Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skrifvelse N:o 125. 331 hållen kunskap att brytning skett, sådant anmäla hos den, sorn öfver förseglingen tillsyn eger, och betala kostnaden för redskapens försegling ånyo. Uraktlåles sådan anmälan, eller varder innehafvare!) öfvertygad alt hafva utan våda brytningen verkställt eller verkställa låtit; böle han från och med 30 till och med 300 R:dr, och vare derjemte redskapen förverkad. Varder annan öfvertvgad alt, utan innehafvarens vetskap och samtycke, hafva utan våda förseglingen brutit; böle som sagdt är och gälde redskapens värde, så ock kostnaden för dess förnyade försegling. § 78. Vägrar man den, som i afseende å förbrytelser mot denna författning eger undersökning anställa, tillträde till rum eller byggnad, der, enligt § 92, undersökning ske må; bote från och med 75 till och med 1,500 R:dr. § 79. När förbrytelse mot denna författning åtalas, ansvare bränvins-tillverkare eller distillerings-idkare lör hustrus, barns, tjenstefolks och vid bränneriet anställde arbetares gerningar, i fall bötes-ansvar eller förlust af redskap eller tillverkad vara eller kärl, hvari den förvaras, ifrågakommer, derest icke omständigheterna visa, att förbrytelsen skett ulan hans vetskap och vilja. Redskap, tillverkad vara och kärl, hvari den förvaras, skola, fastän bränvinslillverkare icke är egare deraf, förbrutna dömas, när förbrytelse, som sådan påföljd medförer, är begången af bränneriet» arrendator eller föreståndare, eller ock efter arrendatorns eller föreståndarens föreskrift. Då förbrytelse, som enligt denna förordning medförer förlust af redskap, tillverkad vara, eller kärl, hvari den förvaras, blifvit begången af annan än dessas egare, och denne sednare finnes vara berättigad att dem behålla, skall den brottslige utgifva redskapens, varans eller kärlens värde. § 80.
Tillåter man deremot, att sådana delar, hvilka icke höra tillsammans, må särskildt behandlas och, om sa behöfves, genom särskilda omröstningar afgöras; så afsöndra!- man från hufvudsaken de mindre väsendlliga frågorna, hvarom meningarna kunna vara delade, och hufvudsaken lyckas. De grundlagsförändringar, hvilka, i anleda, af särskildta Utsk:ts betänk, vid 182'd års riksdag, om ny reglering af Styrelseverken, då uppgjordes af Const.-Utsk., lades då första gången på bordet till pröfning vid ett kommande riksmöte. Härden företogs på Riddarhuset, den 23 Februari 1829 på f. 111., yttrade dåvar. Landtm. ET. Ex. Hr Gr. De Geer, att då den preliminära frågan, som angick ett förslag afHr Rosenblad, att pröfningen och afgörandet af Coust.-Utskrs då föredragna betänkin måtte uppskjutas till påföljande riksdag, vore afgjord genom R. o. Adis svar på en Landtnäs framställda propos., så återstode att framställa propus, till bifall eller afslag å de föreslagna nya grundlagsredactioner11a; och som de i 5 och 6 55’03 1 Reg.Ftn upptagne innefattade den hufvudsak ligaste frågan, samt endast dessa §§tr då blifvit lill afgörande föredragna, ansåge Ef. Ex. sig först böra göra propos. å berörde §§:r; hvarefter El. Ex. hemställde, om R. o. Ad. behagade gilla de föreslagna nya redactioner11a af 5 och 6 §5:na af Reg.Ftn. Öfver dessa tvänne §§rr voterades särskildt med 128 ja och 158 nej. Derefter förekom på e. m. samma dag andra 5§:r af det hvilande förslaget, hvilka genom särskilda voteringar afgjordes. Vi hafva således exempel för oss, huru man tillförene galt tillväga. Jag tror, att vi nu böra följa dem, för att åt hvar och en lemna pröfningsrätten fri.
