Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
FL. THEA-ROS-PARFYM M. FL. A. T. A. T. 2497. samt hos alla finare farfymhaiidlare i riket. IIIIIIIIIIIIIIIII 1 svarade Kristin den d o c k m e d en djupare nigning, än h o n någonsin plägade bestå öfriga gäster. Så m y c k e n elegans! De v o r o äfven n o g nedlåtande att vidkännas släktskap m e d husets herre samt att yttra längtan att få återse h o n o m. Kristin h a d e nu sansat sig så pass, att h o n k u n d e iakttaga, det den ena damen var litet framskriden i ålder, d e n andra däremot helt ung. H o n lät d e m stiga in i förmaket, under det att h o n själf höll till i salen för att ordna efter skurningen. Därifrån kunde h o n höra d e m. o c h det var verkligen underhållande, h o n fick så bra reda på husb o n d e n; frun därinne tycktes känna h o n o m sen han var p o j k e. Nå, det var just hvad Kristin alltid hade tänkt sig. H a n s släkting hade äfven en mängd andra, mindre tänkbara saker att förtälja, alla tjänande att bevisa, hvilken egendomlig art af människa han var o c h hur grundligt han skilde sig från h e n n e o c h hennes man, ett faktum, s o m tydligen lände till hans nackdel. (Forts.) T^TT STORARTADT RESULTAT. 213,000 n a m n ™ funnos redan d e n 15 februari på Sveriges kvinnliga fredsförenings fredsadress, o c h listor ingingo då fortfarande. Ett i sanning vackert resultat! V i anbefalla på det varmaste det behjärtansvärda ändamålet i våra läsares åtanke. Miss Dahlgren är sondotter af d e n från det stora nordamerikanska slafkriget b e r ö m d e amiral J. A. Dahlgren, s o m bekant svensk till b ö r d e n liksom hans bror, general Karl Dahlgren.
Spanmålshandlande samt \ taxeras efter deras rörelse lika med slädernes handTimmeroch bräd-handlande, \ lande, § 9. Veterinärläkare, lika med dem i städerne, § 14. § 28. Alla på landet vistande personer, som idka handel, handtverk, sjöfart eller annan borgerlig näring, erlägga enahanda afgift, som personer i städerne, med hvilka de kunna jemföras; dock ej under minimi-afgiften uti S;te klassens städer. Taxeringsmännen ega likväl rättighet att utsätta en ringare minimi-afgift för deln, som, utan att vara alldeles utfattige och på sådan grund för afgift frie, det oaktadt ej mäkta den fastställda minsta afgiften erlägga ; äfvensom för dem, hvilke, ehuru egande enskild förmögenhet, likväl drifva så obetydlig rörelse, att den icke anses motsvara minimi-afgiften inom nämnde klass; hvilken åtgärd i protokollet antecknas och, genom utdrag af taxerings-längden, pröfnings-kommittéen underställes; dock befrias från sådan afgift landtman, hvilka afyttra busslöjdsalster (hvarmed förstås sådane tillverkningar, som icke af dertill serskildt antagne arbetare åstadkommas) samt egne eller sina grannars landtmannaprodukter. Alla öfriga personer å landet af begge könen, hvilka till något visst stånd icke £öra och här ej äro nämnde, taxeras för rörelse, näring och yrke, i likhet med personer af enahanda vilkor och inkomst, så vida det ej styrkes, att de å annan ort taxering undergått. < § 29. l:o. För följande vid bruk, bergverk och öfrige inrättningar antagne personer skall afgiften, sä vida den till fem procent af inkomsten beräknade bevil/ningen icke uppgår till högre belopp, bestämmas sålunda: Byggmästare, Skepps-, lika med dem i städerne. 30 Bevillnings-Ulskollels Betänkande, Jtä k. Bälgmakare och Gårma/iare, i två klasser: Första klassen B:ko tt:dr 10: —- Andra » » 6: — Chirurger, i två klasser: Första klassen » b: Andra » » 3: ~ Fogdar, Grafve-, i tre klasser:
Resolutionen den 9 December 1766 samt tjenstgöringsreglementet den 1 Mars 1819, i fråga om befrielse för rusthållare att, då remonthäst utan hans vå Iland e befinnes obrukbar, i stället anskaffa annan häst eller klippare; 8:o Johan Persson från Upsala län, om åtgärders vidtagande till en förbättrad skogshushållning, samt om kronoparkerna Åsens och Stora Sunnersta parks öfverlåtandc på arrende till Ultuna landtbruksinstitut; 102 Prot.-Uldrag den 3 December 1862. 9:o Anders Medin från Kronobergs län, om skyldighet för bruksegare att, i mån af rösträtt, bidraga till klockares och organisters aflöning; 10:o Jöns Rundbäck från Göteborgs och Bohus län, om indragning af karantänsinrättningen på Känsö, samt der anställde tjenstemäns uppförande på indragningsstat; II :o samme man, att fabriksbolag mätte tillförbindas att lemna fattigskatt till hvarje kommun, der de sin rörelse bedrifva m. m.; äfvensom att fattigvårdsinspektörer måtte förordnas; 12:o Henric Hansson från Wesler-Norrlands län, om förbud för skattebonde, att om försäljning och afverkning af på hans hemman befintlig skog upprätta kontrakt för längre lid än fyra år i sender; samt 13:o Jöns Persson från Blekinge län, om aflåtande of underdånig skrifvelse till Kongl. Majit med anhållan om undersökning rörande tillståndet med skogarne i riket och om husbållningssättet å desamma, m. m.; Och skulle de yttranden, som vid remissen af sistnämnda trenne motioner afgåfvos, jemväl remissen till Utskottet åtfölja. S. D. Föredrogos och biföllos Stats-Utskottets Utlåtanden: JVs 8, i anledning af Kongl.
