Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
» Doktorn säger, att hon måste bo i höga, ljusa rum, ha kraftig föda samt göra en brunnsresa till sommaren, om han skall blifva frisk — men som allt det der är omöjligt för oss, får det väl gå — som det kan, » tillade den stackars flickan, i det en nervös ryckning for öfver läpparne. I det samma inkommo de båda andra sömmerskorna, och sedan de vanliga helsningarna utbytts, gick Signe in i matsalen för att frukostera. Då emellertid ingen annan af familjen var till städes, stälde han sig vid fönstret och betraktade snön, som i lätta, hvita flingor sjönk ned till jorden, derunder tänkande på, huru hårdt och dystert den lilla syflickans lif måste vara. Arbete, försakelse, sjukdom oeh nöd, allt okända saker för henne, lyckans skötebarn. O, det var underligt att tänka, att medan han dansade, skämtade och fröjdades åt lifvet, som låg der i solsken framför henne, andra unga varelser, åt hvilka hon .knapt skänkte en tanke, kämpade, ledo och kanske måste se sina kära gå under af brist på hjelp. Och hade hon då gjort något för att lätta deras tunga bördor — nej, intet, intet; sin lugna, ljusa väg hade hon städse gått fram, utan att i I r\ L / i i U * i IN användas och marginal lemnas. besöka, vare sig sorgens eller nödens boningar; dem kände hon egentligen till endast genom böcker. En tanke genomfor det lockiga flickhufvudet, men som dess egarinna fann den allt ämnat än angenäm, försökte hon kraftigt bli den qvitt. Detta tycktes dock ej lyckas; under hela måltiden var hon tyst och förströdd, och det behöfdes fästmannens ankomst och goda lynne för att få den unga fröken lik sig igen. En eftermiddag, kort före bröllopet, då Signe inträdde i arbetsrummet för att pröfva en klädning, blef hon helt förvånad att finna Evas plats tom. På hennes fråga svarade de båda andra flickorna, det hon bedt att få gå hem en stund, emedan modern vore sämre. Det stack till i Signes hjerta; nu visste hon, hvarför Eva de sista dagarne sett så bedröfvad och olycklig ut. Stackars liten!
Löne i vilkor, samt 264 Dm 17 Martil j e. tu. 3:0 Ersättning till Städerne för doras andel ut: Accisoell BakugnsPenningarne. Att Herr C. J Ombergs Anförande, angående Rosersbergs Kungsgårds upplåtande till Hans Maj t Konungens Disposition , i händelse af Hennes Mfjt EnkeDioltningens dödeliga afgång före nästa Riksdag, blifvit till StatsUtskottet remitieradt. Bifall till följande från Utskotten inkomna Betänkanden, nemligen : Fran Stats Utskottet: i’o T anledning af Kongl. Maj:'» Nådiga Proposition, om Medels anslående till kostnaderne vid en förbättrad Fångforsling och bevakning. 2:0 Angående nödiga Medel till Drottningholms Broars iståndsättande. Om Anslag på IndragningsStaten af iqoo R:dr B;o årligen till BergsRädet Friherre Hermelin. Från Statsoch BancoUtskotten : Angående väckt fråga om förhöjning uti de för Riksens Ständers Revisorer af StatsBanco - och Rik^gäldsVerken anslagne Arfvoden, Fran Banco Utskottet; no Uti frågan huruvida de FideiCommisser, hvilka, enligt serskild Nådig tillåtelse, få med Dan 17 Martil, e. m. 265 Inteckning graveras, må kunna af Riksens Ständers Banque iåsoin Fant antagas. 2:0 Angående Lane rättigheten i Banquen för de uti phi.ipstad belägne Fastigheter. Från Lag - samt Allmänna Besvärs • och Oeconomice Utskotten : Angående föreslagen ändring i 24. Cap. 5. §. ByggningaBalken, rörande Brandstod. Frän Lagutskottet: no Angående väckt fråga om förändring uti straffet för Hållkarl, som fordrar Drickspenningar eller Resande med otidighet bemöter. 2:0 I anledning af yrkadt upphäfvande af Kongl. Kungörelsen den 26 November 1816, angående sättet för en Menighets hörande i emkilta ärenden. "O * 3:0 Om förtydligande af Lagens stadgande uti 17. Cap.
