Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 62, i fråga om anslag till uprätthållande af den Arméens Pensionskassa åliggande pensionering; N:o 63, om medels anvisande för fortsättning af arbetena å vestra och södra Jernvägs-stambanorna under innevide år; N:o 64, i fråga om anläggande af en elektrisk undervatlenstelegraf emellan Skåne och ön Eugen ; N:o 65, i ani. af väckt fråga om Styrelseoch FörvaltningsVerkens reorganisation; N:o 66, ang:de stapelrätts beviljande för staden Wadstena; och N:o 67, ang;de stapelrätts beviljande för staden Falkenberg. Öpnades Hrr Elektorers lista vid val af 2:ne ledamöter i Const.Utsk.: efter N:o 139, Gr. Wirsén, Axel Emil, och N:o 260, Frih. von Saltza, Anton Philip Carl; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde: N:o 331, Frih. Adlercreutz, Carl Gustaf; och N:o 370, Frih. Paykull, Johan Gustaf. Öpnades Hrr Elektorers lista vid val af en ledamot i Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk.; efter N:o 2074, Hr Kjerrulff von Wolffen, Fullm. Hr Lilliehöök, Erik Gustaf; samt af en supleant i samma Utsk., efter N:o 839, Hr Rehnberg, Carl Gustaf; och befunnos hafva blifvit utsedde till Ledamot: N:o 113, Gr. Ehrensvärd, Albert; Supleant : N:o 325, Hr Appelbom, Fullm. Hr von Francken, Georg Wolfgang. 330 Den 22 April.
Förledit år hade Ridder åter utan församl(ingen)s lof med sina anhöriga inkommit i församl.(ingen) och satte sig i hus på förr nämnde ställe, hwarom underteknad genom upläste skrifvelsen fick kunskap, som befalte sexman af visa denne Ridder ur församl. (ingen) hwarå Ridder skall gyckelagtigt swarat, at han väl skulle begifva sig bort, allenast underteknad kunde skaffa honom något bettre, da han ville ferdas och taga stugan med sig. Uppå frågan, hvad författning sochnemännen ville vidtaga, för at förmå Ridder, att med de sina begifva sig ur sochnen, stannade de, efter någon rådplägning i det beslut, att om Ridder efter en månads förlopp från detta dato icke begifvit sig ur sochnen, begärte sochnemännen, det underteknad ville å deras wägnar hos wälb.(orne) Herr Landshöfdingen ödmjukast anholla genom protocolls utdrag, det Ridder genom crono betjeningen måtte ur denna församl(ingen) borthjelpas, warandes sochnmännen försäkrade, i anledning af Kongl. Majt(s) nådiga kungörelse af den 5. Dec.(ember) 1788, at ingen utan deras tilstånd ägar rettighet, at här inflytta såsom inhyses hjon, dem til största tunga. Jn fidem protocolli C. F. Maneck År 1800 den 9. febr.(uari) inkallades församl(inge)n, att i Sochnstug(an) undersöka om den olykel.(iga) händelsen, som natten mellan sistledne onsdag och Thorsdag i Harstorp sig tildragit, då gifte sonen Anders Pehrssons hustru Anna Stina Pehrsd(otte)r funnit sin lilla son Pehr, 5 månader gammal, hos sig död i sängen. Modren, känd för gudfrugtigt och christel(ig)t leferne, framkom nu med tårefulla ögon och mycken sorg och sade, att då hon gick til sängs om afton, hade hon en sin dotter på ena och sonen Pehr på andra sidan om sig i sängen.
Enär redovisning, på sätt Rikets Ständer hemställt, för dessa medel egt rum från 1863 års början, förklarade Kongl. Majit i Statsrådet, den 15 December samma år, ifrågavarande framställning icke till någon vidare åtgärd föranleda. 45:o af den 21 November 1863 angående förändrad anordning af bönegudstjensterna i städerna. (172.) Sedan Högsta Domstolen den 2 Juni 1864 afgifvit infordradt underdånigt yttrande, blefvo handlingarna den 3 Augusti samma år öfverlemnade till Ecklesiastik-departemen tet för vidare beredning. 46:o af den 28 Februari 1863, angående utarbetande af förslag till lag emot obehörig efterbildning af konstverk. (45.) Den 1863 den 24 Mars i Stats-rådet anmäld och beslöt Kongl. Majit att förslag i ämnet skulle inom Justitie-departementet utarbetas. Sedan ett sådant förslag blifvit upprättadt, anmäldes det i Stats-rådet den 21 April 1865, då Kongl. Maj:t beslöt, att Öfver-intendent-embetet oell Akademien för de Fria Konsterna deröfver skulle böras, hvilkas utlåtande inkommit, hvarefter, uppå förnyad anmälan den 29 Augusti 1865, Högsta Domstolens utlåtande blifvit infordradt, men hvilket ännu ej inkommit. Stockholm den 18 September 1865. Ex officio Carl F. Edelstam. 2:o. Houfjl. Utri/ceå-depariemeiitet. 47:o Rikets Ständers underdåniga skrifvelse af den 17 September 1863, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens Tredje Hufvud-Titel. (124.) 1863 den 20 Oktober inför Kongl. Majit i underdånighet föredragen och i vanlig ordning till verkställighet befordrad.
