Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
A t t oriittvisair kniiiiat blifva minclra skriande, utan att de nuvarande treklassiga liiroverkens biidget alltför niycket öfverskridits, frainli %lles i ett inliigg i friigan, soin vi iilottagit fr&amp;n en fraiiistkeiide manlig pedagog i landsorten, och som vi liarmed delgifva viira lasare, ehiirii det icke i alla punkter öfverensstänimer med Dagnys föriit uttalade bikter i frligaii. Man mhste vara tacksani mot vår ecklesiastikminister, som haft de treklassiga läroverken i ' benägen åtanke och velat förhjälpa dem ur den mindre fördelaktiga belägenhet, hvari flertalet råkat. Det forslag han för detta andaniål framställt fiiiua vi godt och praktiskt, för såvidt tillämpningen af den id6, hvarpå det grundar sig, sainundervisningen, kan vara för våra förhållanden passande. Det ä r blott i ett afseende, som vi skulle önska förslaget aiidradt, ocli det är i fraga on1 aflöningen. Under det att lärarne åtnjuta goda aflöningar, vill man däremot afspisa lärariimorna nied skgligen svaga löneförmåner. Så föïeslhs det, att rektor och kollegan skiille lin sainnia löneförinaner soin f. ii., d. v. s. rektor, iitoin fri bostad, i Iiögsta lönegraden 3,750 kr. ocli kollegan likaledes i samma lönegrad samma lön, under det att för biträdande föreståndarinnan föreslhs en lön af 1,500 ock för den andra lärarinnan 1,200 kronor. Då lärarinnorna utföra samma arbete som läraren och utan tvifvel af lika god beskaffenhet, så må inan ' val,. iiiidra på den stora olikheten i aflöningen. Olikhet måste det ju finnas, efter som det ä r. meningen, att läraren skall lefva gift på sin lön, iiiider det att afsikten ej kan vara, att lararinnan på sin lön skall iinderliålla man och familj; inen skillnaden är dock allt för stor. Olikheten skall blifva en ständig källa till missnöje.
För bedömandet åter af rättvisan, i hvad 2:dra momentet af ofvannämnde 58 g stadgar rörande kommunalutskylders utgörande för andra beskattningsföremål än den i mantal satta jorden, torde vara nog att anföra det Förvaltaren af Tumba bruk, på grund af detta moment, kommer att hädanefter betala fyra gånger så mycket som egaren af den förut nämnda, till 120,000 R:dr uppskattade egendomen Riksten, — att läkaren vid Tumba, som icke har något tjenstehjon och således icke kan komma att, föranleda någon utgift för kommunen i fattigvårdahänseende, får betala dubbelt så mycket, äfvensom att i Ornö kapellförsamling, egaren af hufvudgården på ön, säteriet Sundby 3 mantal, i kommunalskatt kommer att erlägga .endast dubbla beloppet af hvad Inspektoren på stället får betala. Efter releverandet af dessa fakta, om hvilkas verklighet hvar och en kan öfvertyga sig, enär Häradsskrifvaren inom Södertörn är här i hnfvudstaden bosatt, inskränker jag mig till en vördsam anhållan, att Rikets Höglofliga Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla om ändring af 58 § i Förordningen om kommunalstyrelse på landet af den 21 Mars 1862 i enlighet med de grunder för kommunalutskyldernas utgörande, hvilka det Utskott, till hvars handläggning denna motion öfverlemnas, kan komma att föreslå och sorn Rikets Ständer finna antagliga, såsom varande med rättvisa och billighet öfverensstämmande.
