Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet erkndrade sig att det, i afseende pä Militaire Ledamöter af Stats-Rädet, hwilka enligt 20 Z Regerings-Formen skola i Högsta Domstolen öfwerwara de mål, som frän Krigs-Domstolarne dragas under Konungens pröfning, redan föreslagit det corrcctif, att Militaira Personer af högre rang ma till en sädan befattning i stället förordnad, hwarigenom således all befarad olägenhet i denna del wore för framtiden afhulpen. I öfrigt fann Utskottet, att det ef kunde betagas Konungen att i wipa wigtiga förrättningar ti?l Fäderneslandets bästa nyttja Stats-Rädets Ledamöter, endast derigenom icke någon hallt uppkomme i Regerings-Arendernes gäng. Att Stats-Secreterare böra, sä framt de af sjukdom ej hindras, ovilkorligen sjelfwe förrätta tjenste». Dä i detta fall ej samma grundsats kunde tillämpas som för Stats-Rädets Ledamöter^ blifivit följd, helst dehe äro flere och Stats-Secketcrarne blott en för hwarje Departement, ansäg Utskottet det yrkade stadgandet ej böra tillstyrkas. Utskottet trodde detzutom göra tillfollest att pä en gäng owcrkjamhet förebygges och anstvaret, hwilket äfiven stillhör den vikarierande föredragande, bibehalles. Päminnelsen tvid 6 ^ lvar redan förut, bland de ivid Negcrings-Formen, före des; antagande, gjorda anmärkningar, bestvarad. Z 7. Att, dä Ordet Commandomäl säwäl i sig sjelft som i den tolkning, paragrafen derä gifiver, är obestänidt, matte harwid tilläggas: "men ej förändringar, ökande eller minskande af Armeen." Med Commandomäl fann Utskottet ej kunna förstäs annat än hivad i Au tydligen är utsatt.
( 100 ) Llindqvist, f. d. vice Kronofogde, angående afskrifning af hans uppbördsbalance. Se Afskrifning. Lunds academiehemman, om arrendeafgift vid utarrenderande af. IV. B. 492. V. A. 318. Lunds universitet, om löneförhöjning för professorerna derstädes. Se Löneförbättring. Lyxoch andra manufaeturvaror, om deras förtuilning endast lill ett färre antal stapelstäder. I. 447. R. 588. V. B. 481. Se vidare Bevillningsutskottets betänkande N:o 12. Lån, fastighets-, angående utgifvande af, i händelse låntagaren skulle aflidit, förrän detsamma hunnit från Banken utfalla. IV. B. 164. A. 318. V. U. 380. A. 626. — byggnads-, för Wexiö. Se Byggnadslån. — byggnads-, beviljade brandskadade städer. Se Byggnadslån. — af Handelsoch Sjöfartsfonden till Directionen öfver segelfarten mellan Wenern och hafvet, angående StatsUtskotlets anmärkning i frågan om afskrifning af. IV. B. 491. V. 137. A. 138. — för aftappning af Martebo myr, angående befrielse från återbetalning af. VI. B. 32. A. 395. — om meddelande af, å magasinerad ritorr spanmål. B. 60. A. 409. — för reparerandet och utvidgandet af Nyköpings lärdcmsskolas local. VIII. B. 60. Å. 409. X. U. 403. A. 415. E. 563. — upptagna af Bankofullmäktige, angående skyldighet för Rikets Ständer att, när de begära Konungens garanti för sådana lån, de mätte tillförsäkra Konungen om ovillkorlig tillgång lill det, som för återbetalningen erfordras. IX. R. 530. X. B. 597. A. 598. — om upptagande af, lill förstärkning af Bankens metalliska cassa. Se Bankens metalliska cassa.
