Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
SSorgarebref: för ©rofifjanblare 6: 32. — anbre .#attb(anbe ocp ^abriförer s: 8. — 0iö forn refa i leonand ärenbe, för fattigbom unbfå b af gratio, famt barn unber 12 åré alber. f$afé titt inrifeé orter eller Storrige: — för puébonbe, l)uftru eller barn meb tjenftepjoit, ett eller flere . — 12. — för gefäller, pioarbera . — 6. — för Allmoge famt Äorporaler, dragoner, Stiftare, 0ol Sätt en elter tilt Norrige — 3. -$afe>, forn af Of eller pä 2Bår Sftåbiga befattning utfärbaö ät perfoner titt refor i enflilba angelägenheter. 3: — ^reftebref — 12. ^rotefter, fe 9totariaté-bref. 0jö — 3. — för hvarje 100 9t:br berutöfmer — 1. 0jöpafd, fe (Sertiftcat od) t)3afi. 0fitjobref i äftenfap od) trolofningar — 6. £eftimonia Slcabentica .. — 5. £iltftänööbref att pålla näring od) fafe famt mera bplift, pioarmeb burffap icfe är förbnnbet: i 0tocfpolm ocp ©ötpeborg 4: 24. i förfta ocp anbra flafjettd ftäber 3: — i be öfriga od) pä lanbet 1: 24. £ lill fa nima re 4. inpemffa bärfabe fartyg . — 16. utlänbffa b:o b:o . — 32. £urfiffa fö, fe paf. 3öåg
I likhet med hvad förut blifvit anmärkt mot Commissarien vid Westmanlands Regemente om retroactiv beräkning af beviljad löneförhöjning, förekommer: mot Commissarien vid LiJ Regementets Husarcorps J. A. Paul, att han för år i832 crediterat sig för sådan lönförhöjning med 1 33 R:dr 16 sk.; inot Commissarien vid Lif Regementets DragonCorps, Slöör, att han för åren i83o och 1831 beräknat sig tillgodo en löneförbättring af 133 R:dr 16 sk. (Dock lärer, efter hvad Revisorerne blifvit meddeldt, denna Fältkamereraren Slöörs åtgärd grunda sig på Kongl. Maj:ts för honom serskildt gifna Nådiga TillståndsResolution); mot Commissarien vid J:sta och 2:drci LifGrenadierRegementerne, Åkerhjelm, att han för år i832 affört såsom föneförbättring åt sig, ett belopp af 200 R:dr, hvarförutan han i begge Regementernes räkenskaper godtgjort sig kostnaden för skrifmaterialier med 42 R:dr 32 sk. samt för böckers inbindning årligen 27 R:dr, eller för åren i832 och i833 tillsammans 54 R:dr. Vid Skaraborgs Regementes PassevolanceCassaeRäkning har anmärkning förekommit mot den större qvantitet bränvin, hvilken såsom extra förplägning utdelats, nemligen: för år i832: 236 Kan:r 3i jungfr. Öfver 183a och 1833 årens Öfningsläger på Ladugårdsgärdet har serskild Räkenskap, granskad utan anmärkning i Kongl. KammarRätten, blifvit upprättad och Revisorerne meddelad. (8*) ( 6o ) Deraf inhemtas, att dessa öfningslager varit förenade med ojemförligt större kostnader för Passevolancefonden än om deCorpser, som deri deltagit, gjort mötena hvarje inom sitt stånd.