— » säfs det i sta ' n ». Men det är kanske bara prat af herr Hallén. Qui vivra, verraf Och nu farväl! Ja, jag går mqp jag hoppas vi råkas! » Från teatern. Hårda sinnen, sk&amp;despel i fyra akter af Frans Hedberg, uppfördt första gången å Dramatiska Teatern d. Herr Frans Hedberg tillhör den äldre diktargenerationen, en väsentlig del af hans verksamhet faller under en tid, d&amp; de 90m nu hålla på att upptaga diktarearfvet ännu gingo i kolt; i alla fall torde flertalet af våra yngre författare —: och i Sverige är man ju » yngre författare » ännu under sin mannaålders kraftigaste dagar — minnas honom från sin uppväxttid. De banbrytande andarna tillhör han icke, i första ledet har han ioke kämpat, han har tillhört epigonernas, oaktadt allt hvad man i motsatt riktning säger, dock så aktningsvärda skara. Litteraturens historia räknar visserligen blott med dem, som flyttat gränsmärken, liksom den politiska historien mest sysslar med de herskare, som vidgat sitt lands gränser, men det gäller säkerligen i någon mån p&amp; litteraturens ffclt det samma som på politikens, att det mindre bullrande arbetet mellan gränsflyttningarne icke har mindre vigt än dessa. Det är det långa tålmodiga arbetet efter eröfringeo, genom hvilket eröfringen verkligen blir en vinst för landet. Hvad som mäst slår iakttagaren vid herr Hedbergs sista drama är icke den n&amp;got gammalmodiga ramen, de något seha-blommessigt väfda trådarna. När man tänker tillbaka på skådespelet, glömmer man bort allt detta, som stöter bort, för att dess lifligare minnas, hvilken fond af riktig iakttagelse, hvilken oförvillad blick för skärgårdsbefolkningens egendomligheter, som träder oss till mötes i en mängd enskildheter. Skulle man i korthet redogöra för dramats innehåll, skulle denna redogörelse nästan verka parodiskt och vara en stor orättvisa.
Då den på så sätt fortfarande blir inom slägten och bibehåller arfvejords natur, förfaller den egentliga grunden till klander, som ligger i arfvejords-systemet, hvars qvarstående i vår lagstiftning hindrat Utskottet att tillåta arfvejords bortgifvande utom slägten. Emellertid anser sig Utskottet här böra påpeka det sammanhang, som förefinnes emellan ifrågavai'ande förslag och det, som till inskränkning i börds-rätten Bih. till R. St. 5 Hatt. 2 10 Lag-Utskottets Betänkande N:o 13. blifvit i nästföregående betänkande framsläldt, samt dermed närmare redogöra för anledningen dertill, att rättigheten alt borttestamentera arfvejord ej må sträcka sig till annan än den, som inom börden är, så länge så skyld är till. Om man berättigades att genom testamente bortlåta arfvejord, så borde deråt vara en ovilkorlig följd, att bördeman tillerkännes enahanda lösningsrätt, som han eger vid försäljning. Men till en sådan utsträckning af börds-rätten är destomindre skäl, som meningarne i allmänhet äro för dess inskränkning. I denna syftning är äfven Utskottets oinförmälda särskilda förslag uppgjordt. Utskottet har nemligen deruti tillstyrkt, alt, med inskränkning i bördemäns antal, stadgas måtte, att börd ej må ega rum, då jord säljes inom börden; oell härvid har Utskottet jemväl haft hänsigt till den förändring i testaments-rätten, som nu föreslås. Kan arfvejord ej bort-testamenteras till annan än bördeman, så länge så skyld linnes, och kan en bördeman ej börda från den andre, så kommer bördsoch den föreslagna testaments-rätten ej i någon motsägelse sinsemellan; och dermed är den anmärkning angående en sådan motsägelse, sorn mot Lag-Utskottets förslag vid förlidet Riksmöte framställdes, undanröjd.
