Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer ansett sig destohelldre böra bifalla det för staden Christianstads nya tomtreglering nu begärda lån, som dylika understöd tillförene merendels erhållits ulan återbetalningsskyldighet; hvadan och i öfverensstämmelse med hvad E. K. M:t i nåder föreslagit, Rikets Ständer funnit skäligt att, för verkställigheten af den, efter 1847 års eldsvåda, fastställda nya reglering af tomterna i Christianstad, bevilja nämnde stad och till utbetalning från Riksgälds-kontoret anvisa ett lån af trettontus entrehundratretliolre riksdaler 16 sk., under följande vilkor och förbehåll: l:o För hela lånesumman skall Christianstads Drätsel-kommission, efter dertill i vederbörlig ordning erhållet uppdrag, afgifva sin till Riksgälds-kontoret eller ordres ställda skuldförbindelse, hvarigenom kommissionen, å stadens vägnar, åtager sig ansvara för lånets återbetalning jemte erläggandet af den å lånet upplupna ränta, på sätt här nedan stadgas. 2:o Hvad som utaf lånesumman ej blifvit från Riksgälds-kontoret vederbörligen utreqvireradt före slutet af innevarande år 1851, kommer icke alt derifrån utbetalas. ExpeditionsUisko t tets Förslag till und. Lånet får utan ränta och kapital-afbetalning innehafvas till 1852 års slut: men derefter, eller från och med år 1853, samt intilldess detsamma är till fullo godtgjordt, böra sju procent af lånets ursprungliga belopp, vid slutet af hvarje år, genom Drätsel-kommissionen, till Riksgälds-kontoret inbetalas; skolande häraf ränta, efter fyra för hundra, å den oguldna lånesumman först beräknas och afgå samt öfverskottet utgöra kapital-afbetalning. Hvilket Rikets Ständer få härigenom, till svar å högstberörda nådiga proposition, i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 21 Juni 1851. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 18 Juni 1851.
Vidkommande slutligen liden för det nu föreslagna arfvodels utbetalning, så får Utskottet föreslå, att ena hälften deraf må utanordnas, sedan de öfverblifna exemplaren af Riks-Ståndens tryckta Protocoll för denna Riksdag blifvit lill Riksgälds-Contoiret aflemnade; men att andra hälften först må utgå, efter det omförmälde åligganden, vid nästa Riksdags början, blifvit vederbörligen fullgjorda. Slockholm den i Mars 1841 - N:o 458. Ank. till Exp. Utsk. d. 4 Mars 1841 ? kl. io f. m. Utlåtande, i anledning af Bonde-Ståndets återremiss å Utskottets Memorial JY:o 38g, med förf rågan om Riks Ståndens beslut, angående byggnadslånet till staden lVenersborg. (Rgs. Afd.) I anledning af Ståls-Utskottets, uti berörde Memorial, gjorda förfrågan om Riks-Ståndens fattade beslut, i afseende på åtskilliga, vid innevarande Riksdag, föreslagna tillägg och ändringar i de af Rikets sist församlade Ständer sladgade vilkor och föreskrifter för det lån, som af dem beviljades till staden Wenersborgs återuppbyggande, hafva Ridderskapet och Adeln samt 12 Ståts-Utskottets Ut lutande j IV-0 4S9- Presteoell Borgare-Stånden, enligt Utskottet tillhandakomna Prolocolls-utdrag af den 18, i3 och g nästlidne Januari, förklarat, att, med undanlag af den medgifna lindringen i de för detta lån vid sista Riksdag föreskrifne capital-afbelalningar och räntevilkor, Utskottets angående ifrågavarande ämne under Nto i5o afgifna Utlåtande, blifvit af dessa Riks-Stånd bifallet; hvaremot omförmälda Memorial är af Bonde-Ståndet återremitteradt, med åliggande för Utskottet att inkomma med ordentligt förslag i ämnet sam| dervid bifoga Fullmägtiges i Riksgälds-Contoiret uti Memorialet åberopade yttrande.
