Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
R:mt R:dr 22,139,50 afdragas de deruti inbegripne ljuspenningar, som utgå af särskildt anslag med ungefärligt årsbelopp af „ 1,460 och återstoden R:dr 20,679,50 sammanlägges med summan af nuvarande löner på stat „ , 44,249,50 och med de till gratifikationer åt extra ordinarie tjenstemän och betjening anvisade a 1,500 så visar summan ... R:mt R:dr 66,429 hvad som nu utgår till Kammar-kollegii ordinarie och extra personal; och denna summa, tillsammans med ett å den 6:te karamar-råds-lönen besparadt belopp 3 utgör nämnde Koiiegii anslag å nu gällande stat • R.mt R:dr 66,432 eller B:co R:dr 44,288.* “Sportelberäkningen grundar sig på ett med Koiiegii underdåniga skrifvelse den 1 Juli 1853 inkommet utdrag af räkenskaperna öfver sporleluldelning under de 5 nästföregående - Bil. N:o 6 till Kongl. Majus Nåd. Prop. N:o om Statsverket 1856- 17 gående åren. Både under och efler denna lid hafva berörde slags tillfälliga inkomster för kollegii tjenstemän undergått flerfaldig förändring och i allmänhet förminskning till följd af utfärdade nya författningar; men, då hvarje på sådant sätt uppkommen minskning i inkomst för en qvarstående tjensteman, blifver honom årligen godlgjord af Statsverket, och då detta, i den mån den nu (illämnade nya staten träder i verket, dels skulle, enligt här ofvan föreslagna stadgande, uppbära sportlerna och dels befrias från utgifter till ersättning af förlorade sportler, kan den derför i tabellen uppförde summa af 4,68 2 R:dr R.mt beräknas såsom utgörande en motvigt emot den nya lönestatens högre belopp.® “Under förmälan alt ofvanberörde anslag af 1500 R:dr R:mt, som Rikets Ständer vid sednaste
S. D. Föredrogs Kongl. Majrts nådiga proposition till Rikets Ständer, angående tillåtelse för Banken och Riksgälds-kontoret att, i utbyte mot nu innehafvande obligationer af arméens ackords-amorterings-fond mottaga nya sådana, ställda på förlängd inlösningstid; Gifven Stockholms slott den 17 Mars 1848. Remitterades till Statsoch Banko-utskotten. S. D. Föredrogs Kongl. Maj:ts nådiga proposition till Rikets Ständer, angående ett stals-anslag till upprätthållande af den arméens pensions-kassa åliggande pensionering; gifven Stockholms slott den 17 Mars 1848. Remitterades till Stats-utskottet. Från Vällofl. Borgahe-stIndet. S. D. Efter ånyo skedd föredragning af Högloft. Ridderskapets och Adelns genom protokolls-utdrag den 28 sistiidne Februari meddelade inbjudning till instämmande uti nämnde riks-stånds beslut, angående tryckning af ny upplaga af strafFlags-förslaget, jemte dertill hörande handlingar, beslöt ståndet, som redan, för sin del, afgjort berörde fråga, att lägga omförmälda protokolls-utdrag till handlingarne. S. D. Vid förnyad föredragning af Konstitutions-utskottets memorial N:o 3, angående en af Stats-utskottet framställd anmärknings-anledning, i följd af åtskilliga omständigheter vid inköpet af Owenska faktoritomten på Kungsholmen i Stockholm till ny lokal för myntoch kontroll-verken, bl ef samma memorial till handlingarna lagdt. S. D. F öredrogos ånyo Lag-utskottets belänkanden: N:o 25, i anledning af väckt motion om förändring i Kongl, förordningen den 29 Juli 1812, angående åtskilliga omständigheter, som böra iakttagas vid ändrings-sökande i konsistoriernas utslag. Bifölls; N:o 26, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga_ proposition, med förslag till förordning, angående förlags-inteckning. Återremitterades; N:o 27, i anledning af Kongl. Maj:Ls nådiga proposition, med förslag till lag aktie-bolag.
