco-Utskottets Memorial, N:o i4y, med öfverlemnande af voterings-propositioner, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut vid Utskottets, under N:o it+a, afgifne Utlåtande; voteringspropositionerne godkändes, och Ståndet lät bero vid den, uti slutperioden utaf Memorialet .N:o 147, af Utskottat gjorda hemställan» Prof. Ut dr. d20 Maji i835. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne förstärkta Banco-Utskottets Memorial, N:o i/\6, med anmälan om utgången af de omröstningar, sorn inom förstärkta Utskottet blifvit anställde öfver åtskilliga frågor, upptagne i Banco-Utskottets, under JVrris 76, 121 och 137, afgifne Memorial. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Stati Utskottets Utlåtande, JN:o 474. i anledning af erhållen återremiss af Betänkandet N:o 472, rörande Fullmägtiges i Riksgälds-Conloret gjorda hemställan, att hvad som vid innevarande Riksdag blifvit stadgadt i afseende på Bankens Tjenstemän, hvilka, när de befordras, innehafva tjenster utom Banco-Verket, måtte få gälla och tillämpas för Riksgälds-Contorets Tjenstemän. Från Hedervärda Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Banco-Utskottets Memorial, N;o *47» Inet^ öfverlemnande af voterings-propositioner, i anledning af RiksStåndens skiljaktiga beslut vid Utskottets, under N:o 14.2, afgiine Utlåtande.
På de sista tvenne decennierna har en hel litteratur på Tyska, Franska, Engelska och Italienska språken uppvuxit allena ang:de dödsstraffets afskaffande; ja, i Italien utgifves sedan 4 år tillbaka en särskild tidskrift, blott i afsiet alt genom den allmänna opinionens påtryckning kunna verka för nämnda ändamål. Till försvar för dödsstraffets bibehållande anföres vanligen, att efter rättvisans fordringar måste det största qvantum strafflidande — det är lifvets förlust — följa på de grofsta brotten, t. ex. på mord. Men vid sådant raisonnement utgår man omedvetet från talions-principen; och då man snart finnér, att densamma vid ringare brott än mord och dråp, leder, konseqvent tillämpad, till den grofsta orättvisa, månne den också icke vid sistnämnda brott kan genom konseqvensen föra till hvad, som är långt ifrån rättvisa? Jo, säkerligen. Fordrar nu rättvisan, att hvarje mördare skall mista lifvet, då måste en riktig slutledning tvärtom ådagalägga, att hvarje gång mördare benådas, sker en afvikelse frän rättvisa; och då de benådades antal i sednare tider varit mycket större än de allifvades, skulle sådant snarare vittna emot än för rättvisa i tillämpningen. Vidare säger man, att straffets ändamål är försoning, och att vissa brott äro så grofva, att den allmänna rättskänslan ej kan försonas utan blod lör blod. ])e, som hylla denna åsigt, utgå uppenbarligen från härndén såsom princip, antingen de nu vilja bringa en förment vredgad Gudomlighet ett dödsoffer eller skänka det åt den retade hopen. Det är visserligen sannt, att då ett mord blifvit begånget, hör man ej sällan ropas på mördarens aflifvande såsom en rättvis vedergällning för att lugna hvad man kallat en allmän opinion. Dessa rop äro dock oftare uttryck af en mer eller mindre fin hämdkänsla, som söker sin tillfredsställelse, än resultatet af någon verklig, från en högre sedlig synpunkt utgående reflexion öfver dödsstraffets rättmätighet och nödvändighet.
B:co, beräknad i förhållande till de 22 år han i det Allmännas tjenst tillbragt. §• 3- De i Banco-Reglementets 3 Art. 3 Afd. 1 §. medgifne t il 1 fäl lige Arfvoden af Bankens Omkostnads - Räkning för sådane Extra Ordinarier utan Lön , som vid sjukdomsförfall för* ordnas af Banco-Fullmägtige. 35 ordnas att bestrida Ordinarie tjenstgöring, och hvilka Arfvoden förut vanligen varit beräknade efter lägsta Extra Lönen till go R:dr för året, hafva, på skäl, som af Commissariatet uti ett den 30 Augusti 1827 förehafdt Memorial finnas utvecklade, fått derefter bestämmas till hälften af lägsta Ordinarie-Lönen, eller 150 R:dr B:co för år räknadt. §. 4. Af sådane förslitne och bristfällige smärre Sedlar , som Bankens Commissarier med Stöd af Banco-Reglementets 4 Art. 2 Afd. 5 §. ansett sig ej kunna godkänna, och hvilka sedermera blifvit till Banco-Fullmägtiges pröfning anmälde, har vid några få tillfällen inlösen blifvit af Fullmägtige rnedgifven; såsom af Protocollerne för den 27 September och den 13 December 1827 , samt den 22 Maji och 4 September innevarande år inhämtas. §• 5- Banco-Fullmägtige hafva, såsom deras Protocoll för den 21 Februari innevarande år omförmäler, likmätigt Banco-Reglementets 4 Art. 3 Afd. 13 §., efter förrättad Inspection af Arbetsförvaltningen, och Revision af Räkenskaperne för år 1827 vid Götha Canal-Verk, meddeladt Hrr Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret underrättelse om det dervid befunne förhållande, samt att i följd deraf något hinder mot utbetalning af 1828 års Byggnads-Lånebiträde ej uppstode.