Att delta förfarande icke är öfverensstämmande med de bruksägaren förunnade privilegier, om hvilkas giltighet och bestånd olika tankar under frågans utredning äfven varit yttrade, men hvarom Rikets Ständer icke tillåta sig uttala något omdöme, synes ligga för öppen dag, likasom att, enär nämnde uppodlade jordrymd icke vidare användes för det ändamål, hvartill den blifvit åt bruksegaren upplåten, afkaslningen deraf, under den form jorden nu nyttjas, rätteligen borde tillfalla Staten, ej egaren af Dylta gård, hvars jordbruksnäring Staten icke tillförsäkrat en sådan opåkallad uppmuntran. Den ännu befintliga skogens vårdande synes ock Rikets Stander vara af den vigt, att en större uppmärksamhet bör deråt lemnäs, än som kan blifva fallet, om allenast E. K. Majlis Befallningshafvande i länet derom förslän digas. Rikets Ständer hafva derföre ansett det vara önskvärd!, alt, i händelse bruksegaren icke ingår på den föreslagna regleringen, i hvilket fall allmänningarne återfölle till kronan och komme att förvaltas i enlighet med andra allmänningar af samma egenskap, E. K. Majit täcktes anbefalla Skogs-Styrelsen att åt berörda angelägenhet egna särskild omvårdnad och att, för de ändamål, hvarom här nedan underdånigst förmäles, förordna en lämplig person, som skulle ho pä stället och åt hvilken bostad lätteligen kunde beredas å någon af de å allmänningarne verkställde uppodlingar. 1 fråga huruvida rättegång bör mot bruksegaren anställas, angående förlust af bruksprivilegierna, hafva Rikets Ständer, enär Kongl. Majit under den 18 December 1845, förklarat sig framdeles, derest bruksegaren icke vore benägen till sådant aftal, att rättigheter och skyldigheter komme till hvarandra i jemnt förhållande, vilja efter sig företeende omständigheter, taga i nådigt öfvervägande om och hvad åtgärd i denna syftning borde vidtagas samt anledning, enligt Rikets Ständers tanka, icke förekommer att derutöfver utsträcka kronans påståenden, funnit sig höra instämma uti den af sed nasle - Expeditions-Utslioltets Förslag till underd.
Just denna, – så swag är dock mängden blott för en uslings skryt och anseende i och för rikedomar – upphöjde honom så, att, då Hall, för att nämna ett bewis bland hundrade, wid en bjudning i större skala, ett par timmar lät wänta på sig till dineen, wågade wärden ej be sina gäster sätta sig till bords; twertom afwaktade han, och hela sällskapet uppreste sig lika som för ett majestät, då den smutsiga figuren ändtligen inträdde. Snart insågo likwäl alla, som omgåfwo John Hall, eller med honom hade några närmare relationer, att en sådan man ej länge skulle kunna sköta sitt goda; ty, då han, (ej lik gamla Herrn som, med beräkning, i Christinehamns marknad uppoffrade några tusende Riksdaler derföre, att hans skål wid bordet dracks framför den närwarande Excellensens) – på kamfiokortlappar, utan anteckning, utaßignerade ännu större summor, anseende sig alldrig kunna bli fattig, (den enda faderliga lärdom han egentligen synes hafwa lagt på hjertat,) kunde hans millioner ej länge förslå, helst millioner Riksdaler Specie rulla i följd af tyngdseller kanske rättare attraktionslagarne, lätt nedåt då man skjuter på. Hwarannan af kontorets betjente, några så kallade wänner och wäns wänner oberäknade, ansågo derföre bäst wara, att i tid taga något för sig. Några andra redlige män erbödo då Hall, att sköta hans handel, eller bödo honom högst betydliga summor för att blott få begagna hans namn och kontorets firma – men förgäfwes. ”Nej! jag ber ödmjukast, jag ber ödmjukast” – war alltid hans swar. Man har trott, och det skadar ej, att John Hall, såsom menniskowän, wisat wackra efterdömen. – Kanske är det så. Kanske war det ej blott skryt och fåfänga, eller för att prisas och nå högre grader i den werkligen wälgörande Brödralogen, som han, till ex., i sin wälmagt, lät uppbygga skjul till skygd för de genom den stora wådelden brandskadade i Götheborg m. m.
