Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dä den at Herr steigbiflan wäckt-, srä* qan nu sa länge förbljswic oafgjord, mgjke err ellex annat särk widtagas art deri ulwerka ett beslut. Jag anser derföre tiensiat ast Oeconomiae-Utskottet mat.e erindras ask mod skyndsamhet företaga och afgöra dea, N» staga, Herx Grefwe», och Landt-Marskalken proponerape, att en sadan erindran tiss A'!nrä>n,a Be, swärsoch Oeconomiae Utskottet pä Ridderskapet och Adelns wägngr mätte göras, Ropades Ig; hwarefttr Herr Grefweu och Landt Marskalken gnmodade en närwarande Ledamot af berörde Utskott, Herr IchnnZlMr, att denne sak j Utskottet pämiltt nelft göra. Förr - Den 12 December. 551 Företogs a nyo de af Stats-Utskottet inlämnade och den 24 Nowember pä bordet lagde Betänkande och Förslag, rörande Riks-Statens reglering. Herr Grefwen och Landt-Marskalken hcmstälde om ej detta Betänkande, sä wäl som det stora amal bilager, som utgjorde stelfwa förslagen icke wörö as Ridderskapet och Adeln sä tillräckeligen kända, sedan detze handlingar sä länge legat pä bordet, att någon ytterligare upläsning af de samma i dag wore öfwerflödlg. Ester en korrt ventilation häröswer, hwarunder de fleste önskade sakens söretagande ute.n widare up» läsning, yttrade sig Herr ksrZIiman, Ambrosius ^axnus, skristeligen, som höljer: Dä Höalosl.
5i är undantaget vid stadgandet om Utskotts-remissens erforderlighet, eller ock förslaget, när det i gemensamma Kammarens sammanträde anmäles, af densamma befmnes vara föranledt genom redan fattade beslut, eller redan upptagna ärenden, eller under Riksdagen inträffade händelser. Intet Utskott, Constitulionsoch Banco-Utskotten allena undantagne , vare berättigadt upptaga andra ämnen, an de från Riksförsamlingen remitterade; ej eller att väcka frågor lill afgörande inom den, så framt ej sådant serskildt är af Grundlagarne föreskrifva! eiler medgifvet, eller, hvad Stats-Uiskollet angår, föran lede.s af dess yttrande om Konungens Proposition, sedan den, enligt §. 56, mom. 1, blifvit omedelbart till Utskottet öfverlemnad. §. 58. Alla Propositioner, Skrifve!ser och enskilda förslag föredragas, så vida ej denna Grundlag serskildt annorlunda förordnar, först i Gemensamma Kammaren. Remiss till Utskott af Konungens Propositioner, äfvensom af sådane skrifvelser från Konung eller Landskaps-ting, deruti ett yttrande begäres, måste ovägerligen ske, efter den i denna Grundlag stadgade bordläggningstid. Enskildt förslag kan, utan Utskottsbehandling, nedläggas, dock icke utan omröstning, hvarvid tre fjerdedelar af de röstandes röster måste vara ense , om remiss vägras skall. Anm. Detta moment hänförer sig i tvänne afseenden till sådane delar af Riksdags-Ord ningen, som icke äro i detta fragmentariska förslag införde. Så väl frågan om bordläggningstiden för mål i allmänhet, som den om röstningssättet, när bestämd öfverpluralitet fordras, tillhöra arbetsordningen inom hvar för sig af Riksförsamlingens Kamrar. Vid besvarande af den senare frågan, torde Franska methoden af ”Assis ou leve” Bil. till Constitutions-Utskottets Memorial, N:o 33. 33 leve” med framgång kunna användas, hvarigenom den tidsspillan kan i det närmaste undvikas, sorn troligen derför-’ utan skall anses blifva en följd af detta moment.