Herr Grefven och Landt-Marjkalken erinrade, att när inbjudning beslutas, vanligen alla RiksStånden anmodas, att sig med Ridderskapet och Adeln förena. Grefve von Schwerin; Orsaken hvarföre jag föreslagit tillkännagifvande till Presteoch BorgareStånden, är att de gillat Utskottens Betänkande, och således fattat ett beslut stridande mot vårt. Frågan torde kanske ej vara sådan, att den kan bli Nämndfråga. Derföre har jag framställt min begäran så, att de må, åtminstone hvad assignationerne beträffar, förena sig med Ridderskapet och Adeln, och sålunda gå BondeStåndets önskan till mötes. Friherre Anckar[värd: Jag underställer, om icke BondeStåndet äfven må underrättas om be-« slutet; jag ser ej derföre något hinder. Uppå derefter af Herr Grejven och LandtMarfkalken framställd proposition, beslöt Ridder6kapet och Adeln, att samtelige de öfrige RiksStånden skulle inbjuda®, att uti ofvannämnde beslut med Ridderskapet och Adeln sig förena. Vid förnyad föredragning bifölls Bevillning!- och LagUtfikottens den g 8 sistledne Au - 170 Deli 2 September e, m. gusti under N:o 35 afgifne, samt den 30 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande, angående ett förändradt sätt för KrojioskaUernes indrifvande. Företogs till pröfning Lagutskottet» den 15 sistledne Augusti under N:o 157 afgifne» samt den 30 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande öfver Kongl. Majus Nådiga proposition, angående förändring i 1 Cap. 1 och 10 §<jjRättegångsBalken. Herr von Hartmansdorff, Ahgitff: Så vidt jag kunnat fatta LagUtskottets Betänkande , har U(skottet förblifvit vid den mening, att Nämnden borde af menigheten allena utses. Jag har förut.underställt Ridderskapet och Adeln min åsigt af denna sak.
Dest Hof icke torde tarfwa det antal Ämbetsmän och Betjente, som för den förra talrikare Kongl. Famillens Betjening, fanns nödig och at säledes indragningar af Ämbeten och Tjenster spnes kunna äga rum, här likwäl Stats - Utskottet wid ett nogäre öfwcrwägände af alla härwid förekommande omständigheter icke ansett fig kunna förestå en mindre Summa til Kongl. Majus Hof - hällning i ett för alt utfodringen för Hof-Stallet oberäknad än af Twahundrade Sextiosex Tusende Sexhundrade Sextiosex Riksdaler Trettiotwä still, ärligen, hwilken Stats-Utskottet hemställer mä - i un - Den 29 Augusti. i underdånighet hembjudas Kongl. Majit at dermed efter Egit Nädigt .välbehag bestrida alla de bär nedan upräknade Utgifter pä det sätt och til det belopp, som för hwarje del Kongl. Maj.t Sjelf i Räder täckes bestämma hwarförutan utfodring för Etthundrade Femtio Hästar om äret i stället för 2oL,som antalet nu utgör, bör af Stats-Wcrket in Natura bestäs, beräknad, efter 15 Tunnor 2Z^ Kannor Hafre, 565 Listp. Hö och 5 tjog Halm för hwar Häst om äret. Ofwanberörde Utgifter, som i anledning häraf ffulle komma af Kongl. Majit, med förberörde Summa, efter Egit Nädigt wälbehag och fördelning at besörjas, bestä uti följande, neml. Hans Majit Konungens Handpenningar. Hennes Maj:t Drottningens dito.
