Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Disconträtt pä Banken, så innefattar detta den aldraSlörsta motsägelse af hvad samina Utskott för några månader sedan föreslagit och Riksens Ständer i anledning deraf beslutat. Till att återföra Gred i ten för G'öthaCanal Discont och såmedelst afhjelpa den förlägenhet som uppkommit genom Canal Discontens iråkade misskredit, då mången befarade alt Riksens Ständer skulle vägra allt ytterligare biträde till fullbordande af GöthaCanal, beslöto Riksens Ständer alt lemna GöthaCanal Bolag fördubblad Discontrat-t på Banken, under följande vilkor: Att ehvad summa Riksens Ständer under påstående Riksmöte bevilljade till GöthaCanal, skulle Banken först ersättas för hvad som utöfver Canal Bolagets förra Creditiv blifvit begagnadt, och att äfven i det fall att Riksens Ständer afsloge allt ytterligare biträde tili Canalarbetet, skulle ändå V. 2. Deri 33 Juli e. m. 1557 den förökta DiscOnträtten på 800,000 R:d. inom t8 Månaders förlopp alldeles upphöra. Ku årer föreslår BancoUtskottet att den till »{hjelpande af ögonblickets förlägenhet temporairt och för högst 18 månader bevilljade förhöjning å Disconträtten i Banken skall Försträcka sig till hela den återstående arbetstiden, och således fortfara i mindst 10 års tid. Mot denna tillstyrkta förlängning af 1,600,000 R:d. Disconträtt protesterar jag på det högtidligaste, och dä den, såsom jag redan förut visat, innefattar en. påtaglig rubbning och förändring af hvad Riksens Ständer redan under varande Riksmöte i detta afseende beslutat, sä är detta ensamt en tillräcklig orsak till återremiss af BancoUtskottets Betänkande. Det är ej länge sedan BancoUtskottet, För att öfverändakasta StatsUtskottets förslag till
om arfvode för Sekreteraren ® i Lagoch Ekonomi-Utskottet, om arfvode för Sekreteraren . o i Expeditions-Utskottet, orri arfvoden för ökadt renskrifnings biträde Stats-Utskottets Memorial i anledning häraf » i dito 0111 förhöjdt arfvode åt föreståndaren för Tryckeri-af delningen i » i dito om aflöning någon tid efter riksdagen för » Se vidare: Aflöning. Kapellförsamling, angående förändrade vilkor för skiljande från Moderförsamling af Kassaförvaltare,om anställande, för vård af kyrkans och folkskolans medel, af Katekes-utanlcisningen, om inskränkning i, m. m I anledning af skiljaktiga beslut Kavalleriet, om remonteringen vid, se Remonteringen. » om ändrade föreskrifter angående liästarnes färg vid, se Hästar. b om ett sammandrag af författningarne angående rusthållares och manskaps ömsesidiga åligganden vid indelta, se Rusthållare. s. y N:0 O n: jr » SG. o" Itiks-Ståndens Beslut. Kidd. o. Nid j Sid. Adeln. BorgareStä lidet. Bonde Standet. cn cl N.O b. 24 Okt. b. 18 Febr. b. 27 Okt. b. 17 Okt. b. 24 Okt. b. 20 Okt. a. a. 25 Okt. b. 27 Okt. b. 27 Okt. b. 29 Febr. b. 4 April 18, 22 Febr. b. 25 Aug. 25 Okt. b. 15 Febr. g. 27 Okt. b. 17 Okt b. 26 Okt. g. 20 Okt. a. a. 25 Okt. g. 28 Okt. g. 28 Okt.