Jag försökte fåfängt att klämma in min hand igenom denna springa, men då äfven detta misslyckades, ryckte jag förargad ännu ett tag på den halsstarriga lådan, med sådan kraft att den tunga byrån kom ett stycke ifrån väggen, och ett buller, som om något suttit fast der bakom och hastigt farit ned, drog hela min uppmärksamhet ifrån dess första föremål. Jag skyndade att undersöka orsaken till detta buller, förtjust i hoppet att ändtligen finna något af allt hvad min verksamma inbillning sedan tio minuter skapat sig. Icke utan möda framdrog jag då en gammal tafla i oval ram, hvars dammiga baksida full af spindelväf bevisade, att den under åratal legat der, och upptäckte i det jag gick fram till ljuset, att den förmodligen fallit ned ifrån väggen öfver byrån, der en spik med en blå rosett ännu var sittande. Missnöjd att icke hafva funnit något märkvärdigare, ämnade jag återvända till den envisa lådan, då, i det jag vände taflan om och ljusskenet föll derpå, min bestörtning gaf sig luft i ett ovilkorligt utrop. Jag vände den på alla håll, jag trodde att min inbillning dårade mig, – men nej! – det var och förblef Herbert med sitt svärmande och melankoliska ansigte, vanstäldt af långa blodstrimmor, som blickade på mig ifrån duken; Herbert, hvars hastiga död Lennartson så bestämdt tycktes vilja härleda från den enda natt han tillbragt i detta hus. Det var naturligt att mina tankar med ens voro tillbaka på allt hvad Lennartson och jag talat om några timmar förut, och hans häftiga motvilja för mitt förslag att inkomma här Skulle Lennartson veta mer än han sagt mig? Skulle någon verklig fara hota mig? frågade jag mig sjelf och kunde icke afhålla mig ifrån att le åt denna sista förutsättning. Hvem skulle väl oroa mig här i detta fredliga hus, hvars enda invånare voro en – förmodligen gammal, sjuklig och svag – gubbe och hans lika svaga och gamla betjent. Men hvarifrån hade detta porträtt kommit? – Herberts porträtt, med dessa hemska strimmor af blod, som gjorde honom alldeles sådan som Lennartson sett honom om natten vid sin dörr?
Denna ränta, åtagen 1617 och 1631, bestod i början af flera slags landtmanna-persedlar, hvilka utgingo, genom sammansättning af 16 mantal skatte, till ett visst belopp, men blefvo sedermera förvandlade i penningar. Dess första ändamål var visserligen, likasom öfriga titlar, till fyllnad af statsbehofven, dä dessa genom omständigheterna öfverslego den vanliga jordeboks-räntan, såsom i detta fall, till understöd och fortsättande af Polska Den 5 Februari. 227 kriget, men sedermera, tid efter annan bibehållen, blef denna ränta genom riksd.-beslutet i65a stadfästad att fortfarande utgå af jorden. B v g gnings h j eIpen härleder sig från allmogens skyldighet att bygga oell underhålla gränsehusen eller fästningarna och Konungens slott. Den har utgått i olika orter i persedlar och i penningar efter kronovärdi, och efter förändringar dermed åren 1622 och 1678, till dess densamma, likaledes genom riksd.-beslutet i652, blef en stående ränta på jordegendom. Beräkningsgrunderna för kronovärdiet bestämdes likväl år 1748. S a I p e n uppkom derigenom, att allmogen, som, sedan Guslaf I:s tid, varit skyldig att framskaffa ämnen till saltpeterhusen, dervid förrätta körslor och andra dagsverken, 1644 derifrån befriades, emot erläggande af en viss penningeskatt på mantalet; och blef likaledes vid riksdagen i652 denna skatt ansedd såsom en ständig ränta af jorden. B o s k a p s p e n n i n g a r n e, i början kallade åkerskatt, voro Drottning Margarethas Konungaskatt, men blefvo 1620 anslagna till riksgäldens betalning och försvarsverkets underhållande. Denna ränta, satt i persedlar, utgick i penningar efter flera förändringar åren 1622, 1624, 1627 och 1634; men blef af 11. St. 1642 och 1649 förvandlad i cu reel skatt, och ytterligare i65a förklarad att böra utgå, jemte förra och öfliga utlagor, af jorden.
