Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Rdr 3,666: 33 _ 2:0 Svenske Ministerns vid Ita.] lienska Hofven, Cancel lie Rådets m m. Claés Lagersvärds Capital-fordran uti Genuesiska Lånen, stor Lires 75.687: 3: 10» å 6* sk. 10,349: 14: 9 3:0 Handelshuset här i Staden J. C. Muller 8C C. för sjti obligationer, hvardera på iooo El. 9 Men, sorn -|:delar af dessa 16 540: 46: 9 förut varit afskrifne på Utrikes Skuld» Beloppet den 3 1 December 1814, så har uti 1815 års HufvudEok på detta Skuldbelopp endast kunnat afföra» en tredjedel, eller . ? ", 5.513: 3T: 7 Tillhopa R:dr 17,013: 31: 7 Hela beloppet af RiksgäldsContoirets Utland-' ska Skulder, härrörande från upptagna Lån, var, enligt hvad redan anfördt är, den 1 Januari 1815, Svenskt Sp. R:dr 4,167,426: 26: % och då härifrån afgå ofvannämn. de dels näst före Riksdagen betalte, och dels under Riksdagen till Liquid med Svenskt Banco beviljade ; 1 ; 17,013: 31: 7 Aterstar Sv, Sp, eli. Revisorers Berättelser. eller den Summa, som Kong!. Maj:t i Nåder behagat åtaga sig, att låta med Guadeloupske Löse. gkillingen liqvidera, emot det att Rikets Höglofl. Ständer iklädt deras RiksgäldsContoir förbindelse, att till Hans Kongl. HöghetKronprinsen och Dess Arfvingar efter Successionsordningen, årligen betala Tvåhundrade Tusen (200,000) Riks. daler i Svenska BancoSedlar; och hvilken förstnämnda Summa af 4,150,412 R:dr 42 sk. 7 rst. alltså blifvit uti 1815 års HufvudBok afskrifven. Jemlikt Rikets Högled.
Lagen förutsätter således, att vidalia köp, köpeskillingen skall vara bestämd emellan köpare och säljare så redligt, att rigtigheren af aftalet i denna del kan beedigas, och häruti finnes intet annat undantag, än då egendomen säljes på Auction, Och köpeskillingen der varder, i enlighet med högsta anbudet, bestämd; ett särskildt sätt att 74 Om fast egendoms försäljning a Lotteri. öfverlåta fastighet, som icke i allmänna lagen | utan i sednare lagstiftning omnämnes.” ”Vid Egendoms öfverlatande genom Lotteri gifves ingen sådan bestämd köpeskilling. Den som vinner Egendomen får Egendomen endast för hvad hanför lotten betalt, och förthy för en ganska ringa del emot den summa säljaren verkligen erhåller. Det behöfs dä en lag, som föreskrifver efter hvad grund köpeskillingen skall i köpebrefvet utsättas och en bördeman beräknas, antingen efter thy säljaren bekommit eller köparens lott kostat eller efter laga värdering eller efter taxeringsvärdet , men lätt finnes, att, åtminstone i anseende till bördeman eller den som i Stad är berättigad till lösen af hus och tomt, såsom viderboende och nabo, ingendera af dessa summor äro lämplige efter de principer, som nu råda i lagstiftningen, der endast värderingssumman antages i det fall sorn namnes i 9 Cap. JordaBalken och 6 Cap, Utsök nings-Bal ken eller då borgenär, efter vunnen införsel, lagfar med pantsatt eller utmätt Egendom.” ’’Jag har hört det förslag, att från Lotteri kunde undantagas sådan Egendom som vöre börd underkastad. Det kunde visserligen min-? ska de betänkligheter, som uppstå enligt näst* föregående punct; men då skulle aldrig någon fastighet i Stad få gå på Lotteri, emedan bör» deman eger rätt till lösen af sådan Egendom vid alla de tillfällen, då den säljes enligt y Cap. 1 §. Jorda-Balken, och då skulle, hvad angår fastigheter på landet, en pröfningsrätt, Om Egendomen är underkastad börd eller ej, Om fast egendoms försäljning d Lotteri. uppstå hos någon authoritet, som ej eger i lag en sådan rätt, eller ock hos