För mången skulle dessa kärleksverk i det egna hemmet eller i vännens gifva uppslag till allvarligt veckodagsarbete och sålunda inviga ett nytt lifsskede. För de tjänande skulle i sanning äfven verkningarna blifva stora. E t t bättre förhållande skulle uppstå mellan dem och deras i timligt afseende lyckligare lottade brö- der. D e förra skulle se, hvad de förut förnekat, att de senares gudsfruktan hade verkligt inflytande på deras lif, ity att de gåfve bort, icke sitt öfverflöd, utan hvad de ansåge nödvändigt för sin trefnad. D e tjänande skulle vidare se, att bildade män och kvinnor företoge sig hvarjebanda, dem främmande sysselsättningar för att tillförsäkra sina trötta bröder och systrar hvila och förströelse en dag i veckan af sju. Detta stora bevis på medkänsla skulle åstadkomma stort närmande af de olika samhällsklasserna, hvilket vore af omätligt värde, när tiden är inne för de förbättringar i vår samhällsordning, hvilka kanske en icke så alltför aflägsen framtid bär i sitt sköte. Ilse Franke. Rysslands blifvande kejsarinna. Juvelerare K. A N D E R S O N Fru Jane Gernandt-Claine den framstående unga författarinnan, som genom sitt medarbetarskap i Idun helt visst är en kär bekantskap för alla våra läsarinnor, vistas i dessa dagar på besök i hemlandet och hufvudstaden. Som bekant har Jane Gernandt de senaste åren varit bosatt i Paris och där ingått äktenskap med naturvetenskapsmannen och föreläsaren Jules Claine. Hennes make är henne nu följaktig på resan till fosterlandet, som närmast företagits för att säga fränder och vänner ett längre farväl. Hr Claine har nämligen utnämnts till fransk konsul i Fort Dauphin på Madagaskar, en särskildt i dessa kritiska dagar högst ansvarsfull post. Om några dagar redan styra fru och hr Claine färden öfver Paris och Marseille till sitt nya hem på den krigiska ön. H v a d husbonden och matmodern böra sträfv a för, är söndagshvila åt sina tjänare, en fruktbärande söndagshvila. Bland de viktigare af ofvan anförda kärleksverk blefve sjuksköterskors och fångvaktares befrielse från söndagsarbete. D e förra skulle ersättas af elever och andra intresserade, de senare af frivilliga, som anmälde sig därtill.
I öfverensstämmelse med hvad jag ofvan yttrat, får jag för min del föreslå: i afseende på § 3. usta alternativet: att Rikets Ständer, för deras del, bifalla, hvad Kongl. Majit i afseende på ordinarie räntans förvandling i nåder föreslagit, dock med följande jemkningar: 1:0 att tills vidare räntan inom Stora Kopparbergs län förblifver oförändrad ; 2:0 att till Kongl. Majit öfverlemnas, att serskildt för hvarje län och äfven inom de län, der betydliga olikheter i ränteförhållandena serskilda distrikter emellan förekomma, serskildt för dessa distrikter efter hvilka förhållanden skatte-riksdalern skall fördelas i följande persedlar, spanmål, smör och dränge-dägsverken, med ledning af deras nuvarande förhållanden lill hvarandra; kunnande dock någon af de bägge första persedlarne i de län eller distrikter, de utgöra en ringa del af räntan, utbytas mot någon annan, som utgör en hufvudpersedel, och börande härvid de öfriga ränte-persedlarne betraktas såsom voro de dagsverken. st.dra alternativet: att Rikets Ständer, med godkännande af hufvudgrunderne för det af Kongl. Maj:t i nåder afgifna förslag, för deras del medgifva: l:o att, med undantag för Stora Kopparbergs och Norrbottens län samt Westerbottens län utom Nordmalings socken, i öfriga delar af riket den del af ordinarie räntan, som icke nu utgöres i spanmål, mjöl, smör och penningar, förvandlas på så sätt, att, för hvarje i jordaboken serskildt upptaget hemman eller lägenhet, spanmålsoch smörräntan jernnäs tili fulla kappar eller tfe, och återstoden föres till fullt antal dagsverken, samt, för möjligen ännu qvarblifvahde öfverskott, till penningar; börande vid förvandlingen följas det af koinmitterada för skatteförenklingen beräknade jemnade medelmarkegångspris för åren 1824—1843; öfverlemnande Rikets Ständer till Kongl.