Denna sjukdom, enligt deröfver meddelad beskrifning uti en år 1855 från trycket utkommen akademisk afhandling, karakteriserades af ett på inandning af fosforgaser beroende sjukdomstillstånd i käkbenen, tenderande till desammas försättande utom delaktighet af den organiska lifsprocessen, och hade i flera Europas länder ådragit sig en väl förtjent uppmärksamhet, såväl derför att den inom pathologien framstode såsom ett egendomligt, nytt, knappt tvänne tiotal af år gammalt fenomen, som ock emedan den förorsakade svåra lidanden, hvilka ofta nog haft en olycklig utgång för de individer, som af densamma blifvit angripna; och hade, oaktadt alla bemö danden å fysiologiens, kemiens och den praktiska läkarekonstens sida, i ändamål att, om ej fullkomligt förebygga, åtminstone inskränka och förmildra det onda, detta hitintills i flertalet af fall, der ej en förtidig död hindrat hvarje kurativt åtgörande, blott kunnat afhjeipas genom ett lika djerft som ingripande förfarande af kirurgien. Med anledning häraf, och ehuru med nu omförmälda framställning icke afselts att åstadkomma någon begränsning i tändstieksfabrikationens frihet, eller uppställa några svårig - Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 55. 23 heter och hinder för dess utöfvande, har, med fästadt afseende derå, alt nämnda handtering hufvudsakligen sysselsatte minderåriga personer och att angeläget vore att tillse, det den yngre arbetande klassen ej i förtid uppoffrades, Rikets Ständers uppmärksamhet blifvit fästad på behofvet af en allvarligare och noggrannare uppsigt öfver helsotillståndet vid tändsticksfabrikerna samt iakttagande af alla de försigtighetsmått, medelst luftvexling m. m., som kunde bidraga till inskränkande af förenämnda sjukdom; i hvilket afseende ansetts ändamålsenligt, om
Grundläggning: grundgräfning, 29 kub.famnar . ... 5 5: — pålar med nedslagning, 212 st a 10: — plank till dubbla platformar, 18 tolfter a 18: — spåntpålning, 128 sträck fot 5 2: — Landfästen och vingmurar, 57 kub.famnar mur i bruk, med arbete och materialier 5 75: — stenhuggning, 378 qvadr. alnar 5 3: — Sum ma För uppdämnings-arbeten, ställnings-materialier m. m. tilläggas 20 proc. härå Öfverbyggnad, 36 sträckfot 5 90: — Brobyggnad i Ottarps-sjön. Ett spann af 15 fot. Landfästenas höjd öfver grunden 12 fot, bredd 31 fot, tjocklek 8 fot. — Summa För oförutsedda händelser, ställnings-materialier m. m., tilläggas 20 proc. af denna summa Öfverbyggnaden, 21 sträckfot 5 45: — Brobyggnad öfver Helga-å, vid Ousby-sjön.] Brons längd 112 fot. Fem spann 5 20 fot. Landfästenas höjd 12 fot, bredd 30,5 och tjocklek 8 fot. Bropelarnes antal 4, höjd 9 fot, bredd 38 och tjocklek 4,5 fot. — Landfästen, vingmurar och pelare, 60 kub.famnar mur i bruk 5 75: — stenhuggning, 2,050 qvadr.alnar 5 3: —■ S u m m a För uppdämnings-arbeten, ställnings-materialier m. m. tilläggas 20 proc. härå Öfverbyggnaden, 118 sträckfot 5 60: — Brobyggnad öfver Drif-ån. Ett spann af 20 fot. Landfästenas höjd 12 fot, bredd 30,5 och tjocklek 8 fot. St. För ställnings-materialier, oförutsedda händelser, m. m. tilläggas 20 proc. härå Öfverbyggnaden, 26 sträckfot å 60: — Kulvertar och Afloppstrummor: A dubbla trummor af 32 qvadr.-fots selctions-area.
Bil. A. Betänkande, i fråga om beräkningen och utgörandet af Mantalspenningar, Lagmansoch Häradshöftlinge-räntan med Tingsgästningspenningar samt Sterbhus-procenten; äfvensom öfver Herr Törneblads, C. P., samt Riksdagsfullmägtiges från Wermlands Län i vissa delar häraf afgifna Motioner. R:s St:r hafva vid sista Riksdag fästat uppmärksamhet vid följande med de såsom Ordinarie Inkomster i PiiksStaten beräknade Mantalspenningarj Lagmansoch lid - 172 Stats-Utskottets rådshof,Idinge-!' antan samt Ster bhus-afgiften före funne förhållanden, nemligen: Att de förstnämnde, eller Mantalspenningar^, som uppkommit, i stället för den förut varande Qvarntulls-afgiften, erläggas, på grund af MantalsCommissarielnstructionen d. 20 December 1693, för närvarande i allmänhet med 12 sk. af hvarje mantalsskrifven person, men i vissa District och Socknar af Götheborgs och Bohus, Nerikesj Wermlands, Westmanlands, Stora Kopparbergs, IVester Norrlands, Jemtlands, Westerbottens och Norrbottens Län med endast 8, 6 och 4 sk. personen. En sådan olikhet i Mantalspenningarnes utgörande, hvilken utan tvifvel härledt sig ifrån Orternes serskildta beskaffenhet eller olika eultur samt Innebyggarnes af omsländigheterne beroende ställning, som påkallat en derefter lämpad lindring, syntes R. St:r likväl nu mera och då desse förhållanden upphört, hvarken instämma med billighet eller med afgiftens egenskap af Koppskatt, grundad på hvarje persons arbetskraft, utan afseende på förmögenhet; och då för öfrigt nu mera R. o. A., för egne personer och sitt folk, samt PresteStåndet för dem af EcclesiastiqueStaten, som tillförene njutit befrielse från denna afgift, vid 1809 och 1810 årens Riksdag densamma sig åtagit, funno R.
