Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skri/velsej N.-o Transport 8,588,380: af den sednare deltagit uti afgiften med 7,500 r:dr, från salu-accis befriats, föreslagen att nedsättas lill 3,000 r:dr; ocli ehuru, enligt hvad Rikets Ständer inhemtat, sedan högstberörde nådiga proposition blifvit aflåten, städerne Sköfde, Carlstad och Arboga jemväl befriats från salu-accissens utgörande, samt dylik befrielse redan under den 15 Febr. 1839 blifvit staden Ystad i nåder medgifven, hvilket dock ej är vordet iakttaget hvarken .vid den år 1841 eller den år 1845 upprättade tarif till reparation afsaluaccis-ersättningen utaf städerne; likväl och som den sålunda skedda förminskning uti saluaccis-afgiftens vid sednaste riksdag beräknade belopp, 11,000 r:dr, sammanlagdt icke uppgår till 8,000 r:dr, hvadan skillnaden, sorn af öfrige städer, uti hvilka rättighet att, utan afgift, införa och försälja kött, bröd och dricka ännu ej är landtmannen förunnad, fortfarande bör erläggas intill dess sådan införselsoch försäljnings-frihet uti någon al dessa städer varder beviljad, då året derefter, samma stad från berörde afgift befrias, fullt motsvarar hvad uti den nådiga propositionen är vordet på räknadt, hafva Rikets Ständer, i öfverensstämmelse med densamma, upptaget en summa af 3,000: såsom städernes saluaccis-afgift, att fördelas och utgå enligt den af Rikets Ständer fastställda tarif, som linnes den nya Bevillnings-sladgan bilagd. 3:o Postmedlen. I enlighet med hvad i fråga om regleringen af utgifterne under riksstatens sjunde hufvudtitel är i underd. anmäldt, har statsverkets inkomst af postmedlen blifvit upptagen till 115,000: och postverkets omkostnader till
Af Stats-Rådets Ledamöter skola Sju vara Chefer, hvar för sitt Departement, nemligen: Justitie-Stats-Ministern, för JustitieDepartementet; Stats-Ministern för Utrikes Ärendena, fiir Utrikes-Departementet; En Chef och föredragande Stats-Råd C1 för Lamltförsvars-Departementet, hvilken tillika vare Konungens Rådgifvare i Kommandomål för Arméen; En för Sjöförsvars-Departementet, hvilken tillika vare Konungens Rådgifvare i Kommandomål för Flottan; En för Civil-Departementet; lån för Finans-Departementet, sami lån för Ecklesiastik-Departementet. Den närmare fördelningen af ärendena, Departementen emellan, bestämmes af Konungen, genom en särskilt utfärdad, offentligen kungjord stadga. Bland de Tre Stats-Råden utan Departement böra minst Två hafva förvaltat Civil Beställning. Af Stats-Rådets Ledamöter skola Atta vara Chefer för hvar sitt Departetement, nemligen: Justitie-Stats-Ministern för En för Ecklesiastik-Departementet, samt En för Departementet för Allmänna Arbeten och Kommxmikationsanstalter. Den närmare fördelningen stadga. Bland de Fyra Stats-Råden utan Departement böra minst Två hafva förvaltat Civil Beställning. Hänvisning: Kongl. Maj:ts Nådiga Propos. Bihang till Riks-St:ns prot. 3 Sami. Konstitutions-Utskottets Mern. Ridd. o. Adelns prot. Preste-Ståndets prot. Borgare-Ståndets prot. d. 18 Nov. 1857. Förslag till ändring i 5 och 6 §§ Regerings-Formen, angående eft nyR Stat »-Departement. (Anin. Om Kongl. Maj:ts ofvan omförtnälda Nådiga Proposition, angående ändring af 5 och 6 §§ Regerings-Formen, i afseende å Stats-Rådets sammansättning, varder af Rikets Ständer antagen, kommer det under detta N:o upptagna förslag att förfalla.)