Ockla jag, hsr redan wid denna Riksdags början yttrat min önskan för en förbättrad representation; också jag wägar försäkra, akt ingen uppoffring stall af mig anles för dyrbar, hwarmed kan winnås Fäderneslandets och Medborgares wäl. Men om en förändrad reprelentotion, om upphörandet af Ständö-twister äro önskningar, som icke annorlunda än t förening med labane willkor kunna uppfyllas, som göra dem omöjliga i werkställjghcten, som rubba ägande rätten, som fordra Åtminstone en oberäknelig tlds-utdrägt, dä torde det tillälas mig att fräga, om icke det är bättre att afbida liden och deärendernas lagliga åäng, som kan görgen sadan förändring mö,!ig och nyttig? Bland den mängd ännu outredda pästäenden, bland de ännu saknade uppgitter, hwilka sä wäl i anseende tili jemkning i rättigheten, som till rättelse i representation ännu ämstä, är det icke as tidens hand man mä - Den 15 Januari!. 795 mäste manta medlen och möjligheten till en förbättring, är det icke Tryckfriheten och en stigande upplysning, som stola bereda besia medel? Jag hav trott, art den redlige Medborgarens bemödanden lök det närwarande borde mstränkas derhän att försäkra sig ätnjuiandet af nämde förmoner igenom beredandet ai nödige ulwägar till ordningens och Inge nets widmaklhällande. D5 Fäderneslandet nysi är räddadt ifrän en öfwerhängcmde undergång, har jag trott att der ej är tvid ännu ätrrstäende olägenheter, tvid möj, ligen ännu inträffande brister, lom den tvälsinnade och tänkande Medborgaren sig uvpehäller. Jag har irokt, att mvstigheten för det hela, att framstrrda till ett bättre nllständ, borde wara desi ögnamärke och att tili detta ändamäls minnande, intet more tjenligare än att sä midt som möjligt forlstynda ärendernas jemna och ordenteliga gäng.
Konungens förtjenst är att ha gifvit dessa antydningar, – ehuru endast (ty han hvarken behöfde eller kunde gifva dem annorlunda) i en ganska abstrakt allmänlighet; Kellgrens åter är, att derifrån hafva utvecklat dem till ett helt af lefvande mångskiftning och välljudsrik mångtonighet, hvilket han i hvarenda hänsigt så väl gjort, samt framförallt så sannt, så menlöst, så gladt, så trohjertligt ställt på svenska allmogelifvets och folkvisans grund, att i den vägen knappast någonting hvarken sjungvärdare eller läsvärdare kan tänkas. Så mycket mindre förstå vi, huru Geijer, vid detta skådespel, kunnat yttra om förhållandet mellan Kellgrens text och Konungens: ”Kellgrens bearbetning synes mig här vara under originalet”. Den vördade vännen tycks här icke gifvit sig tid, att tillbörligt jemföra. Likväl nämner han sjelf ”andra akten”; der jemförelsen just är lättast anställd och mest slående. Det må vara, att Konungens ännu qvarbefintliga egenhändiga utkast till denna akt – såsom Geijer förtäljer – öfverensstämmer närmare, än det tryckta originalet, med Kellgrens bearbetning: men hvad denna borde innehålla, kunde bemälta utkast ändock blott ganska knapphändigt påpeka; och ännu mindre kunde det meddela någon anvisning till det huru, som dock här mer än någorstädes var hufvudsak. Det oratorisktheroiska pathos, hvars grundton var anstämd i utkastet till ”Gustaf Vasa”, fordrade i sjelfva verket hvarken många eller för den tidens skaldespråk ovanliga tonskiftningar; det höll sig öfverhufvud inom en rymd, der Kellgren alltredan visat sig hemmastadd, och der äfven en mindre skald, än han, skulle kunnat röra sig med färdighet och behag.