Till Depositions-Åfdelningen för begagnadt Creditiv - „ Låne-Afdelningen, för balancerad vinst (Behållna Inventarier vid i838 års slut R:dr i,4<5: 44- 8. finnas här icke inbegripne i Skulders och Tillgångars Totalsumma.) Tillgång: Cassabebållning Utestående Lån Osäkra ansedda Lån, serskildt balancerade Behållna Expence-Medel bos Ombudsmannen Fordran hos lagsökte Gäldenärer för de Contoret ubragta kostnader - - Förskottsfordran för utgifter i samband med Småsedelsvexlintren - O Fordran för uppkommen skillnad i vigt å invexladt utländskt mynt Den på lagsökning beroende Låfi-Summan vid årets slut (med inberäkning af de på serskildt blad balancerade Lånen) Vid Revisions-tiden - Vid årets slut obegagnadt af Creditivet R:dr 2,000,000 Inkomst: / Förskotts-Räntor Öfver-Räntor och Straff-Räntor - Capital-betalningar å de inom Linien förde osäkra fordringar Ränte-betalningar å d:o d:o Vinst Förvaltnings-kostnader, enligt Specification °) som blifvit använd: J. Till godtgörande af de, efter Revisorers pröfning, såsom osäkre, å serskildt blad balancerade Rån B. Återstoden, å serskildt Conto afsatt, för att till Banken i stadgad ordning lefvereras **) Spec ifi c atio 11: Fonden dertill, utgörande vid hvardera årets slut R:dr 275,000. Skuld: lill Banco-Disconten i Stockholm, för aflemnade „ Bankens Låne-Afdelning, för derifrån serskildt anvisade -1 „ Bankens Låne-Afdelning för balancerad vinst Tillgång: Cassa-behållning - Utestående Lån • Hos Depositions-Åfdelningen inneslående Inkomst: Förskotts-Räntor - Ölver-Räntor och Straff-Räntor Godtgjorde Lagsökningskostnader Utgift: Förvaltningskostnader för denna rörelsegren serskildt, enligt Specification ÖSfi) - Vinst som blifvit:
Detta bref, hvilket förde Göteborgs poststämpel, var från den gamles äldste son, den unga qvinnans man, styrman Ragnar Lönner, som för tre månader sedan tagit farväl af de sina. Under det läsningen fortgick, lekte i ena hörnet af rummet trenne barn, hvilka kommit i batalj om eganderätten till en stackars vindtorkad gädda. I andra hörnet satt Calle en lång yngling med ett obeskrifligt småroligt och enfaldigt ansigte och blickade under lugg, än i taket och än på barnen, allt medan han ändå ganska väl lyssnade till hvad svägerskan läste, ty Calle var icke så enfaldig som folket trodde, fastän han ständigt småskrattade på sitt eget sätt och icke tog sig af någon annan lärdom än att sköta jordtorfvan, på hvilken han uppväxt. "Magda", sade gubben, i det han kastade ett nytt kärleksfullt ögonkast på sin sonhustru, den raska och ömsinta Magdalena, "jag menar att du läser om brefvet en gång till det är son, som har hjertat på rätta stället!" "Än man då!" svarade Magda, och en lätt rodnad kom att ytterligare höja rosorna på hennes friska kind. "Man också, det förstås, och bror se'n... Läs om brefvet det blir icke mindre roligt att höra det för tredje gången, då Nanny kommer hem." Sonhustrun, som ännu icke hoplagt den kära skrifvelsen, började den genast ånyo, och i rösten låg både stolthet och glädje, då hon läste följande: Älskade och kära Magda, min trogna vän och ömma maka! När du bryter det här brefvet, så vet jag visst att du önskar att du hade vingar för att flyga till Masthugget i Göteborg, och om jag finge se dig komma i luften med alla våra små guds englar (Herren hålle sin hand öfver dem!) rundt omkring dig, så tror jag att jag måste gråta, ty ingen manhaftighet stode emot den synen, och straxt kastade jag mig emot dig för att fånga både dig och dem.