Samtelige står här i motsats med särskil. le, och uttrycker, att Ledamöter af allq Ständen skola vara tillstädes, samt kan icke rimligen tydas derhän, att icke en enda finge vara frät}.* Varande; ty i annat fall kundg man oftast ej fatta beslut. Deremot är det magtpåliggande, att Ståndens Ledamöter äro completta. De Ofrälse Stånden hafva förutsett detta; pch enahanda anstalt torde kunna vidtagas hos Ridderskapet pch Adeln. Likyäl lärer det icke gå an, att välja dubbelt antal Ledamöter, på sätt Friherre Cederström synes åsyfta ; ty sådant står intet att förena med Grundlagens föreskrifter. Deremot kunna Ledamöter väljas i de afgångnas ställe, lika väl här, sorn i de öfrige Stånden, och Electorerne ber höfva då icke så ofta sammanträda. Herr von Hohenhausen, Michaél: Jag instämmer i den tydning Grefve af Ugglas gifvit åt ordet $amtelige, hyijket jag tror ipke beteckna annat, an samtelige närvarande Ledamöter. XUtskotf, lika som i Rätter, bör ett visst antal vara fixeradt, spm minst skall vara tillstädes. Hvad åter beträffar den särskilte ålagdg pligt, för att förrpå Utskotts-Lpdamöterpe af Den 27 September f. m. 393 vårt Stånd att mangrant infinna sig, kan någon ändring i RiddarhusOrdningen icke nu genast vidtagas ; den kan blott blifva gällande för en kommadde Riksdag. Dessutom tror jag icke, att Suppleanter? tillförordnande, genom särskilt ProtocollsUttjrag, är enligt med Grundlagens anda, än min* dre med dess ordalydelse. Friherre Gederström'• I anledning af hvad Grefve af Ugglas yttrat, om betydelsen af ordet samtelige, och de slutsatser han deraf velat hemta , får jag erliindra, att enahanda förhållande äger rum i fråga om Nämnd. Om en enda Ledamot der uteblifver, paralyseras de öfrige 11g.
Kungörelsen den 30 Maj 1835 i stället att Kongl. Kungörelsen af den 20 i samma månad bort åberopas, hvilket misstag, ehuru uppenbarligen af misskrifning tillkommet, likväl innefattar hinder för förslagets antagande i den ordning Grundlagen föreskrifver, har Kongl. Majit funnit skäl i Nåder vägra bifall till ifrågavarande underdåniga lag-förslag; hvaremot och då erfarenheten ådagalagt behofvet af förändrade stadganden i de ämnen, hvarom 18 och 19 §§ i nu gällande inteckningslagen handla, Kongl. Majit vill så väl derom som vissa andra i Rikets Ständers förslag upptagna och såsom ändamålsenliga befunna stadganden till Rikets nu församlade Ständer aflåta Nådig proposition. Enligt underdånig skrifvelse den 8 September 1848 (Nio 196) hade Rikets Ständer, för deras del, beslutat, att, med upphäfvande af Kongl. Förordningen den 4 Kongl. Majlis Nåd. Skrifvelse, N:o S. 19 Augusti 1762 angående utvidgad testamcnls-frihet efter stadsrätt, 4 och 5 §§ i 17 Kapitlet Ärfda-Balken samt 8 Kapitlet 3 §. 1 mom. Jorda-Balken, skulle erhåll® den förändrade lydelse, som i skrifvelsen finnes upptagen. Efter granskning i Stats-Rådet och Högsta Domstolen af hvad sålunda blifvit föreslaget, och enär, på sätt dervid är vordet anmärkt, de i förslaget förekommande uttrycken “landsrätt41 och “stadsrätt44 hänföra sig till den arfslag, som var gällande innan Kongl. Förordningen den 19
Rikes till allmän lagtima riksdag sammankallade och här i Stockholm församlade Ständer gore veterligt: att, sedan vi tili Kongl. Maj:ts disposition å Riksgäldskontoret anvisat en kreditivsumma af två millioner riksdaler banko, att, till bestridande af kostnaderna för nödiga förberedande rustningar och andra åtgärder, sorn af de politiska förhållandena kunna påkallas, i mån af behof och emot framtida redovisning lyftas, samt åt Fullmäktige i Riksgäldskontoret uppdragit, att genom upplåning anskaffa de medel, sorn i anseende dertill erfordras; så hafva vi, för godtgörande af dessa medel och derå upplöpande räntor, anslagit ett årligt belopp af 300.000 rdr, att så väl för innevarande år, som för den tid, hvarunder en blifvande ny bevillningsstadga kommer att tillämpas, utgå sålunda, att å hvarje debetsedel skall, under rubrik: till gäldande af 1848 års krigsrustnings-kostnader utföras en sjettedel eller 16? procent af summan utaf all den bevillning, sorn på grund af Irsta, 2:dra och 3:dje artiklarne af bevillningsförordningen förut i debetsedeln blifvit de skattskyldige pålörd, att, på enahanda sätt, som. sjelfva bevillningen, af vederbörande uppbäras, redovisas och inlevereras till Riksgäldskontoret, hvarest denna afgift skall serskildt på från allmänna bevillningen afskild räkning bokföras; och anslås såsom godtgöreise åt de tjenstemän, hvilka med debitering, uppbörd och redovisning af detta serskilda skattebidrag få befattning, i landsorterna 1 t procent utaf summan af hela länets och i Stockholm 1 procent utaf summan af dess bidrag, att af pröfningskommitteerna emellan vederbörande fördelas och i samma ordning, sorn 121 § Bevillningsförordningen' bestämmer, lill dem utdelas. Till yttermera visso bafve vi ike. Stockholm den 22 Oktober 1848. 680 Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, N.-o a^a.