Men eljest heslute Riksens Ständer, efter det Lag-Utskottets utlåtande blifvit infordradt, och öfverlemne Konungen deras svar uppå Raks-Salen, om de bifallit Konungens Proposition, och skriftligen genom Talemännen, om de densamma afslagit. örebro den 17 September 1810. J. D. Siödin. Borgmästare i Hudiksvall och Fullmägtig för Staden. Herr Grefven och Ordföranden gjorde proposition till bifall å denna Motion och att åt Secreteraren måtte uppdragas att till nästa Plenum författa ett project till Redaction af det bifallne förslaget. Härtill lemnade Utskottet sitt bifall. Bilaga K till Mein. N:o 8. 151 Bilaga K till Meni. Utdrag af Protocollet hållet i Riksens Högloft. Ständers Constitutions-Utskott den 3 October 1810. Derefter företogs till granskning det af den 2:dra Beredningen afgifne Betänkande rörande gjorde anmärkningar vid åtskillige stadganden i Grundlagarne, då' Utskottet stadnade i följande Beslut: l:o) Beredningens
A. von Matern, såsom den der, genom ett af honom utgifvit oriktigt betyg, ansetts hafva varit en orsak dertill, att omförmäldte fonder, på berörde sätt, blifvit i deras rätt lidande, Ivar Utskottet låtit genom RiddarhusFiscalen härom författa en omständlig Berättelse, hvilken härjemte bifogas och hvarpå Utskottet får sig vördsamt åberopa, Då den förlust, som sålunda, drabbat RiddarhusCassan o,ch Stjernereutzska fonden icke kunnat förutses, utan först genom HofRättens Dom i Concursen och den derpå följde försäljningen utaf Ruds Hemman, blifvit uppenbar; och de Ledamöter, hvilka på den tid lånet be - Ben 11 Au gusti f m.- Yiljades, suttit i RiddarhusDirectionen, ernelfer tid till största delen genom döden algått, och i öfrigt för deras förvaltning af Riddarhusets angelägenheter vid 1817 och 1818 årens Riksdag, efter RiddarhnsUtskottets tillstyrkande, erhållitett så beskaffad! förklarande af Ridderskapets och Adelns välbehag, som alltid varit såsom decharge ansedd, återstår för nuvarande RiddarhusUtskottet, i afseende på sjelfva målet, icke något vidare att tillgöra, än att förhållandet hos Ridderskapet och Adeln anmäla. Härefter har hos Utskottet uppstått fråga* huru med förlusten, sorn härigenom uppkommit* borde förhållas
Den lyder sälunda: "i anseende lill den nytta Canalanläggningar i allmänhet medföra, samt da Götha Canal alltid förblifvcr en Hufwud-Canal för Swerige, will Kongl. Maj:t med denna inrättning förbinda ett allmänt CanalbyggnadsComoir, under styrels, af Ordföranden i Gotha Canal - UXXXVkll Stats-, B:cosamt A. Besw. o. Ekon. Byggnads-Dir, etioncn, sch under medwerkair af Bolagets förste Mcchanicus fauit 4 Elever." Af desto stal finner jag mig böra hoS NSt:r »vördsamt anhalla, att »vid anstagcts bcwilfirnde, denna gang likasom förr, bestämdt matte uttryckas att en del deraf bör tillgodokonuna de norra provinferne, för att fncccssive göra ströliiniarne derstädes slottbara och undanrödja sadana hinder för wattncts lopp, forn walla stadliga öfwcrfwämningar. Uti demina Reservation har Hr Helsingi,n instämt. Af Hr Contracts-Prosten Xgeell: Jag reserverar mig i fä mätto, alt jag anser en wist andel af anslagssumman hafwa bordt förbchälllrs för strönvrensningar i de norra orterne. Af Hr Lagman Xoillus: Emot H. Utstottcns bestrit, att anflaget till ströntrens ningSsöretagen stall inskränkas till allenast 60,000 R:dr ärligen, fär jag desto heldre ung reservera, four jag ej kan inse nägon fara deraf att, medelst uppläningar, genom Riksgälds-Contoirct anskaffa hwad af Statens tillgångar kan brista uti det förut bcwiljadc anslag af 100,000 N:dr om aret. Af Hr Commcrce-Rädct Zantesson:
Lyckligt att det är söndag i morgon. Hvilodag. Gudstjensten tar upp förmiddagen. Presten är en så beskedlig karl. Hans åhörare ta sig ofta en lur under predikan men det måste ske utan oljud. Snarkningar tål pastorn inte. Nå, nå, det är nu hans ensak. Matti, gå förut och kasta »bad», vi komma efter. Nu är det torparfolkets tur att bada. Matti och Annikka gå förut. Mor kommer efter med far. Skymningen har fallit på. Mörkret upplyses af en ensam stjerna. Kölden knäpper i knutarne. Ute knarrar det under fötterna när man går. Håret betäckes med rimfrost. Borta i skogen låter det som om någon gret. Det är ulfven som »sjunger». Far och mor bada, i bastun äro flere, men icke Matti och Annikka. De ha gått hem igen, de hade glömt qvastarne, de tanklösa barnen. Men hvarför komma de icke tillbaka. Ha de glömt bort sitt ärende? Nej, de ha visst ej glömt det. Annikka kämpar en hård kamp derute, några steg ifrån stugan, kämpar för lifvet... Hon slår omkring sig med qvastarne och höjer jemmerrop, rop som likna ulfvens tjut, men det är dödsrop! Ingen hör henne. Matti, den tappre lille Matti, skall han ej hjelpa henne? Ack han är redan öfvervunnen. Han dog utan ett ljud, det gick med ens. Vargen var barmhertig nog att hugga säkert i. Han ligger i skogen några famnar från hemmet; hungriga och roflystna spara vargarne intet annat än rocken af vadmal och de stora stöflarne, som han lånat af far. Och hon litet längre ner... Stackars Annikka, hennes fiende är icke en gång så barmhertig. Far och mor komma ändtligen från badstun. Vid vägen höra de tunga suckar och se en mörk skepnad springa inåt skogen, då de nalkas. Tung af aningar skyndar modern till drifvan; der finner hon flickan stympad, döende. Intet skrik, intet. Natten är längre än vanligt. Med flammande pertbloss söka byns folk efter det andra liket. Några ha laddade bössor.
LIrLgäräk. S. D. Efter behörigt öfwerwagande af LagUtflottets om förliknings Domstolar d. 15 i förra manaden gifne utlåtande, har BondeStändet till alla delar gillat Utskottets afstyrka» till flika Domstolars inrättning; men i öfrigt och hwad angär det förslag att wista Domaren tillhörande inkomster flulle af Kronan uppbäras och den förres lön i stället ökas, i händelse Allmänheten fattat den tanka att Domarens större inkomster af fullföljde an förlikte proceher skulle motwerka Menighetens förmän och önskan i denna del, ansäg Ständet, att da ett fa beflaffadt Allmänhetens omdöme icke kunde förmodas, mindre för säkert antagas, saknade ock frägan härom all sädan grund som för närwarande till nägon widare och hufwunsakelig pröfning deraf kunde för. anleda; hwilket de öfriga RiksStänden härmedelst wördsamt och wänligen tillkännagifwas flulle. Ut supra. kx krotocollo 8. L. IrLZaräk. S. D. Wid granskning af Högloft. LagUtfloktets d. 15 i förr» mänaden afgifne Betänkande om wär» 382 Den 4 November. ivärdering och vffenteligt utrop ä fast egendom pä Landet, som för gäld utmäkes, har BondeStändct för desi del, detsamma till alla delar gillat; sä att r följe deraf utmätningar och Auctioner ä gäldbunden mans egendom böra förrättas endast genom uppslag, i bergsortems af bergsbetjeningen och a andre stallen pä satt LagUtstottet hemstalt; hwarom de öfrige Resp. Skänden genom ProtocollsUtdrag stulle wördsamt och manligen underrättas. Ut supra Lx krotocollo 8. L. IräMräk. S. D.