6,506 82 ii fältbrygge-utredning vid arméen 10,000 — a kasernbyggnad m. m. för Smålands husar-regemente 20,000 — a förrådshus för beväringsmanskapets materiel 42,000 — n Topografiska korpsens arbeten 27,000 — n indelta arméens utredning 4,963 83 a underhållande af utredningsm. fl. persedlar vid Svea och Andra Lifgardes-regementena samt Lifgardet till häst och Husar-regementet Konung Carl XV 12,061 50 ii ökade beklädnadskostnader för Sappörtruppcn 1,052 28 a d:o d:o för manskapet vid Svea och Göta Artilleri-regementen 5,187 91 ii underhållande af beväringsmanskapets beklädnad 54,000 — ii anskaffning af tält för beväringsmanskapet 10,000 — ii understöd till Officerare, som inträda i aktiv krigstjenst hos främmande magt 9,000 — a linieskeppet Skandinaviens komplettering till segelskepp 36,652 67 a byggnadsarbeten och anskaffningar vid Flottans stationer ~ 66,686 67 ii fortskyndande af arbetena å Rikets ekonomiska karteverk 15,626 — a skiften och afvittringar 57,000 — ii inköp af målkäril och vigter åt kronomagasinerna samt bagerierna 5,00C — ii uppförandet af en ny byggnad för Teknologiska institutet 355,000 — a nämnde Instituts aptering i den nya lokalen 30,00t — ii inköp af tomt för samma Instituts nya byggnad .
Frågor om förändringar af Stadganden i Grundlagarne warda på följande sätt behandlade: Tillstyrker Constitutions-Utskottet hwad en Riksdagsman hos detsamma i sådant afseende föreslagit, eller utlåter sig Utskottet med tilleller afstyrkande å en af Konungen i lika ändamål gjord Proposition; warde Utskottets yttrande wid samma Riksdag öfwerlemnadt till Riksens Ständer, hwilka wid densamma må derom kunna öfwerlägga; men icke wid densamma besluta. Göras i Riksens Ständers Plena icke några anmärkningar emot Constitutions-Utskottets yttrande; hwile detsamma såsom ett Riksens Ständers Utlåtande, hwaröfwer först wid nästa Riksdag, och då endast med Ja eller Nej, skall kunna beslutas, och gälle då föreskriften i 75 § Riksdags-Ordningen. Göras åter i Riks-Ståndens Plena emot Utskottets yttrande anmärkningar; blifwe de, hwilka hwarje Riks-Stånd särskildt förklarar utgöra dess gemensamma tankar, till Constitutions-Utskottet hänwisade. Utskottet åligge då, att samtliga Riks-Ståndens tankar till ett helt utlåtande i möjligaste måtto sammanjemka, och, om oförenliga skiljaktigheter finnas, dem derjemte till samtliga Riks-Ståndens behandlande anmäla. Förena sig derefter samtliga Riks-Stånden om ett enahanda utlåtande, hwile det till slutligt antagande eller förkastande på tid och sätt, som ofwan föreskrifna äro. Går Konungen i Fält, eller till aflägsnare inrikes orter eller till Konungariket Norrige reser, förordne Tre Ledamöter af Stats-Rådet, under den Ordförande, som Han, antingen ibland Prinsar af Sitt Hus eller ibland Stats-Rådets Ledamöter, särskilt nämner, att föra Regeringen i de mål, Konungen föreskrifwer. Författningssamling 1800 Låssa kyrkas arkiv Svensk författningssamling 1816 Låssa kyrkas arkiv Kungörelse angående nya kreditsedlar på större valörer, som från riksgäldskontoret kommer att utfärdas. Stockholm den 17 januari 1816. Ständerna har anmält att de tror det är nyttigt för penningrörelsen med större kreditsedlar.
Lagsamt Allm. Besv.o.Oec. Utsk. Uti. N.o 4.1. 19 Vidare förekommer det af en Ledamot i Högvördige Preste-Ståndet, Kyrkoherden Ahlgvist framställda yrkande, dels att Utskotten, vid ytterligare granskning af frågan örn vitsord tiil erhållande af laga Skifte, borde afgifva bestämda yttranden, huruvida en hemmans-egare i By, som eger någon jord till hemmanet inom annan Bys rågång, må begära nytt skifte i denna sistnämnda, der han hvarken är bosatt, eller liufvud-egorna till hemmanet finnas belägna, samt huruvida egare af utjordar, urfjällar, håpar, donations-jordar o. s. v. äro berättigade att äska skifte inom by, der desse jordar äro belägna, dels ock att en ny § måtte i Skiftes-Stadgan intagas af följande innehåll: Finnes hemman i by, som förut ifrån samfällda egor är utbrutet och icke eger sin jord i flera, än 3 skiften, det är laga skiftadt, och må icke, emot egarens vilja, nytt skifte undergå, utan blifver det vid sin innehafvande jord bibehållet, om egaren dit antingen redan afflyttat eller vill afflytta sina hus. Rörande förstnämnde 2:ne omständigheter innefattar Skiftes-Stadgan i 5, 6 och O • 7 §§, efter Utskottens förmenande, tillfyllest görande föreskrifter för de fall, Motionairen afsett; och den föreslagna nya § torde vara mindre behöflig, enär 3 § i 1 lo Lagsamt Allm. Bes v. o. Oec. Utsk. Uti. N.o 4U Cap. bjuder, att verkställd enskiftes-delning, sorn laga kraft vunnit, eller skifte, sorn, enligt Kongl. Kungörelsen den 20 Febrtiarii 1821, under sådan egenskap fastslallcit blifvit, icke må genom nytt skifte rubbas, så vida ej alla delegarne sämjas att till ännu större beqvämlighet ego-lotterna sammanlägga. Utskotten anse sig alltså sakna gällande skäl att understödja Herr Kyrkoherden Ahlqvists förslag.