Och kanske framför allt annat: omtanke samt att i god tid räkna ut hvad som bör ske, så man icke behöfver springa och brådska i sista stund, vet: en » m A våtme emedan då både man sjelf och andra få gå &lt;£ö » e-t u p p 2em uti tåfcafcj många onödiga steg. öc-fa. &lt;W nubb - uat feafXt ocn ÖMlictt, » Men jag skall taga ett par exempel, så du ShZombtta, pPx&gt;t * f !iCjpfc nua, •uåt.afc. förstår mig bättre. » Om du skall sätta upp en väf, så kommer jungfrun och ber dig om garn, när hon skall oja al månget men bHobmne, varpa. Du går och lemnar fram det, utan att &lt;£tJ; i) ctA lioEc) fi-te3t btelnet 6$vep: tänka på lim till stärkelse, och följden blir, att Silombtta &amp; un.3e Set 3e * inne— du knappast satt dig, förr än du blir besvärad JCä / tCeHvatm 3at fifx&gt;tt •Berto^oe *! med att stiga upp och lemna henne dylikt. Det är således redan två gånger du gått. Efter Jacques. några dagar kommer jungfrun och begär svepsked. Du går för tredie gåugen och lemnar möjligen äfven skedkrok. Så behöfvas väfMetod. spjälor till varpningen. Det blir fjerde gången, solf blir femte och väfsked sjette. Sedan den Vid Iduns första pristäfling belönad med blir iträdd, kommer jungfrun för sjunde gången hedersamt omnämnande. och ber dig om skytteln. Nu tycker du det » jjgl^varför är du så sällan ute och går i friska kan vara nog sprunget på vindskontoret för luften? » frågade ett ståtligt gammalt den väfven, men så återkommer väfverskan för åttonde gången. Hon hade glömt spännaren. fruntimmer.
Enär kostnaderna för underhåll af kronans magasinshus i landsorterne icke kunde i medeltal antagas uppgå till högre årligt belopp, än som för sådant ändamål blifvit vid 1850 och 1851 års riksdag tillagda allmänna byggnadsanslaget för landsorterna, fann Deparlements-Chefen icke skäl att i underdånighet föreslå detta anslags ytterligare tillökning med afseende å magasinshyrorna; äfvensom Departements-Chefen ansåg sig icke ega anledning att till sednare delen af Stats-kontorets underdåniga hemställan tillstyrka nådigt bifall i vidsträcktare mån, än att Kongl. Majit måtte i nåder föreslå Rikets Ständer, att till inköp för kronans magasiner och bagerier af nya målkäril och vigter, med afseende å den, genom Kongl. Stadgan den 31 Januari 1855, anbefallda förändring i rikets mått och vigt, bevilja, för en gång, ett anslag af 5,000 R:dr riksmynt. Härefter och dä, i afseende å anslagen för tillfälliga behof å denna hufvudtitel, förekomme, att Kongl. Majlis under den 11 i denna månad fattade nådiga beslut, angående lönereglering inom de särskilda embetsverken, afsåge, att lönförhöjning skulle beräknas från och med år 1857 och således utgå förr än den nya stats-regleringen komme att tillämpas; anmälde Departements-Chefen i underdånighet jemväl behofvet af ett förslags-anslag utaf R:dr riksmynt 130,000 till den ifrågakomna lönförhöjningen nämude år för Finans-departementet och de under detta Departement lydande embetsverk. Slutligen och med anledning deraf, att jemväl efter förra riksdagen förvaltningskostnaderna för kolonien S:t Barthelemy betydligt öfversligit inkomsterna deraf, hemställde Departements-Chefen, att till koloniens utgifter under åren 1858, 1859 och 1860 måtte i nåder äskas ett extra förslags-anslag af lika belopp, som vid förra riksdagarne, nemligen 9,000 R:dr riksmynt årligen eller tillhopa 27,000 R:dr.