I början t.ex. när jag blef förföljd af tiggare och svarade att jag ej hade småpengar, eller något dylikt hos oss brukligt, kunde jag aldrig bli af med dem; de följde mig långa vägar och plågade mig förfärligt. Sedan har jag lärt mig att svara dem: alla jaghnik, eller allah jarzok eller något dylikt, och långt ifrån att bli förföljd af dem vidare, får jag af mången höra någon kort bön. Här måste i allmänhet allt gå efter det gamla bruket och fi kulli she fih kanon; den som ej känner denna kanon, han blir ej allenast bedragen och uppdragen förfärligt, utan äfven utskrattad och begabbad af den, som bedragit och vunnit på honom. Ger du t.ex. åt en åsnedrifvare (isvotschikarne här) 5 eller 10 fadda för mycket, fordrar han säkert mera; men ger du honom efter kanon, huru ringa det än må vara, kysser han pengarne och säger barakat varsen, hvilket han aldrig säger om han fått förmycket. Då skrattar han åt dig på ryggen och berättar för sina kolleger, huru han dragit upp en reshim. Känner du åter kanon, så får du heta geda, till min stora förundran alldeles likbetydande med det Ryska molodjets, en rask beslutsam man, med presence d'esprit samt alla möjliga nyanceringar af manlighet och fintlighet, precist som det Ryska ordet. Tages man dessutom för en icke moslim, gör sig folket här en ära af att skinna oss; det är löjligt att se huru rika Engelsmän och Fransoser bli lurade på alla håll, af betjenter, dragomän och alla andra. Häraf kan du dömma huru svårt det är att först inrätta sig här. Dertill är folkets karaktär och lynne alldeles eget, oändligen svårt att fatta och förstå. Man måste gå deras gång, aldrig skynda eller brådska i något, ty assabro tajib eller gamilon, man måste prata med dem länge och tala räson; ty ett förnuftigt ord med någon strof om allah höra de alltid på och lyssna till.
Och han skall då få veta, att hon blygdes öfver honom. Han skall förstå, hvilken brännande skam det var för henne, att han kom till. Hon vill skydda honom för att få veta detta. Han skall tro, att lyckan att äga honom öfvervägde allt. Ändtligen ger vintern vika. Man ser, att det skall bli vår. Snötäcket smälter undan, jorden börjar visa sig. Ännu dröjer det kanske ett par veckor, innan kälen går ur marken, men det ges dock en förhoppning, att de döda skola få komma ut ur bårhuset. Och hon längtar, hon längtar. Kan hon ännu se honom? Hon pröfvar hvarje dag, men det gick bättre på vintern, på våren vill han ej visa sig för henne. Då kommer hon i förtviflan. Hon måste kunna sitta på grafven för att komma honom nära, för att kunna se honom, älska honom. Kommer han då aldrig ned i jorden? Hon har intet annat att älska, hon måste kunna se honom, se honom genom hela lifvet. Till sist försvinna all tvekan och allt klenmod för hennes stora längtan. Hon älskar, hon älskar, hon kan ej lefva utan den döde. Hon känner, att hon ej kan ta hänsyn till någon annan än honom. Och då vårbräckningen är där på fullt allvar, då tufvor och kullar åter framträda på kyrkogården, då järnkorsens hjärtan åter börja pingla, och pärlblommorna lysa i sina glaslådor och då jorden ändtligen kan öppna sig för den lilla kistan, har hon redan låtit förfärdiga ett svart kors, som hon skall sätta upp på kullen. Tvärs öfver korset från arm till arm står skrifvet med tydliga hvita bokstäfver: HÄR HVILAR MITT BARN. Och så nedanför på korsstammen står hennes namn. Hon bryr sig alls icke om att hela världen får veta hvad hon gjort. Allt annat är fåfängligt, det enda viktiga är att utan förställning kunna få bedja på barnets graf. ROMARBLOD Har ni varit i Rom, så har ni väl lagt märke till de små landtgårdarna utanför stadsmuren. Man har ett par tunnland jord, där man odlar kronärtskockor, ärter och blomkål, allt efter årstiden. Man har ett par låga, halmtäckta boningshus, ett lågt åsnestall, en stor, murad brunn med sadeltak och ett par hönsburar.