Detta är hvad jag ville exempelvis tillämpa såsom vederläggning och svar å Frih. Klinkowströms yttrande, alt förr än K. M:ts resolution vore gifven i följd af bolagets anmälan om dess uplösning, förr knnde delta icke heller anses vara uplöst. Jag åter tror att, när bolaget under vissa vilkor beslutat sin uplösning, densamma äfven är i anseende till vilkorens inträffade uppfyllelse, för handen, äfvensom att detta är offentligen förklaradt genom den anmälan derom, hvarmed Direktionens ledamöter till Konungen ingått. Att åter en sådan anmälan verkligen ingått, har man väl också velat, om icke just draga i tvifvelsmål, likväl på intet sättansevara bestyrkt. För undanrödjande af dylik betänklighet har jag förskaffat mig behörigt Diariibevis ifrån Civil-depart:tet, utvisande dagen då denna anmälan till nämnde depart. inkommit; hvilket bevis, som jag här håller i min hand och för R. o. Ad. har äran förete, är underteeknadt af Prol:s-sekrel:n C. J. Retzelius, som är 4U Den 27 Augusti f. ra. Civil-depart:ts-cxped:ns ordinarie Registrator. Kan väl, under berörde, såmedelst styrkta förhållande, någon tvekan vidare förefinnas alt bifalla Utsk:s förslag? Alt icke göra det, utan i stället godkänna andra ordalag, deni en i sig sjelf aktningsvärd, men lörhända alltför långsträckt försigtighet dikterat, kan jag för min del icke gilla, utan anhåller att vi matte få öfvergå till luifviidsaken, efter att hafva bifallit Utsk:s förslag till den s. k. ingressen. Frih. Klinkowström: Den handling som Gr. Mörner företett är mig icke obekant, men väl all Salje §:n i densamma kan hafva någon tillämpning pä ifrågavar:de sak. Sorn berörde § redan blifvit npläst, torde en förnyelse deraf vara öfverflödig och ber jag endast få nämna all de arbeten som bolaget bade sig ålagde, skulle vara fulländade inom 1853 års slut — och jag tror att vi ännu skrifva år 1851. Likasom Frill.
Något uttryckligt tillstånd behölver emllertid icke numera utländning, för att få bär i rike! vistas, sedan den genom Kongl. Förordningen den LO Februari 1811. angående hvad sorn i anseende till utländska resande iakttagas bör, meddelade föreskrift, att fremmande makts undersåte, som åslundar alt vistas i Stockholm eller inom riket, borde dertill begära tillstånd, i Stockholm af Olver ståthållaren och i provinserne af Landshöfdingen i länet, blifvet medelst Kongl. Förordningen den 28 November 1844 i så måtto förändrad, all utländning, som är försedd med behörigt pass och derå, för resa lill Sverige, erhållit påskrift af Svenskt diplomatiskt ombud eller Svensk Konsul, må, utan behof af särskildt tillstånd, ega härstädes vistas: hvadan, och då fråga nu ej är om uppställande af andra vilkor för utländnings räll, ali i riket vistas, än de som redan äro bestämda. utan endast om de förmåner, som en längre vistelse medför, orden "med vederbörligt tillstånd”, hvilka synas antyda, alt endast den vistelse här får tagas i betraktande, som egt rum efter särskild uttrycklig tillåtelse, funnits böra ur författningen utgå. i följd af iivari sålunda blifvit underdånigst anfördt, hafva Rikets Ständer, lör sin del, beslutat utfärdande af en lag i förevarande ämne af enahanda innehåll med det förslag, som E. K. M:l lill Rikets Ständer öfverlemnat, med uteslutande allenast ur 2 §:s 3 mom. af orden ”med vederbörligt tillstånd”, så att detta moment kommer att lyda som foijer: "varit boende Irenne år i riket.” Hvilket Rikets Ständer få hos E. K. M:t i underdånighet anmäla; framhärdande Rikets Ständer etc. Stockholm den 8 Januari 1858. 640 Expedi tions-U tskottcts Förslag till underd. Skrifvelse N:o 192. Gppläst och godkändi hos Ridd. och Adeln den 15 Jan. 1858. Preste-slåndet den 16 Borgare-slåndel den 16 — —•