S. D. Till Banko-Utskottet remitterades: l:o Jan Erssons från Upsala län motion, om återställande af eganderätts-handlin gar, som till Riks-Banken inlernnas vid sökande af lån emot inteckning i fast egendom, jemte deraf föranledde_niuntlige yttranden; 54 Prot.-Utdrag din 28 December 1850. 2:o Efraim Larssons från Elfsborgs län motion, om Bankovinstens användande till fastighetslån för Jordbrukare och Näringsidkare: 3:o Erik Christenssons från Götheborgs och Bohus län motion, angående utgifvande af sedlar å 8, 12 och 16 sk. banko valör; 4:o A. W. Swartlings från Östergöthlands län motion, om omsorgsfullare och bättre slagning af Bankens silfvermynt. S. D. Föredrogs och remitterades till Bevillnings-Utskottet motioner af: l:o A. W. Svartling från Östergöthlands län, om upptagande å Debets-sedlarne af hemmans taxeringsvärde; 2:o Gustaf Berg från Skaraborgs län, om sådan ändring i Kongl. Förordningen den 13 October 1848, rörande vilkoren för tillverkning och försäljning af bränvin, att köpare måtte tillåtas vittna om till honom skedd bränvinsminutering, och 3:o Arfvid Arfvidsson från Elfsborgs län, angående inskränkning af handlandes å landet rättighet att i öppna bodar försälja bränvin. Den 28 December. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet Kongl. Maj:ts nedannämnda, denna dag ankomna, nådiga propositioner tili Rikets Ständer: l:o
Härå har Utskottet ej annat att till svar meddela, än att, i dess tanka, det åsyftade ändamålet säkrast vinnes genom den af Utskottet föreslagna utväg. 12:0 Utskottet har i det återremitterade Betänkandets 2:dra Punkt och i3 §. till rubrikerna endast omnämnt åtskilliga ämnen, dem dels Revisorerne berättelsevis anmält och hvilka dels af förklaringarne funnits nöjaktigt upplyste. lietta har anmärkts såsom en ofullständighet, då Utskottet har till åliggande att på angifna skäl antingen godkänna eller ogilla Revisorernes yttranden. Men då här ibland förekomma frågor såsom t. ex. Revisorernes tillstyrkande om någon belöning för ett Riksbokslut, för utredningen af äldre års Anticiputioner 111. m. hvilka icke föranleda något yttrande och andre åter äro, i Utskottets tanka, nöjaktigt utredde och förklarade genom hvad i de tryckta och utdelta Revisions-berättelserna finues anfördt, hemställer Utskottet om icke den i några mindre vigtiga frågor begagnade utväg alt, medelst utsättande af den pagina der Revisionens anmälan och der vederbörandes förklaring finnas intagne ; undvika upprepandet af vidlyftiga och så lätt tillgängliga anföranden, må godkännas. Ut - Betan kand en, N:o 319. 699 Utskottet liar nu tagit under pröfning hvad sorn blifvit anmärkt i åtskilliga speciella frågor, såsom: angående beviljade gratifications-anslag till StatsExpedition-ernes Tjenstemän samt angående en viss tid för försäljningen af Kronans Persedeltionde. I förra ämnet har anmärkts att Utskottet inedgifvit att dylika anvisningar å Statsmedlen kunnat ske utan annan redovisning derför än StatsSecreterarens qvittance. Härvid får Utskottet upplysa att dessa GratificationsAnslag, hvilka af StatsSecreterarne utqvitterats , blifvit upptagne å den förskottsförteckning sorn årligen upprättas och afJemnas till K. KammarRätten samt att de balancerats intill dess K. M:t genom Nådigt Bref förklarat alt beloppet blifvit inför K. M:t behörigen redovisadt.
Grefve von Platen har sagt, att han icke kände någon ziffra, hvarefter Norriges andel i de omtalade kostnaderne borde beräknas. Jag utber mig derföre att få uppgifva en sådan, efter hvilken denna andel möjligen kunde bestämmas, nemligen den proportion, hvarefter Norriges bidrag till de Kongl. Personernes Hofhållning utgår. Af Norrska StorTinget har Hans Majit Konungen sig i sådant ändamål beviljade 64,ooo och Hans Kongl. Höghet KronPrinsen Ö2,ooo Norska Specier. Om dessa snmmor efter cours re - duceras till Svenskt Bancomynt, (nu ungefär l44,ooo R:dr BancoJ och jemföras m^d de anslag, Sverige i samma afseende betalar, så torde man finna en lämpelig måttstock att vid beräkningen följa. Jag tror då, att Norriges andel uti omförmålde gärder, visserligen uppgår till en tredjedel emot hvad Sverige erlågger, och att således denna förslagsvis uppgifne tredjedelen icke är så oriktigt tilltagen. Friherre Boije, Ludvig: Jag föreställer mig att om den värda motionairen hade, innan han gjorde motionen , förskaffat sig den så nödiga upplysningen om summornes belopp, för Den 5 Martil, hvilka Iian begärt anslag, hade discussionen j må hända, ej blifvit så lång. Nu har detta icke skedt; och vi måste således taga motionen sådan den är samt erhindra oss, att remiss får icke nekas at någon laglig motion.