Skarpskytteföreningar, angående understöd från statens sida till befrämjande af verksamheten (A, 15 Bg. 1,1 1 r k rv IV l mr f\ t hos , 1 4 1 67 — b. 18 Mars b. 21 Mars 21 Mars b. 21 Mars 133 — Skattr/rälschemmansegare, om rät{4,52 Bd. 70 ) tighet för, att lösa bärande träd, se Bärande träd. 1 . i 116 s. Skattejord, angående rättighet att friköpa den från grundskatt, se Grundskatt. Skatteköp af kronojord, se Kronojord Skattesystem, om grundläggande af ett nytt , Skattskrifning, se Mantalsoch Skattskrifning. Skenninge, om dervarande skolas förändring till Elementarläroverk, se Elementarläroverk Skeppsbyggeri-institutet i Carlskrona, om anslag till Skeppsholmen, angående dess öfverlåtande till Stockholms stad, se Flottan. Skifte, om godtgörelse med statsmedel af Ijerdedelen utaf kostnaderna lör delegarne i laga . » angående amorteringslån för bestridande af arfvoden åt landtmätare vid laga, se Landtmäteriarfvode. » om ändring i Kongl. Kungörelsen den 15 Juli 1859, angående verkställande på Gottland af laga, se Skiftesstadga. » om ändring i Kongl, Kungörelsen den 4 Maj 1827, i fråga om boställshafvares skyldighet att förskjuta kostnader för I anledning af skiljaktiga beslut Skiften och Afviliringar, om anslag till if B crq £2 ~ 2. te o ra 3 3T O £ N:o H te te 2 ST tn _ '-'i -K n O e o “• F ® sos 2 — B 3 - p —• te e a N:0 Bg. 133 Bd. 375 Bd. 2(57 i 05 65 B (Jq | Afdelning. j eller f Memorial. Utlåtande, Betänkande Kiks-Ståndens Beslut. Underdånig Skrifvelse. te £- 03 Cj 25 Cg te lr> C Ridd. o. PresteBorgareBondeN:0 § Adeln.
Myntadt efter 1830 och 1835 årens rnynt-ordningar: hela Riksdaler 106,661: halfva d:o 93,150: fjerdedels d:o 100,718 : 36. — åttondels d:o 566,803 : 36. — sextondels d:o 211,923 : 29. —1 079 257- 5 Utländskt mynt, förvandladt i Riksdaler Silfver: Spanska Piastrar .. .. 1,334,552: 38. 3. Myntadt: 402 fyrdubbla Dukater. Af nya prägeln: Af gamla prägeln 8,946 : 32. - Summa B:ko R:dr 22,170: — —- Vid denna inventering, som blifvit förrättad, på sätt Revisorernes protokoll närmare utvisar, har någon anmärkning icke förekommit. 6 §•3. Uppgifter öfver Likmätigt 5 §. i Lagen för Rikets Ständers Bank af den 1 Mars Metallisk Kas1830, åberopad i 24 §. af Banko-Reglementet, äro, icke allenast, efsa samt ofverter hvarje halfårs utgång, uppgifter öfver Bankens Sedeloch DeposlSter nf Bai}~ sitions-skuld samt Metalliska Kassa, än äfven, efter 1847 och 1848 hens hela stall ning. arens slut Otversigter at .bankens hela ställning uppgjorda, tryckta och med allmänna tidningarne utdelade.