Vid uppkommande konkurs måste utredningen emellan förläggaren och förlagstagarens öfriga borgenärer om de cessionanters fordringar, som under förlagsinteckningen inbegripas eller icke, blifva svår, ja ofta omöjlig, och det lider icke tvifvel, att domstolarnes yttranden i dessa frågor komma att ej sällan utfalla olika. Enahanda svårigheter uppstå äfven vid bestämmandet af den lösa egendom, som bör anses höra till bruket eller icke, i de vanliga fall att bruksegare och bergsbruksidkare besitta, jemte sina bruk, större eller mindre landtegendomar. På de skäl jag här ofvan anfört, finner jag mig böra afstyrka bifall å Kongl. Maj:ls ifrågavarande nådiga proposition.” Af herr Grefve Sparre, E. ”Den af Utskottet yttrade åsigt om nödvändigheten af lagstiftningens utbildning i jemnbredd med det industriella lifvets utveckling, delar jag i allo. Om jag det oaktadt, icke kunnat instämma i Utskottets tillstyrkande af den Kongl propositionen, så är det endast af det skäl, att densamma, såsom åsyftande införandet af en för vår lagstiftning nästan främmande princip, efter mitt förmenande icke på långt när innehåller den fullständighet, som i detta afseende erfordrats. Den Kongl, propositionen godkänner nemligen principen om förmånsrätt genom inteckning i lös egendom. Enligt de ofvan åberopade Kongl, förordningarne gifves det visserligen en slags förmånsrätt i rudimaterier och effekter till säkerhet för dem, sora lemna förlag till bergsbruk, fabriker och nordsjöfisken; men det förlag, hvarom i dessa Kongl, förordningar är fråga, uppkommer till följd af ett bolagskontrakt emellan vissa dertill berättigade personer. Det afslutas under iakttagande af vissa förmer, och en viss offentlighet, t. ex. vid förlag till bergsbruk, uppläsande på hyttebacken. Genom dessa inskränkningar minskades faran af denna att bypothcksrätt, hvilken, Lag-Utskotlets Betänkande, N.-o 26. 13 om den ej är underkastad nödiga former, kan blifva vådlig för den allmänna krediten. Till följd af förändrade industriella förhållanden har förenämnde bolagskontrakt alltmera kommit ur bruk och derigenom också förmånsrätten genom inteckning i lös egendom.
Län, der de fleste äro så skuldsatte, att de knappt kunna afbörda sig denna skuld annorlunda än genom bankrutt, eller genom eftergift af staten, ett tillstånd, hvartill jag icke kan finna orsaken vara demoralisation bos folket, som jag här hört uppgifvas. Jag anhåller således ännu en gång om återremiss. Friherre Fock: Om jag icke miss hört mig, har Herr Tham uppgifvit, att Kronans Magaziner år 1826 voro så fulla, att ingen enskildt kunde speculera på spannemåls-handeln. Jag är ledsen att häruti nödgas gifva Herr Tham den dementi, att icke öfver 70,000 Tunnor år 1826 funnos uti Kronans Magaziner. För öfrigt har jag 4>3 Den 5 Februarii f. 111. bjudit lill att utveckla saken i mitt anförande, och dervid finnes intet annat att tillägga, än alt, då ännu allenast två Stånd Jära afgjort frågan, en annan utgång torde kunna genom återremiss beredås. Grefve Björnstjerna, Magnus: Ett system, hvars resultat måste blifva att sälta en Local, liggande under 6o:de gradens latitud, vid första inträffade missväxt utan tillgång lill Maguziner, synes mig vara eli vådligt experiment. Detta måste dock inträffa, med Jiibehållande af i8a3 års principer i undsältningsväg, enligt hvilka anslag lemnäs, för att begagnas först sedan missvext inträffat, då Spannemålsuppköpen likväl ske vida lättare ejler goda skördar. Detla är föremålet för inrättandet af Magaziner, hvilket kan ske så väl genom enskilde, som genom Statens försorg. Men sorn min öfvertygelse är, att någon enskilt spannemålshandel aldrig kan uppkomma i Sverige hädanefter, anser jag det vara Statens åliggande alt formera magazinerne. Den tiden Sverige producerade mindre säd, än den consumerade, var denna speculation helt enkel. De handlande föreskrefvo då 5 lill 600,000 Tunnor från utrikes ort, hvilka de säkert Jilefvo af med innan året var om.