Redan för mer än 12 år sedan förklarade jag på detta rum, hvad jag äfven nu i denna stund tänker, att ingen förbättring kan vara lyckligare för vårt land, än den, som utginge ur det bestående och vore en successivt framgående utveckling, samt att, innan man framsätter den ena foten, man bör känna att man står stadigt på den, på hvilken tyngdpunkten hvilar; men, Mina Hrrl om också detta är det önskligaste, så måste man dock medgifva, att om representationsskicket står stolt och oböjligt, under det att samhället genom lagstiftningsåtgärder ombildar hvad som utgör dess fotfäste, borttager dess grundval, borttager alla ståndsoch klass-skillnader, på samma gång som en stigande bildning inom sambällslifvet ytterligare utjemnar dessa förhållanden; så blifver deraf en gifven följd, att tidsandan, icke den som ropar för dagen, utan den som tecknas på historiens blad, har blifvit den bestående formen öfvermägtig, hvilken då förlorat förmågan att utveckla sig sjelf. Detta är, Mina Hrr! den ståndpunkt, från hvilken jag betraktar representationsfrågan. Hvad åter det föreliggande förslaget i och för sig sjelft angår, så hafva vid flera tillfällen och sednast i dag mot detsamma blifvit framställda allvarsamma och begrundansvärda anmärkningar; men jag anser mig dock icke böra ingå i pröfning eller vederläggning af dem, lika litet som jag med ett obetingadt nej vill bestrida flera af dem. Frågan gestaltar sig för mig på ett annat sätt; jag ser den, om jag så får säga, från en praktisk synpunkt, oell jag tror, att hvad den sista värde talaren sade, eller att vid denna frågas afgörande man skall aflägsna sig från all teori och ställa sig på praktisk ståndpunkt, nu är rigtigt, och att frågan således icke är om hvilken representationsform är den bästa, utan ställer sig sålunda: om representationsfrågans öde beror på min röst, skall jag rösta ja eller nej, och hvilket är i detta fall för det allmänna nyttigast? Så gör jag ock i denna fråga och svarar att, då det hvilande förslaget, som af den ena statsmagten framlagts, har blifvit af ett
Och söngo emot hvarannan, med lof och tacksägelse Herranom, att han god är, och hans barmhertighet varar i evighet öfver Israel. Och allt folket upphof sin röst till Herrans lof, att grunden på Herrans hus lagd var. Men månge af de gamla Prester och Leviter, och öfverste fäder, som det förra huset sett hade i dess grundval, och detta hus var för deras ögon, greto med höga röst; dock upphöjde månge sina röst till glädje; Så att folket icke kunde känna det glädjerop, för gråtropet i folkena; ty folket ropade högt, så att man hörde ropet långt ifrå. Då nu Juda och BenJamins motståndare hörde, att fängelsens barn byggde Herranom Israels Gud templet, Kommo de till Serubbabel, och till öfversta fäderna, och sade till dem: Vi vilje bygga med eder; förty vi söke edar Gud lika som I; och vi hafve offrat allt ifrå den tid EsarHaddon, Konungen i Assur, förde oss hitupp. Men Serubbabel och Jesua, och de andre öfverste fäder i Israel, svarade dem: Det betämmer sig icke, att vi och I bygge vår Guds hus; utan vi vilje allena bygga Herranom Israels Gud, såsom Cores, Konungen i Persien, budit hafver. Då hindrade folket i landena Juda folks hand, och afskräckte dem af byggningene; Och lejde rådgifvare emot dem, och förhindrade deras råd, så länge Cores, Konungen i Persien, lefde, intill Darios regemente, Konungens i Persien. Men då Ahasveros vardt Konung, uti hans rikes begynnelse, skrefvo de ett klagomål emot dem af Juda och Jerusalem. Och uti Arthahsasta tid skref Bislam, Mithredath, Tabeel, och de andre af deras Råd, till Arthahsasta, Konungen i Persien; och skriften i brefvet var på Syrisk skrifven, och vardt på Syrisk uttydd. Rehum cancelleren och Simsai skrifvaren skrefvo detta bref emot Jerusalem till Konung Arthahsasta:
Svenska folkbildningens bana är derigenom så röjd, att en återgång icke kan tänkas såsom möjlig. Men nya inrättningar sakna erfarenhetens grund, — och en erfarenhet, som först efteråt samlas, uppenbarar ofta brister, som icke lätt kunnat förutses, men som påkalla sorgfällig upmärksamhet och skyndsamma botemedel, för att icke äfventyra gagnet af det hela. — Sådane brister hafva ock uppenbarat sig vid utöfuingen af den genom förrberörda författning ordnade folkundervisning. En hvar, som något undersökt förhållanderna, har lätteligen varseblifvit de flerfnldiga hinder och olägenheter, som försvårat folkskolans verksamhet, och som måste undanrödjas, för att göra denna mäktig att fylla sin bestämmelse. Jag vill härvid blott häntyda på missförhållandet emellan lärares och lärjungars antal, och framför allt på de lokala missförhållanden, som för en stor del af det upväxande slägtet göra den afsedda undervisningen oåtkomlig. Behofvet att afhjelpa dessa brister skulle måhända ännu någon tid hafva undgått en allmännare upmärksamhet, om icke en enskild medborgare, som gjort det till sin lefnads upgift att verka för Svenska folkbildningens fullkomnande, genom skrifter och enskild undervisning lagt det bristfälliga i dagen och anvisat de mest praktiska medel för ändamålets fullständigare ernående. Det är, som vi alla veta, en af detta Stånds medlemmar, Gr. Thorsten Itudenskjöld, hvars ädla, menniskovänliga verksamhet vi till största del hafva att tacka för att folkskolefrågan vunnit dess närvar:de utveckling. Förbigående hans äldre afhandlingar i ämnet, hänvisar jag härvid blott till den af honom nyligen förfat - 326 Den 22 November, tade skrift om »Svenska folkskolornas praktiska ordnande», som blifvit, enl. Konungens förordnande, på allmän bekostnad af trycket utgifven och till församlingarne spridd, — en skrift, som, fri från alla öfverdrifter, visar, huru med den största besparing och genom de enklaste, åtkomligaste medel ändamålet kan erforderligen vinnas. Det synes mig högligen önskvärdt, att fäderneslandet fortfarande må hafva att påräkna Gr.
I den sträfsammaste tiden hade han redt sig sjelf, och nu – då han kunde taga sig goda dagar – saknade han ännu mindre en hustru. Hvad de hundra tusen beträffar, brydde han sig icke om dem längre. Någon egentlig skolunderbyggnad hade han aldrig fått, ty när han icke ville gå studievägen, ansåg fadren det öfverflödigt att kasta ut pengar på någon undervisning. Men han hade läst en hel del romaner och följetongsliteratur samt följde i sitt »Allehanda» med dagens händelser, hvarför han hade ord för att vara en af ortens mera bildade landtbrukare. I kamratkretsen var han grofkornig, i damsällskap den personifierade belefvenheten, och när han läste, fordrade han absolut »en poetisk uppfattning af lifvet», d. v. s. mycken kärlek, qvinlig »ljufhet» (han älskade ordet), smäktande misser i hvita klädningar, förfärliga bofvar, ett och annat mord för att göra det hela »spännande», samt – naturligtvis – ett par giftermål i slutet, ty dygden fordrar ju sin belöning, om det annars fins moral i boken. Engelska romaner tyckte han bäst om, helst sådana som voro skrifna af damer. De franska afskydde han för deras osedlighets skull. Det talade han gerna om i damsällskap; det gjorde så god verkan. Ibland, när han låg på sin soffa och läste, kunde det hända att han fann boken så rörande, att han måste torka sig i ögonen ett tag. Han berättade det efteråt som bevis på sitt varma hjerta, och med en klippsk ryckning i ögonvrån brukade han då observera hur uppmärksamt somliga af damerna hörde på, nästan smittade af hans rörelse. Jo, jo, penningen är en makt! Men det brådskade inte. Så träffade han Selma. Det var mot slutet af förra vintern. Kyrkoherden och han sutto i prestgårdens salong och språkade smått vid ett glas punsch. Man hade just tändt lamporna. Men ingen hade nämnt ett ord om att det fans en ung flicka i huset, och han blef så öfverraskad när hon öppnade dörren och kom in, blossande röd och varm, med ett par skridskor vårdslöst kastade öfver armen, så att de skramlade för hvart steg hon gick.