N:o 15. afsked icke få blifva alldeles cliartsefrie , de åtminstone icke bora charteras annorlunda, än såsom Utslag från det Embetsverk , hvarest alskedet utlärdas,” Herrar Prostarne Dillner och Grape samt Herr Kyrkoherden Lyth voro, i fråga örn Afskeds-chartering, af enahanda tankar. Herr af Billbergh, J. P.: ’’Då uti 1 6 §. stadgas, att Collegier, Embetsverk och Embetsmål] skola, uppå requisition, erhålla det för utöfningen af deras Embeten erforderliga stämplade Papper; att det åligger Domare och Häradsskrifvare, eller den Mantalsskrifningen förrättar, att vara försedde med tillräckligen stämpladt Papper, till erforderligt belopp, och att för öfrigt, så väl i Städerna som på Landet, erforderligt antal ChartseSigilatae-Försäljningsmän utses och förordnas, vill häraf synas, hvad ock nu gällande Stadga föreskrifver, att olika skyldigheter, i säkerhetsoch redovisningsväg, böra tillhöra dem, hvilka, i kraft af innehafvande Ordinarie tjenst, äro förpligtade att hålla Allmänheten tillhanda stämpladt Papper, och olika dem, hvilka frivilligt åtaga sig en sådan befattning, utan att innehafva ordinarie tjenst. De nu gällande stadganden, att hos alla, som hafva uppbörd af stämpladt Papper, bör inventering ske, vid hvarje års sint; att försäljningsman, som ställa borgen för sin uppbörd, skola år; Bil. till Bcvilln. Utskot. Betänk.
R:dr skulle beviljas till aflönande af dupplikanter vid Elementar-läroverken, hvartill medel nu å dessa Läroverks ordinarie anslag anvisades, samt en dylik summa af detta anslag i stället disponeras för Lärare-seminarier. Utskottet hyser fortfarande den åsigt, att organisationen af ifrågavarande Seminarier alltid måste i någon mån blifva beroende af den allmänna regleringen utaf läroverken och derföre icke synes kunna rätt genomföras utan i sammanhang med denna reglering; och då för öfrigt motionären icke framlagt någon plan för Seminariernes organisation, utvisande antalet af de lärare, som vid den kunna behöfvas, och beloppet af de löner, dessa böra erhålla, i följd hvaraf 'ali ledning saknas för bedö mande af den anslags-summa, som må för ändamålet erfordras, har Utskottet, vid sådant förhållande, ansett sig böra förnya sin förut gjorda hemställan, att ifrågavarande motion icke måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Beträffande förevarande punkt i öfrigt, är anmärkt, inom Preste-Ståndet, vid morn. c., angående begärdi arfvode åt en Bibliothekarie vid Westerås Gymnasium, och förra delen af inom. d., rörande äskad tillökning i lönen för läraren i fremmande lefvande språk vid Wisby läroverk, till likhet med hvad för dylika lärare vid öfrige Elemenlar-läroverk blifvit beviljadt, att dessa båda frågor icke stöde i oskiljaktigt sammanhang med läro-verkens organisation och alltså kunde, oberoende af denna, till pröfning företagas, hvarvid de gjorda framställningarna borde af Utskottet understödjas, samt vid mom. f, i fråga om ersättning till Götheborgs läroverk för den i lärarnes löne-förmåner inberäknade räntan af den s. k.