Ma Momentet uti 8r §. af Kongl. Majus Nådiga Förordning om Landtmäteriet i Riket, ten 12 Aug. i^8z, att enar en Gro»skiftes-delning blifwit af Domaren gillad, får den sedermera icke »uddas eller pätalas; men dar någon efteråt gitter »visa, eller wid Chartans öfwer, seende wid Landtmateric-Contoiret skulle finnas, akt fel »varit i uträkningen, hafwer den, sou» derigenom lidit, »vald, att söka jämkning i fin lott pä Landt, mätarens bekostnad, dock utan att sjelfwa delningen »nä blifwa ändrad. Nu ehuru det ä ena fidan, pa sätt Herr Pro, sten Lindeström anmält, werkeligen leder till en witz slags osäkerhet uti besittningen åfjord, att dera skedde delningar, äfwen efter det de blifwit sasistälde, kunna jämkas och ändras, dä sädane fel finnes be, gangne, som förberörd! är; dock likwäl och sou» här, wid ä den andra förekommerAtt den jordägare, som genast will försäkra fig om uträkningens rigtighet, hwilken af honom sjelf i allmänhet ej kan pröfwaS, äger att derom anlita någon annan Landtmätare, än den, som delningen förrättat. Att rättigheten till äterwinning af den jord, som orätt frangatt ett hemman, star uti ett sammanhang med Lagens stad, gande uti 4 Cap. 9 §.
St. äro således af den mening, att ehuru ovilkorlig lösen med penningar, i st. f. räntegifvares rättighet alt, efter eget val, lefverera in natura, vore för statsverket af icke ringa vigt, ett sådant åliggande likväl blefve för läntegifvarne så menligt, att R. St. icke velat för närvande besluta annat än räntegifvarnes börande i frågan”. En talare, Hr Akerman, har sagt, att om militären skulle förlora pä delta uppbördssätt, så vore det hans egen skull. Jag förstår icke hvad detta vill egentligen säga, men hvad som har händt det vet jag. Utom det exempel frän 1789 års riksdag sorn är anfördt kan jag äfven nämna hvad en officer har sagt för mig, sedan jag talade i förmiddags, nemi. att under 1808 och 1809 årens krig, dä han var anställd vid krigsacademien, sä gick det derhän, att dessa officerare anställda hemma i landel icke en gång fingo ut sina löner, utan fingo blott ett halft qvartal i st. f. det hela och finge till och med vänta på denna hälft. Var detta deras skuld ? Hr Akerman har sagt, att det inverkar menligt på civila embetsmäns verksamhet, om de skola sjelfva hafva befattning med sin uppbörd, och han säger sig vara hvad jag icke är, nemi. indeldt löntagare, samt att han för sin del skulle önska, alt han vore befriad från delta bestyr. Jag torde dä fä till hans upplysning om hvad som troligen väntar hans efterträdare, om det icke drabbar honom, omtala huru det gick med landsh. i Christianstad, äfvensom med landsh. i Malmö. Under Carl den XI:s tid anhöll landsh. i Christianstad, att ^slippa den besvärliga indelningen. Han tyckte troligen såsom Hr Akerman, att det var skadligt för tjenstens skötande. Nu tilldrog det sig så, att ungefärligen 100 år derefter var landshöfdingelönen i Christianstad så nedsjunken att landsh. hade vida mindre inkomster än landssecreteraren och landskamereraren, hvilka hade bibehållit sina indelta löner.