» Socker är lika sött öfverallt, » förklarade nu flugan från vindsvåningen, som också ville ha ett ord med i laget, — » vare sig det ligger i en skål af glas eller en af silfver; ytan hetyder så litet, när innehållet är lika godt. Jag har erfarenhet, ty vi dricka alltid kaffe tre, fyra gånger om dagen däruppe hos den gamla frun och hennes dotter, som är sömmerska, » tillade hon, » men så ätes där heller inte mycket annat. » » Det är ett stort misstag, att allt socker är lika söttl » inföll nu kryddboflugan från bottenvåningen med viktig ton. » Jag är kännare — jag har af profvat alla slag af socker i butiken och skulle kunna säga kunderna, hvilket som är bäst, mycket bättre än hvad handelsbiträdena kunna göra. Men bevars! När man inte blir tillfrågad, tiger man. — Ja, när man lefver sitt lif nere i en butik, då lär man känna världen med dess bedrägerier och faror! Vore jag inte så snabbvingad, och hade jag inte den försiktigheten att alltid känna mig för, skulle jag för länge sedan ha råkat hla ut. Det är visst godt att kunna föra ett bekymmerlöst lif i fråga om bostad och vivre, men man måste se upp och vara skarpsynt, när man fått flugögon. Jag har till och med hört sägas, » tilllade hon i lägre, högtidligare ton, » att där lär finnas flugpappert En stackars sorglös varelses tillvaro kan bli förgiftad af mindre! » Professorns fluga från första våningen ryckte på vingarna och började tala om » en högre flykt ». Hon surrade ju kring hans arbetslampa för hvarje afton och visste bäst, hur hans ljus lyste. Hon kände till alla de böcker, som funnos både på hyllorna och skrifbordet; hon hade till och med gått igenom hans ännu icke fullt färdiga manu skript — hon, före någon a n n a n! — och prickat i mariginalen. Professorn kände sig en gång rent af ha myror i hufvudet, då det bara var hon, som på skämt satt sig på hans höga, kala panna; men han förstod sig inte på skämt, den allvarlige professorn.
Ad. vill vidblifva sitt beslut och låta frågan öfverlemnas till votering. Gr. Sparre: Jag ber blott att få erinra derom, att det enl. all sannolikhet endast blir denna punkt hvarom votering i Förstärkt Utsk, kommer att ega rum, i fall nemi. inbjudningen icke antages. De härefter först till antagande af ifrågävule inbjudning och sedan till Vidblifvande af R, 0. Ad:ns förut i ämnet fattade beslut framstälde proposme besvarades med blandade Ja och Nej; hvarpå förstnämnde propos, förnyades, samt efter dess besvarande med starka Ja jemte åtskilliga Nej, Hr Gr. o. Landtm, förklarade det han ansåg Ja härvid hafva varit öfvervägande; och i följd af det sålunda fattade beslutet fann R. o. Ad. äfven den i förevide punkt framStälda voter:s-propos:n förfalla. 3:dje punkten, ang.-de redaktionen af 2/ §:n. Denna puukt bifölls. Föredrogos och lades till handlingarne StatsUtsk:s nedannämnde d. 3 dennes på bordet lagda Mern.: N.o 285, ang:de verkstäld omröstning i ani. af RiksStms skiljaktiga beslut i fråga om anslag eller lån till staden Christianstad för dess kostnader till följd af kolera-farsotens härjande derstädes under sistl. års höst; N:o 286, ang:de verkstäld omröstning i ani. af RiksStms skiljaktiga beslut i fråga om återlyftande af de till säkerhet för jernvägsanläggningen mellan Köping och Hult i K. StatsKontoret deponerade medel; och N:o 287, ang:de verkstäld omröstning i fråga om låneunderstöd för anläggandet af en bibana från Borås till vestra stambanan. Föredrogs och bifölls StatsUtsk:s d. 3 dennes på bordet lagda Utlåt. N:o 288, ang;de medels anvisande till odlingslån för enskilde personer. Föredrogs, men bordlädes ånyo, på begäran af flera ledamöter, StatsUtskis d. 3 dennes på bordet lagda Mern.