Dessa äro de grundsatser, som Rikets Ständer i väsendtlig mån tagit till ledning vid bedömandet af förevarande lagförslag, hvilket Rikets Ständer funnit hufvudsakligen afhjelpa bristerna i nu ifrågaställa del af Svenska lagstiftningen. Ansvarsbestämmelserna för lindrigare våld å person, hafva, i eldighet med tidens fordringar blifvit betydligt skärpta, hvaremot dödsstraffet alldeles bortlagits i ålskillige af nu gällande lag uppräknade fall, såsom för alla slag af enkelt dråp, äfvensom för barnamord. Förslaget innebär likväl i detta hänseende i sjelfva verket icke någon nyhet, enär allt hvad detsamma derutinnan innehåller redan genom de regelbundna benådningarne blifvit godkändt och vunnit häfd. Men ehuru Rikets Ständer, enligt hvad här ofvan förmäles, ansett ifrågavarande författningsförslag hufvudsakligen uppfylla sin bestämmelse, har detsamma likväl lemnat rum för åtskilliga anmärkningar, för hvilka och deraf föranledda afvikelser från E. K. Maj:ts nådiga förslag, Rikets Ständer nu gå att i underdånighet redogöra, dervid Rikets Ständer ansett sig böra särskildt angifva grunden för den första och vigtigaste af dessa afvikelser, helst densamma eger inflytande på åtskilliga af de följande. Såsom af den nådiga Propositionen synes, är dödsstraffet för vissa brott bibehållet. Då emellertid en betydlig inskränkning i användandet af detta straff af allmänna rättsmedvetandet högt påkallas och dödsstraff för mord, hvaribland äfven giftmord, i sednare tider ej sällan blifvit af nåd efterskänkt, hafva Rikets Ständer föreställt sig att, när ett sådant förhållande egt rum hittills, då lagen vid begreppet mord lastar såsom kännetecken, att brottet skett försåtligen och i löndom, benädningsrätten än oftare skulle komma alt tillämpas när, såsom E. K. Maj:ts förslag innehåller, detta brotts karaktär blifver jemförelsevis mer omfattande.
Radman och MagistratsSecreterare R.dr 2 _. Notarier, NotariiPublici, Actuarier, Casseurer och Fiscaler, med flere , 1 10 Grosshandlare , . , . 3 3!» Andre Handlande och Fabriqueurer „ 2 24 Mäklare och SkeppsClarerare . , 1 24 SkråHandtverkare och Manufacturister 1 12 Andre Borgare . , . 1 1 Städerne af Fjerde Classen : Rådman R:dr I 24 Notarier, med de flere ofvan uppräknade 36 De som vunnit Burskap på Ut.ikes Handel , . g ___ Andre Handlande och Fabriqueurer „ 124 SkråHandtverkare och Manufacturister 1 Andre Borgare, som ej lyda under Skrå — 36 1 Städerne af Femte Classen-; Rådmän R:dr 1 Notarier med de flere . , , — 24 Handlande och Fabriqueurer , , 1 24 SkråHandtverkare och Manufacturister 1 __ Andre Borgare som éj höra under Skrå 24 Bihang till Riks. StPrat, i8i?~.i8i8- $:te Sami, N;r 13,(4. Bevilinings Utslå Betänkanderi. För öfrigt skola så väl i Städerne som pi, Xandet, Commissionär6t, Ombudsmän, StetbhusKammererare, Private Secreterare och förin mere* rare, Hof-, Språk-, Fäktoch Dans-mästäre med flere af lika vilkor, erlägga . R:dr i 24 HändelsBokhållare och Casseurer * 3 Andre HandelsBetjériter sätil t HandelS Xärlingar -t ♦ •- * . i 36 Fabriksmästare} söm ej arbeta för egen räkning . j i * < — 24.