— Diverse personer . 44. 13,910: eller : Landtmanna-Näringar . 65a. 402>24o: — *— Stadsmanna-Näringar . 266. 250,900: Tjenstemän och Diverse personer mZ148,660: Q r : 1 JI91* 001,800. TRYCKT HOS J. A. WALLDEN, 1840. Banco-Utskottets Memorial, N~o 8u i N:o 81. Ank. lill Exp. Ulsk. den 15 Sept, kl. /f. e. m. Memorial, i anledning af förre Kamereraren C. Mattons ansökning om restitution af Lön samt erhållande af Pension. Hos Utskottet liar förre Kamereraren vid Banco-Discont-Verket, Carl Matton, uti ingifven skrift, anhållit, att han, som den 16 Juli 1835 blifvit skiljd från Kamererare-tjensten inom Discont-verket med åtföljande löne-förmoner, måtte få tillgodonjuta hälften af Kamererare-lönen ifrån Augusti månads början samma år, intilldess Dom uti hans concurs fallit uti November månad år 1836 med 800 R:dr Banco, samt för den sedermera förllutne och kommande tiden full Kamererare-lön med 1,200 R:dr Banco årligen; anförande Matton bland annat, till stöd för denna ansökning, att han, genom ett uppenbart misstag och på grund af en för tillfället rådande fördom, att han hade förnärmat conmiittenters rätt, skall blifvit skiljd från Kamererare-sysslan i Banco-Discont-Verket och de fördelar, som, efter hans förmenande, borde, på grund af Banco-Reglementets föreskrifter, tillkomma den nitiske tjenstemannen, då han af ålder och sjukdom tvingas alt frånträda innebafvande tjenstebefattning; å hvilken ansökning så väl Banco-Fullmägtige, som
BorgarePä HederwärdaBondeStändets Ledamöters Ständers Ledamöters wägnar wägnar Lckmickt. Joll. kricskon. dl. kröäelius. kor-. roos Den 2z Mars. e. m. kormulLir Antecknings-Bok öfwer det ?ermsnents ^nnuiwts Län, som, enligt Mksens Högloft. Ständers Besiut, Nr i8ic> blifwit uptagit. Enligt Riksens Högloft. Ständers Beslut komma Deltagarns uri det til Statens behof uptagne ?ermanente ^nnuitetL-Län, hwilka, emot sädane wilkor, som uti Kungörelsen af den i8io äro föressrifne, Uti Venna Bok infört de i sädan afsigt insatte at wid hwarje NrS flut erhälla den ester uträkning ä 7 proOem verä uplupne Ranta, och har til Längifwarens säkerhet derföre Husbehofs Bränwins-Brännings-Afgiften blifwit b^oticeraä, som försäkras. Stockholm den E Pä Riksens Ständers RikSgälds»Lontoirs wagnar Den 2Z Mars. em. 1209 kol. r. dl. dl. 1810 Insatt (^apil-t 8-wco 8p. R:d. knreri-rre Febr. 1 Enligt Lsnco H r?5t afd.d. insatt Ldov. dt. -! Enligt Noo af d. d. 4V0V. 4.N.8. 1810 Ärs beialt den ; Jan. 1811 med Lilnao R:d. Mars t §Ummä 1° rans^pä'^7 ia. dl. kol. r. 10,000. 5,000. roy. 8 Äterstär 5,000. r8ic> Mars kol. 2. 8. dl. dl. -r 1° run!- porcersr frän Lk», n.
En annan fråga är, om ett dylikt stadgande bör tillämpas på de nuvartde innehafvat ne af dessa tjenster. I della afseende medgifver jag, att mine värde motståndares anmärkntr kunna hafva något skäl för sig. Nuvartde tjenstemännen hafva emottagit sina befattningar mot de vilkor, som uti instruktionen uptagas. Skulle nuvartde innehafvare icke vilja ingå på en sådan förändring, berodde det på honom, att bibehålla den nuvartde lönen, med thy åtföljande eventuella sportler. På grund af alla dessa skäl, anhåller jag om bifall till den ulan anmärkn. lemnade första punkten, och återremiss å den sednare i Utskts förslag. Hr von Troil, Sam. Gust.: Jag har begärt ordet, mindre för att försvara ifrågavartde Betänk., emedan det är mig fullkomligt likgiltigt, huru R. o. Ad. behagar derom besluta, utan fastmer för att uttrycka min förvåning deröfver, att de tvänne första talarne icke behagat inom Utsk. yttra de åsigler, de här sökt göra gällande. Med behandlingen af ifrågavartde ämne förhåller sig sålunda, att inom inkomst-afdelntn meningarne voro delade emellan ett beslut, hvarigenom StatsUtsk. skulle förklara, att enl. ordalagen i instrukttn, KammarRtns Advokat-fiskal och Revisorer icke egde någon rätt att upbära akloratsarfvoden för andra medel än dem, som i Kronans kassor infhilit, och att de således voro oberättigade att sig lill godo beräkna dylikt arfvode, då Konung och Ständer efterskänkte fastställda balansbelopp. Denna åsigt hyllades af pluraliteten inom inkomst-afdtn. Den andra meningen, som slutligen lyckades göra sig gällande, yrkade, att, då i alla frågor, rörande aktoratsarfvoden, när eftergifter ega rum, tankarne inom RiksSttn varit delade, man hos K. M. borde begära ett förtydligande i instrukttn, hvarigenom stadgades, att, dä sådana eftergifter ega rum, aktoratsarfvode icke skulle fä beräknas. Som sagdt är, denna åsigt segrade slutligen.