I sådant afseende och då den i Akademiens förslag upptagna byggnadskostnad syntes kunna, om en del hus sammanbygdes och befintliga gamla materialier användes, i någon mån nedsättas, tillstyrkte Stats-rådet att Kongl. Majit måtte hos Ilikets Ständer äska: l:o anslag för en gång, till uppförande för ifrågavarande ändamål af åtskilliga nya byggnader och förändring af de äldre, inköp af boskapskreatur och inventarier, samt uppsättning af ett mindre laboratorium på experimentalfältet, i ett för allt 25,000 Riksdaler, utom de vid sistlidne riksdag för uppförande af en byggnad för gårdsfolket beviljade, men ännu icke använda 6,000 Riksdaler; 2:o följande årliga belopp, till uppförande å anslaget till ”Befrämjande i allmänhet af jordbruk och landtmannanäringar”; lönetillökning åt Akademiens Agrikultur-kemist, så att hans lön oberäknad kyresersättningen för hans laboratorium i hufvudstaden, kommo att uppgå till 3,500 R:dr 1,500 R:dr. arfvode till Agrikultur-kemistens assistent 1,500 „ lönetillökning åt inspektoren på experimental-fältet, hvilken skulle blifva föreståndare för det med försöksanstalten förenade jordbruk; kommande härigenom hans lön att uppgå till 2,000 R:dr . 500 „ till reagentier, apparater, kol, m. m 1,500 „ Summa 5,000 R:dr.
Jag]fruktar dock, alt det skulle medföra icke blott svårighet, utan onödig kostnad alt tillita en läkare, som ofta bor flere mil från stället. Det skulle också icke innebära någon större säkerhet om verkliga behofvet, än som kunde vinnas genom sockennämnden, som känner deras ställning, deras arbetsförmåga och de tillfällen de i öfrigt kunna hafva till understöd af slägtingar, vänner och bekanta. Denna sednare är ock lättare i tillfälle att känna huruvida den behöfvande äger några egna medel eller tillgångar, hvilket ej alltid hvarken preslen eller läkaren kunna veta. Jag har nu med kritik punktvis genomgått motionärens förslag, men då jag likväl i början af mitt anförande sade mig vara honom tacksam för det förslag han väckt, och att jag med honom instämmer i det mål han åsyftar, fast jag tror det bättre befordras på en annan väg; så åligger det mig alt här uppgifva hvad jag skulle kunna sätta i stället. Jag skall så göra. Jag vill dock först tillåta mig att uppgifva ett förhållande, som troligtvis för de fleste af Husets ledamöter är kändt, nemi. att i Danmark, der fattigvården bestrides socknevis likasom här, finnas s. k. amlkassor, hvilkas ändamål är, dels alt understödja tillfälligtvis sådane personer som ej tillhöra något visst samhälle, dels ock att understödja de socknar, som genom den fria inflyltnings-rätten blifvit öfverhopade af fattige eller fått en större kostnad att bestrida för deras underhåll, än öfver hufvud de andra. Jag skulle föreställa mig att, den författning, som d. 25 sisth Maj utfärdades i afseende på fattigvården, nu bör blifva oförändrad, men dertill läggas, hvad Konungen å Sin sida ej kunnat föreskrifva, men som beror på R. St. att besluta, att dertill lägges, säger jag, alt länen åtaga sig utgifter till bildande af läns-kassor, af hvilka gemensamma kassor sådane socknar, hvilka till följe af den fria flyttnings-rälten öfverhopas af fattige, må få en billig ersättning. På detta sätt anser och tror jag, att det åsyftade ändamålet skulle vinnas, nemi. den jemna fördelningen af fatligvårdsbördan och alla de förmåner motionären i denna väg åsyftat.