Ståndet beslöt att öfverlemna berörde protokoll till ExpeditionsUlskotlet, med anmodan att uppsätta och till Riks-stånden inkomma med förslag till förordnanden för de utsedde kommitterade. 320 Prof.-Utdrag den 4 Maj i857. Den 4 Maj. Från Högt. Presle-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Sammansatta Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Be-, svärsoch Ekonomi-JJtskottets Betänkande N:o 2, angående vilkoren för bränvins-tillverkning. Med ogillande af Utskottets ändrings-förslag rörande sista mom. af § 2, beslöt Ståndet, att lydelsen af berörde mom. bör bibehållas oförändrad. Den i afseende på § 6 vidtagna redaktions-förändring ogillades och beslöts, att jemväl denna § må till sin lydelse förblifva oförändrad. Ståndet, som icke fann för godt bifalla Utskottets vid förra mom. af § 20 gjorda tillstyrkande, att bränvins-distillering må i siad, såsom särskild näring, utöfvas alla tider af året, antog för ifrågavarande mom. följande lydelse: '‘'‘bränvinsdistillering må dessutom, under den lid, då bränvins-tillverkning icke är tillåten, kunna i stad, såsom särskild näring, utöfvas med redskap af hvilken storlek och beskaffenhet som helst” och återremitterades, till följd af detta beslut, §§ 21, 61 och 49 äfvensom § 36, med anmodan till Utskottet att tillse, om och i hvad mån nyssberörde §§ må anses böra undergå ändring, för att sättas i öfverensstämmelse med den af Ståndet beslutade förändrade lydelsen af § 20. Hvad Utskottet för öfrigt uti förevarande Betänkande tillstyrkt och föreslagit, bifölls, hvarjemte Ståndet godkände det i särskild bilaga afgifna ”förslag till förordning, angående vilkoren för bränvins-tillverkning”, med undantag likväl af de delar utaf detta förslag, deruti ändring till följd af förestående beslut påkallas. Frän Heden. Bonde-Ståndet. S. D.
I anseende till viglen och nyttan af den nu ånyo föreslagna kommunikalions-förbältringen för ej allenast hufvudstaden och dess sjöfart, utan äfven för den stora del af riket, hvars produkter afsältas och förnödenhets-artiklar upphandlas i nämnde stad, skulle Rikets Ständer således, om frågan angående denna kommunikalions-förbältrings åstadkommande ondast finge betraktas ur merkantil synpunkt, icke tvekat tilt, genom anvisandet af dertill erforderligt statsbidrag, medverka till sagde företags utförande; men vid behandlingen af förevarande fråga hafva Rikets Ständer icke förbisett en omständighet, hvarå uppmärksamheten blifvit fästad vid alla föregående tillfällen, då samma (Våga varit underställd Rikets Ständers pröfning. Gpp~ naudel af ett nvlt för större fartyg tillgängligt inlopp till hufvudstaden har nemligen ansetts blifva serdeles äfventvrligt för hufvudstadens försvar vid fiendlliga anfall, derest icke delta iidopp försåges med ändamålsenlig befästning. Huruvida för denna stads betryggande emot dylikt anfall nya befästnings-arbeten mäste verkställas i sammanhang med nämnde kommunikationsleds beredande, har dock i de rörande ifrågavarande ämne Rikets Stander meddelade handlingar icke blifvit utredl; och någon tillförlitlig upplysning angående beloppet af de kostnader, som befästandet af det föreslagna inloppet möjligen skulle komma alt medföra för det allmänna, hafva Rikets Ständer icke kunnat vinna. Derjemte förekommer äfven en annan omständighet, som måste tagas i betraktande vid statsbidrags beviljande för tillvägabringandet af denna kommunikationsled, men hvilken likaledes ännu befinner sig i outredt skick.