BorgareStåndet fråga vackt otn ändring af 34 §• i Kongl. Forord - 46 LagUtskottets Betänkande N:o 53, ningen den 13 Julii ifci8 , angående inteckning i fast egendom. Denna i hvilken stadgas , att , då Gäldenär sitt intecknade skuldebref hos Rätten företer och således viser, att han skulden till fullo betalt, inteck ningen må dödas, skall , enligt Herr Falk-, mans uppgift, blifvit af Domare olika förstådd och tolkad, i följd hvaraf en del Domare beviljat intecknings dödande så snart Gäldenären uppvisat skuldebrefvet, hvarer mot andre fordrat att Gäldenären tillika skall vara försedd med långifvarens betalningsbevis. Och då denna senare tydning af Författningen j efter Motionairens tanka, vore den enda rätta, emedan Inteckningshafvare derigenom tryggas för det missbruk som skulle kunna ega -tim , i fall en oredlig Gäldenär finge tillfälle att, utan Långifvarens vetskap , åtkomma sitt utgifna intecknade skuldebref och låta döda inteckningen, utau att skulden blifvit betald , är den förändring i berörde §. af Motionairen föreslagen , att , i stället för ordet således, må sättas ordet derjemte , så att $:n erhölle följande lydelse: Dd Gäldenär sitt skuldebref hos Rätten företer, och derjemte viser, att han skulden till fullo betalt, varde inteckningen dödad, rn. m. LagUtskottet, till hvars granskning och utlåtande detta förslag blifvit öfverlemnadt 4 Lagutskottets Betänkande N:o 53. 47, har ej funnit sig befogadt att förslaget un*s derstödja. Utskottet ans3r nemligen det frågakomne Lagstadgandet vara derutinnan tydligt och klart, att Gäldenär, sorn innehar . och för Rätten företer sitt intecknade skull debref , derigenom ådagalägger, att han samma skuldebref infriat; och det af Motionairen förutsatta fall , att Gäldenären olofligen. åtkommit skuldebrefvet, gifver ej anledning till ogillande af det bevisningssätt, Lagstiftaren i berörde afseende godkänt.
Till en början ville Hr Landtm, nu framställa den propos., som först blifvit begärd; hemställande lian alltså, örn R. o. Ad. ansåg Coust.Utsk:s nu föredragna memor. utan någon vidare åtgärd böra läggas lill handlingarna. Ropades, starka ja, blandade med nej. Då Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna aU ja öfverröstat nej, begärde Hr Tersmeden, Gust. Reinh., votering, och anhölf att den af honom förut yrkade propos. måtte blifva coutra-proposition. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. be-1 hagade till eontra-propos. antaga den mening, som Hr Ter-1 smeden, Gustaf Reinh., i sitt yttrande framställt. Hr Tersmeden, Carl Reinh, yrkade att conträ-propostn mätte innehålla återremiss. Hr Landtm, yttrade, att då Hr Tersmeden, Gust, Reinh., begärt votering, ansåg Hr Landtm, sig först böra hemställa, om R. o. Ad. till contra-propos. ville antaga hans mening; blef den ej till contra-propos. antagen, ville Hr Landtm, hemställa om Ståndet antog till contra-propos. Hr Tersmeden?, Cari Reinh., förslag. Gr. Horn: Jag tyckte att Hr Frih . o. Landtm, sjelf framsta! Ide frågorna i den ordning, sorn de under öfver - Den 12 S c p t c m b e r f. m. 355 läggningen förekommit; och då tror jag, att återremiss förekom i andra rummet. På grund deraf hemställer jag, om icke, såsom Ilr Tersmeden, Carl Reinh., och flere andra talare yrkat, återremiss får blifva contra-proposition. Hr Tersmeden, Gust. Reinh.: Då flere ledamöter yrkat återremiss, och ingen annan talare än jag yrkat den contra-propos., som jag framställt, så afstår jag från min begäran. Uppå derefter framställd propos. fann R. o.