Och är icke penninge löntagaren, med sträng tjenstgöring och en ringa lön för hwilken han mäste köpa allt, ännu mera »vanlottad. En gäldbunden Stats tryckande behofwer täla ej etter att sa mänga sinä Capi. täler stola stattå intet för det skydd de under Lagen njuta. Mitt pästäende är Medes, att för Tjenare», som utom fritt uppehälle och lön, äger en ränta af 20 R-d. Banco och deröfiver, stall lefnads kostnaden beräknas, pä det äfwen han mätte komma att nägot stattå till Staten och icke, derigenom, att Bewillnings Förord, ningen ej inbringar sitt fulla belopp, den re. dan nog tryckta Hemmans, brukande Allmogen »nätte digna under ett ok, soin den stall finna sä mycket swärare dä den ser tjenaren med dageligea stigande anspräk och »verkelig förmögenhet undandraga sin skuldra de bördor som hota att utatma honom sjelf. Den statt sorn af mig föresiäs, stall »ned lätthet utgöras, men den stall ej wara obetydlig att bota Statens refwor. Oart ckbijfeliur. Härmed förenade sig Herr Majoren Kruus och Herr Ålderman Norling, ve supra. kx krotocollo I.. ?. kallenberg. 530 Den 9 October. VpINi kor 8smrlige Nik»-8tInÄen 6en n OÄokeriFio. Wördsamt Memorial. ^^enom Rem tz af den 27 näsil. September har Kongl. Maj t i Räder behagat till Stats, Utskottet öfwerlämna Kongl. Maj.ls Besäll, ningshafwandes i Orebro Län underdäniga Skrif, welle af den 25 i nysinämde mänad, hwaruti, med anledning af Land-Räntmästarens i samina
Jag hade ämnat inskränka mig till det egentliga ämnet, förskotts-frågan, men då den är beroende af sjelfva hufvudsakens bedömande, och häri så många yttrat sig emot allt anslag till Canalen, vill jag äfven anföra mina tankar. — Beträffande första frågan, huruvida någon juridisk förbindelse hos Staten finnes att lemna det begär dt a biträdet, så erkänner jag —• med blicken på privilegiernes ordalydelse, att en sådan icke finnes. En annan fråga är, — bör Staten lemna det begärdta biträdet? Härvid bör först ibågkommas, att icke det enskilta Bolaget gaf Canalen sin uppkomst, utan att sedan Regering och Ständer insett nyttan för det allmänna af denna Canal, de framkallade det enskilta Bolaget. (Se Rikets Ständers Skrifvelse till Kongl. Maj:t af d. 10 Oclober 1809, Kongl. Majlts i följd deraf gjorda Nådiga Proposition till Rikets Ständer om medel alt verkställa den föreslagna Götha Canal-anläggningen, af d. 10 November 1809, och Rikets Ständers svar af d. 22 Februari 1810, alla förutgående och föranledande kungörelser om upprättandet af det Den 26 Mars e. m. sä kallade Götha CanalBolag). Huru visar oss erfarenheten i detta afseende, att man hos oss och i andra länder behandlat sädane Canalf 'öretag, framkallade af Staten genom enski/ta Bolag? — Börjar jag med. Frankrike, finner jag en mängd Canaler, dels började under Napoleon, dels först under närvarande Regering bragta å bane, till hvilka Regeringen och Kamrarne — i det på kapitaler mycket rikare Frankrike — genom stora fördelars beviljande framkallat enskilt biträde. Jag har just för mig ett arbete, innehållande bestämda uppl}'sningar i detta ämne. Jag finner der t. ex. CanalMonsieur, som fullbordar en redan till två tredjedelar af Napoleon färdiggjord Canal, öfverlemnad åt enskildt Bolag, som tecknat 10 millioner Francs. Regeringen beviljade detsamma 5 procents ränta, ett premium af 25 procent förfallit efterhand genom årligt utdragande af visst antal actier, och inkomsten för 99 år af Canalen.