Fullmägtig att af försummelse eller egennytta hafina undcriätit, öswcrffridit eller afwikit ifrän hwad Reglementet i en eiler annas mätto till efterlefnad stadgar, eller Riksens Ständer, eller deras Revisorer före» skrifwa, inä mälet genast anmälas hos Riksens Ständers Justitiä-.Ombudsman, dwilken äligger att detsamma stund» samt hos Kongl. Swea Hof-Rätt äklaga. Hos-Rätten prbfwe dä först om mälet är af sädan beskaffenhet, att den anklagade bör under RättcgAngen ifrän utöfningen as den honom anförtrodde Riksgälds-Förwaltningen stiljas; Och stulle ester anstald laga undersökning, den anklagade befinncs brottslig, kalles han utom i de fall denna Lag särskilt npptagcr, till answar och ersättning efter omstän» Lighctcrnc, enligt 18 Cap. Händelö-Balken §. 6. Da Fullmägtige ej är tillätit akt företaga nägon öf« tverläggnmg i närwaro af Konungens Ombud, om han, vtay att wara derom af Fullmägtige anmodad , stulle wik» deras 918 Den 21 ÄprLk. Lerås sammankomst sig infinna, hasme den esser de, som denna föreskrift brutit, förwerkat Riksens Ständers förtroende; cch bör en sadan förseelse af nästkommande Revisorer genast anmälas hos Riksens Ständers Iustitia-Omdudsman och dermed förfaras pä sätt ig §. är föwrdnadt. §. 7- Åsidosätta Fussmägtige, att i mål, som tarswa nägon Utredning, inhämta Comisiaricrnes Utlätandc, hwilket bör bilgggas Fussmägtiges Prvtocoll, förhässes med deras an» swarighet enligt 5 §- §. 8.
På sätt förut är anmärkt, hafva vid särskilda tillfällen förslag afgifvits om inrättande af Härads-nämnder, antingen utan kommunal-representation för länet, eller såsom en länk emellan densamma och den Allm. Bcsv.- och Ekon.-Ulsk:s Bet. SI mindre kommunen. Utskottet anser sig dock ej kunna tillstyrka en sådan organisation. Härads-indelningen har numera förlorat sin administrativa betydelse, och det finnes, efter Utskottets tanke, intet skäl att söka återupplifva den. 1 de sällan förekommande fall, då gemensam öfverläggning af ombud för häradets socknar kan vara behöflig, kunna sammanträden inför häradsrätten för tillfället utlysas, eller ock, så vida en kommunal representation för länen kommer till stånd, kunna ärenden Som röra särskilda härader, af dessa häraders ombud i läns-representationen särskildt behandlas. Annorlunda är förhållandet med länet. Läns-slyrelsen är den medelpunkt, omkring hvilken kommunernas gemensamma intressen samla sig. Länsstyrelsen har en bestämd förpligtelse, att göra sig förtrolig med dessa intressen och söka befordra dem. Läns-slyrelsen är det ändlligen, som bör till thronen frambära länets och dess innevånares gemensamma åligganden. Länet är således, efter Utskottets lanke, den krets, inom hvilken ifrågavarande institution bör bildas, och de mindre områden, som i församlingen höra representeras, äro länets särskilda kommuner. Men om ock detta i allmänhet göres till regel, måste likväl, i anseende till den stora skiljaktighet i folkmängd och antalet af socknar, som företer sig i de olika länen, betydliga undantag derifrån för de större länen fastställas. I Malmöhus län med 247 socknar och sex städer skulle, efter nämnde regel, landstinget komma att utgöras af 253 ombud, utom vissa embelsoch tjenstemän, hvilkas sjelfskrifna närvaro i tinget torde befinnas behöflig; men en så stor samling är icke lämplig och skulle föranleda till tidsutdrägt vid ärendenas behandling samt dryga Iraktamenls-koslnader, hvarföre inskränkning i represenlanternes antal torde blifva oundgänglig. Äfven om fullmäktige skickades endast från hvardera af länets 131 pastoraler, blefve detta antal öfverflödigt stort.