Vid jemförelse af förslaget till 1853 och till 1856 års St:r. måste jag säga att t>m det är sannt som ordspråket lyder: »att aptiten Den 9 Juni f. m. ökas medan man smakar», så har man nu tagit munnen ganska full, ty från något öfver 2 mill., som utgjorde första förslaget, efter hvilket vi inleddes på denna stråt, till 9 mill. är ett alltför häftigt språng, för att utan begrundning förbigås. Men icke nog härmed; K. M. begär derjemte för samma Statsregleringsperiod ett särskildt kreditiv på 5 mill., hvilka jag likväl icke vidare behöfver vidröra. StatsUtsk. redan afstyrker det. Men mina Hrr! Jag kommer nu till en för mig högst vigtig punkt, det är nemi. att jag lika litet j det till nuvarande Ständer medföljande Statsråds-prot. som i det till 1854 års Ständer aflåtne, finner den utveckling af frågans nödvändighet eller beskaffenhet, den tafla öfver fördelarne för vårt land af en anläggning, till ett kostnads belopp af 10 Odals millioner, ifrån hvilken man kunde fatta någon tillfredsställande vägledning för omdömet i en så vigtig fråga. Jag kan icke föreställa mig möjligheten af att Konungens Rådgifvare i en så vigtig fråga icke för K. M. utvecklat de på statistiske upgifter och beräkningar fotade förhållanden i landet, som kunna påkalla en dylik propos. till R. St:r. Jag vill icke eller tro att icke så skett, men om så är att Konungens Rådgifvare inför Konungen utvecklat fördelarne, den trängande nödvändigheten af ett sådant företag, hvarföre hafva icke R. St:r fått se det prot. sorn dervid fördes? Månne icke R. St:r hafva rätt att fordra detta; månne icke det vore fullkomligt enligt med grundlagens föreskrifter att R. St:r, då en K. Propos. medföljer ett förslag, finge derifrån inhemta några verkliga uplysningar i stället för den kompletta tankefattigdom, som röjes i dessa båda Statsråds-prot. för 1854 och 1856. För mig hafva de åtminstone icke varit i ringaste grad tillfredsställande.
Jag skiljer mig så vida från den siste värde talaren, som jag Den 5 Janu ari i. ej kanner någon annan form, enligt hvilken Ordföranden kunde göra en enskilt motion, kommen direele från honom. Jag kan ej betrakta den frågan att återtaga Polletten annorlunda, än såsom en enskilt motion; och en sådan kan ej väckas af Ordföranden, så länge han är Ordförande. Det hör vara föremål för en särskilt motion af någon, som ej förer ordet. Det var derföre jag protesterade deremot, att Ordföranden ensam kunde afgöra en dylik fråga, som ej ännu blifvit väckt i riktig form. Herr Printzensköld, Axel: Grefve Posse har yttrat, att Ordföranden borde hemställa till Ridderskapet och Adeln, om Ståndet yrkar proposition på något annat, än det Ordföranden förklarat vara sin tanka. Jag frågar, om vi icke stå på samma punkt, som förra gången, då Ordföranden vägrade proposition, i fall vi nu yrka någon ny, och han vägrar att göra den. Saken komme väl derigenom ånyo till ConstitutionsTJtskottet; men der har den redan varit, och derifrån är den nu återkommen. Det Sr just Utskottets utlåtande öfver lagligheten af den förra gången vägrade propositionen, som är under öfverläggning; och i hvad ändamål det skulle gå tillbaka till Utskottet, kan jag ej förstå, då resultatet af en sådan remiss otvifvclaktigt blefve samma svar, som det förevarande. Efter min öfvertygelse gifves det ett annat sätt, hvar - Den 5 Januarii. i3 på saken kail återkomma till ConstitutionsUtskottet. 55 §. Riksdagsordningen säger: LandtMarskalk eller Talman &c . Hvad Utskottet förklarar icke vara deremot stridigt, derå må proposition sedan icke vägras. Utskottet har nu sagt, alt Ordföranden ägt rätt att Vägra proposition; således är den mot Grundlagen stridande. Vidare heter det: Prof vas det vara af motsatt beskaffenhet3 må den sorn motionen gjort, vända sig, der honom så godt synes, till Constitutions-Utskottet, på sätt som Regeringsformens 84 Uföreskrifver.