Jag grundar min lanke i della falla endast derpå, att nämndens väljande derigenom skulle inträffa på dagen näst före den sista motionsdagen, och jag anser, lika med den siste talaren, att man bör lemna de ledamöter, som ämna afgifva motioner, tillfälle att dessa sista dagar begagna den rättighet, som är dem i grundlagen medgifven. Då jag således tillstyrker R. o. Ad. att icke antaga inbjudningen, vågar jag derjemte föreslå, att R. o. Ad., för alt ådagalägga sin beredvillighet att gå de Öfriga Ståndens önskningar till mötes, beslutar, att opinionsnämnden bör väljas och sammanträda i det plenum, sorn inträffar näst efter det, då representationsförslaget är af alla 4 Stånden afgjordt. Jag anhåller om propos. härå, och att, i händelse R. o. Ad. skulle bifalla milt förslag, inbjudning mätte afgå till de öfriga Stånden att sig deruti förena. Ilr von Hohenhausen, Mich. Silvius: De skäl Frih. Palmstjerna anfört, hvarföre icke R. o. Ad. nu gerna kunde aiitaga den af BorgareSt. genom inbjudning utsatta dag för opinionsnämndens sammanträde, delar jag fullkomligt, men jag tror icke eller vara lämpligt, att R. o. Ad., på sätt Hr Hjärne föreslagit, afgifver en annan propos. till Medstånden, angalo utsättande af en annan bestämd dag. Det förslag Frih. Palmstjerna gjort, synes mig vara väl grundadt i alla afseenden, nemi. att öfverlåta den saken åt Talmans-conclaven. Man vill väl också gerna hafva LagUlsk:s yttrande öfver Just.Ombudsman:s berättelse, innan denna nämnd sammanträder. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, det han, i anledn. af Hr Hjärnes framställning, ansåg sig skyldig upplysa, att Const.Utsk:s mern. med uppgift om hvilande grundlagsförslag, i afseende på nationalrepresentationens ombildning, i dag blifvit inlcmnadt och äfven i dag komme att första gängen bordläggas.
De för närvarande i Armeen utan militärisk sysselsättning qvarstående Officera - Den 12 December f. m. 83 re, af Majors-, Capitainesoch Subalterngraderne, utgöra ett ungefärligt antal af 220, hvilket som ett medium för ett framdeles förhållande bör kunna antagas. Såsom varande utan löner eller underhåll, så kunna de icke gerna commenderas till de föreslagna mötens bevistande. Jag får således föreslå, att de, utan beräkning af ersättning för resorne till och ifrån mötena, hvilken kostnad i de flesta fall icke bör kunna blifva dem särdeles känbar, måtte få sig beviljad aflöning i enlighet med Rese-Reglementet under påstående möte, efter innehafvande grad; hvaremot de också skulle vara förpligtade, alt sig till denna tjenstgöring inställa. Aflöningssumman för 18 Majorer, 70 Capitainer och 1^0 Subalterner för 21 dygns möten utgör, en summa af 7,497 R^dr Brco, hvilka medel jag ödmjukast får föreslå måtte af Slats-Cassan utgå och tilläggas 3:dje Hufvudtiteln. Summan är visserligen icke obetydlig; men Staten äger då att alltid påräkna ett skickligt och öfvadt Befäl till 70 Compagnier, eller nära 18 Batailloner. Det för närvarande vid Regementerne befintlige 3:dje Bataillons-Befäl är knappast tillräckligt för en enda Class af Beväringen. Konungens Nådiga Proposition till Rikets Ständer gifver anledning till den förmodan, att Förråden för minst arne Bevä - 84 Den 12 December f. m. rings Classers utredning och beväring komma att fyllas och completteras. Då detta icke kan hafva för afsigt annat, än att äfven 2.’ne Classer på en gång skola kunna utcommenderas i fält; så anser jag det af mig nu föreslagne medel, att äfven få dugligt Befäl, såsom det för Staten minst kostsamma.