R i d d.-Se k re t. haft äran uplysa all PresleSt:s i amuel fattade b«sint icke ännu blifvit R. o. Ad. meddeladl, men att proh-utdrag ankommit, som utvisade alt BorgareSl. bifallit den ifrägavande 24 punkten med undantag af Mornenterne a och c, hvilka blifvit återremitterade, samt alt BondeSl. bifallit samma punkt i dess helhet, yttrade Hr von Hartmansdorff: Efter de underrättelser Frill. Åkerhjelm och Riddarh.-Sekrelm meddelat, är det alltså fruktlöst att återremittera den del af punkten, hvari anslag tillstyrkas ät slöjdskolorna i Götheborg, Orebro och Norrköping; men dä BorgareSt. återremitterat Momme a och c, hvilka angå anslag för skolor i städerna Carlshamn och Christianstad, anhåller jag all åtminstone på dem fä fästa upmärksamheten. Hvad nu beträffar skolan i Carlshamn, lärer R. o. Ad. finna, att der näringsfliten är sä liflig sorn i Carlshamn, bör man icke underlåta att understödja den genom inrättande af en slöjdskola. Beträffande åter staden Christianstad sä är förhållandet att, enl. mig enskildt lemnade underrättelser, alla dervarande officerare visat den nybildade skolan den beredvillighet att de i henne meddelat undervisning och således gqdtgjort bristen på lärare såvidt sig göra låter. När nu enskildte män sä förfara emot en nyanlagd läroanstalt, skola då R. St. vara mindre nitiske, skola de vara likgiltiga för sådana läroanstalters uprältande? Jag åtminstone tror det icke, och anhåller alt R. o. Ad. måtte återremittera denna punkt; man får sedan se, om StatsUtsk. har för dessa skolor några medel att anslå. Frih. Cederström, [{lidolf: Derest alla Mom. uti före var:de punkt icke vore af öfrige Stånden afgjorde, kunde Hr von Hartmansdorffs framställning hafva mycket skäl för sig. I likhet med Hr Bildt bar äfven jag inom Utsk. sökt åvägabringa eli dylikt resultat.
A. i5o. XIX. E. 355. — N:o 54- med utlåtande öfver Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående upphälvande af hvad nu stadgadt är om lagförklaringars utfärdande af Högsta Domstolen. XVI. B. 20.. XVII. 5g. A. 161. XXI. E. i53. XXVI. U. 61, 97. 104. A. 173. — N:o 55. angående ändring af Regeringsformens 16 §, införande af en ny 17 § samt ändrad ordningsnummer å nuvarande 17 och 18 §§. XVI. B. 201. XVII. 59. A. 171. XVIII. A. 32. XIX. U. 70,392. A. 481. XXIII. , — N:o 60. med förslag till ändring af Regeringsformens 106 §. XVI. B. 453. XVII. 1 13. XVIII. A. 5.. XIX. U. 70. A. 393. XXIII. A. i73. — N:o 61. med förslag örn tillägg till Regeringsformens 87 § och RiksdagsOrdningens 33 §. XVI. B. 453. XVII. 1 13. XVIII. Å. 8r. XIX. U. 70. A. 394- XXIII. ConstitutionsUtskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåta tiden: — N:o 64. med förslag i afseende på Tryckfrihetsförordningens rätta benämning. XVII. Tryckfrihetslagen. XVII. B. i5i. XVIII. A. i2t. — N:o 66. med föreslående af ett tillägg i 1 § 5 momentet Tryck frihet slagen. XVII. II. a5t. XVIII. A. 121. — N:o 67. i anledning af de från samtliga RiksStånden till ConstitutionsUtskottet hänvisade anmärkningar vid memorialet N:o 38. XVII. B. 3qo, 429- XVIII.