Detta har emellertid varit tillräckligt för att öfvertyga oss om, att förf. livarkeii sparat p&amp; dialoger eller episoder, och att lioii läiniiat sin fantasi fria tyglar. Nå, allt detta ar ju fiillkomiigt sin plats i den Iiistoriska roinaiien. Men genom den roinaiitislca formen vill inaii gärna skymta den liistoriska kärnan, skalet iila vara aldrig så brokigt och fantastiskt, karnan vill man se frisk och oantastad. Carl Bliiick ar, efter livad som försakras, ingaliiiida iiogräknad i deii vageii. Det satt hvarpk Iion Iiniidskas ined historiska personer ar s % godtyckligt, för att ' ej (1 a, ogrannlaga, att det ej kunnat iiudgå att stöta sanivetsgraiiiia, för deii historiska saiiniiigeii öininaiide lasare för linfviidet. Men det finnes en lie1 stor publik, soiii är i-niiidre iiograknad i det afseendet, och det %r väl fför den Carl Blink slwifver sina böcker. % ' r h (le historiska böckerna Lir öfverghngeii lätt funnen till bioyrujieta. Har mötas vi af ett arbete, skrifvet med niasterhand - en Iiand tyvlrr redan kalliiad i clödeil - A m e C7tarlotte Leflers Soltja Kovcclevsky. Ovillkorligen sammanställer man detta arbete med ett ej iiiiiidre fraiiistaeiide, afveii det utgörande en blaiidniiig af biografi och 1~0111a11, Trera Trorowtzof af Sonja Kovcclez; sky. En lkiigt kompetentare penna än v&amp;r liar redan i Dagny beliandlczt dessa böcker, livarföre vi)) lott mh det vara oss tillåtet därpå ej behöfva spilla niånga ord. att iittrycka vår .ganska berättigade stolthet öfver, att de arbeten soin ined skäl räknats bland h e t s jntressaiitaste litterära. företeelser @ %tt från kvinliga författare.
Ståndet böra nedsättas till likhet med det belopp, Kongl. Maj:t för ändamålet äskat eller 30,000 r:dr. Litt. bj innefattande, alt elementar-läroverkets å stat uppförda tillgångar, tillsammantagne med den stats-inkomst, som genom ofvanförmälda skol-afgifter bildas, skall användas till elementar-läroverkets slutliga reglering på uppgifna grunder och vilkor, bifölls i allt hvad, som ej stod i strid med Ståndets nu fattade beslut, rörande termins-afgifterne. Utskottets hemställan, i afseende på de under N:ris 1 och 2 i utlåtandet N:o 124 upptagne, här ofvan anmärkta, villkor, bifölls likaledes med den inskränkning, som i Ståndets beslut vid litt. b, finnes gjorde. 3j ^ och 6 mom. ibland vilkoren biföllos. y\de mom. ansågs ej föranleda någon åtgärd., och 486 Prot.-utdrag den 28 Juni 't848. 8j g, 10 samt ir.te mom. biföll os jemväl, dock med den vid N:ris 1 och 2 anmärkta inskränkning. Hvad Utskottet yttradt till sin å gjorda anmärkningar, i afseende på den af Utskottet upprättade öfvergångs-stat för de under elementarläroverkens anslag å riks-staten upptagne undervisnings-anstalter, ansågs ej föranleda någon Ståndets åtgärd. a4’-de och 2.5:te punkterna ansågos icke eller föranleda till någon åtgärd. Ståndet afslog den i utlåtaudet N:o 124 äskade tillökning i gymnastiska cenlral-instilutets stat. 33:ie och 3y:de punkter ne. Vid med-ståndens beslut i dessa punkter lät Ståndet bero. 4o'.de punkten erfordrade ej annan åtgärd, än att läggas till handlingarne. Den tillstyrkta förhöjningen i anslaget för musikaliska akademien afslogs.