Hrr, det ändamål som dermed åsyftas, vinnes ändock ej; ty man kan ej förhindra alt en faslighet, som för närvar:de har en inteckning och är odelad, hädanefter kommer att delas; och då qvarstår i alla fall den öfverklagade svårigheten. Men hufvudsaken hvarpå jag lägger mycken vigt, är den att vi hafva genom ifrågavaride stadgande gjort ett så betydligt afsteg ifrån den nuvande lagstiftningen om fullkomlig solidaritet; så ali jag tviflar på att det vore klokt gjort, att pä en gång vidtaga en så väsendtlig förändring, som de värde talarne tillstyrkt. Jag måste således för min del anhålla, att R. o. Ad. måtte bifalla den förändring som Utsk. föreslagit. Den siste värde talaren anförde, att Utsk. behöft en vidlyftig argumentation för att komma till det resultat, som Utsk. kommit till. Jag ber då att fä göra den värde talaren uppmärksam deraå, att motiverna hufvudsakligen gå ut på att bevisa den slags iolidarilet som Utsk. föreslagit, i jemförelse med den hittills gällande solidaritetsprincipen. Och vi hafva verkligen inom Utsk. tvekat, innan vi vågat gå så långt, som vi hafva gjort, och hvilket är längre än lagberedningen gått; men vi vågade sannerligen ej, att lägga så mycket band på krediten, som skulle uppkomma genom det af de värde talarne föreslagna stadgandet. Hr von Hartmansdorff: Jag har genom mitt förslag icke velat lägga band på krediten; men jag har åsyftat att man åt hvarje fastighet skulle gifva det bestämda värde, han äger hvilket tvärtom skulle stärka krediten till penningars erhållande för den uppgifna fordran eller för det uppgifna hypotheket. Jag har, i detta hänseende ej gjort något annat, än utgått från den grundsats, på hvilken storskiftena, hvila, eller att hvarje hemmansdel må få sitt. Nu säger Gr.
Majit ville framdeles taga i öfvervägande, om och i hvad män någon ytterligare utsträckning i sagde frihet då lämpligen må kunna stadgas. Då af hvad sålunda blifvit framstäldt synes, att en öfvergång till mera allmän smidesfrihet jemväl inom bergslagen genom Kongl. Majlis nådiga åtgärd blifvit beredd, oeb Kongl. Maj t, med afseende å Rikets Ständers underdåniga framställning om nödvändigheten af endast successivt skeende Utsträckning af den frihet i jernhandleringen, som ansetts böra till en böljan för fern år medgifvas, ullofvat alt framdeles pröfva, om och i hvad mån en ytterligare utsträckning af nämnda frihet må ega rum, har Utskottet, — som visserligen anser undaurödjandet af alla hinder för jernhandteringens fria utöfning utgöra det verksammaste medlet till denna handterings uppmuntrande och ett bland vilkoren för dess fullkomliga utveckling och förmånligare bedrifvande, men ock fäster behörig vigt dervid, alt, med hänsigt till enskilda rättsförhållanden, varsamhet vid en sådan öfvergång till en friare näringsulöfning iakltages, och att i della afseende, jemlikt Rikets Ständers förut lilikäunagifna åsigter, vissa öfvergångs-perioder ega rum, under hvilka de förut varande inskränkningarne successivt upphöra, — funnit att, genom bifall för närvarande till den af motionären yrkade utsträckning af bergsmännens smidesfrihet, de af Kongl. Maj;t och Rikets Ständer, för beredandet af en allmännare frihet i handteringen, redan antagna grunder skulle frånlrädas. och att en sådan åtgärd vore så mycket mera olämplig, som den författning, hvaruti ändring nu åsyftas, så nyligen träd t i verkställighet, att verkningarna af densamma icke ännu kunnat med tillförlitlig säkerhet bedömas, samt i följd deraf någon anledning för en bastigare öfvergång till en mera vidsträckt näringsfrihet ej helier kunnat hemtas; och tillstyrker Utskottet alltså, att ifrågavarande motion icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 4 April 1848.