Och, om det derföre icke bordt förefalla Utskotten oväntadt, att få emottaga flera Anmärkningar, hade Utskotten likväl haft all anledning förmoda, att, vid bedömandet af Utskottens föreslagne och tillstyrkte åtgärder, hvilka äro frukten af flera brydsatnma öfverläggningar, icke skolat nyttjas sådana uttryck, som uti ett och annat Anförande förekomma, och hvilka förnärma deri aktning,' Utskottens medlemmar äga rätt att fordra. Då förenade Utskotten, med anledning af gjorda anmärkningar, funnit sig böra uti en och annan del medgifva ändring uti sitt förra Betänkande, hafva Utskotten, till mera lättnad vid ärendets slutliga granskning och afgörande, velat uti Sammandrag framställa hela Förslaget, sådant det samma, efter dessa medgifna. rättelser ? skulle blifva, nemligen: 1142 Statsoch Banko-TJtshottens Betänianden. j:o Staten öfverrager utredningen af Götha Canal - Bolagssamt Malmö Disconter, hvilken utredning besörjes genom Riksgälds-Contoiret j Hvaremot dessa Disconters Octroijer, utan serskild ersättning, komma att förfalla, Sto Inom Rem års tid, att räkna från den dag, da, efter föregången Kungörelse, utredningen kan taga sjn början., böra Götha CanaPBo" lagssamt Malmö Discont-Inrättningars utestående Rån vara i behörig ordning infordrade, 3:0 Alla af Directioneme öfver Götha Canal-BoIagssamt Malmö Disconter på Banken dragne, ordentligen bokförde och bland allmänheten utelöpande Assignationer skola, vid uppvisandet, till fulla beloppet med Banco-Sedlar inlösas, så snart Kungörelse härom blifvit Utfärdad, 4:0 Götha Canal-Bolagssamt Malmö Di* sconters öfriga Capital-Sku! tar, jemte derå till den 1 October 1817 upplupne Räntor liquideras till fulla beloppet med Riksgälds-Contoirets Obligationer, ställde på Fem år med en femtedels årlig afbetalning, dock utan ränta, 5:0
Karl var den förste som sade nej till förslaget. Äfven jag sade nej, ty det vore lågt, och så ville icke heller modren. I qväll kom gubben hem. Få se nu hur det går. Jag gör bestämdt en dumhet om jag blandar mig i det der. [Här har sju rader klippts bort ur Stora boken] I går var det Kristi himmelfärdsdag. Ida låg i halsfluss. Skickade bud efter mig. Fröken nätt och trefligt klädd. Efter maten spelades det, jag ackompagnerade till ”Deruppe bland fjellen”. Fröken promenerade på verandan. Kom in efter en schal, sökte i soffan. ”Har tante ingen schal?” ”Nej, det har jag inte, men ” ”Tag min,” sade kyrkoherden. ”Hvar ligger den?” ”Der nere.” ”Jaså, dernere” sade skönheten med ett afvisande leende, ”ja då bryr jag mig icke om någon schal.” ”Jag kan gå efter den,” utropade kyrkoherden och sprang upp. ”Nej, för all del, jag skall nog gå sjelf,” svarade hon hastigt. För min skull tyckte hon visst att det gick för långt. Triumviratet följde mig hem på qvällen. Sedan följde kyrkoherden och fröken hem Marie och stannade der en stund. Karl mötte fadren och fröken ensamma på vägen hem. Studsade dervid. Doktorinnan Schröder var der också i går.33 Sade att hon sett kyrkoherden ta fröken om lifvet ute i trädgården. ”Den omvände juden” Stolz har varit i prestgården och arbetat rätt mycket. Han lär äfven ha sett något. Hade ämnat tala om det för doktorinnan, men hon gick af fruktan att få höra opassande saker. [Även här fattas sju rader, motsvarande förra sidans bortklippta] Under tiden Lundegårds bodde på Ellingetrakten [bortklippt] fingo [de] främmande just den dag han skulle döpa ett barn på herrgården.34 Han kom in och sade farväl. Hans mor och Marie voro der äfven. Ida sade att hon ville följa med. Han sade nej, hon skulle stanna hemma hos de främmande. Han reste. Hon sade ifrån till gästerna att hon ämnade resa. De togo farväl. Hon legde skjuts. Sent om sider kom hon åstad. Det var sjelfva nyårsdagen.