Beslöt Vällofl. Borgare-Ståndet, att Conptitnttpns-Utskottet skulle uppdraga? redactionen af de beslut, sorn genom Protocolls Utdrag af d, 8 Maj blifvit meddelte, i anledning af Kongl. Majus Nådiga Proposition , rörande de genom föreningen mellan Sverige och Norrige uppkomna Constitutionella förhållanden, samt anmodas att dermed ofördröjligen till Riksens Ständers jpigna inkomma. Ut supra. Ex Protocollo (Jarl Magn. Robsahm. S. Deri il Maj, 185 S. D. Vid föredragning af Constitutions-Utskotte‘s den ro sistlidne April afgifna utlåtande, an. gående de hvilande Grundlags frågorna, och hvilket sedan den ij i samma manad legat pä bordet, beslöt Vidioff. Btfrgare-Ståndet, att vid innevarande Riksdag borde till afgörande förekomma de af Utskottet föreslagne 20 och 70 §.§. af Regeringsformen samt 38 och 56 §.§. af Riksdagsordningen , de af samma Utskott alternativt nämn. de 74 och 1 lo §.§. af Regeringsformen samt 34 §. af Riksdagsordningen, äfvensom de tillförene beredda frågor om förändring i Regeringsformens 35,81 och 103 §.§. samt Riksdagsordningens 14 §■ och dermed gemenskap ägande 2 I §.; hvilket allt Respective Med Stånden skulle vördgamt och vänligen meddelas. Ut supra. skottets insända Förslag till Rikets Ständers un. derdåniga skrivelser till Kongl, Majtt angående; 1:0 Upptagande och erkännande af några Svenska undersåtares fordringar, 2:0 Några för Undervisningsoch Uäroverken i Riket nödiga anslag. 3:0 Eftergift af Balancen i Rost-Directeuren Lidiins Sterbhus. Ex Protocolla Carl Magn. Robsahm. godkändes Expeditions-Ut. 4:0 Vedergällning för Ståndens och Utskottens Cantzlierg Betjening.
Maj;t täcktes skilja Bolaget ifrån sin Di - 636 Statsoch Bank o-Utskottens Betänkanden1 ”scont-rattighet, vid händelse af yppad öfverträdelse utaf Reglementen eller föreskrifter, så troi ”jag, att då varande Ständer åtminstone i den delen ”bevarat sine efterträdare en rättighet, att frånkänna Götha Canal-Bolag siri Diskont, utan att genom ”ett sådant steg skaka grundvalarne för ali frihet.” ’’Jag hemställer vördsamt till Ridderskapet ”och Adelns pröfning, om det ej skulle vara ”lämpeligast, att Riksens Ständer anbefalte Sin ”Justitias-Ombudsman, att till verkställighet befordra en Daga undersökning öfver Götha Canal“Diskonts Förvaltning; och huruvida den till “Canal-arbetet gjorda försträckning af 1,100,000 “R:dr kan vara enlig med Bolags - Reglors och ‘‘Reglementens föreskrift. “ “Jag anhåller att detta mitt Anförande i sågdam afseende med de öfrige Stånden må blifva .“communjceradt. Vid öfverläggningen härom, hafva 2:neskiljaktiga meningar inom Förenade Utskotten blifvit yttrade, då en del ledamöter ansett beskaffenheten af de uti Memorialen uppgifna och utredda anmärkningar böra föranleda till ett tillstyrkande, att Götha Canal Diskont - Directions förhål-' lande öfverlemnas till laglig undersökning; men. andre åter varit af den tanke, att då 3:ne af de Respective Riks-Stånden, nemligen Högvördige Preste-Ståndet, Vällofl. Borgare-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet redan godkänt BankoUtskottets under den G sistledne April afgifne Betänkande, som endast fäster ett ogillande vid dispositionen af ifrågavarande till Canal-arbetet försträckte 1,100,000 R:dr, det härvid skulle bero; och således någon laglig undersökning icka Stats-och Banko-Utskottens Betånkanden. 637, bora ega rum.