Utaf den för belåning af fastigheter så i städerne, som på landet, afsatta fond, utgifvas jemväl lån root pant af till viss man eller ordres ställd skuldförbindelse, lydande å bestämd summa och till betalning förfallen efter förskrifven uppsägningstid, samt behörigen intecknad uti sådan fastighet, som i Banken får belånas, och försedd med transport antingen på innehafvaren eller på Rikets Ständers Bank ; dock med iagttagande af de föreskrifter, rörande grunden för lånesummans belopp m. m., sorn i allmänhet skola följas, vid låns meddelande, emot inteckning i fast egendom, äfvenssom under öfrige här nedan stadgade villkor, nemligen: a) Vid lånebeloppets bestämmande iagttages, att afdrag sker ej mindre för en summa, motsvarande den lagsökningskostnad, sorn för Bankens säkerhet jemväl skall vid fastighetslåns sökande intecknas, än äfven för den ränteskillnad, hvilken, i följd af ränleberäkningen efter Banco-method, kan uppkomma, då uti den såsom hypothek aflemnade förbindelsen ränta är förskrifven till allenast 4 procent eller derunder. U) Det serskildta skuldebref, lånsökanden har alt, jemte hypothek, aflemna, skall innefatta alla de villkor och förbehåll, som äro stadgade uti de skuldförbindelser, hvilka lill Banken afgifvas för lån emot pant af fast egendom. c') Lånsökanden, hvilken alltid bör vara samma person, som hypotheks-utgifvaren, skall hos vederbörlig Domstol i staden eller å landet hafva anmält, det han emot hypothek af en inför Domstolen företedd förbindelse arnar upptaga lån i Rikets Sländers Bank, hvilken anmälan löör vara uti Inlecknings-Protocollet antecknad samt bevis deröfver lånehandliugarne bifogas. Stockholm den 17 Augusti 1840. Banco-TJtskottets Ullålande, IV:o 69. Ank. till Exp. Utsk. den 21 Augusti, 11. 12 midd.
Maj:ts, den 19 sistlidne November afgifne, och den 28 i samma 6 Den 8 December f, m. månad e, m, på bordet lagde Kådiga Proposition till Rikets Ständer om anslag af medel till Navigations-Skolors inrättande; jemte de af Herr von Hartmansdorff, Augnst, i anledning deraf, afgifne yttranden, 2:0 Herr af Uhrs, Carl David, den 28 sistlidne November e, m. på bordet lagde Motion oro ett ökadt anslag för Bergsskolan i Fahlun, tillika med Grefve Hamiltons, John, anförande rörande samma ämne, Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotten; i:q Herr Montgommeries, Gustaf, deh 28 sistlidne November e, m. på bordet lagde Motion, angående en förhöjd Bränvinsskatt; jemte de af atskiilige Ledamöter, rörande samma ämne, afgifne yttranden. 2:0 Herr Rosenqvists, Fredrik Leonhard, den 28 sistlidne November e, m. på bordet lagde Memorial, angående upphörande af Karactersfidlmagter, eller bevillning derå, BancoUtskottet: i:o Herr Hjertås, Gustaf, den 28 sistlidne November e. m, på bordet lagde Motion, att BancoUtskottet måtte anmodas till Rikets Ständer inkomma med upplysningar, så väl rörande Bankens närvarande ställning, som fordna författningars och åtgärders verkningar, i anseende till Den 8 December f. m. 7 pen ilin geoch credi(.rörelsen, samt vid samma tillfälle yttra sig angående de olika förhållanden , sorn i andra Länders Bankrörelse förefinnas. 2:0 Herr Hjertås, Gustaf, den 28 sistlidne November e. m. på bordet lagde Motion, att BancoUtskottet måtte anmodas till Rikets Ständer afgifva utlåtande öfver ett af Herr Hjerta framstäldt förslag, hvarigenom Rikets Ständers LåneBank skulle från och med början af nästkommande år öppnas för upplåning; jemte de af åtskillige Ledamöter, rörande samma ämne, afgifne yttranden.