Efter det Ståndets Ledamöter blifvit i behörig ordning uppropade och sina voterings-sedlar aflemnat, hefunnos, vid dessas öppnande, följande Ledamöter hafva ;blifvit utsedde till Elektorer: Nils Hansson från Christianstads län, Erik Hansson från Gefleborgs län, Guslaf Jonsson från Calmar län, C. G. Cederskog från Östergöthlands län, F. v. Talman Péhr Eriksson från Wermlands län, Anders Pehrsson från Nerikes län, Erik Olsson från Nerikes län, Paul Hedström från Wester-Norrlands län, Sven Haraldsson från Blekinge län, Lars Johansson från Westmanlands län, Erik Olsson från Södermanlands län och Anders Andersson från Calmar län. Sup pleanter; Olof Olofsson i Slängserud från Wermlands län, J. G. Wasmuth från Stockholms län, Anders Jansson från Wermlands län och Johannes Linder från Skaraborgs län. Öfver valet skulle protokolls-utdrag genast expedieras. S. D. Återremitterades, på grund af deremot framställda anmärkningar, . Banko-Utskottets Utlåtande N:o 45, öfver väckta förslag om vissa förändrade föreskrifter, angående silfver-utmyntningen, Bankens sedlar m, m. Prof.-Utdrag dm 25 Februari i857. 211 S. D. Biföllos Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens följande Utlåtanden: N:o 4, i anledning af väckte motioner om ordnandet af pensions-väsendet; N:o 5, i anledning af väckt motion om ändring i stadgandet, angående ar rendators och hans löftesmäns ansvarighet för skillnad i arrendesumma, då indraget eller annat boställs-hemman, till följd af arrendatorns bristande fullgörande af arrende-vilkoren, å ny auktion utarrenderas; och N:o 6, i anledning af väckt motion, angående penninge-depositioners infö rande i stället för nu brukliga kautioner för vissa tjenster samt arrenden. S. D.
I synnerhet Bonde Ständer har anledning till denna anmärkning, och frägon vm afiöningcn syr dest Cancelli, synes haswa sätt en w>§ wigk, nägvt allmänt wärde, genom wlbdenaf deöswerläggningar, hwanill den samma innom Utskottet syraniedt; jag mä bekänna akt jag i början tyckte ben wara mindre Mikswärdande: jag tyckte att ett Förslag, som Ständens Talmän, hwilka närmast borde wara j tillfälle alt bedömma wigren och beskaffenheten af Betjeningens arbete, uppgjort, icke borde hos fjelswa Sländen wara mycken träga underkastad: «ltt den Summa hwartill aflöningarne kunde uppgä i jemnsörelie med Rikets öfriga utgifter, wor sä ybetybelig, att den precisa afwägnmgen of hwarje jnbiwidus arbete ä den ena, och hans arfwodes belopp ä den andra wågskålen, icke war sä alldeles nödwändig, i synnerhet som jag icke kände den förra omständigheten, o. s. w. men Högloft. Utskottets Betänkande har gifwit anledning till ätM-gg 702 Deri! ti Iaittrarrr. betänkelighrter, h-vicka, rriffränkta innom ve delar af Utjkottets otttunde, fom anga Bvnde-Skäiistns Secreterare och Belfening, jug anhäller ali fä underkasta Sländets widare pröfning' Först och framst, öar Skoks Utskottet icke w-lgt msdglfwa .KonglMajit rättigheten, att elter deh Höga godtfi iiande fä belöna Bonde-Srändrts Secreterare.