Man hade fortare kommit till ett resultat, om Utskottets Betänkande blott innehållit den åsigten, att Utskottet trott sig böra framställa till Riksens Ständer, att det i alla afseenden vare fördelagtigare om ett sädant Tull-system införes, hvarigenom tull De:i 2* Junti t. m„ ålagges sådane vahror, hvilka förut varit förbudne, men sorn behöfras inom Landet. Då hade ingen fråga uppstått om collission med den oeconomiska lagstiftningsrätten, hvarvid Konungens beslutande rätt efter Grundlagen är obestridelig. Man hade äfven kunnat säga att efter de beräkningar Utskottet kunnat göra, en så och så stor inkomst skulle uppkomma. Man äfventyrar ingenting med att göra en sådan öfverlåtelse till Kongl. Maj:t, att efter omstäodigheterne jemka de delar af Taxan som kunna ingripa i annan mans rätt, och genom hvilka Fabrikerne kunna vara förnärmade, äfvensom de förhållanden som kunna vara beroende af andra Länders Tullförfattningar. Jag tror att man så mycket häldre borde vidtaga ett sådant öfverlåtande som Riksens Ständer säkerligen kunna och möjligen torde komma att besluta, det Tullmedlen directe skola inflyta till RiksgäldsContoiret Derigenom blifver Styrelsen satt utur den frestelsen att, för att skaffa sig medel till fyllande af Statsbehofven, ändra och höja Tull-Taxan, och dess afseende blifver endast vändt på Rikets sannskyldiga nytta. Jag skulle tro, att under sådan hade saken ej mött någon svårighet för antagandet. Då jag dessutom af en Ledamot uti Oeconomie-Utskottet hört, att samma mål hvilar till afgörande uti OsconomielJtskottet, så blifver ännu tillfälle för Riksens Ständer, att öfverlägga om de böra till Kongl. Maj:t ingå med en bestämd önskan rörande hufvudfrågan, angående utsträckning af handelsfriheten. Jag skulle hafva trott att dia - Den s8 Juni i e. m. cussionen mera fiufvudsakligt hade bordt fäst» sig vid detaillerne af sjelfva Tull-Tariffen, men hvad dem angår finnér jag att man föga upp-hållit sig dervid.
Den sedermera framställde propos. till utförsels-tullens bestämmande till 1 R:dr 16 sk. pr Skfå. st.-v., besvarades med starka Ja, blandade med Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade att han ansåg Ja hafva öfverröstat Nej. 102 Den 15 Maj. Metaller, Spillning, Altfall och Spån, samt Tjärhärma eller Vraktjara. Utsk:s i afseende på dessa artiklar afgifne förslag biföllos. Trädvaror. Med afseende på det i fråga om Timmer och Sparrar af Utsk. afgifne förslag, hvilket först företogs lill pröfning, yrkades bifall, dels ock den förändring att, i st. f. nu gällande stadgande, att Sparrar af furu och gran af mindre tjocklek än 8 tum midtpå skola draga 6 sk. utförsels-tull, skulle stadgas, att sådane Sparrar af mindre än 7 tums tjocklek midtpå skola äsättas 16 sk. utförsels-tull pr. stycke; hvarefter propos. till bifall å Utsk:s ifrågavande förslag framställdes, samt Hr Gr. o. Landtm., efter det svaren härvid utfallit med starka Ja, blandade med Nej, förklarade alt han ansåg Ja hafva varit öfvervägande. Härvid begärdes votering. Uplästes till justering och godkändes följande voter:s-propos.: Den, som bifaller Bevilln:sUtsk:s förslag, att nu gällande utförsels-afgifter för Timmer och Sparrar må bibehållas oförändrade, röstar vinner Nej, anser R. o. Ad. att, i st. f. det nu i Tulltaxan förekommande stadgande, att Sparrar af furu och gran af mindre tjocklek än 8 tum midtpå skola draga 6 sk. utförsels-tull, bör stadgas att sådane Sparrar af mindre än 7 tums tjocklek midtpå skola åsättas 16 sk. utförsels-tull pr slycke. Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit sålunda: Ja — 30. Nej — 26. Fortsättningen af förevar:de måls pröfning upskjöts till nästa plenum. Frih. Stjernstedt, Johan Willi.:
— N:o 4ö. med förslag till ändring och tillägg i 38 § Regeringsformen XIV. B. 3|6. XVI. 4^2. XVII. A. 112. XXVI u.61, 97, 104 A. 173. — N:o 47- tih BondeStåudet, i anledning af dess återremiss på memorialet N:o 32. XIV. B. 346. XVI. A. 4^2. — JX:o 48. angående en af StatsUtskottet anmäld anmärkningsanledning. XIV. B. 346. XVI. A. 452. — N:o 49- ' anledning af PresteStåndets återremiss på förslaget Litt. A. uti memorialet N:o 43- XVI. B. 201. XVII. A. 58. XVIII. U. 33o. XIX. A. 34g. XXVI. U. 61, 97, 104. A. 173. — N:o 5o. angående underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t, med anhållan, att Kongl. Maj:t läcktes complettera Statsrådet. XVI. B. 201. XVII. 58. A. 113. — N:o 5i. angående återremiss af Utskottets memorial N:o 33. XVI. B. 201. XVII. 58. A. i5o. 10 ( 74 ) ConstitutionsUlskottets Memorialer, Betänkanden och Utlå tanden: — N:o 52. med föreslående af ett tillägg i 47 § Regeringsformen. XVI. 11. 2oi. XVII. A. 58. XXVI. IJ. 6i, 97, io4- A. 178. — N:o 53. med utlåtande öfver Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående upphörande af Konungens tvänne röster i Högsta Domstolen. XVI. B. 201. XVII. 58.