Derom borde väl Utskotten ej varit i okunnighet, och samma förhållande, sorn då, gäller ännu i denna stund, oell om A etie teckning skall ske, inträffar säkert, att Kronan får blifva vid alla de Norra Adienna, så vida hon, efter Utskottens förslag, skall öfvertaga det Actiebelopp, som ej fulltecknas, och att om bon sedan vill försälja dem, erhålles ingen köpare, åtminstone ej någon, sorn betalar hvad Actierna kosta. Att vidlyftigt orda i detta ämne, tjenar till inLet, ty em ej partiella åsigter få dictera beslutet, vinna1 helt säkert Friherre Cederslröms och Herr Lefrens välgrundade ReservationsUtlåtanden, att blott ett Bolag bör finnas, deruti jag också instämmer, med yrkande of den hufvudsakliga rcättelse, sona blifvit anmärkt i Utskot38 H. 10 i46 Den i4 Augusti e. ro. tens förslag till ett nytt DykeriVerks bildande, genom Actieteckning och fördelning i tvänne eller flere Districter. Jag anhåller vördsamt om återremiss af Utskottens Utlåtande. Friherre af Nordin, Carl Jolian: I få saker lärer opinionen varit så osäker, som i fråga om de allmänna anstalterne, i afseende på Dykeriet. Utskotten hafva, efter tagen kännedom af åtskillige Auctoriteters, såsom AssuranceConipagniernés och HandelsSocieteternes i Stockholm och Hamburg ined flere, afgifne yttranden, stannat i det väsendlligaste i det beslut, att Statsverket ej bör deltaga i Dykeriet, utan att det bör öfverlemnas åt enskilta. I denna öfvertygelse instämmer äfven jag, men kail ej dela samma öfvertygelse med Utskotten i vissa detailfrågor. Utskotten hafva föreslagit, att det borde inrättas flere Bolag.
Till fullgörande af den» i 10 af Banco-Utskottets nu gällande In» ■struction» Utskottet tillhörande skyldighet alt» under fästadt afseende å de angående Baneo-Verfcet vidtagne Författningar» hos Rikets Ständer föreslå Instmction för Banco-UtskotleS vid nästföljande Riksdag, har Utskottet till granskning företagit de stadgande», hvilk» innefattas i Utskottets nuvarande Instruction, samt dervid funnit någre andra hufvudsak liga röt ändringar icke erfordras, än som blifva en följd af Rikets Ständers beslut» dels om närmare förklaring af de ärenden, hvilka i Banco-Verket böra hemliga hållas, dels af de förändrade förhållanden, hvilka inträffat derigenom, att den af Rikets sist församlade Ständer beslutade realisationen nu mera gått i verkställighet, dels ock af det fullständigare uppdrag, sorn vid innevarande Riksdag blifvit Baneo-Fulimäglige leronadt i afseende på Bankens nya organisation. Med iakttagande af hvilka förändringar Utskottet får till Rikets Ständers pröfning och stadfästelse öfverlemna följande Förslag tilt Instmction för Rikets Ständers Banco-Utskott vid nästkommande Riksdag. §■• 1- Ledamöterne af Utskottet skola vid deras inträde lifligen aflägga sam* Med sina namn underteckna följande ed: ”Jag —- — —, utsedd alt vara Ledamot af Rikets Ständers Banco-Utskott, forpligtar mig härmedelst att doldt och förtegadt bålla hvad sorn rörer enskilda personers förhållanden till Banken, eller för öfrigt, i afseende på detta Verks förvaltning, enligt Rikets Ständers beslut, tyst vara bör, så saunt mig Gud hjelpe till lif och Banco-Urskotteti Memorial A?;r. ia3. »3 Enahanda ed skall ock af den hos Utskottet anställde Cancellie-Retjeningen afläggas, §•