Motioner, vackla hos Bidderskapet oell A'leln: af Hr von Koch, N. S., angående utvidgad näringsfrihet jemte liirslag till ändring af åtskilliga §§:r i Handelsoch Handtverks-Ordningarne, samt ii|i|diäfvande al några stadgande!! uti kapitlen 2—7 af Handcls-Balken (N:o 76 i Bihanget): I. 176, B. 176; B. VI. 56, 61, A. 61; E. VII. 3, 7, A. 8. — d:o att alla slags böter och förbrutet gods skola Kronan tillfalla, m. m. (N:o 172 i Bihanget): 1. 238,11.238; B. VI. 389, 391, 437, A. 437; E. VII. 93. — d:o angående omarbetande af Instruktionerna af den 10 November 1855 för Landt-Stalens tjenstemän m. m. (N:o 173 i Bihanget): I. 238, lt. 238, B. 491, 520, 547, A. 547, 551. — d:o angående en underdånig anhållan hos Kongl. Majit om utarbetande af ett fullständigt liirslag lill domares allönina, tn. m. (N:o 222 i Bihanget): 1. 251, 327, R. 327. — d:o angående en underdånig anhållan till Kongl. — Hr von Krusenstjerna, E., angående fylinads-pensioners tilldelande åt de före år 1858 med pension afgångna militära einbetsoch tjenstemän (N:o 90 i Bihanget): I. 178, 208, B. 210; B. VI.
Att inga utgifter af Stäfvie Kyrka utgått till aflöning åt Kyrkoherde, Skollärare, Orgelnist eller Klockare , utan endast sådana ututgifter som finnas upptagna uti 1 n punkten af Kongl. Kyrko-lnstruktionen den 12 April i8i5, med undantag af lön lill Sockens Barnmorska, En Tunna spanmål, hälften råg och hälften korn, och har denna löneafgift uppkommit till underdånigste åtlydnad af Kongl. Maj:ts Nådiga Bref af den 29 Januari 1812, som bjuder, att examinerad Barnmorska skall antagas samt viss årlig lön af Kyrkans behållna tionde til) henne anslås. Angående Räkenskaperna för Lackalänga Kyrka. Med anledning af Rikets Ständers Revisorers gjorda anmärkningar olver Räkenskaperna för Landtkyrkorna i Skåne, Halland, Blekinge och Bohus Län, få undertecknade, Lacka^riga Kyrkas Syssloman, i djupaste underdånighet afgifva följande underdåniga Förklaring: a) Att, under den tid undertecknade ansvarat för Lackalänga Kyrkas Räkenskaper, inga större oförräntade behållningar, än som medgifves uti i6:de punkten af Kongl.
¥ 35 aa. | 35 sti t u t iönsU tskot te t remitterade anmälanden derom; igenfinnas i 4Sami. N:ris 24, 25, 132 och 195. 3 * y } y : y y y y y f y > y y * y yyyyyyyyy om belånings - Anmärl<nings-xntåc\: eftergift af sådanar till betalning ådömdc P. Borghs Slcrbhus-delegare , , , , inordningar af Stats-Contoret utfärdade, men icke uttagne; se Anmälan 56. Anslag: sädant utfärdas om motioner i Ståndens Plena; se Piiksdags-Ordningcn §. 51.