Då skepps-redare uppgifvit och blifvit' taxerad för behållen inkomst utaf sitt skepps-rederi, utöfver hvad den här intagna läste-afgiften utgör, erlägge han ej den särskildt stadgade läste-afgiften. Ega flere del uti skepp, påföres hela bevillnings-afgiften hufvudellet korrespondent-redaren. Intilldess uppmätning af fartyg hunnit verkställas, böra sådane, som äro ouppmätte, af taxerings-männen anses till den drägtighet, i lästetal beräknad, som, efter egarens uppgift, jemförd med de upplysningar, hvilka derjemte kunna erhållas, kan bestämmas. Om uppgift öfver egande fartyg, se § 64. 36 BesollutngsUlake tiel* Utlåtande-, Sl:s SI. § 10. l:o. För följande, till städerne hörande, personer skall afgiften,. sarida den icke, beräknad efter tre procent af inkomsten, uppgår till högre belopp, äu de här nedan utsatta högsta klass-åfgifter, i hvilket fall nämnde procent-beräkning skall iakttagas, bcstäyimas sålunda: Advokater och sakförare, i sex klasser: Första klassen Andra d:o Tredje d:o Fjerde d:o Femte d:o Sjette d:o Aklor er och Aktriser, Musikanter, Sångare, Sångerskor, Dansmästaiv m. 11., som tillhöra de Kongl, spektaklernas stat, taxeras, då de njuta inkomst af information, i fyra klasser: Första klassen . B:ko R:dr 15: Andra d:o ^ I . » 9: — ^— Tredje d:o » Fjerde d:o i> 3; — och för löneförmånerne särskildt, efter förut stadgad grund. Aktörer och Aktriser, Musikanter, Sångare, Sångerskor, Dansmästare ta. fl. andra än de här förut omförmälde, taxeras, ehvad de tillhöra spektakel-trupper, eller eljest genom utöfrande af sin konst åtnjuta inkomst, ä fyra klasser: . Första klassen .. » 6: Sjette d:o 3:
Timmerbåtsmän i Carlskrona, hvilka derutöfver hvardera fingo uppbära 2 sk. banko eller 6 öre Riksmynt om dagen, har Kongl. Maj:t, enär denna aflöning, i anseende till den under några år rådande dyrheten på födoämnen, sedan derifrån afdragits den båtsmännen förbehållna kontanta tobakseller portions-skilling, icke allenast varit otillräcklig till bestridande af kostnaderna för båtsmännens natura-underhåll, utan derjemte brist uppkommit, som, då kronan vore pligtig att under båtsmannens uppfordring till dess tjenst förse honom med föda, hittills måst af tillfälliga besparingar å anslaget till flottans underhåll betäckas, men hvilka besparingar ansetts böra användas för detta anslags egentliga föremål, föreslagit, att kronans lill tjenstgöring å stationerne uppfordrade båtsmän måtte erhålla enahanda aflönings-förmåner, som lör flottans öfrige gemenskap blifvit ifrågaställde, eller utom 6 öre kontant i portionseller tobaks—skilling, natura-underhåll, beräknadt efter 23 öre per man för dagen; Och då den summa, som för ofvanuppgifna båtsmansstyrka erfordrades, utgjorde: till kontanta aflö ningen 26,848: 39. samt till bekostande af natura-underhållel 111,872: 50. eller tillhopa 138,721: 9. men härifrån afdroges hvad slaten för närvarande består 99,884: 62. skulle alltså den tillökning, som erfordrades, uppgå till 38,836 R:dr 47 öre, hvilket sistnämnda belopp Kongl. Maj:t nu af Rikets Ständer äskat; varande derjemte af Kongl. Maj:t begärdt, att den del af berörda summa, som vore afsedd för naturaunderhållet, måtte, med de å aflönings-förslagen för flottans öfriga gemenskap upptagne natura-portionsvärden sammanföras under det till dylika utgifter ifrågaställda förslags-anslag. I afseende å sistomförmälda framställning åberopar Utskottet sitt i 7 punkten af detta utlåtande afgifna yttrande.