At skildre Ranna Winges Deltagelse i Foreningen .Handarbetets viiiiners » Udvikling gjennem Aarenes L0b1 vilde vzre a t slrrive Foreningens Historie; thi hun var den ledende kuiistneriske Kraft i dette store, fsedrelandske Foretsgende, der vistnok aldrig vilde blevet sea glimrende gjeiiaemf 0rt ud en Prii So23hie Adlerspccrres ild f ulde Initiativ og Hama TViqes geniale og udrathelige Ledning. Den, der vi1 f d g e Foreningeiis Arbejde i Detalj kan jeg henvise til Fr0ken Molly Rohtliebs fortraffelige Skildring i 2Dagn.y~ 1891, 3: clje H. - jeg skal her kuu tilfoje iiogle faa, Hanna Wingo mere personligt angaaende Data, der velvilligt ere blevne mig tilstillede fra den nysnavnte Porfatterinde. Det vm paa den nordi.ske Udstilling i Kjsbenhavu 1 8 7 2, at saavel Frin Adlersparre som Fru Winge, der snart i Kraft af f d l e s Interesser fandt hina.nden, havde faaet a j e t op for Nildvendigheden af en Fornyelse og Forredling af det svenske kvindelige Haandmbejde. Men ad hvilken Vej? Hvad havde mar1 at byde istedetfor disse stillsse og bande M0nstre, der fylclte det Bvindelige MsrBed? Da bregte noget, der saa ud som et Tilfselde, H a m a Winge ind paa det rette Spor.
För assuranser mot sjöskador finnes icke inom länet någon inrättning, likasom de, hvilka i hufvudstaden äro tillgänglige, i allmänhet icke heller anlitas af länets kustfarare, som på egna båtar frakta hufvudsak ligen egna produkter eller fabrikater. Afsättning sorten för länet är, såsom förut är nämndt, nästan uteslutande hufvudstaden och endast undantagsvis Upsala eller den stad inom länet, som är produktionsorten närmast. Egentliga varubyten förekomma endast i Skärgårdstrakterna, der fiskvaror utbytas mot spanmål och andra landtmannavaror. Sådan byteshandel öfvas i synnerhet vid Skärstads marknadsplats i Edebo socken två o o gånger om året och har äfven ägt rum vid Akers bro i Akers socken, der för ändamålet af ålder hållits ett slags marknad, hvilken på senare tider dock förlorat sin betydenhet. Marknad har föröfrigt under perioden två gånger om året hållits i Södertelge, Norrtelge, Sigtuna, östhammar och Öregrund, äfvensom, för omsättning af kreatur, å Ladugårdsgärdet i närheten af hufvudstaden, hvilken sistnämnde marknad dock år 1856, då den inrättades, hölls blott en gång. Gårdfärihandeln har inom länet i det allra närmaste upphört utom i Frösåkers fögderi, der den ännu blomstrar till föga fromma för isynnerhet tjenstefolkets ekonomi. Vissa dagar för torgförande i städerna af landtmannavaror lära icke af allmogen iakttagas, fastän Magistraterne dertill uppmanat genom allmänna kungörelser. Under periodens sista år var förhållandet med utskänkning och minutering af bränvin som följer: Utskänkning ägde rum hela året om: å landet vid 21 gästgifverier och på 23 andra ställen; i städerna på 19 särskilda ställen; För kortare tider åter på grund af särskilda tillstånd: å landet på 22 ställen, deraf tre tingsstäder och de flesta andra i hufvudstadens omgifningar; i städer på 2 ställen; 12 Stockholms Län. Bränvinshandl. Hemmantal. Skiften. Statsinkomster. Folkskolor. Minuthandelsrättigheter utöfvades å landet på 4 ställen och i städerna på 12 ställen.