Om jag med det begrepp, jag bar om domarens omdöme och aktning för sig sjelf, kunde i den föreslagna lagförändringen se någon möjlighet af ett band eller ett intrång på folkets frihet, skulle jag dela den välde talarens farhågor; ty jag har redan förut förklarat, alt jag delar och högaktar hans känsla för friheten, och detta, jemte förklaringen att jag anser hans farhågor endast härr leda sig från oredighet i sjelfva begreppet, bör (reda mig från all misstanka att i någon mån vilja träda hans öfvertygelse för nära. Hr Hjerta, Lars Joh.: Jag skulle icke hafva upptagit tiden med något yttrande i detta ämne, emedan jag, i följd af Utskts sätt att behandla frågan, har föga hopp alt lunna gora min åsigt gällande, om jag icke ansett mig skylr dig att till besvarande upptaga dels några särskildt emot mig riktade anmärkntr i Utskts betänk, och dels Hr v. Ståbis sednaste yttrande, deruti han sökt undanrödja Hr Dalmans inkast, att frågan borde behandlas mera från en politisk synpunkt än i stöd af rättsgrunder. I detta sistnämnda afseende får jag fästa uppmärksamheten derpå, att om (nan blott vill behandla frågan ur juridisk synpunkt, måste man erinra sig, att första rättsgrunden för all Jag är, att hvarje samhällsmedlem bör hafva lika rätt inför lagen, och att Konungen således i afseende på lagens skydd ej har större prerogativ än tiggaren, med det enda undantag, att Konunr gen ej är inför lagen ansvarig för sina gerningar.
Då svaranderne härefter lemnades tillfälle att i anledning af de framställda jäfsanmärkningarna och i öfrigt i fråga om RiksRättens sammansättning sig yttra, förklarade H. E. Herr Grefve Löwenhjelm, å egna och öfrige tillstädes varande svaranders vägnar, att de, för deras del, icke hade några jäf emot RiksRättens Ledamöter att anföra; och f. d. StatsRådet Herr Grefve Hård tilläde, att då, hvad serskildt anginge de af Herr Justitieombudsmannen emot Herrar Presidenterne Westerstrand och af Billbergh gjorda jäfsanmärkningar, bemälde Herrar Presidenter destomindre skulle kunna af förevarande saks utgång vänta nytta eller skada, som RiksRättens utslag deruti icke kunde leda till rubbning af de förhållanden, hvilka genom Kongl. Maj:ts Beslut i anmärkta ärendena blifvit bestämda, ansåg Herr Grefven berörde anmärkningar icke böra bifallas. Sedan Herr StatsRådet Ihre och Herr KansliRådet Ulfsparre, på tillfrågan, förmält sig vilja emottaga de afgifne anmärkningsmemorialen, den förre å H. E. Herr Friherre Stjernelds vägnar och den sednare för Herr f. d. StatsSekreteraren Danckwardt samt om kommunikation af samma memorial med bemälde svarande besörja, förklarade Herr Justitieombudsmannen, att han, på det skriftvexlingen icke måtte uppehållas, för sin del, ej hade något att emot det föreslagna kommunikationssätlet invända; dock att Herr Justitieombudsmannen härigenom icke ville hafva medgifvit, att H. E. Herr Friherre Stjerneld äfven framdeles under rättegången blefve från personlig inställelse frikallad; 80 hvaremot Herr Justitieombudsmannen, med afseende å beskaffenheten af den sak, deruti Herr f. d. StatsSekreteraren Danckwardt vore tilltalad, icke ville bestrida, att Herr f. d. StatsSekreteraren finge genom behörigen befullmäktigad! Ombud svara. Parterne fingo nu afträda.
Rdr årligen i t vänne år, och gillade för öfrigt Utskottets Utlåtande; N:o 66, i anledning af åtskilliga motioner om beviljande af pension för aflidne Kamererarcn J. Wallmos enka och barn, bifölls. S. D. Föredrogos å nyo och lades till handlingarne Bevillnings-ZJtskottets Memorial, N:o 46, i anledning af från Högloflige Ridderskapet och Adeln erhållen återremiss å Utskottets Betänkande, N:o 36, angående verkställigheten af Rikets Ständers beslut, alt sportlarne inom Kongl. Majrts Cancellie hädanefter skola utgå till Kronan såsom Chartae-Sigillataeafgift. S. D. Föredrogos å nyo och biföllos Lagoch Oeconomie-Utskyttens Betänkanden.* N:o 3o, öfver väckta motioner, om ändringar i nu gällande föreskrifter, angående deltagningsskyldighet i Kyrkooch Prestgårds-byggnad; N:o 31, öfver vackt motion, 0111 upphäfvande af nu gällande föreskrifter om husbyggnad å hemman på landet; W:o 32, i anledJtiHf, till R. Se. Frots x834> 9 Samt. nidra Bandet, 4 atdra Häftet. 26 Prot, Ut Jr. d, 8 Dec. 1834-' ning af väckt fråga om skyldighet för Rikets Hof-Räller och Collegier alt vid hvarje Riksdag inkomma med Utlåtanden öfver Lagstiftningens verkningar. S. D Föredrogos å nyo och biföllos Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets Utlåtanden: K:o 137, i anledning af väekta motioner, 0111 reglering dels af den till Stapelstäderna utgående tolag dels af de såkallade Stads-andelarne i Uppstäderne; K.'o i38, i anledning af väckta motioner, om utvidgad sågningsrätt å så väl skattlagde som husbehofs sågqvarnar. S. D„ Föredrogos å nyo och biföllos Lag Utskottets Betänkandenr N:o 163, öfver Herr F. L.