Nådig befallning att ovägerligen så tidigt afsluta de Räkenskaper, sorn böra undergå Revision, antingen af Stats Utskottet vid blifvande Riksdag eller derimellan af Riksens Ständers Revisorer, att de i Kammar-Rätten kunna hinna blifva vederbörligen reviderade, innan de för StatsUtskottet eller Revisorerna till den dem tillhörande granskning framlemnas, Enär Riksens Ständer sålunda fastställt Siks-Staten, saint derjemte undersökt hvad Riksgälds-Contoiret till uppfyllande af de detsamma ålag de förbindelser i tillskott till dess för - Dm 4 Augusti i 63 förut ägande inkomster behöfver,' hafva Rik-», sens Ständer funnit det årliga behofvet, som ge« nom allmän Bevillning bör uppfyllas, ifrån och med 1816 stiga till två Millioner Trehundra-t de Femtio Tusen Riksdaler: hvarunder likväl icke äro inbegripne de Statens Extra Ordina-» rie Inkomster, hvilka under benämning af Bevillning ingå till Stats-Contoiret och bestå af Tull-, Post-, Chårt^-Sigillatte samt Husbehofs Bränvinsbrannings - medlen , hvilka särsk Ita Bevillningar, utom Landttulls-ersättriingen och Bränvins Consumtious - afgiften, sorn särskildt utgå, äro upptagne att utgöra 1,717,349 R:d 14 sk, 5 r., och efter de särskilta förordnan-, den, Riksens Ständer för dessa Bevillnlngara utgörande stadgat, till Stats-Contoiret komma att inflyta. Riksens Ständér framhärda med djup undersåtlig vördnad, trohet och nit Stormägtigste Allernådigste Konung Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare qch ufl,-' dersåter. På Ridd. och Adelns På Prest-Ståndeta' vägnar vägnar Carl Mörner. A. Lindblomi’ Ji, t, Låndtwarifkalk, r. Talmaj. På Dell 4 Augusti På Borgare Ståndets På Bonde Ståndets vägnar vägnar H. Schwan.