Hufvudtiteln må varda uppförda ifrågavarande ersättningsbelopp för Häradsskrifvaren i Yester-Nerikes fögderi 32 R:dr, och för Länsmannen i Grimstens härad af samma fögderi 12 R:dr. b) Att Rikets sednast församlade Ständer, uti skrifvelse den 12 Oktober Angående 1860, med bifall till Kongl. Maj:ts i ämnet gjorda framställning, medgifvit såväl 9odtgörelsef°r att af de medel, 8,802 R:dr 18 öre, som influtit genom expropriering för Gefle^ford^rån Dala jernvägsanläggnings behof af 8 tunnland 22T\ kappland jord från den åt landshöfdinLandshöfdingen i Stora Kopparbergs län på lön anslagna kungsgården Noret, finge gebostälict, till inlösen af det utaf nuvarande Landshöfdingen i länet Ö. af Geijerstam & nämnda kungsgård uppförda boningsbus användas hvad som motsvarade det värde, xopparbergs hvartill denna byggnad kunde i behörig ordning af vederbörande synerätt varda un. uppskattad, dock ej utöfver 6,802 R:dr; som ock att hvad för sådant ändamål af förstnämnda summa icke utginge, skulle till Riksgälds-kontoret öfverlemnas, äfvensom att, sedan berörda inlösen kommit till verkställighet, ett emot 5 procent å denna återstod svarande belopp skulle af Stats-kontoret till Landshöfdingen i Stora Kopparbergs län årligen utbetalas; och att Kongl. Måj:t derefter, under den 9 November berörda år, i nåder förordnat, att det skulle åligga Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i länet, att, sedan inlösningssumman för den ifrågavarande byggnaden blifvit i föreskrifven ordning bestämd, till Stats-kontoret aflemna, för att Riksgälds-kontoret tillgodokomma, det derefter återstående beloppet af de influtna expropriationsmedlen samt att Stats-kontoret sedermera egde att af under bänder varande medel till bemälde
Omedelbart derefter och utan att afvakta någon förklaring af Clemens, började hon fråga efter biskopens helsa, berömde högligen hans sednaste predikan och utgöt sig derefter i en bitter klagan öfver den trogna församlingens nuvarande betryck. Under tiden återvann Clemens sin fattning, och när Eusebias tal föll på det sistnämnda ämnet, som var hans eget älsklingsthema och det ständiga föremålet för hans tankar, fick han mod och lust att deltaga i samtalet, samt instämde hjertligt såväl i den fromma Eusebias bittra klagan öfver det närvarande som i hennes otvetydigt uttalade förhoppningar om en snar förändring i verldens tillstånd. Han kunde nu detta, utan att bländas af det lilla guldskimrande gemakets prakt eller förvirras af Eusebias strålande blickar, som sköto blixtar ömsom af harm eller glädje, och beledsagades af ett vexlande tonfall i hennes välklingande röst allt efter samtalets gång och naturen af det ämne, som blef föremål för detsamma. Först sedan detta samspråk varat temligen länge, tycktes Eusebia erinra sig, att Clemens anländt i något serskildt ärende, och hon frågade nu i glädtig ton, hvad som föranledt det sena besöket af en så ung, men vördnadsvärd person. Clemens berättade nu mycket redigt om sitt möte med den unga slafvinnan och om hennes fruktan att återvända hem med anledning af den sönderslagna asken, och han bad Eusebia att förlåta henne det fel, hvartill hon af oaktsamhet och icke af ondt uppsåt gjort sig skyldig. Den andra delen af sitt ärende, nämligen det att straffa Eusebia för hennes hårdhet mot slafvinnorna, beslöt Clemens att alldeles utelemna, ty under sitt samtal med prokonsulns maka hade han börjat öfvertyga sig, att denna grymhet endast vore förtal, ty den vore ju omöjlig hos en så from, skön och välvillig qvinna. Clemens hade således funnit, att Eusebia, oberäknadt fromhetens och välviljans oskattbara egenskaper, äfven egde skönhetens. Men huru öfverraskad blef ej Clemens öfver den förvandling, som Eusebias väsen plötsligt tycktes undergå, såsnart han nämnde den stackars slafvinnan och den sönderslagna asken!
Redaktion för att bestämma hvilka hemman egentligen ifrån Rotefrihets-Afgift äro frikände, 6:te Morn» en mera bestämd föreskrift i afseende på Arrendatorer , och 7:de Mom. grund till Bevillning för dem , hvilka vid andras Egendom och Landtbruk hafva inseende med flere : 4 §. nedsättning i afgiften för Grufvor : 6 §. befrielse från Hevi llnings-afdrag å räntan för Fonder snslagne till Fromma Stiftelser, Fattig-försörjning och Fattiga Barns undervisning men förhöjning i afgiften för Vinster från Nummer-Lotteriet och dylike andre Inrättningar: 3. Art. den tillkommne afgiften för Öfverflöd , nemligen Vin och andre Utländske Drycker, Kafle och The, Siden och dyrbara Möbler, Kortspel och Tobaks nyttjande t 5 Art. åtskilliga ändringar och rättelser i de reglementariske föreskrifteme samt en MinimiTabell för Hemmansvärdet inom hvarje Län i vch 6 Art. befrielse från Bevillning för Auskultanter och Extra Ordinarie Tjenstmän med inkomster under 200 Hulr samt från Bevillning efter 2:dra Art. för Höganäs Stenkols-Verk, men deremot icke befrielse från Bevillning efter 2, Art. för Utgifvare af andre Dagblad och MånadsSkrifter , än sådane sora sprida allmänt nyttige kunskaper.