Härigenom förekom mes ock, på möjligaste sätt, en allmän förlägenhet och allt sker då i stillhet, genom Banco-Fullmägtige, som säkert icke skola underlåta, att vidtaga kraftiga åtgärder till reda fondens säkerhet och såmedelst göra sig förtjente af Rikets Ständers Deni lemnade förtroende, och att alltid handla efter sig företeende omständigheter och Fullmägtiges bästa öfvertygelse till Banco-Verkets säkerhet och förkofran i förening med det allmännas förmån och trefnad. Öfverlemnande denna vigtiga fråga till Rikets snart sammanträdande Ständers och Deras Banco-Utskotts upptysta bedömande, vågar jag smickra mig med hoppet, att min nu yttrade åsigt skall af Rikets Ständer gillas, och sålunda icke en reglementarisk föreskrift, i enahanda syftning med det af Herrar Revisorers Pluralitet i frågan afgifna yttrande, intagas uti ett blifvande I3anco-RegIemente, hvarigenom Fullmägtige ofelbart skulle hindras att i och för reela fondens förstärkande vidtaga de åtgärder, som, efter sig företeende omständigheter, kunna finnas erforderlige för befrämjande af Bankens och det allmännas sanna fördel. Revisoren J. J■ Ruthberg har i denna reservation, till alla delar, sig förenat. af Handlanden M. Areschoug i anledning af Revisorernes beslut i fråga om visst årligt maximibelopp af vexlingsförskott från Banken, får jag mig reservera, med förklarande, att åtminstone för ett Län af sådan vidd och storlek, som Kronobergs Län, en summa af allenast 20,000 R:dr årligen i och för utbyte af derstädes i omlopp varande förslitne Småsedlar, efter min öfvertygelse icke är mot behofvet svarande, hvarföre jag för min del hemställer, att den årliga vexlingssumman måtte bestämmas till minst 3o,ooo R:dr B:co. 9 N:o 1.
R:dr 175,000; men i brist på fond härtill hafva Fullmäktige icke kunnat till Filial-banken för närvarande anvisa mera än omförmälde 100,000 R:dr B:ko. § 35. Enligt 66 § i Revisions-lierättelsen, uppgick Bankens tillgång i obligationer Bankens tmvid 1055" års början till 5,762,646 R:dr 32 sk. ggatione?H' Denna tillgång är under sistnämnde år ökad och utgjorde vid 1056 års ingång ..." 5,025,199: 26. 0. nemligen: Riksgälds-kontorets å 2,552,000 Arméens ackords-amorterings-fonds å 1,544,400 Skånska Hypotheks-föreningens å 500,000 Mälare-provinsernasditoå 110,000 R.dr, inköpta för 100,100: Östgötha Hypotheks-lörenings a 610,400 Il:dr, inköpta för 555,464: Dito dito å 540,000 m:k H:bgr B:ko, inköpta för 451,200: Smålands och Hallands dito å 292,000 dito dito, inköpta för 242,035: Under detta år hafva Fullmäktige låtit inköpa: Skånska Hypotheks-föreningens obligationer å Wermlands dito dito å 89,66 inköpta för Smålands och Hallands dito 26. 8. 5,825,199: 26. 8. »: 32. — 35,000: 81,596: 32. — dito dito 50,050: 10,000: B:ko R:dr 176,646: 32. — § 36.