Dockorna, af hvilka dock endast de 2:ne förstnämnda ansetts nu böra ifrågakomma; d) åtskilliga mindre förändringar å rörnätet; lamt e) anbringande å rörledningen inom staden af brandposter, hvilka icke uti äldre planen blifvit afsedda. men vid inträffande eldsvådor iiro af stort värde; hvilket allt blifvit närmare ulveckladt uti det nu anmälda omarbetade förslaget med tillhörande betänkande och ritningar, hvars antagande såsom plan för en blifvande vattenledning till Carlskrona Styrelsen i underdånighet tillstyrker.» »Såsom hufvudsakligt resultat af vattenlednings-planens sålunda verkställda omarbetning framstår: att då den äldre kostnadsberäkningen uppgick till ett belopp af R:ml R:dr 800,547: 91 öre, hvarifrån likväl bör afdragas beräknade värdet af de redan inköpta jernrören med » » 117,900: — » hvadan ytterligare för anläggningens komplettering ansågs erforderlig en summa af » » 582,647: 91 öre; så uppgår kostnaden, enligt nya förslaget, oberäknadt de inköpta användbara iedningsrören : när endast reservoir för dagliga vattenbehofvet är i beräkningen intagen till R:mt R:dr 539,000: — » när dessutom 2 extra bassiner, nemligen vid Högvakten och i Höglands Park, tillvägabringas, till » » 384,000: — » och om det större antalet bassiner för reserverande af vatten vid utomordentliga fall skulle anläggas genast vid ledningens utförande, till . » » 369,000: — » hvadan således det fullständigaste alternativet efter den omarbetade planen erfordrar 13,647 R:dr 91 öre mindre i anläggningskostnad, än som i det äldre förslaget beräknats.» »Slutligen och med hemlad anledning of det svåra lidande, Carlskrona stad länge fått och ännu fortfarande får vidkännas genom brist på vatten, tjenligt till Bih. till B. St. Prop.
Ett förslag väcktes då att afhjelpa det onda genom att nedsätta tullafgifterne för den fina ullen, inen höja dem något på den gröfre, samt således införa en och samma afgift på ali slags ull. Men då detta i det hela hade verkat sorn en förhöjning af den utaf Ständerne åsätta tullen, ansåg man sig icke kunna göra det. Jag tror dock, alt Riket skulle hafva funnit det välgörande, om vid delta tillfälle tullafgifterne kunnat ökas. Herr Skogman: Hvad beträffar nedsättningen af lullafgifter, tror jag erfarenheten hafva bevisat, alt en minskning i de - Den 28 Octo ber c. 111. 3i5 rus arilhmetiska belopp kan föranleda till en förökad tullinkomst, och att den säle» des i särskildta fall är nyttig. Hvad åter angår skälen för nyttan af en förhöjning i den fastställde tollen, så är jag förekommen af den sista Talaren. En Talare har yttrat den åsigt, att PresteStåndets beslut éj skulle vara tydligt, då Ståndet beslutat att tullen må få böjas inom 33y procent. För min del tycker jag det vara klart, att PresteStåndet beslutat, att Kongl. Majit äger böja den bestämda tullen till högst 33y procent. Jag tror det vara lämpligast, att Rikets Ständer besluta grunderna för sjelfva Tulltaxan, utan att vilja bestämma detaillerna, hvilka efter omständigheterna kunna och böra ändras. Herr Cederschjöld, Pehr Guslaf: Jag måste för min del tillstyrka, att Ridderskapet och Adeln icke åt Kongl. Majit öfverlemnar rättigheten att efter godtfinnande höja tullen; ty 57 §. RegeringsFormen innehåller, att Svenska Folkets urgamla rätt, att sig beskatta, skall utöfvas af Rikets Ständer allena vid allmän Riksdag. Vi hafva alla besvurit Grundlagen. Rikets Ständer äga således icke rättighet, att åt Regeringen öfverlemna Svenska Folkets beskattningsrätt i något afseende. 3:ne Stånd hafva i sina fullmagter uttryckligen föreskri fvit, att ställa sig Grundlagen till efterrättelse; och då denna Grundlag icke med - 316