Det är icke utan exempel att, sedan man i lagstiftning funnit en god idé, man vid dess praktiska tillämpning stött på svårigheter, hvilkas mängd stundom åstadkommit en sådan leda och förtviflan, att man kastat hela principen öfver bord och återgått till det gamla. Det är just för att förekomma sådant som jag tillrådt varsamhet. 1 f. m., då jag nämnde mina vilkor, glömde jag dock att nämna ett, nemi. att under den lid som förflote innan den nya lagen skulle träda i verksamhet, borde Dr Adlercreutz’s förslag antagas, så att hvar och en, som sådant önskade, kunde efter anmälan blifva myndig. Hr Nordenfelt har med anledn. af ett mitt yttrande sagt att det ingalunda vore svårt att få juridiska biträden. Det tror jag väl, för sådana personer som Hr Landsten; men qvinnorna skulle säkert ofta nog råka i händerna på bedragare. Jag har under 15 år innehaft en plats, der jag varit i tillfälle att iakttaga de s. k. bränvinsadvokaternes verksamhet, och bland de klagandes antal har det icke varit få, som till processer blifvit narrade just genom dessa personer, som arbeta i sitt yrkes intresse. En talare har låtit påskina att jag skulle gjort ett misstag, då jag talade om förhållandet i det gamla Rom, och att den lagstiftning, jag afsåg, icke skulle gällt efter kristendomens införande. Det var dock Justinianus som införde Paudekterna, och de gällde långt efter hans tid. — En talare har också sagt, att man vid all lagstiftning borde först se till huruvida principen vore sann; men jag tror att detta icke är nog: de yttre förhållandena måste också stå i öfverensstämmelse med densamma. Jag måste fortfara i yrkande om återremiss. Gr. Mörner, Carl Göran Detlof: Det var då Hr Cederschiöld, 11. Th., yttrade sig till förmån för Hr Adlercreutz’s reservation, som jag begärde ordet. Flere talare hafva sedermera besvarat detta anförande, och jag kan således fatta mig temligen 4fi4 Den 30 September e. m kort. Denna reservation innefattar det förslag, att den ogifta qvinnan skulle i allmänhet vara omyndig, men efter anmälan hos domaren kunna, der hon så önskade, blifva myndig.
Såsom jag fattat Friherre af Nordins yttrande, är hans mening den, att §:s innehåll försäkrar Stora Barnhuset om ersättning för sina förlorade räntor, men det visar sig otydligt, huruvida Tractaten blott haft afseende på sådane räntor, som i anseende till kriget ej kunnat inflyta, innan Finland afträddes, eller om den afselt ersättning för sjelfva räntefonderna, och således åsjTtat dessa räntors capitalisering. I detta sednare fall är Barnhusets rätt ostridig, att komma i åtnjutande af ett sådant capital, som motsvarade de förlorade räntorna. Men om, såsom jag fruktar, och jag säger fruktar, ty jag känner icke Traotatens innehåll, eller bar icke haft tillfälle bestämdt göra mig underrättad om dess rätta förstånd, oin den blott afser sådane räntor, som bort till StatsVerket ingå före afuädandet, finner jag ej, att Barnhuset kan ega några rättmätiga anspråk på ersättning för sina förlorade räntefonder, och jag finner ej eller, i hvad målin 1637 års Donationsbref kan verka på frågan. Jag inser ej Svenska Folkets förbindelse att ersätta de förluster, som, till följd af ett olyckligt krig och af - Den ig Augusti. 23 trädandet af någon Provins, kan tillskyndas Staten eller en och annan allmän inrättning. En noggran undersökning örn FredricshamnsTractatens innehåll blir således af nöden, och påkallar återremiss. Men jag tar mig äfven friheten, att ytterligare fästa uppmärksamheten på behofvet, alt af Utskottet begära en mera utvecklad framställning af sjelfva liqviden med Ryska Regeringen. Här är fråga om fordringsanspråk, sorn blifvit anmälde lill ett belopp af omkring en Million, eller något derutöfver, och jag tror icke, att Rikets Ständer fullgöra deras åliggande, att hålla hand öfver iakttagandet af Rikets sannskyldiga nytta, med mindre de infordra fullständig upplysning, huru dessa fordringsanspråk kunnat nedsjunka till i5o,ooo R:dr.