Magten alt besluta om sättet och vilkoren, huru en Ordinarie Rotering för framtiden i Skåne må kunna fortfara, hvarvid nummerantalet väl ej måtte blifva hufvudsnken, sedan vi numera veta, att hela vårt Indelningsverk hvilar på den rättigheten för Rotehållaren, att icke till personlig krigstjenst kunna uppfordras, och Beväringspligten alltså kullkastat grunden för hela I n d eln i n gsCo n t ra c tet. Beslutet blir, att den i Skåne till Extra Ro - 94 Den ii December e. m. tering skyldige jorden icke, efter t. ex. a 2 extra Rotar pä ett vanligt Rusthäll utgör mera än 25oo man, och om Rikets Ständer skulle anse, att underhållet af t. ex. 1200 man ständige svarar mot dubbla antalet Extra Roterade; så gjorde detta, i min tanka, ingenting. Skånes försvar är bättre besörjt med ett Regemente på 1200 man, lill Stam för en talrik Beväring, uttagen af en nöjd, lycklig och rik provins, än med 2000 ständige, och samma Beväring, utgjord af liknöjde, fattige och missnöjde. Jag påstår således, att intet annat till nästa Riksdag bör vidgöras, än att Rikets Ständer hos Kongl. Majit anmäla, att de ej funnit sig kunna föreslå något för att komma tillrätta med denna sak, innan en provisionel jemkning af Extra Roteringen blifvit verkställd, hvarvid 2 Extra Rotar antagas motsvara ett i orten vanligt Rusthåll, och att Kongl. Majit berättigas att derom vidtaga förberedande åtgärder och till Rikets Ständer vid nästa Riksdag derom meddela underrättelse, samt att Ordinarie Roteringen nnder denna tid bör fortfara; men att Rikets Ständer, som förmoda att en inskränkning deri bör ske, trotsig böra föreslå, att de undertiden uppkommande vacancerne ej recruteras, utan att vacance-afgifter i det stället erläggas, hvilka afgifter, tillika med de medel, som af Christianstads
Hon satte sig upp i sängen och fortfor att lyssna, fast hon visste, att det var lönlös möda. Så kom ångesten igen som en hysterisk kramp och dref henne upp ur sängen, och innan hon visste, hvad hon gjorde, hade hon kastat på sig nattrocken och strukit in sina bara fötter i tofflorna och nu stod hon lutad mot Ingrids dörr med alla sin själs krafter koncentrerade i hörseln. Icke ett ljud, endast väggklockans knäppande. Hon öppnade varsamt dörren och stod nu midt i rummet. Hon kunde ingenting urskilja i mörkret. Men hon hörde åtminstone inte dessa hjertslitande snyftningar, som marterat hennes inbillning. Ingrid sof kanske. Hon lyfte redan foten för att dra sig ut igen, tyst som hon kommit, då hon hörde en klanglös röst från soffhörnet: » Är det tant? » » Ja, mitt barn — ligger du? » » Nej. » Henrika gick efter rösten, och hennes utsträckta händer rörde vid Ingrids hår. Hon satt fullt påklädd i den bäddade liggsoffans hörn, och hennes panna och kinder kändes alldeles kalla. Men hon grät icke. Henrika satte sig bredvid henne på bädden och slog armarne om henne. Hon gjorde intet motstånd, hennes hufvud sjönk tungt och trött ner mot tantens axel. Ingendera sade något på en lång stund, men Henrikas själsspänning löste sig i en ström af tårar, och hon, som icke kunde smeka, strök oupphörligt den lilla kalla handen, som låg i hennes knä. » Barn, » snyftade hon slutligen, » är du ond på mig? » » Nej, det har jag inte tänkt på. Tant rår ju inte för det — » » Nej, men jag kunde ha sagt det annorlunda, skonsammare — » » Det hade inte förändrat saken det ringaste. Jag märkte för öfrigt inte, att tant sade det på något mindre skonsamt sätt. Det kändes som tusen knifstyng — - men det var inte orden. » » Skall du inte gå och lägga dig? » » Nej, hvad tjenar det till? » » Du blir så förbi i morgon — » » I morgon! Hvad bryr jag mig om hvad som skall ske i morgon? » sade den unga flic kan i en ton af vämjelse.