Fahlu kopargrufva i närmaste försattes i lika vilkor som andra grufvor; att bergslaget alltså ännu utgjorde den i författningarne af ålder bestämda fulla tionden, änskönt brytnings-, uppfordringsoch underhålls-kostnaderne, rasoch olyckshändelser oberäknade, för närvarande voro vida större än på något annat ställe) alt närings-idkarnes aftagande i välmåga och antal bäst bestyrkte alt tillverkningen icke kunde bära den utgående tionden, hvilket ock syntes deraf, alt vid början af detta århundade ett stort antal bergsmän funnos, som innehade många fjerdeparler, att år 1820 funnos 50, år 1827, 29, men 1834 endast 15, hvilka ej innehade flera än 185 egna fjerdeparter; att orsaken lill denna minskning måste sökas uti omkostnadernes tilltagande i samma mån, som malmens fyndighet voro i aftagande, samt uti 1805 års förmedling, på bekostnad af de betydliga förlänin - Slats-Utsliollcls Utlåtande, N:o 37 Litt. A. gar, hvilkas välde efler för flera år uppgjorde säkra kalkyler, uppgingo, tillsammans med kronans tiondekoppar ocii den till Fahlu stad donerade ströms-afrads koppar, lill omkring
Utskottet befinner sig ock derföre nu i samma belägenhet som vid Betänkandets afgifvande, och måste å nyo förklara sig icke kunna beräkna den inverkan, som anläggandet af enskilde Theatrar inom hufvudstaden skulle komma att ega på den närvarandes bestånd, ej eller bedöma, huruvida denna inverkan skulle kunna motvägas af ändrade Förvaltningsåtgärder, t, ex. de föreslagna repertoirs-reglementen eller privilegier, hvilka dock Utskottet tror annorstädes afse ett helt annat ändamål, än att försäkra om behöfliga inkomster. I följd häraf skulle ock Utskottet äfven nu icke kunna meddela utan ett lika vilkorligt tillstyrkande för den yrkade friheten, som Utskottet redan gifvit; men då Utskottet hyser den öfvertygelse!), alt, med godkännande äfven å Styrelsens sida af de grund - Allm. Besv. oi Otc. Urs*. UtL N:o i64. 5g satser Utskottet till denna frihets förordande framställt, densamma icke förvägras Städerna i allmänhet, när derom ansökes, äfvensom att, hvad Hufvudstaden serskildt beträffar, anläggandet af enskilde Theatrar derstädes icke eller lärer nekas , utan inträffandet af sådana hinder, i hvilkas pröfning och bedömande Utskottet ej kan ingå, så har Utskottet, efter frågans närmare öfvervägande, och till undvikande äfven af en skenbar motsägelse , trott sig böra frånträda förrberörde sitt vilkorliga tillstyrkande, såsom icke afseende annat ändamål, än som Utskottet hoppas dessförutan skola vinnas, hvadan Utskottet alltså får föreslå, alt Rikets HÖglofl. Ständer måtte betrakta all åtgärd å deras sida, i afseende på den väckta frågan, såsom obehöflig. Stockholm den 2i Oktober 1829. STOCKHOLM. Elmuns och Granbergs Tryckeri, 1829, t Allm Besv.- och Occ.-Utskoltcls Uti. N;o 16S. l N:o 165. Ankom till Exp.-Utsk. d. 2 Dec. 1829.
4^i # till utrönande deraf, genom hvars förvållande olikhet uppkommit i köparens och säljarens Contract, rörande Skeppet Tapperheten och Fregatten af Chapman, samt att, om förlust derigenom blifvit Statsverket tillskyndad, då mot den person, som denna olikhet vållat, anspråk måtte göras på ersättning för Statens berörde förlust, voterar Ja, Den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej; anses underd, anhållan om anställande af undersökning i berörde hänseende, icke böra göras, Propositionerne besvarades med 86 Ja pch 32 Nej. Hvarjemte en dubbel sedel blifvit kasserad, Och sora Ja således yann; skola R. St:r alltså hos K. M:t i underd:het anhålla, det laga undersökning må företagas till utrönande deraf, genom hvars förvållande olikhet uppkommit i Köparens och Säljarens Contract, rörande Skeppet Tapperheten pch Fregatten af Chapman, samt att, pin förlust derigenom blifvit StatsVcrket tillskyndad, då mot den person, som denna olikhet vållat, anspråk måtte göras på ersättning för Statens berörde förlust. Hvilket till R. H. St:r Förstärkta StatsUtskottet skolat vördsamt anmäla. Den io Februarii i83o. 45a Stats-Utskottets N:o 400. Memorial, i anledning af erhållen återremiss på någre af Utskottet afgifna [Betänkanden. ^Tedan närande af Utskottet afgifna Utlåtanden liafva blifvit återremitterade, nemi.: Från H. PresteStändet den 7 Dec. sistl, år. N:o 323, i frågan ang:de förändring och reduction af Hemmansräntorne i de Län, der desamma nu finnas i ett större antal persedlar utförde; hvaremot de öfrige RiksStånden under den 11, 17 och 21 i samma månad bifallit berörde Utlåtande. Från H. BondeStåndet den 11 Dec. sistl. år.