* » En röst ur tjänarinnornas eget led » har kommit icke allenast mina matmoderliga, utan äfven mina rent kvinnliga strängar att vibrera, och jag vill nu såsom tjänsteflickans eko högt och tydligt till alla Iduns läsande fruar och matmödrar återupprepa: » Varen först och främst själfva både i ord och gärningar en föresyn för henne! Låt henne märka, att hon kommit in i en ren atmosfär! I kunnen genom edra samtal med henne omärkligt gifva hennes tankar en rätt riktning. För en matmoder, som verkligen besitter själens bildning — inte en sådan som anser under sin värdighet att samtala med sin tjänarinna — gifves det så många tillfällen att så ut den goda säden. Låt henne märka, att I liten på henne och uppväcken hennes själfkänsla. ' Oppfostren edra söner med aktning för kvinnan, möta de henne än i tjänarinnans eller fabriksflickans skepelse. » Och jag vill nu ock, ej af begär att » skryta », utan blott för att bevisa riktigheten och sanningen af de ord » en flicka ur de tjänandes eget led » uttalat, förklara, att jag med tanken på, att jag i min tjä- narinna haft en medsyster och medvandrerska till evigheten, så godt jag kunnat försökt tillämpa såväl dessa hennes här uttalade åsikter som andra liknande och därför också alltid haft » tur » med att få snälla, trogna, sanna och tillgifna flickor. Ännu ett medel för ernående af detta resultat vill jag rekommendera. Glöm icke att vid tjänarinneombyte, som ju är en så- dan verkligt viktig sak, bedja Gud om hjälp vid valet samt att alltid sedan såväl innesluta tjänaren i dina förböner som att för egen del bedja alla herrars herre om nåd att kunna vara en verkligt god matmoder! F. M. * " Kungssång. " S äkerligen har aldrig förr kungssången sjungits så ur svenska hjärtans djup som i dessa nu svunna minnesrika jubileidagar. Hängifven och klangfull drog den fram, mäktig och gripande, och bringade till » vår hvite drott » en hälsning och ett tack från hela hans trogna folk. Öfverallt i landet ljöd den, ja, öfverallt!
Då Herr Tham medgifvit, att en fond för StatsGontoiret redan hittills existerat, så hemställer j3g, om icke det tillägg till beslutet, som Herr Tham omtalat, kunde göras: att nemligen nuvarande förskott årligen får påföras och afföras, hvarigenom den våda förekomrnes, att StatsContoiref skulle komma i momente! brist i väntan på de Ordinarie rantornes inflytande. Jag hemstället till Herr Tham 3 otn han sjelf behagar göra 50 Den 17 Oetobsr /. nt. detta tillaggj aller om jag får tillegna mig det, såsom min egendom. Herr Hjerta: Jag borde visserligen misstro min erfarenhet och kunskap i saken, då jag Jior åtskillige af Särskildta Utskottets Ledamöter anse frågan ej tillhöra RiksgäldsContoiret. Om jag trodde, att det vore följden af djup forskning, skulle jag afstå; men om det blott är ett foster af en centralisations-ifver, så tror jag mig hafva rätt; och just de bevis man anfört, nemligen RiksgäldsContoirets periodiska upphäfvande och införande hafva visat, att detta Verk har ett väsendtligt sammanhang med National-representationen; ty så snart den har visat kraft, har den behöft Contoiret. Vi böre komma ihåg, att beskattningen här sker efter andra grunder, än i de flesta andra länder, och att det i följd deraf är vigtigt, att Riksens Ständer hafva ett Contoir, dit intraderne inflyta. Vi uppgöre ej en årlig boudjette, utan sammankomme hvart femte år. Det är detta, som öfvertygat mig om vigten deraf, att RiksgäldsContoiret finnes, och jag anser mig derföre alltid böra föreslå, att det måtte sättas i tillfälle att kunna fullgöra sina åligganden. Hvad angår, att allmänna Bevillningen ej städse ingått till RiksgäldsContoiret, så har jag ej yttrat, att detta städse skett, utan att det så varit sedan 1809 och äfven förut.
Utskottet erkänner nödvändigheten, att, nied afseende på besparing af Statens Medel, föreslå första inrättningen af en PaketPost uti så liten scala, att den endast blifver ett försök för alt utröna om och huruvida denna nyttiga Inrättning ännu i vårt Fädernesland kunde vinna stadga, delar jag likväl ingalunda Utskottets tanka att PaketPosten borde inskränkas till SommarMånaderne eller till den tid då Ångbåtar kunna begagnas, emedan jag tror att försöket då skulle misslyckas. Jag anser för ett af de väsendtligaste vilkoren för denna, såsom för hvarje Postinrättning, ätt den jemnt och oafbrutet, om äfven till en början mindre ofta, må kunna påräknas i alla årstider. Förutan denna visshet, skulle Allmänheten troligen icke vänja sig att anse inrättningen annorlunda än såsom tillfälliga lägenheter, sorn lemnäs obegagnade derföre att de inträffa ojemnt, ofta när de minst behöfvas, och att den således aldrig skulle vinna den framgång eller medföra den nytta som dermed åsyftas. Behofvet af litterära och industriella produeter bör naturligtvis kännas ungefär lika både sommar och vinter. Om sommaren erbjuder sjöfarten , emellan aflägsna orter, många tillfällen till communicationer 344 Sta ts-Utskot tets sora om vintern saknas. Jag finner således icke skål att just i denna senare årstid låta Inrättningen hvila, endast för den omständigheten att pakelerna då, i stället för sjövägen, skulle föras landsvägen emellan Stockholm och Släderne Norrköping och Arboga, enär för öfrigt marche-routen blefve densamma. Betydligare kostnad vore väl icke att befara, genom utsträckningen öfver vintermånaderne, om man vid första inrättningen bestämde endast en häst såsom nödvändigt afgående, samt ålade afsändarne att inlemna sina paqueter till Postverket så tidigt att med den BrefPost, som afginge näst före PaquetPosten, erforderlige hästar förden sednare kunde betingas i förhållande till de inlemnade paqueternas mängd. Vore då ett riktigt porto åsatt, skulle naturligtvis kostnaden för ett större bäste-antal derigenom betäckas och inrättningen i sådant fall bära sig sjelf.