Majit, på förslag af bemälda Kollegium, funnit godt fördela anslaget till tjenstgöringspenningar mellan en provincial-läkare i Stockholms, en i Jemtlands och en i Norrbottens län; hvarefter till beredande af ytterligare verkställighet af 1859 års förslag Kollegium under den 4 Augusti nästlidet år hemställt, utom annat, hvarom nu ej är fråga, att löner till de återstående 28 nya provincialläkare-belaltningarne måtte af Rikets Ständer äskas; men att, med afseende å den svårighet, som ansetts möta att inom tiden för nästa statsreglering icke allenast medhinna de nödiga åt Bih. till B. St. Brot. 1862 & 1863. 4 Sami. 1 Afd. 3 Band. 1 Eäft. 17 130 Stats-UtsTcottets Utlåtande N:o 139. garderna för ordnandet af så många beställningar, utan äfven förse desamma med behöriga innehafvare, Kongl. Majit, då härtill bomme att åtskilliga bland de nya provincialläkare-tjenster, för hvilka löner vid sista riksdagen anvisades, ännu icke kunnat tillsättas, ansett sig endast böra, på sätt bär ofvan är vordet omförmäll, äska anslag till 8 dylika beställningar, med ett sammaniagdt belopp af 12,000 R:dr; hemställande Kongl. Majit, att lönerna för dessa 8 läkare måtte ställas lill Kongl. Majits nådiga disposition, för alt användas till inrättande af sådana befattningar inom de orter af riket, der de kunna linnas mest beböfiiga, och under iakttagande af samma vilkor i afseende å vederbörandes skyldighet alt åt läkaren tillhandahålla lämplig bostad vid den för honom bestämda station. Af de många från olika delar af riket i förevarande ämne gjorda framställningar synes behofvel för helsovården i landsorten af ett ökadt antal läkare vara ådagalagdt och Utskottet inser jemväl angelägenheten deraf alt en lättare tillgänglig läkarevård på Statens bekostnad beredes medelst inrättande af nya läkarebeställnin gar, der dessa mest kunna vara hehöfliga.
Den stadfästade, alt Spannenräl war 06) förblef en Landrmonnmwara, som hwarje Landtman, ester sunda förnuftet borde sä ensam förädla; flera Medborgare hwarken kunde eller förmädde bestrida Landtman en tädan rättighetMen de kallade en sädan Landtmans rättighet att tillwärka ensamt Bränwin ett Privilegium, lvm skulle och borde stada Städerne. Nu mera ar Nationens Allmänna röst, Jämnltkhek, Frihet, i näring och rörelse. Jag bör härwid anmärka, att fä torde wara 1 detta Riket som ännu rätt smakat broderkrtzeu. Långt n indre weta de hur Vet gär sidan de annammal Broderkytzen. I lä fatta omständighet r to>de wara bäst, Mine H-rrar, att bidehäll 1 den Bränwins bränningen för Landet, som antogs 1800 äre Riksdag i Norrköping. När hwmjs Mantal bör nyttja BränwinS panna etter den dä uppgjorde Tariffen och betala derefter, är Rikets inkomst läker och bestämd. Will någon haswa störrePannerymd. än denna Tariff innehäller, sär han dä ongifwa sig och betala derföre. Lät Torpare, Soldater, Handtverkare, och Hynsmän pä Landel bettla efter Z Mantal dä de.Stnöja sig med Pannerymd efter detta Hemman; men wela de ny tja större panna mäge de derföre betala. Allt sädant b'ttwer en tstlökod inkomst för Riket. När Städerna, som nu söreffigit är lä beräkna 12 Pioner pä ett Manta! nyttja Bränwins pmna l ffmma proportion och betala derefter, lärer Städerne ej hajma orsak att klaga. Pä Landet Den Lo Januari!. 919 ha fa warit mitznöjda med den inrättning af Bränwins-bränning, som antogs 1800.