Deras vatten är ' dock alltid mer eller mindre bittert. På vägen till stationen Ahuan passerades nattetid det lilla kyffet Tjachnaharchurdeh, där alla pilgrimer stanna för att hvila, röka kalian och dricka te, samt hugsvala sig vid minnet af att äfven Imam Riza på sin färd till Mesched lär ha rastat här och ätit frukost.x 68 EN RESA FRÅN TEHERAN TILL KASCHGAR. Då man färdas på dagen, möter man endast sällan, eller rider förbi andra resande, men på natten är vägen lifligare. Vid Ahuan mötte jag en hel skara ryttare på hästar, åsnor och mulor. Det var 24 arabiska därviseher från Schuschter, som besökt Imam Rizas graf. Dessa heliga pilgrimer voro klädda i brokiga, trasiga, långa mantlar och buro hvita eller gröna turbaner. De voro brunstekta, skrynkliga och skäggiga. Många hade under turbanen en arabisk duk, hängande ned omkring hufvudet. De ansågo sig hafva en 2 månaders väg till Arabistan och hade funnit att Mesched var en stor och härlig stad. I pilgrimskaravanerna saknas icke heller kvinnor. De färdas vanligen i s. k. kadjeveh, ett slags träkorgar med tak och gardiner, burna 2 af en mulåsna. Här sitta de hopkrupna under den långa resan och fördrifva tiden med samspråk, rökning och förtärandet af sötsaker. Hvarje dylik karavan utgör ett litet samhälle för sig. De medföra proviant, vatten och rökverk, samt filtar och täcken för nattlägret. På ett helt annat sätt färdas därvischerna. De vandra nämligen till fots och oftast barfota^ samt medföra intet annat än sin trasiga dräkt, sin staf och sitt kokosnötskal, där de uppsamla allmosor. De lefva på de andra pilgrimernas-bekostnad, och ingén vägrar en därvisch sin sista brödbit. På vägen till nästa station, Gusche, syntes vid horisonten en hvit linie, öfver hvilken ett sken spridde sig likt en isblink. Det var den stora saltöknen Kevir vi nu nalkades. Från Gusche gjorde jag en 5 mils utfärd i denna öken i sydöstlig riktning.
2:o tDontare, (Sntbetö* ocb Stjenftemäit i Äotlegier etter anbta mert, Sanbt* mätare, Slotarii tjSubtici, tiffom t)mar ocb en annan, bmilfen, mib banbltngarö entottaganbe od) ntfärbanbe i od) för tjenjtebefattning, antingen unbertåter att tillfe, bet be ittgiftte ^anbltttgartte äro riftigt cfarterabe, etter att be för öfrigt berent giftte föreffrifter äro iafttagne, etter uttemnar fåbatta t)anbtingar ocbar* terabe, font dftarteraö böra, etter bern meb för ringa charta förfer, etter od efter* fätter ben bottom, genom benna författning, t allmänhet etter t fpnnernet ubb&ragna tiftft)n, mare för hvarje gång t)fllt/ i följb af åtal, blifmtt till förbtbtelfen för* munnen, förfallen titt böter, motfmaranbe femtio brocent af bet unbanl)å(lna cbarte* belobbct, bod ej ttnber 10 9t:ör, od) erfätte befutom bett Äongt. äftajd od Äro* nan tiffffpitbabe förluft. 46 3:o Söeberbörattbe IjSrefterftap åligger bet äfmen, »ib anf»ar af erfättningds ffplbigpet famt böter till ett below af lo 9i:br, att tillfe, bet ftäm|>labe 4:o 9ldt itnberflef meb ftämplabt papper eder »ib fiämpliitg beraf, uppbär ratthe af högre betalning, an utfatt är, författning eder annan grof förbrptelfe åtalad »ib laga bomftol od) firaffaö efter allmän lag. 5:o