Utlåtanden och hvilken utredning ansetts nödig att här först anmäla, för bedömandet af frågan om grunderna för städernas inqvarterings-besvär och en jemnare fördelning deraf. Hvad beträffar innehållet af Kongl. Maj:ts i ämnet affåtna Nådiga Skrifvelse, skall detsamma här nedan anföras, då Utskotten äfven blifva i tillfälle att punktvis sig deröfver utlåta. Deremot intages nu här i korthet hvad dels, vid meddelandet af remiss å högstberörde Nådiga Skrifvelse, i anledning deraf, blifvit Lill de respective Riks-Slåndens protocoll anfördt, dels ock hvad som innehålles uti serskilda, till Utskotten remitterade, i ämnet ingifna motioner och yttranden: 6 .Stats-samt Ålim. 'Besv.- och ’Ekon.3Ut sköttens fflllåtanäe, Jf.-o •/. Sålunda finnes vara anfördt: hos Högloft. Ridder skåpet och Adeln: af Herr Edenlijelm , Gillis , som, då han egde sig bekant, att underdånig anhållan blifvit gjord derom, att ingvar teringen i Götheborg måtte få fortfara sådan den nu derstädes utgöres, önskade, att handlingarne rörande denna fråga mätte få åtfölja Ståndets remiss å Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse om städernas inqvartering; af Herr Gripenstedt, Johan August, sorn önskade få fästa uppmärksamheten derpå, att det icke syntes med billighet och rättvisa förenligt att för inqvarteringens utgörande bestämma en enda Tariff för alla städer i Sverige, utom Stockholm, till stöd för hvilket yttrande anfördes, att den inqvartering, som af staden Götheborg nu beslås och som, relativt till hyrorna derslädes, visst icke kunde anses för hög, uppgick ej allenast till lika belopp med den i Stockholm, utan betydligt derutöfver, och till dubbelt emot hvad som uti den nya tariffen blifvit föreslaget att utgå från Stals-Verket; varande senäte till Utskotten ankomne de uti Höglofl.
Det torde ej behöfwa anmärkas, att sjelfwa inrättniugssättet af en National bewäring, kan utom desi stora och otmifwelakliga ändamäl, äfwen i wäsentelig nion, förekomma alla de olägenheter, som antingen förflutna tiders bedröflig» erfarenhet eller swaghetens undanflyckter sökt att fästa wid dettä allmännare förswars-systeme. Nästan alla Europas Stater hafna insett desi nödwändighet. De haswa bedömt - Den 4 November. dömt akt Krigskonsten, liksom all annan practift Wettenffap, ager sina skiften, och winner genom tid och erfarenhet en större grad af förädling; de haswa derföre ej twekat att afwika frän gamla former, sa snart deste ej längre kunde stä tillsammans med tidehwarfwet, och hwar i sin mohn hafwa de sökt att bygga sina förswars anstalter pä grunder, närmast swarande mot deras fienders. Swerige har, genom en stor Konungs odödliga bemödanden i redmr öfwer ett århundrade för det öfriga Europa framställ möjligheten af en nära förening emellan Soldaten och Medborgaren; Men detta werk af ett mägtigt och omfattande snille, har nu, genom de förändringar Swerges läge och styrka undergått, blifwit för sitt ändamäl otillräckligt. Grunden är likwäl redan lagd till förbindelsen, fästad wid Jorden, att förswara Fäderneslandet. Det tillhör således endast upplystare tider och nya behof, att ge en utvidgning ät desta Medbvrgsmanna härar, pä ett satt, som kan förena Statens trygghet med krigarens wärd. Kongl. Maj:ts mening, kan derföre aldrig wara att föreflä upprättandet af en, pä samma grund som förra Landtwärnet, hwilande National Bewä» ring. Aldrig har erfarenhetens lära blifwit pä ett rysligare och för Fäderneslandet mera' kFnbart sätt wunnen, än genom förenämnde inrättnings