I nian, älslcen edra Izz~str~n; sksom ock Rristzcs I m - als7c~lt fÖrsa ' ~n1ingen och zttgifoit sig sjalf för 7ielzne. mxia Meddelanden från Fredri.ka-BremerFörbundet. Bland adresserna till f r u Collett med anledning af hennes jiibileiim den 23 j an., förekom af ven följande från Fredrika-Bremer-Förbiiiidet, författad och iinderteclrnad af frii S. L-c2 Adlersparro: &gt;D&amp; talrika viinner af deii aclla 3driiigeii och hennes sak samlats att bringa Iienlie sin gard af beundran, karlek och tacksainhet, mg genoiii jiibels8ngens Idang och Iigllningstalens rytmiska tonfall ljuds också de svenslca kviiinornas eiilda inen hjartliga liiilsning och tacks. Ett studiestipendium för kvinnor 5 120 kr., Iivilket iitgkr f r h enskild donation, liar af Fredrika-Breiner-FörB~iiidet Bland 15 söltaiide tilldelats fröken Marie Loiiise Gagiier. Fröken G. genoingår f. n. 4: e krskursen af högre l~rarinneseminariet. Hvarjehanda i kvinnofrågan. Sverige. Kvinlii~a skolrådsoch fattigvårdsledamöter. Vid deceinberstäminan i Löts församling i Upland valdes fröken Maria, Taiiiiii L: °I18nö till ledamot i fcittig \ lårclsstyrelsen. Valet var enhälligt. Till ledamot i,skolrkdsstyrelse ha, följande kvinnor blifvit utsedda.
Föremål för intagande inom denna, eller Förbättrings-Af delningen, äro <1 els de Gossar uti Uppfostrings-Afdelningen, hvilka uppfört sig så illa, att de icke, ulan fara för de öfriges sedlighet, kunna få derstädes qvarblifva, dels sådane, af 8 Lill 14 års ålder, som blifvit af Domstolarne för förbrytelser dömde, eller som, ulan alt hafva blifvit lill brottslighet förvunne, likväl ådagalagt serdeles böjelse för vänarter. De uti berörde Afdelning intagne Gossar, hvilkas antal år 1842 utgjorde 25, men för hvilka utrymme finnes för 60, när ökade tillgångar medgifva fleres emottagande, erhålla undervisning i samma intellectuella öfningar ock handarbeten, som uti Inrättningens Uppfostrings-Afdelning; och när de blifvit till Nattvarden admitterade, utlemnas de i tjenst hos Husbönder i landsorten. Antalet af Barnen i UppfostringsAfdelningen berörde år var 107. Inrättningens capital uppgick till 115,155 R:dr 13 sk. 8 r:st., inberäknade Fastigheternes värden 48,570 R:dr 11 sk. 4 r:st. Den hade i inkomster 23,047 R:dr 41 sk.; och ulgiflerne utgjorde 16,672 R:dr 3 r:st., deraf för Uppfostrings-Afdelningen belöpte 11,843 R:dr 3 sk. 6 rist. och för Förbältrings-Afdelningen 4,828 R:dr 45 sk. 9 rist. II.) Barmherlighels-Inrältningar, sorn ål fattige, egentligen ålderstigne, lemna rum jemte underhållsbidrag uti Inrättningar nes Fastigheter. a) Ulricce Eleonoras eller Drottningens Hospital. Denna Inrättning hade år 1842 en Capilal-Fond af 46,483 Ridr 12 sk. 5 rist., jemte en fastighet, värderad till 23,700 Ridr.