Konungen ware dock obetagit at Riksens Ständer dessförinnan til Urtima Riksdag kalla. §. 3- Riksdagarna stola hällas uti Rikets Hufwudstad, utom wid de tilfällen, dä fiendens framträngande eller pest eller andra lika wigtiga hinder göra det omöjligt eller för Riksens Ständers' frihet och säkerhet wädeligt. Konungen utsätter dä i samräd med Riksens Ständers Fullrnägtige i Banquen och Riksgälds-Con—toiret' 730 Den 8 Augusts. toiret, en annan ort, der Riksens Ständer bora samlas, och kalle dem dit Lil den tid de kjelfwe förut bestämt, eller wid Urtima Riksdagar til den tid som Konungen påbjuder. §. 4. I händelse Konungen, efter företagen resa, utofwer tolf mänader ur Riket blifwer, sammankalle Stats Rädet genom öppet påbud Riksens Ständer til allmän Riksdag, och läte kallelsen inom femton dagar efter berörde Lids förlopp, uti Hufwudstadens Kyrkor, samt ffyndesammeligen i de öfriga delar af Riket kungöra. §- 5. Lag samma ware, om en Konungs sjuklighet fortfar af den beffassenhet, at han längre tid än tolf mänader med Regeringsärenderne sig icke befattat. §. 6. Dä Konung dör och och Thronföljaren ännu omyndig är, utfärde Stats - Rådet kallelse ä Riksens Ständer, hwilken kallelse inom femton dagar efter Konungens död ffall i Hufwudstadens Kyrkor och sedan widare i Riket kungöras. §. 7., Skulle Len olyckliga händelse inträffa, at den Konunga-ätt, hwilken arfsrätten til Riket warit updragen, pä manliga sidan utginge, kalle likaledes Stats Rädet, inom den härofwan stadgade tid ester den sista Konungens död, Riksens Ständer Lil allmän Riksdag. Uti de i 4 och 5 §.
Kropps-straffets afskräckande egenskap vore derigenom förlorad; och sannolikt skulle i de flesta fall, eller så ofta möjligt Särskilda Utskottets Betänkande N:o S. 45 möjligt blefve att göra tillgången till böternas gäldande för exekutorn oåtkomlig, lag-öfverträdaren föredraga kropps-straffet. Den nya straff art, straff-arbete, Utskottet föreslagit, kan i sin tillämpning innehålla erofrderlig skärpa och medgifver, utan men för helsan, den utsträckning till tiden, som öfverträdelserne i qvantitatift hänseende påkalla, och upfvller där före, efter Utskottets förmenande, hvad i straffet sökes. Det tilkommer Utskottet att slutligen afgifva yttrande om några motioner, som till Utskottet blifvit remitterade och röra brånvins-tillverknings-frågan, men icke egentligen tillhöra de här förut behandlade delar af denna fråga. Från Högloll. Ridd. och Adeln är remitterad en af Herr Hård, A., väckt motion, hvaruti han, jemte det redan anförda förslaget om tillverknings-tid och skatt, upgifver sig vilja til! Utskottet inkomma med beskrifning på en bränvins mätare, som skall angifva bränvinets både mängd och grad-tal och behöfva blott en till två gånger i månaden kontrolleras af krono-inspektör. I anledning af herr lektor Sondéns motion om täflings-pris för upfinning af en dylik mätare har Utskottet redan (i utlåtandet N:o 7) till Rikets Ständer hemställt, hvad det anser lämpligt vara att i detta ämne tillgöra, och ämnar, på grund af Rikets Ständers medgifvande af erforderliga medel, gå i författning om profs anställande med dylika apparater, då den upfinning, hvarom herr Hård nämnt, kan äfven blifva försökt, sedan motionären numera hos Utskottet anmält, att ett exemplar af apparaten är att hitförvänta. Herr Hjärne, //., yrkar, i väckt motion, att Utskottet måtte, innan detaljerne af nytt förslag till författning utarbetas, framlägga hufvud-grunder för lagstiftningen i ämnet.