Äng. span»I afseende på anslaget till Flottans underhåll bar för öfrigt Förvaltningen af d* f/o?<an sm reSjö-ärendena, uti sitt underdåniga betänkande om Sjöförsvarets behof under nästa derhålls-siat.statsreglei ings-period, erinrat derom, att, efter afdrag af de från anslaget utgående utgifter lör arbetspersonalens aflöning, lastdragarefarten m. m., endast omkring 230,000 R:dr återstå lör den egentliga maUmielen; hvadan och då dennas underhäll, sedan icke allenast antalet af Flottans ångfartyg, hvilkas undeihåll fordrar ansenligt större kostnad än segelfartygens, blifvit bety dligt förökadt. utan äfven, i och för inrymmande al så väl ökade sorn nya förråd, åtskilliga nya hus och byggnader tillkommit att vidmakthålla, blifvit allt mer fördyrudt och anslaget följaktligen äfven i samma lör hällande ännu mindre tillräckligt än tillförene, Förvaltningen trott sig, såsom en utväg att bereda ökad tillgång lör de med anslaget egentligen afsedda ändamål, böra föreslå, att, med bibehållande af anslagets nuvarande summa, ett belopp, motsvarande de utgifter lör anskaffande af gemenskapens brödkorn, som utöfver det a anslaget upptagne värdet al 18,900 kubiklöt spanmål och anslaget till Bil. JM 3 till Kongl. Maj:ls Nåd. Prop. M 1. om Statsverket 1859. 59 spanmålsupphandlingsoch bagerikostnader från förstborörda anslag utgått och för åren 1854 —1858 i medeltal utgjort 38,276 Rtdr 50 öre årligen, tillädes anslaget till spanmfilsupphaudlingsoch bagerikostnader, hvilket i sådan händelse behöfde ökas med en till 38,000 !t:dr jemnad summa eller lill 68.000
Föredrogs ånyo och bifölls Bevillnings-Utskottets den 2 dennes f. m. på bordet lagda betänkande, N:o 32, i anledning af Riksdagsfulhnägligen Matts Pehrssons från Stockholms Län motion, angående nedsättning i personliga skydds-afgiften och denna afgifts användande till folkundervisningens befrämjande. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Banco-Utskottets nedannämnde den 2 dennes f. m. på bordet lagda memorial och utlåtanden: ,N:o 46, i anledning af väckt fråga om förändring i grunderne för Rikets Ständers Banks förvaltning; Vo 47, i anledning af väckt motion, alt vederhäflighels-bevis, utfärdade af den i hvarje församling valde socknenämnd eller församlingens pastor, måtte för lånsökande i Discont-verken såsom giltige antagas; samt N.o 48, i anledning af väckt motion om inställande lills vidare af hela och halfva Silfver-Riksdalrars utmyntning, m. m. S. D. Prot.-Utdrag, den g April 1845. 793 S. D. Föredrogos ånyo och lades tillhandlingar/te Stafs-Ulskoltets nedannämnde den 5 dennes f. m. på bordet lagda memorial: N:o 253, angående verkställd omröstning, i anledning af Riks-Ståndens olika beslut, rörande grunderne för den blifvande Allmänna bevillningen samt föreskrifterne för tillämpningen deraf; N:o 254, angående verkställd omröstning, i anledning af Riks-Slåndens skiljagtiga beslut, rörande curhus-afgiftens fortfarande; N:o 255, angående verkställd omröstning, i frågan om infriande af Kongl. Krigs-Collegii Artilleri-afdelnings skuld för inköp af Mariaebergs egendom; N^o 256, om verkställd votering i en fråga, rörande det anslag, hvarå utgifter af provision, porto, m. m., för inköp utaf vexlar i utlänskt mynt böra afföras; samt N:o 257, angående skedd omröstning, i anledning af skiljagtiga beslut i frågan om anslag lill slöjd-expositioners befrämjande. S D.