Då onekligt. är, att den redan tillvägabragta båtleden genom sjöarne Åsunden, Jernlunden och Rengen, för hvars åstadkommande strandegarne, enligt hvad utredt blifvit, fått vidkännas ganska betydliga utgifter utöfver den för sjelfva sjösänkningen erforderliga kostnad, först då kan anses i någon väsendtligare mån uppfylla sitt ändamål, när båtleden blir utsträckt till sjön Roxen, hvarigenom de inre dalarne af landet, med begagnande af Götha kanal, komma i oafbruten kommunikation med hafvet; tvekar Utskottet destomindre föreslå Rikets Ständer, att för detta arbetsföretags utförande anvisa medel, sorn föregående Rikets Ständer, då frågan om det redan fullbordade sjösänkningsoch båtleds-företaget förevarit, med full insigt om företagets stora och allmänna vigt, yttrat den åsigt, att “Rikets “Ständer framdeles icke skola vägra att med statsbidrag understödja samma kommunikations utsträckning till dess uppgifna ändpunkter." När östra stambanan blir Stats-Utskottets Utlåtande N:o 141. 41 blir anlagd till Linköping, måste dessutom Kinda båtled, som der skulle beröra nämnda bana, komma att åt densamma medföra icke obetydlig trafik. De orter, som kunnat vänta sig fördelar af östra stambanans förläggning på östra sidan af sjön Sommen, meri, genom Rikets Ständers vid innevarande riksdag fattade beslut om östra stambanans blifvande sträckning, icke hafva att förvänta någon jernvägsanlägguiug i sitt grannskap, äro onekligen i behof af förbättring i sina kommunikationsanstalter, men torde ock, på sätt Herr Friherre Ericson i sitt utlåtande i fråga om östra stambanans rigtning aniört, blifva mera betjenta med en ändamålsenlig kanalisering af ofvannämnda vattendrag till Linköping, än med jernväg, som endast delvis komme dem till godo. Beträffande beloppet af det statsbidrag, som för ifrågavarande ändamål må anvisas, så torde med visshet kunna antagas att, såvida företaget skall komma till utförande, dertill måste såsom anslag beviljas §:delar af den erforderliga kostnadssumman.
Vi sälja, denna prima sort oblandad 3 å 4 kr. billigare pr kilo än vissa andra firmor. Mindre aromrikt. Utmärkt hvardagste. Insänd 40 öre i frimärken, så erhålles prof af önskad sort. Santalmissionens TedepQt, Trievaldgränd 2, Stockholm. FL. års utställning T. A. T. 2 4 97. lö E samt kos alla finare Parfymhandlande i riket. E E Vid Arrie station mötte kronprinsen, s o m i sällskap med hofjägmästaren grefve Thott anländt dit från Skabersjö, Kronprinsessans vistelseort under d e n närmaste tiden blir Tullgarn. Ä f v e n den lilla prinsessan Margareta befinner sig vid förträffligaste kondition. » M o r m o r Lovisa » — danska kronprinsessan — har under dessa hugnesamma omständigheter kunnat återvända till Danmark, dit hon afreste d e n 1 9 på aftonen. " T i J U R G A R D S T E A T E R N gaf härom dagen, trots sommarhettan, en n y premiére, till hvilken också publiken, oaktadt drifhusvärmen i salongen, talrikt infunnit sig. Och » Seraphins k n e p » af Desvallieres o c h Mars är just e n sådan där äkta sommarfars, i hvilken författaren nedlagt litet eller intet af sundt förnuft eller blixtrande kvickhet, m e n desto mera af vansinnets vilda y r a. Naturligtvis hade publiken roligt åt galenskaperna, hvilka dock ej erhöllo tillbörlig fransysk relief af utförandet, s o m denna gång ej kunde mäta sig med hvad det Ranftska sällskapet förut presterat i samma genre. Bäst voro hr Riego s o m e n skuldbetyngd äkta man, fröken Rustan i skepelsen af en ö m s o m stum och ö m s o m talande svärmor, samt hr Lambert som en själfkär musiker. Adr:. Hagaberg pr Jönköping. Som förfrågn. ingå i hundratals om pris m. m. om mina allm. omtvckta Mekan Fiskkrokar samt UniversalfiskbeteJ, så anser jag mig nödsakad att på detta vis delgifva alla priser på dessa allm. eftersökta fiskredskap. Ofvanst krokar kosta pr st. kr.
