Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Styrelsen för allmänna vägoch vattenbyggnader i sitt afgifna generalförslag vitsordat, — att de af Rikets sednast församlade Ständer i detta hänseende antagna stadganden varit lämpliga och ändamålsenliga, hafva Rikets Ständer funnit samma stadganden, intagna i 140 § af det för Riksgälds-kontoret gällande reglemente, icke påkalla annan ändring än i afseende å tiden, inom hvilken de arbetsföretag, för hvilkas utförande allmänna medel under denna Riksdag beviljats, böra vara påbörjade. Denna tid, som för de företag, hvilka vid sistlidna Riksdag erhöllo statsbidrag, bestämdes till slutet af år 1865, har, med afseende å hädanefter blifvande ett-åriga statsregleringar och önskvärdheten deraf att medlen, derest de af vederbörande lemnäs obegagnade, må vid slutet af nästa statsregleringsperiod kunna af en blifvande Riksdag disponeras, nu blifvit med endast två år framflyttad och sålunda bestämd till slutet af år 1867. Expeditions-Utskottets Förslag till underd. I öfverensstämmelse härmed hafva Rikets Ständer fastställt följande stadganden att i reglementet för Riksgälds-kontoret intagas: »Utom de särskilda vilkor och bestämmelser, som, enligt Rikets Ständers derom fattade beslut, komma att tillämpas i afseende på de statsbidrag, som under innevarande Riksdag blifvit till utgående från Riksgälds-kontoret anvisade för väganläggningar och vägförbättringar, brobyggnader, hamnanläggningar, kanaler och andra vattenkommunikationer äfvensom för sjösänkningar och andra vattenaftappningsföretag, hafva här nedan intagna allmänna vilkor och föreskrifter i afseende på sådana statsbidrags erhållande och åtnjutande blifvit af Rikets Ständer fastställda; hvilka föreskrifter, så vidt icke härifrån skiljaktiga bestämmelser eller stadganden äro för de beviljade anslagsoch lånesummorna särskildt meddelade, således böra vid förekommande frågor rörande dessa anslag och lån iakttagas samt lända till efterrättelse: l:o. För hvarje företag måste plan till arbetets utförande jemte beräkning öfver dermed förenade kostnader vara uppgjord och hafva vunnit Kongl, Maj:ts nådiga fastställelse. 2:o.
Deremot har i det, som angår VerkGesäller, hos Utskottet kommit i öfvervägande, att en Mästares Enka eller sjuklig Mästare of'a kunna vara i behof af en Gesäll mera, för att bedrifva Handtverket, utan att deraf draga större vinning , och af sådan anledning samt på de flera i åtskillige Anmärkningar inom Vällofl. BorgareStåndet anförde skäl , funnit sig böla så vida frånträda dess förra Förslag , att i stället vördsamligen uppgifves följande Redaction ; Gesäller : V erli Gesäller eller den förste på Verestad, der minst Fyra finnas . R:dr 3 — der minst 3 finnas 2 16 Alla öjriga HandtverksI 3 £ Den Anmärkning , som af en värd Ledamot inom Höglofl. Ridderskapet och Adeln g|8 JBevillningsUtsi. Betänkanden. blfvit framställd, att, då man ej taxerar Ca® racterer i allmänhet , böra ej heller Hofmästare och Kammartjenare vidkännas den dem serskildt åsatte Bevillning, oberäknad den, sorn för flere Betjenter utgår, kan icke af ITtskotet medgifvas , enär det ankommer på hvarje Husbonde, att gifva dess Betjenter den benämning, sorn med deras egenteliga bestämmelse intraffar, eller i motsatt fall vidkännas den gärd till Staten , sorn en talrik och utmärkt Betjening bör medföra; med afseende hvarpå Utskottet vidtagit den serskildta beräkning, som i Forslaget är anförd , och härigenom tror sig hafva besva® rat den gnmärkning, öfver en allt för låg Taxation å öfverflödig Betjening , som en annan värd Le arnot inom Höglofl. Ridderskapet och Adeln framställt, — 3 5 Morn. Het tvifvelsmål om rätta förståndet af fö* revarande Mom. angående RotefrihetsAfgiften , som hos en värd Ledamot inom Höglofl.