Nio 181- i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående förändrad lydelse af ii §. i g Cap. HandelsBalken. XXI. B. 75. A. 12g. E. i37. — N:o 182. rörande närmare förklaring af Ridderskäpets och Adelns samt PresteStåndets beslut i anledning af Nio 172. XXI. B. 58. A. io3. E. 137. — N:o 184. i anledning af återremiss å Nio 178. XXI. U 37o. XXII. 80. A. 84. E. 115. — N:o 185. i anledning af Kongl. Majlis Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående Lag för inrikes vexlar. XXII. B. 177. A. 188. E. 217. — Nio 186. öfver Herr C. Stuarts motion, angående underdånig anhållan hos Kongl. Majit om utarbetande till nästa Riksdag af förslag till en gemensam Lag för utrikes och inrikes vexlar. XXII. B. 177, igo. A. rg3, 216. B. • 25g. A. 285. — Nio 187. i anledning af återremiss å Nio 186. XXII, B. 25g. A. 285. «— Nio 188. öfver Herr Grefve D. Frölichs motion angående vissa delar af Lagstiftningen för utrikes. Vexlar. XXII. B. 285. A. 2gr. LagUtskottets, det Förstärkta Ledamöter, val af. XX. 572. XXI. ro. Lag - ( i37 ) LagUtskottets, det Förstärkta, Memorial N:o i83. öfver anställd omröstning, i fråga om intecknande af så kallade UndantagsContract. XXI. B. 75. E. io5. A. i3o. Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden:
Sedan han var död, hade han åter framstått för hennes minne i all den fläckfria glans hvari hon under många år hade sett honom. De obestämda tvifvel hon haft om hans förträfflighet och hans stora värde hade försvunnit som flygtiga skuggor. Hon arbetade upp sig i rent extatiska föreställningar, när hon tänkte på sin älskade far och hans förfelade lif. Då hon började tala om honom, darrade hennes röst. Hon talade sakta och måste ofta draga djupt efter andan, så starkt klappade hennes hjerta. — Men med dessa halfqväfda ord och afbrutna satser framkastade hon en sådan ljusbild, darrande af en nästan öfverjordisk glans, att också Tofte blef stum. Så mycken skönhet och känsla, så stor förening af allt, som kan göra en menniska älskad och beundrad i andras ögon, hade han aldrig sjelf sett eller hört framställas af en annan. Då Nina slutligen tystnade med ögonen fulla af tårar, sade han endast: »Lycklig den man, som omtalas så af er mun.» Kort derpå tog han afsked och gick. Då han var borta, satt Nina länge ensam qvar och såg ut i månskenet. Hon tänkte icke på något bestämdt, men underliga, fantastiska, halfklara stämningar gledo öfver hennes själ som månskenet och skuggorna der ute. Hennes ögon fyldes gång på gång af varma tårar, hvilkas orsak hon icke brydde sig om att förstå. Hon kände sig så ensam och dock så lycklig, uppfyld af ett rikt, mångfaldigt inre lif, som beständigt rörde sig i nya, vida böljeringar. Tofte skulle icke komma igen förr än en af de sista aftnarna i veckan, då han väntade att få svar från den nye spekulanten på Vänö, men redan nästa qväll, då Nina hade druckit te, kom han alldeles oväntadt. Nina hade gått längst ned i trädgården, och då hon vände sig om, mötte hon honom i syrengången. »Förlåt mig, att jag redan kommer igen», sade han. »Men vädret är så sommaraktigt. Jag kunde inte sitta inne. Jag tänkte på alla edra syrener och hur vackert det måtte vara i trädgården i qväll.» Nina räckte honom handen. »Ni skall få syrener med hem», sade hon. Här äro allt för många.