6ö8 Den 14 November» rum, de åtgärder jag ansett nödiga, finnas antecknade i Protokollet, lill det generela och specifiqva Boupp» teckningsInstrumentet, hmilkei upptager alla Artic. lar, till fina mängfaldiga Namn öfwer de cffecter fim funnits, sä wäl harpa Slottet i Stockholm, som pä de öfriga Kungsgardarne der Förrättningsmän. »erna funnit sin närwaro nödig, warandes desse persedlar, hwar för lia, redligt namngisne, och lil sin beflaffenhet samt Valeur utmärkte, och fär jag här, wid äran tillägga, att af detta stora specifica BouppteckningsJnventarium har jag för Högloft. Ridder, kavet och Adelns räkning infordrat ett exemplar, att hos Högloft. Ridderffapct och Adeln förwaras, till förekommande af obehagliga twister i en framtid; och förmodar jag att det innan Riksdagens flut, blifwer till Högl. Ridderskap^ och Adeln inlämnadt. Transumt af Bouppteckningen hällen efter Kongl. Majtts Nädiga Förordnande, öfwer f. d. Konungens, Hans Gemäls f. d. Drottningens och Prins Lulials enskildt» tillhörigheter. Wid denna uppteckning, har till Urskiljande af det, som Riket bör tillkomma, nödiga upplysningar Llifwik inhämtade af den Bouppteckning, som, efter Höastsaliq III är 1792 är mordén förrättad. Summa Inventarii i denna Bouppteckning, bestiaer sig till 502.715 Riksdaler 24 ss. 7 runsk Specie; Och sedan uppgifne skulder blifmit afvragne; har f. d.
Departementets Expedition: Expeditions-Chefen 3,000: Öfrige Embetsoch Tjenstemän 11,824:32.— Riks-Archivet Kongl. Bibliotheket Clerecie-Staten, i allmänhet 210,312: 32. — Biskopens på Gottland lön, Förslagsanslag 2,000: Pastors i Fahlun anslag af V/,2 Skeppund Koppar, Förslags-anslag 19S: Pastors i Forssmark d:o af 2 Skeppund Hammarskatts-Jern, Förslagsanslag 28: Lappmarks Ecclesiastik-Verk, Reservationsoch Förslagsanslag Universiteterne, i allmänhet 140,187:24.— Upsala Academie tillkommande Mantalspenningar, Förslags-anslag 620: Elementar-Läroverken, Reservations-anslag Folkskolorne Gymnastiska Central-lnstilulet Sundhets-Collegium med Medicinal-Stalen Carolinska Medico-Chirurgiska Institutet , Barnbörds-Ilusen Orlhopediska Institutet Veterinär-Inrättningen i Stockholm Vaccinationens befrämjande Transport Penningar. Kronovärdi. Litt. S P a n m å 1. Indelt på förslag. Oindelt. Summa. Summa Banko. Mått. Värde å 6 R:dr Tunnan. Mått. Värde förslagsvis å 6 R:dr Tunnan. Mått. Värde. T:r. k. T:r. k. Academien för de Fria Konsterna (deraf 2000 R:dr Hamb. B: ko förslagsvis ä 128 s.) Musikaliska Academien Naturhistoriska Riks-Museum Kongl. Museum Institutet för Blinda och Döfstumma Fattigvården: i Stockholm 3,094: 8. — i Landsorterne 3,189: i allmänhet, Förslags-anslag 10,000: Lazarettet i Stockholm Hospitalers och Lazaretters underhåll Stora Barnhuset i Stockholm Frimurare-Barnhuset Kronovärdi. Indelt på förslag. Oindelt. Summa Summa Banko. Mått. Värde ä 6 R:dr Tunnan. Mått. Värde förslagsvis i 6 R:dr Tunnan.