Rättegångs-Balken och Kongl. Förordningen den 20 Januarii 1779, är stadgad för Konungens ensaksböter, hvaremot någre andre Domare ansåge ofvannämnde böter, hvilka .ej efter Utsökningsoch Rättegångs-Balkarne varda ådömde, i allmänhet böra, enligt de 1 5 Cap. Straff-Balken lagda grunder, förvandlas, utur det skäl, att förstnämnde stadgande ej angår andra böter och vitén än dem, sorn tillhört Domare och Embetsmän, såsom deras ensak, och nu gå till Konungen. Den lindrigare meningen ansåg Justitiae-Ombudsmannen hafva sin grund deri, att sorn det, enligt 20 Cap. 4 §• Rättegångs-Balken, Kongl. Brefven den 11 Junii 1740, den 5 Februarii 1768 och den 27 October 1820, merendels berodde på målseganden eller angifvaren, om han ville uttaga eller eftergifva eller till förvandling anmäla sina ensaksböter, emedan dessa uti allmänna Lagen 16 Cap. 7 §. Jorda-Balken, 9 Cap. 11 §., 14 Cap. 6 och 1.1 §§. Handels-Balken, 29 Cap. 1, 2 och 3 §§. 3a Cap. 1 §., 33 Cap. 1 §. samt 34 Cap. 1 §. Missgernings-Balken blifvit stadgade för sådane fåll, der målsegandens enskilda lidande, mera än allmän rätt eller säkerhet, är i fråga; hvilket ock, hvad serskilde Författningar i politieoch oeconom iemål angår, i det afseende vore enahanda, ratt, uti böternes bestämmande till målsegandens ensak, läge antingen belöning för hans nit att förseelser upptäcka och angifva; eller ock ersättning för gjord eller åsyftad skada; så skulle med rättsgrund vara mest förenligt, att dessa böter ej ega strängare rätt, än Konungens ensaksböter, och att deras förvandlande, efter 10 Cap. 1 §. Utsöknings-Balken och 8 mom. i Kongl.
Och hade detta icke varit förhållandet, så är del osäkert om jag 1848 hade fått understöd af de Hrr, som da voro så goda och skänkte mig sin hjelp, ty det var då just ett af de argumenten, som talade starkast för mig. Jag kan således icke annat än finna, att Köpingflult-vägen har en mycket stor fördel, både deruti, alt den utgör Den 23 September e. m. 259 en del af det stora nätet, som skall genomgå Sverige, och äfven att man kan motse, alt den blir ett helt, som bär sig sjelf. Jag måsie beklaga nu, såsom jag gjorde häromdagen, när fråga var om fondsystemet, alt icke SlatsUtsk. har fästat något afseende vid min motion, då denna motion just innebar i sig det, att förena alla partiers intresse, ty der' var icke blott fråga om alt göra vägen emellan Götheborg och Slockholm, utan att göra den emellan Skåne och Stockholm. Alla hade således fått sina intressen bevakade och den hade sådan form, att det icke var nödvändigt att skuldsätta Staten, och man hade icke behöft anlita fondsystemet, ulan man hade kunnat bevara det till en framtid. Den hade äfven haft en annan fördel, som Hr Gripenstedt ganska rikligt utvecklat, nemi. att den hindrat oss ifrån att blifva isolerade. Hr Gripenstedt utvecklade sin tanka i detta fall rätt vackert, dä han säde, att en menniska är snart sagt ingenting, då hon isolerar sig. Äfvenså är det med Stater, så snart man tager Stater såsom individer. Jag kan icke annat finna, än att för en commercieil Stat skall det vara af aldra högsta intresse att man kan inväfva andra Staters intresse med sitt. Då liander det icke att man blir isolerad, såsom 1808 och’ 1809, då vi lemnades åt vårt öde. Jag tror att mitt project var ganska riktigt, och jag är Qfverlygad, alt det skall gå nu på samma sätt,'som för 26 år sedan, då jag fick lida ganska mycken smädlek, när jag förespådde att den dag skulle komma, då kanonsluparne, försedda hvar och en med sin ångmachin och sin bombkanon, skulle värja våra kuster.