Bara man säger sig komma ifrån Samu, så följer hon med; annars så får man ingen bugt på henne, för hon är stark som en björn, så gammal hon är. — Ack, så länge sedan det är jag såg honom, — återtog qvinnan och klef fram ett par steg, under det hon ruskade på sig för att ordna sina våta och eländiga kläder af denna obestämda färg, som man kunde kalla fattigdomens, ty det är grumlet af alla möjliga färger, förenade genom smutsen och dammet, som sammanhåller trådarne i ett tyg, hvars ursprungliga art ingen kan urskilja. — Det är väl hundra år ... men nu, kommer han ändtligen. Huru tycker ni att jag ser ut? Hon slätade på sin gamla slankiga kjol och rätade sin halsduk, under det de båda karlarne togo henne imellan sig för att föra henne hem. Mumlande och pratande alltjemt med sina välvilliga ledsagare, vandrade hon bort i mörkret, och Astley såg dem snart försvinna vid hörnet af det lilla smutsiga torget. Ändtligen ett par timmar derefter stod Astley, efter många frågor och misstag, vid porten till hotellet, der han bodde. — Det är en herre deruppe som väntar i herrns rum, — sade uppassaren då han öppnade dörren för honom. Astley sprang upp för de fyra trapporna utan synnerlig trötthet efter sin långa promenad, öppnade dörren till sitt rum och såg sin vän, mr Crawfords förste skrifvare, insomnad i soffan och framför honom, med fingret på sina leende läppar, den vackra franska kammarjungfrun hos madame Désirée d’Harcourt, markisinna de Grammont. — Hvad gör du här, Anais? — sade Astley skrattande och med en ton af förtrolighet, som bevisade, att han fullkomligt öfvervunnit sin första blyghet och tvekan inför den lilla koketten. — Tyst, tyst! Jag kom in för att söka er, och så finner jag den här snarkande Endymion i ert ställe, — sade flickan helt sakta, för att icke väcka Gordon. — Hvar har ni varit så länge, min herre? Madame är mycket orolig för er skull. — Klockan är icke mer än tio, jag får väl se henne ännu i afton? — Ja, men skynda er då!
Den Nådiga propositionen lemnar ett förnyadt bevis på Kongl. Maj:ts omsorger att bereda det allmännas väl och uppfylla Riksens Ständers underdåniga önskningar, då Kongl. Maj:t åt denna gren af administrationen anbefallt den verksamhet, och af de medel Kongl. Maj:t haft att disponera, gjort sådane betydliga anvisningar, att ej allenast Yeterinair-Inrättningen i Skara, uppkommen och underhållen af enskild frikostighet, vunnit säkerhet för dess bestånd, utan äfven en större Inrättning för Veterinair-kunskapens befordran blifvit besluten och i Hufvudstaden anlagd, der personer ega tillfälle att förvärfva både theoretisk och practisk kännedom uti denna kunskap, dermed de sedermera kunna gagna de orter, hvarest de välja sin verknings-krets. Stats-Utskottets Betänkanden. 134 3 Genom den närmare kännedom Utskottet om förhållandet sökt sig förskaffa, har väl Utskottet trodt sig finna, att för en Veterinair-Inrättning, af den större omfattning, som är föreslagen för den i Stockholm grundade, de Byggnader hvaraf Inrättningen sig nu begagnar, icke äro fullt svarande mot planen i det hela och det utrymme som localen erbjuder, ehuru det nödvändigaste redan är vunnet, genom en lämplig Stallbyggnads uppförande samt reparation och inredning af de på den för ändamålet upplåtne Tomten befintlige Byggnader; men Utskottet bar ock vunnit den förhoppning, att det af Kongl. Maj:t och Riksens Ständer gemensamt åsyftade ändamål skall vinnas med mera inskränkta bidrag af Staten, än dem Kongl. Majit, på grund af särskildte Committerades uppgjorde förslag äskat och utan större uppoffringar af det allmänna än som kan åstadkommas i närvarande tidpunct då behofven ökas, men de skattdragandes förmåga att dem fylla, deremot synes aftaga; och denna inskränkning tror Utskottet desto heldre kunna ega rum: utan menlig verkan på hufvudplanen, Yeterinair-kunskapens tillväxt, sorn Veterinair-Inrättningen i Skara uti dess nu varande skick lemnar ett icke obetydligt bidrag till kunskapens spridande.