Skogs, Ordning, Jägeri-Betjeningen tillhör, denna Tienstemanna, Corps matte saftm onödig och förtryckande, afstassas, och alt Riksens Hösloflige Ständer wilie derom hos Kongl. Den 27 Julli. Lo;i Maut göra underdånig hemställan: och det antra af Riksdagsmannen Abraham Larsson fran östergöthland, som med grund af egen erfarenhet och stadgad öswertygelse, att genom fördelning af samlallige ägor, desamma, ware sig skogs eller inagor, med mera omtanka bade stötas och wardås af enffillda ägare, än da de bero as siere agares behandling, och hwad Allmanningarne angör af Jägeri,Slaten, yrkar att de sa kallade Härads, Allmänningar maire blifwa Häradets Socknar emellan fördelat pa det sätt, att om någon Sockn inom det Harad, som njuter Skogs, understöd as sa kallade Härads-All, männingar, tillika stulle wara med egen SockneAllmänning försedde, densamma icke matte komma i större åtnjutande af Harads-Allmänningar, än akt den, med beräkning af den innehaswande SockneAllmänningen, blifwer ttklottig med de öfrige Sock, narne i Häradet efter Hemmantalet. Defte Memorialer, såsom med bwarandra uti nära gemenskap, har Utskottet trodt sig böra l etc -sammanhang öfwerwäga, och de deri wäckte frågor pä en gang afhandla.
Riksens Högloft Ständers Stats-Utffotts för, ledne gärdag uplästa Utlätande rörande sörestagen in» dragning till Kronan af den Stapelstädcrne i Riket, sörundte Tolag, föredrogs ä nyo och bifölls, vt Suxrs. S. D. Gillade Preste-Ständet till alla delar Niksenz Hvglost. Ständers Lag-Utftotts, förlcdne gärdag, pä bordet lagde Betänkande, i anledning af Kongl. Maj ts Nädiga Proposition, angäcnde stallet hwarest Auction mä förättas pä Fastighet ä Landet, som för gäld blifwit imät tagen, ve supra. S. DFöredrogs § nys Högloft. RidderstapetS och Adelns ProtocollskUldrag af den 24 nästlcdne Februari!, rörande Stats-Utffottets förnyade Utlätande angäcnde Militairc Statcrnc till Lands, innehållande, ibland annat, bifall till 14 Punkten, om Lif-Gardct till Hast, med den förändring att de .Officerare, som kunna komma att er° Hälla ersättning för deras reducerade Svstlor, m§ i 2:1^ Är ätnjuta den af Stats-Utffottet förcslagne ärliga ersättningen, och deri efter fulla beloppet af berörde crsättningsSumma för Sep Är pä en gäng i Stats Werkets Re, werser med 6 Procents Ränta till dem utbetalas; tillika med Högloft Nidderstapets och AdelnS Protocolls - Utdrag af Len 8:de i denne Mänad, deruti Högloft. Ridderffape^ och Adeln förklarat att samma beslut äfwen borde gälla för de Officerare wid Kongl. Andra Gardet, hwilka kunna wara i samma belägenhet, sä att Accords ersättning wid förefallande Transport, befordran eller afgäng äfwen för dem mä äga rum. «t, 663 Den 17 April.