Om enligt Herr Montgomerie, Frankrike under revolutionen ägt anförare hvars bragder, mod och talanger väckt Europas bifall utan att de bevistat någon KrigsAcademie, så har Frankrike haft några andra äfven någorlunda skicklige Anförare, hvars Bil. till Ridd. o. Ad. Pr. IV Band. Den 15 Maji f m. uppfostran blifvit gjord vid KrigsAcademier, och bland hvilka Napoleon Bonaparte, uppfödd vid Krigsskolan i Brienne, torde kunna komma i beräkning. Den enda möjlighet, att icke upphäfva, men att förvandla Carlberg till blott en ApplicationsSkola för de Militaira vettenskaperne, vöre inrättandet af en Politecknisk Skola, der alla de ynglingar förenades, hvilka för sitt framtida yrke egentligen behöfva Mathematiska Studier, såsom Bergs, Hydrauliska, och Civile Architecter, Artillerister, Ingenieurer, Fältmätare, Skeppsbyggare, Navigateurer m. fl. Och hvilka vid circa 17 års ålder derifrån borde utgå till ApplicationsSkolorne: men detta ehuru visserligen fullkomligare i sin generella åsigt, skulle likväl långt ifrån att medgifva en af Motionairerne åsyftad besparing betydligen öka kostnaderne för Staten, dels för inrättandet af den stora Politeckniska skolan, och dels för inrättandet af de derpå följande ApplicationsSkolorne, hvarafden för LinieOfficerare kunde qvarblifva på Carlberg, och den för Artillerille och IngenieuvOfficerare (hvilka ganska väl kunna för-enas) på Marieberg, som redan är beslutadt ehuru ännu icke utfördt.
Det enda lämpliga sätt, som Utskottet anser .gifvas, att göra Penninge-Löntagaren i allmänhet belåten och trygga honom mot osäkerheten, som åtfoljör mynt-förändringar och varu-prisens uppsättning, är att Dönerna varda bestämda i vissa Tunnor Spannemål, hvilken allmännast rättar sig efter myntvärdet och liksom bestämmer andra varors pris. En fullständig reglering, hvarigenom, detta kunde åstadkommas, samt .Lönerna - Den % 8 Juni. rierna återföras till ett belopp, sorn närmar sig förra tiders aflöningssätt, beror dock på fört berörde förbin t rade organisation och är i Statens när-, varande belägenhet icke .möjlig; hvadan en för-' höjning i Penningar af vissa procent ? de nu bestådda löner mäste antagas såsom deri egentliga beräknings-grunden for ifrågavarande lon-tillöki?ing; men på det deri åtgärd, som nu vidtages, må blifva verksam till en sådan förbättring af Lönerna, att de någorlunda åtfölja tiden och myntvärdet, har Utskottet trott, att löne-belop. pen, med tilläggning af den procent i penningar som varder beviljad, kunde bestammas uti Spannemål till ena hälften, på det satt, att den reducerades i tunnor Säd efter det för beräkningen af Kronans Spafinemåls-Inkomst projecterade Stats-priset 4 Et:d, 24 sk. tunnan, som sedermera, jemte den andra hälften af lönen, i penningar borde utgå och betalas efter medelpriset å Ilag och Korn, taget af Markegången t samtliga Länen för det föregående året. Hvad angår beloppet af denna tillökning, så anser Utskottet den år 1810 foljde princip, att lika förhöjning tillädes alla^med större eller mindre löner försedda, icke vara lämpelig, enär ändamålet, att, så vidt ske kan, bereda nödig utkomst åt hvarje Löntagare, derigenom icke skulle befordras. En tillökning af 50 procent på 133 ll:d. 16 sk., sorn 1111 utgöra Lön för Cantzlister och Kammar-Skrifvare i de flesta K(fngl.