StatsUtsk. har befattat sig med ett ämne, som icke tillhör samma Utsk., och har derigenom fört oss in uti ett förhållande, att vi nu kunde fatta ett beslut, som det sedermera kunde blifva omöjligt att verkställa. Jag har ingenting emot, att Bergs-colkm får inseendet öfver Myntet på de skäl som af SlatsUtsk. blifvit anförda. Uti ett förslag till en ändamålsenligare organisation af detta verk, sorn jag för flera år sedan å embetes vägnar ingaf till K. M., föreslog jag, att myntoch controll-verket skulle ställas under Bergs-collegii uppsigt; och då jag lohmin del icke kan bifalla Bergs-collegii borttagande under närvar, förhållande och på sätt Ekon.Utsk. uti betänk. J\T:<> 64 föreslagit, så skulle jag icke heller tveka att, innan sistnämnda betänk, blifvit afgjordt, lemna bifall till förevar, betänk, angtde myntverket; roen då Ståndets pluralitet möjligtvis kan tänka olika med mig i fråga om Bergs-collegii upphörande, anser jag rättast vara att uppskjuta förevar, måls afgörande, intill dess Ekon,Utsk:s betänk. N:o 64 blifvit föredraget och afgjordt. Gr. Horn, Claes Fredr.: Tvänne ledamöter hafva klandrat, att StatsUtsk. till behandling upptagit den från BondeSt. till Utsk. remitterade motionen, som gifvit anledn. till detta betänk. Derpå får jag svara, att då StatsUtsk. har sig uppdraget att granska allt hvad som tillhör förvaltningen af Stats-cont. och äfven R.
A. Tolander, „ 1844 „ 360: — „ „ 2448. C. P. Johansson, „ „ „ 49: — , „ 419. Th. Resling, „ „ „ 240: — „ „ 1289. J. C. Almstedt, „ „ „ 114: 61. „ „ 11001. A. Svensson, „ 1845 180: — „ „ 1428. A. Andersson, „ 1834 „ 300: — „ „ 8190. B. Svensson, „ 1836 „ 300: — „ 1205. J. Olsson. Göransson, „ „ 229: 53. „ 4723. O. Andersson, „ 1841 „ 225: — „ „ 8608. A. Basmusson, „ 1843 „ 280: — „ „ 8543. E. Andersson, „ „ „ 326: 45. „ „ 2928. C. P. Johansson, „ „ „ 174: 65. „ „ 2649. B. Larsson, „ „ 429: 63. „ „ 7287. J. Johansson, „ 1845 „ 240: — „ 621. C. G. „ „ 7492. J. Forsberg, „ 1833 223: — „ „ 6271. A. Andersson, „ 1836 „ 72: — „ 7069. A. Ljungqvist, „ „ „ 220: 70. „ „ 7613. S. Andersson, „ „ , . „ 60: — „ „ 453. A. N. Wikman, „ 1844 „ 137: 15. A. Johansson, „ „ 109: 76. „ 4049. O. Andersson, „ „ n 28: 95. „ „ 3199. H. Nilsson, „ 1853 „ lil: 40. „ 1159. A. Johansson, „ „ „ 117: 77. „ „ 2308. J.
Konsistorium får härmed underdånigst öfverlemna vederbörande förvaltares förklaring å de af Rikets Höglofl. Ständers Revisorer framställda anmärkningar vid Christianstads Skolas räkenskaper. Hvad Revisorerne yttrat om behofvet af en nådig Förordning, som bestämmer en viss, vid alla Domkapitel lika utgående, procent af hvarje slags uppbördsoch redovisningsmedel, anser Konsistorium vara i billighet grundadt och till vinnande af enhet nödvändigt. Deremot kan Konsistorium icke underlåta att underdånigst fästa Eders Kongl. 3Iajäs nådiga uppmärksamhet vid olämpligheten af förslaget, det Domkapitlets samtlige Ledamöter måtte åläggas underteckna Konsistor» räkenskaper. Uppbörden tillkommer i första liand räkenskapsförare» och Decanus, hvilken sednare åligger närmaste inseendet öfver kassa-förvaltningen. Dessa tyckas då äfven böra stadna i ansvar för riktigheten af de på dem ankommande åtgärder, då det deremot icke lämpligen tyckes kunna åläggas Biskopen och Konsistorium att ansvara för hvad som endast står under deras medelbara uppsigt. Förre Rektor Scholm i Christianstad, Kyrkoherden P. Bokhus underdåniga Förklaring.