Stockholm den 13 Januari 1863. CARL G. BEIJER. Alfred Grandinson. Uppgift å tjenstemän dels vid Öfver-Styrelsen för Statens jernvägsbyggnader, dels vid de under byggnad varande delar af Statens jernvägar, äfvensom å bemälde tjensiemäns arfvoden för Decembcr månad år 1862. InqvarteByrån i Stockholm *) Chefen för Statens jernvägsbygnader Arfvode per månad. rmgspenningar pr månad. Summa. 1,250 1,250 Chefens biträde för den tekniska afdelningen Ett biträde åt Arkitekten 191 66 Kansliet. En i afskrift bilagd, af Chefen för Statens jerrtvägsbygguader under den 31 December är 1862 utfärdad anordning. Vaktmästare. Arfvode per månad. Inqvarteringspenningar per månad. Summa. En Vaktmästare 70 — 70 — En dito Vestra Stambanan Stockholm—Götheborg. Första Distriktet. Årsa rfvode 750 R:dr. Andra Distriktet. För distriktet gemensamme Tjenstemän. En Dist rikts-Ingeniör En Kassör En Material-Förvaltare 12:te Stationen. En Stations-Ingeniör En Nivellör En Dito En Bokhållare En Extra Kassör En dito En Läkare 9:de Stationen. En Stations-Ingeniör En Nivellör En dito En dito En dito En bokhållare Eu Extra Kassör En dito En Läkare Tredje Distriktet. En Distrikts-Ingeniör En Arkitekt En Kassör En Material-Förvaltare En dito Bokhållare En Distrikts-Läkare En dito 13:de Stationen. En Stations-Ingeniör En Nivellör Arfvode per månad. Inqvarteringspenningar per månad. Summa. Södra Stambanan från Falköping. Gemensamme Tjenstemän. En Distrikts-Ingeniör En Material-Förvaltare En Kassör En Djur-Läkare En Byrå-Sekreterare En Material-Förvaltare 3:dje Stationen. En Stations-Ingeniör En Nivellör En Bokhållare En Läkare 4:de Stationen.
De Mosaiske Trosbekännarnes aktningsvärda upförande och förhållande; dels såsom jordegande och sjelfve brukande den jord, dem af K. nåd medgifvits att inom några få delar af riket besitta; dels ock såsom läkare har närmat allmogen och personer, tillhörande de lägre samhällsklasserne, till Juden, hvars sagtmod, hjelpsamhet och stilla lefverne börjat ingifva dem förtroende; och ju mera kretsen för Mosaiske Trosbekännares verksamhet utvidgas, ju lättare skall den ännu ej fullt bortnötta fördom och anlipathi försvinna, sr»m till sitt ursprung räknar snart flydda 2:ne årtusenden: ja som man vill leda ifrån sjelfva vår chrisina religion, medelst framställningen om vår Frälsares marlerande och mordet på Honom af Judarne. Skola väl nutidens Judar plikta för synder, sedan årtusenden begångna af deras fäder, hvilka voro olyckliga, beklagansvärda verktyg uti den Allsvåldiges hand: för en tilldragelse, utaf Judarnes och de christnes Gud beslutad och tillstädjad för menniskoslägtets försoning och frälsning? Nej Försoningens lära: vår christna tro, förbjuder oss detta; och måtte tidpunkten nu anses vara stundad, att uti handling visa denna försonande anda äfven inom det gamla fria Sverige! Jemlikt Riksd.Ordms bud, måste motionen, hvilken uti dess helhet nu vördsamt framlägges, fördelas uti tvenne; och dervid serskiljas hvad som tillhörer Const.Ulsk. speciell, samt andra Ulsk:s behandling. Jag skall derföre, med förbigående af hvad Const. Utsk. tillkommer, hvilket uti serskild motion skall hos nämnde Utsk. anmälas, och hvartill jag för närvar, blott har äran hänvisa, härvid vördsamt anföra de förändringar, hvilka tillkomma den ekonomiska lagstiftningen, eller uti hvilka delar motionen torde af II. Allm. Besv. o. Ekon. samt LagUtsk:n, dels af hvartdera Utsk. serskildt, dels gemensamt, behandlas, nemi.: Derest motionen skulle tillvinna sig gunstbenäget bifall, torde R. H.