Stats-Utskottet, som, i likhet med hvad vid föregående riksdagar egt rum, fördelat sig på 3 afdelningar och i öfverensstämmelse med 24 § i Riksdagsordningen antagit en Sekreterare och 3 Kanslister, anser sig, i anseende till mängden och beskaffenheten af de till Utskottets handläggning hörande mål, såsom innefattande både Statsverkets och Riksgälds-kontorets ärenden, böra hos Rikets Ständer hemställa, »om icke det må tillåtas Utskottet att, för göromålens skyndsamma »och behöriga behandling, ytterligare antaga en Sekreterare för »Riksgäldsverkets ärenden, en Kamererare samt två Notarier» Stockholm den 2 December 1830. Bih. lill R. Sl. Trot. 18S0 & 18S1. Ank. till Esp.-utsk. d .9 Dec. 1850, kl. 2 e. m. Memorial, med den till Rikets nu församlade Stander af Full mäktige i Riksgäldskontoret afgifna Berättelse. (R:gs Afdeln.) Stats-Utskottet, sorn emottagit och sedermera genomgått den af Fullmäktige i Riksgäldskontoret, enligt 177 § i det för detta verk gällande Reglemente, afgifna Berättelse angående kontorets ställning och förvaltning sedan början af 1847 och 1848 års riksdag, får härmedelst, på sätt vid förutgångne riksdagar iakttagits, denna Berättelse till Rikets Höglotl. Ständers kännedom öfverlemna. Stockholm den 9 December 1850. Slats-Ulskollcls Memorial, M 3. 3 Berättelse till Rikets innevarande år 1850 församlade Ständer, angående Riksgäldskontorets ställning och förvaltning sedan början af 1847 och 1848 års riksdag. Uti Fullmäktiges i Riksgäldskontoret till Rikets sednast församlade Ständer afgifna Berättelse uppgafs detta verks ställning, enligt de för åren 18 44, 1845 och 1846 afslutade räkenskaperne, och redogjordes för verkets förvaltning under tiden ifrån den 10 Juli 1844 till och med den 26 November 1847.
I m,änniskors ögon liade hon ej syndat, iiifös deras domstol skulle hon kallas skuldfri, men det själfviska, njutningslystna, pockande hjiirtat, livern utom Gud kan se hvad som gömmes däri ?. Itedan dagen efter Janes insjulmmde lämnade Gerhard Hedvigs liein. Deras afsked var lugnt; begge kande de att det var slut emellan dem. Gerhard hade icke ens någonting att invända, då Hedvig sade honom, att hon numera icke hade mera än ett mål: att återvinna Jaiies karlek och koinina henne att glömma de olyckliga ord hon lyssnat till. » J a g inåste ändå tacka dig för den tid soni varit, sade han blott då lian tryckte hennes hand till afsked, » det var grymt af ' dig att för andra gången stöta bort mig, nien jag tar ända ined mig ett skönt minne. Ocli jag säger dig ej farväl för alltid - en g h g, då de känslor som nu fylla oss Bro sliit, skola .vi triiffas soin vänner, icke saniit, so? vänner och släktingar?)) » Jos, svarade hon ined darrande röst, » men aldrik inera sa Iiär på våren, då syrenerna bloinina, utan på hösten. eller ännu lielhe på vintern. » » J a, p&amp; vintern, svarade han, vemodigt småleende, spå vintern, då nian sitter vid sin lampa och tänker på det förflutna, och snön .faller öfver vårens längtan och soininarens drömmar. då skola vi träffas igen som vänner. » Han reste, och sedan Eedvig sett hans vagn försvinna vid r#gkïökniiigeii återviiide 11011 till sin lilla flickas sjuksäng. Den svenska kvinnans Chicagoutst~llning. » Beslut ocli handling är ett hos kvinnan, » detta bevingade ord - skiille ined finllt berlttigande den svenska dainkoniitéii kunna alitaga soiii sitt motto. Beslutet att lystra till inaningsro ' pet från kvinnorna på andra sidan Atlanten o111 att medverka vid viirldsutstiillningen i Chicago var knappt fattadt, förr ä11 det följdes af handling, och det så kraftigt ocli energiskt, a t t.