Platen med sin sakkännedom yttrat sig, oeh anmärkt bristerne i afseende å Femte Hufvudtit:s fordringar, torde det måhända synas opåkallädt, att en man. utom facket, derefter uptager frågan. Jag är genom Gr. v. Plåtens yttrande frikallad från att ingå uti personal-detaljernes granskning; men kan dervid icke afhålla mig att yttra min förundran deröfver, att Gr. v. Plåtens anmärkn. emot Konstructions-Statens personal-belopp, genast blifvit godkändt af Ordf:n i Förvaltningen af sjöärenderna; ty dylika förbiseenden af det behöfliga i ett, lemnar alltid anledn. att befara dem i annat. Hvarje lands förhållande till andra Stater, utgör tvifvelsutan utgångspunkten för försvarsanstalternes ordnande, och då man obestridligt lärer böra antaga Sveriges anslutning till England, såsom en, för Skandinavien numera oafvislig politik, torde det vara på sitt ställe, att här uptaga de krafter Englands sjöförsvar erbjuder såsom utväg till understöd för Sverige, om ett anfall ifrån sjösidan under sådane förhållanden skulle kunna tänkas. Engelska sjömakten bestod förlidit år af: För segel. För ånga. Summa. Briggar D e 11 24 Januari. För segel. För ånga. Suni ma Briggar och mindre fartyg 61. 47. 108. Kanonslupar med skruf 156. 156. Dessa fartyg föra tillsammans 16,871 kanoner, och 90,276 hästkrafter. Dessutom förefinnes 112 större och mindre fartyg, ansedda ej mera förtjenta att genom reparationer underhållas; men en stor del deraf, troligen icke i mera bristfälligt skick, än flera af de skepp, som uti vår Marinbudget upföras på underhållskostnaden. Engelska Marinbudgeten för år 1856 utgjorde: För flottans materiel och personal 12,148,641 L. St. n Transporttjensten 6,971,573 n ” Postpaket-farten 756.487 v Summa 19.876,665 L. Sterling.
Det är sannt, att en förman ej ens genom disciplinen kan skydda sig mot all möjlighet för en underhafvande att röja hans fel, om denne äger mod att trotsa allt det äfventyr och lidande, som deraf kan följa; men så beskaffade uppoffringar kunna alltför sällan väntas; och det är ingalunda för mycket, om vägen till sanningens yppande blir så litet äfventyrlig som möjligt. Ganska sällan kommer den, i allt fall, att begagnas; men det förhåller sig med denna, såsom med an dra tillbörliga kontroller, att gagnet hämtas vida mer af deras tillvarelse, än af deras bruk. För öfrigt blifver statens tjenst mer än behöfligen tung, om förmanskapet skall innebära ej blott den till tjenstens utöfning nödiga makten, utan ock den, att fordra tystnad och blind undergifvenhet lör nyck och missbruk. Det är nog, att man fullgör tjenstens pligter och lyder de befallningar, för hvilka lydnad rätteligen kan fordras. Hvad förmannen derutöfver äskar i aktningsbevis och tjenstvillighet, måste han genom verkligt värde förtjena och vara nöjd, när han det frivilligt erhåller. När det af brist på hyfsning eller af elakhet vägras honom, kan det icke nekas, att sådant någon gång länder tjensten till mehn, ehuru det oftare bör hända, att den, som gör sig till ofoget skyldig, sjelf snart och kraftigt umgäller sitt otillbörliga förfarande, och skandalen blifver utan påföljd för någon annan. Men denna olägenhet för tjensten är i allt fall vida mindre, än hvad tjensten lider, när en förman insöfver sig i säkerheten om sin makt att genom disciplin göra sig respecterad utan afseende på förtjenst och värdighet; och detta är hvad lätteligen inträffar, när den yttersta tillflykten är stängd, att göra godtycket kraftlöst, nemligen att blotta detsamma för allmänhetens blickar. Med denna kontroll på tjensteförvaltningen skulle äfven gå förlorad en annan fördel af yttranderättens frihet, utöfvad af underordnade tjenstemän.