Med anhållan att publicjue Verk och Inrättningar kunde varda förStäudigade, att icke utöfver behofvet antaga extra vaktbeljenter, N:o 35a. I anledning af väckta frågor om förändringar i befordriugslagarne. Rörande ändringar och rättelser eller tillägg uti Kongl. Majlis Nådiga Lego-stadga för Husbönder och Tjenstehjon, den i5 Maj i8o5 m. m, samt N:o 355. Med öfverlemnande af RiksStaten för i83o och följande åren intill nästa Riksdag. Den 5 Fe b ruari i e m. % Likaledes uppläsles till justering och godkändes ett från Expeditions-Ulskollet inkommet förslag till 4 § af Riksdagsbeslutet, innefattande Lagförklaringar. Föredrogs å rij'o ExpeditionsUlskottets den 3 dennes under N:o 354 afgifne, och samma dag eftermiddagen på bordet lagrie, Memorial, angående kallelse till nästa Riksdag. Grefve von Rosen, Axel, samt Herrar Rothlieb, ylxel, och Crusenstolpe, Magnus Jacob, anhöllo, att detta memorial måtte ytterligare få hvila på bordet. Hans Excellence Herr Gref ven och LandlMarskalken förklarade, alt då flere Ledamöter begärt alt detta memorial måtte ytterligare hvila på bordet, kunde sådant, enligt 4p §:n Riksdagsordningen, icke förvägras, Föredrogs å nyo BevillningsUtskottets den 28 sistlidne Januari i under N:o 66 afgifne, och den 1 dennes eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o 57 förut meddeldte Betänkande med förslag till fördelning af Allmänna Bevillningeu samt lill en blifvande Bevillnings-Förovdning, 6o Den 5 Februarii e. m. Herr von HartmansdorffAugust: Som Utlåtandet ännu icke är tryckt och uldeladt, anhåller jag, att det måtte ytterligare få hvila på bordet, så att vi må komma i tillfälle alt deraf taga någon kännedom, innan det afgöres. Herr Crusenstolpe, Magnus Jacobf förenade sig med Herr von Hartmansdorff.
Det syntes redan på gatan att man skulle komma på någon storartad tillställning, ty det slog ett nästan elektriskt sken ut från den långa fönsterraden i en våning vid Klarabergsgatan. Dessutom var det en hel del vagnar och droskor, att ej nämna fotgängare och lanterne-bärare som trängdes utanför. Intill oss trängdes i förstugan två herrar i fullt prat. »Det var tusan», sade den ene, »hvad Crusenstolpe måtte förtjenat och lagt ihop penningar på fästningen.» »Ja, det var sjutusan», svarade hans sällskapsbroder. »Det måtte löna sig för en litteratör att sitta så der och grönska i ro, hela tre åren. Man måste för besparings skull ställa till en liten högmålsprocess, när man behöfver upphjelpa finanserna. Nog minnes jag en tid då den vackra nåden, som med oförliknelig qvinlig takt såg sin förmögenhet springa bort på Fäderneslandets altare, (du vet att »Fäderneslandet» var namnet på hans tidning), bakade bakelser, för jag köpte dussintals.» »Den der historien», svarade torrt den förstnämnde, »kan möjligen vara sannolik och länder henne i egenskap af ädel hustru och storsint qvinna till största heder, men jag kan med godt samvete svära på att åtminstone en annan sak är osanning, den nemligen, att mannen åt upp bakelserna. Ty hur stor gourmand han än är, skulle han förr velat äta ett kommissbröd än det bakverket. Tyst – nu äro vi uppe vid sista trappan.» Det var en lysande anblick, den som mötte i salen, uppfyld af Stockholms litteratörer och publicister – icke allenast representanterne för de stora tidningarne Aftonbladet och Dagligt Allehanda, utan för alla slags tidningar. Troligtvis var hela pressen representerad för att, till tacksamhet för festen, ha några ord »inne i bladet». Hela brunnsällskapet från gamla Aganippen var naturligtvis äfven der, och i öfrigt var det en hel hop folk af – förmodligen föregående bekantskaper. En gammal militär vill jag minnas att jag blef presenterad för, och jag tror det var den gamle majoren – känd från Crusenstolpes patriarkaliska fängelselif.
Efter dessa tolf årens förlopp, eller ifrån den 1 Maji 1844? kommer för ofvannämnde tillökade värde R:dr 5, 4 att> under, följande aderton år, erläggas R:dr 886. och de sista 10 åren “ 246: 5, 4- eller tillsammans R.*dr 1,102: 5, 4. men om 28 års återstående afgifter betalas på en gång, erliålles 25 procents rabatt med . “ 283: 1, 4- då insättningsbeloppet endast utgör B:o R:dr 84g: 4- — Yid jemförelse emellan de egendomarne åsätta värden , så finnes, enligt hvad ofvan anfördt är, Assistance-Contorets egendom vara uppskattad lill 56,000 R:dr, och för f. d. Hessensteinska egendomen utsatt en summa af 62,5oo St at s-TJ t skottets Utlåtande N:o 18, 5 R:dr; then då härifrån åfdrages prtemielånet R:dr 2,000, hvilket med iiiteckningsrält i egendomen innestår, blir verkliga värdet blott 60,000 R:dr, och mellangiften, som från Riksgälds-Contoret till Stockholms Stad skulle i contant utbetalas, blott 4,000 R:dr Banco; och torde härvid icke böra förBises, att, om husutbytet kommer att ega runi, Riksgälds-Contoret då he-r frias från erläggande af brandförsäkrings-afgift för tillökade värdet af Assistance-Contorets egendom, som nu är brandförsäkrad endast till 22,000 R:dr, men hvilket i motsatt fall torde blifva nödvändigt.