Då den motsatta opinionen bär stödt sitt påstående om nedsättning i det begärdta anslaget på den granskning af behofven, som inom Utskottet blifvit verkställd, torde det vara af nöden att tillse, på hvad sätt Utskottet behandlat denna fråga. Utskottet har från Konungen emottagit så fullständiga uppgifter om behofven, att hvarje persedel blifvit upptagen tillika med priset, och jag appellerar till StatsUtskottets egne Ledamöter, om icke Utskottet erhållit så utförliga uppgifter och utredningar, att förhållandet vid de föregående Riksdagarne dermed icke kan jemföras. Men sedan Utskottet erkänt detta, säger Utskottet i sitt första Betänkande, att Utskottet icke kunnat ingå uti någon närmare pröfning af detaljerna, utan blott resonnerat sig till den föreslagnc sunriman på den grund, att 1823 års Ständer beviljat för försvarsverket till lands inalles Den 8 October f. ib. 313 780,000 R:dr, och då derifrån undanlagas åtskilliga summor, som Utskottet icke ansett höra till nu förevarande fråga, skulle den summa återstå Utskottet tillstyrkt. Jag öfverlemna!’ till en hvar att bedöma, om detta kan kallas en granskning af behofven, eller om man på sådant sätt kan afvisa en Kongl. Proposition, som är grundad på de noggrannaste och utförligaste beräkningar. Jag tror således för min del, att hela denna grund för nedsättning i det af Konungen begärdta anslag är ganska svag; och för öfrigt får jag hemställa, till hvilka resultater sådant skall leda. Antingen blifva behofven ouppfjdlda, eller måste de tillgångar för materielen, om hvilkas beviljande för en gång fråga vid denna Riksdag blifvit väckt, liksom förr, anlitas för de årliga behofven, och snart nog föranleda tili en ny framställning om tomma förråder. Jag anser det vara min pligt att förklara, att derest den Kongl.
Ved beträffar har Friherre Cederström förut anmärkt den besynnerliga olikhet, att den som utföres från Södra provincerne betalar 50, och den som utföres ifrån de Norra provincerne, blott 10 procents utförseltull. Jag skulle tro, att man borde unna de Södra provincerne att mot lika måttlig tull som de norre, få föra ut sin ved , helst denna export borde minska deras oro, som anse den Finska veden ligga så tungt på vår handelsvåg. Väfnader af ylle och linne äro blott belagde med 15 a 30 procents tull, då likväl desse äro bland de mest passande producter för vårt land. Ylle och li-sneband äro deremot be» P!cn ij Augusti f. fn. 557 lagde med 50 procents tull. Med ett ord jag bar tyckt mig finna så många underligheter uti Taxan, och stridigheter emot de antagne principerne, att jag misströstar om möjligheten att i plenum kunna afgöra detta ämne; utan förnyar min hemställan , att, i händelse Ridderskapet och Adeln skulle finna lämpeligt. att i Ståndet discutera denna taxa, man ej matte taga några ovilkorliga beslut, utan blott i form af anmärkningar yttra sig, tills man erfarit, hvad de öirige Stånden beslutit. Friherre Cederfträm, Jacob'. Så väl i anledning af de anmärkningar jag i sista plenum gjorde, som de af Herr Cederschjöld nu framställde, upplyses , huru litet priocipe är följd vid denna taxas uppgörande, och då likväl det är angeläget, att deo är uppgjord efter princip, hemställer jag, om icke rättaste sättet vore, att utse ett Särskildt Utskott af trenne Ledamöter al hvarje Ständ, för att emottaga alla anmärkningar, som uti RiksStånden blifvit gjorde, söka sammanjämka dem, jemföra dem med principerne, och inkomma med ett sluteligt detailleradt förslag, som kunde pröfvas och antagas. Herr von Hohenhausen , Michael• Jag förenar mig helt och hållit uti hvad Friherre Cederström yttrat.