Akademien hade tillstyrkt, alt det skulle tillåtas att bruka de nya mått, mål och vigterna efter d. 1 Januari 1857, men hade förutsatt, att det skulle medgifvas att begagna ömsevis det gamla och nya systemet till år 1864, d. v. s. under 7 år, men K. M. inskränkte denna tid till 6 år och derföre för att få lärotiden, om jag så får säga, längre^, d. v. s. den tid, under hvilken hela systemet skulle få begagnas, så hafva Utskm, i enlighet med Akademiens förslag, tillstyrkt, att denna lid skulle blifva 7 år, men för att icke dessmindre få systemet definitift infördt 1863, såsom K. M. föreslaget, så borde tillämpningen deraf börja år 1856. Då nu Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. bifölle Utskrns förevande tillstyrkande, ropades starka Ja, jemte åtskilliga Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade, det han funnit Ja öfvervägande. Slutligen förekommo och biföllos Utskrns yttranden, ang:de dels införande i nästkommande almanacka af en jemförelse - Den 12 Juli f. m. 189 tabell lill uplysning om det nya måttoch vigtsyslcmet, och dels Hr Stolpes yrkande om utf ärdande af en ny justerare-taxa. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 10 på aftonen. In fidem protocolli, silbert Munck. Onsilagen elen 12 Juli 1854. Plenum kl. 10 f. m. Justerades ett prot.-utdr. för d. 8 dennes och pleni-prot. för den 27 sistl. April e. m. Opnades Hrr Bänkmäns lista vid val af Elektorer efter M 120. Gr. Liljencrants, Gustaf Fredrik; — 293. Frih. Falkengren, Fullm. Gr. Hamilton, Malcolm; — 314. „ Toll, Gustaf Philip Adam ; — 872. Hr Rudebeck, Edvard Ulrik; — 1543.
— För att under den varma Vaberget nödig mark, har i dessa dagar till konungens tionen genomgående matt. Fröken som årstiden hindra att torka, rekommenderas ett disposition ställt ytterligare 50,000 kr., afsedda till Maria Stuart och i ännu högre grad som Fanchon öfverdrag af gips. Man tillblandar en tunn flytande anskaffande af några mindre pansartorn å södra Va(» Syrsan-;) lade i dagen öfverraskande atfag för massa af gips och kallt vatten och häller medels bergsfortet. det stora skådespelet, stödda af en intagande en slef däraf på den fritt på gården upphängda apparition. Fröken Margaretha väckte * skinkan, tills man ser, att den är alldeles omsluten ock med skäl mycket bifall — att en viss ungdom» H V A D ÄR DET, M I N ÄLSKADE? GRÅTER D U? » Dina Edling, tallbarrs-essens: någon Stenia. Ur notisboken. mattor, Karolina Widerström, Silfver saltlaken, Svensk kvinnokonst i Chicago. Pfeiffers stjerna Gastineaus hyttorna Bykkar skinkor BirehTavastFör fosterlandet. Janson V. Holmlunds Slutligen kom h o n dock att tänka på det opaslig kantighet och bristande förmåga att förmedla sande i sin ställning. » Hvad skulle mamma öfvergångarna gjorde sig gällande, var j u endast säga, o m h o n såge mig? » flög det igenom hennes naturligt i en så svår uppgift. Fröken tankar, o c h för att fullkomligt ' förvirra henne slog har förut en och annan gång släppts fram offentden sjuke i detta ögonblick plötsligt upp ögonen. ligt, senast nu i » Krig i fred », o c h ådagalade i Hennes första impuls var att springa sin väg, men grefvinnans roll i » Balskorna » samma naturliga lyckligtvis hejdade hon sig o c h stammade med grace och rent af förvånande ledighet, som lofva nu högröda kinder: » F ö r l å t. jag väckte visst vackert för framtiden. I fröken spel i samma stycke röjdes ett friskt och godt lynne, o m det jägmästaren. j a g tyckte. Siri trodde, att jägmästaren var vaken och kanske önskade n å g o t.