Att bara vara ett litet tidsfördrif! – bäh, – tror han jag skall sörja och vara bitter öfver att mista ett sådant skräp som den 1/1000-dels förälskelse han pressat fram ur sig för att äfven kunna föra upp Ernst Ahlgren på sin lista. Som om det skulle förarga mig, att jag låtit fängsla mig litet! Som om han skulle behöfva gå ifrån mig, och som om jag skulle känna mig öfvergifven! Hå, jag går sjelf, går när jag af samvaron blifvit botad för en lidelse, som min ensamhet och min varma fantasi kommit att flamma upp. Jag går af egen fri vilja. Jag går, derför att jag är trött på det som är tomt och halft. Jag är inte besviken. Min känsla har varit verklig. Jag vill vara en vän åt dig, jag vill hålla af dig. Jag vill aldrig för andra erkänna dina svagheter. Du känner mig inte. Du har varit så säker på att jag var en nolla. Du vet hvarken hvad jag tänkt eller känt medan vi varit tillsamman, och om mitt förflutna vet du intet. Du var så säker på att jag icke lefvat. Du känner mig inte. Hå, – du tror jag är liten. Derför tror du jag skall känna mig förskjuten när du inte bryr dig om mig. Du kan icke fatta att jag dag efter dag kommit närmare likgiltigheten, – att jag dag efter dag blifvit säkrare på mig sjelf. Du dömer blott efter mitt stilla, ödmjuka sätt. Den sega kraft, som ligger inunder har du ingen aning om. ”Flyg, fly! åkerhöna flyg, flyg!”215 Jag håller dig inte qvar med ett finger. Jag är glad att jag icke behöfver bryta. Jag är icke så småaktig, att det kan harma mig om du tror dig ha öfvergifvit mig. Din ovän vill jag aldrig bli. Men jag skall gå vidare och söka. När du icke bryr dig om mig är jag åter fri. Och jag vill söka en menniska att hålla af. Helst en man. En vän, en son, en kamrat, en hvad för något som helst; ”eit Menneske umframt meg sjölv,” som jag icke behöfver ljuga för.
Detta Län Kewiljades as Herrak Fullmägtige salunda att den ästade summan af 522,220 Rd. i Creditsedlar utlämnades genom DiscontWeicket mot twä procentS ränta; och sedan Capitalet wid förfallotiden blifwit omsart pä ytterligare sex mänader, hak hela Länet, med den till betalningsdagen uplupne ränta, blifwit äterstäldt, och hwilken ränta endast ' tillfallit RiksgäldsContoiret. Uti de för RiksgäldsContoiret utfärdade Im structioner förekommer wäl icke någon anledning ders till, atr Contoiret wid hwad tillfälle som hälst, fluk» le bispringa nägot främmande Werk med penninge» försträckningar; men dä ifrägawarande Län till allmänna MagazinsDirectionen, haft till föremäl att rädda ifrän hungersnöd flere tusende Medborgare, har StatsUtstottet, enär Contoiret, utan att förlora pä berörde utläning, twärtom wunnit nägon fördel genom den influtne räntan, trott sig icke böra fästa nägon anmärkning wid Herrar Fullmägtiges åtgärd, ehuru StatsUtstoltet, till afböjande af möjeliga mistbruk, i framtiden ansett nödigt, att Uti de Jnstrucs tioner, hwilka för RiksgäldsContoiret komma att utfärdas, andre försträckningar än Riksens Högloft, Ständer särskildt stadga, alfwarligen förbjudas. Den 18 November. Är 1802 updrogo Herrar Fullmagtige ät Banquiererne kre^o L Coirip. i Leipzig, a't för RiksgäldsConcoiretS räkning anstasia et Län af Eu och en half million Riksdaler Tystt Conventions-mynt.
Om uppgift öfroer äganbe fartpg, fe §. 85* §• *3* 23rpggare, jpanbtmerfare od) anbre förut icfe uppräfnabe 23orgerS» män gola, mcb bibebädanbe af ben i admänbet faggädbe grunb, tid gern procent af inf omgen taperad, meb lebning af nebangäenbe tid när» mare rättelfe faggäobe (Hafigcation, nemligen: 3 ©todbolm cd) ©ätteborg: gjerton (Hager: -— 9t:br 350: gcrga plågen Slnbr.a tito Xretje tito gjerte bito gemte bito ©jette bito ©junte bito åttonbe tito ationbe bito Sionbe bito (Sflofte bito tolfte bito Srettonbe tito gjortonbe tito 250: 200: 150: 120: 100: 75: 60: *5*- 35: £5: 20: 15'. 10: 12 ftrt. II. 5- 13. gSrfla Slafen Stntra tito Xrebje tito gjerte tito gemte tito ©jette tito ©junte tito Stttonte tito lionté tito lionté tito Sdofte tito tolfte tito g8r(?a Slafen Stntra tito Sretje tito gjerte tito gemte tito ©jette tito ©junte tito Stttonte tito 9?ionte tito Xionte tito gfirfla Slafeit Stntra tito Sretje tito 3 Qtäberne af ,S<$rtfa Claren i Solf Claier: 9i:tr 3 ©tjerne «f 2tntra Claren: 2io Slafer: 3 ©t46erne af Cretje (Zlaben: €TZto Slaf er: Stntra tito
”Nej, Celestine, du får ej stiga upp ännu – ej ännu, goda flicka”, yttrade den unge krigaren, under det en plutonsalfva kyssar smattrade – icke på Celestines mun, icke heller på hennes lockar, men på hennes krigarens mustacher hade försvunnit och man såg blott hans ögon framskjuta öfver täckranden ”Du har ej fått sofva på hela natten, stackars gosse”, ljöd det från Celestines läppar, kring hvilka ett skälmskt småleende fjärilslikt sväfvade. ”Ack, Celestine! hvarföre drömma sofvande, då man kan drömma vaken! När jag ser in i dina ögon och betänker, hvilka lidanden du utstått, stackars flicka, är jag färdig att fråga, om du väl kan vara samma Celestine, hvars öden tillvunnit sig en nästan lika så stor ryktbarhet, som din vän Saras. Hafva sorger speglat sig i dessa ögon, så hafva de likväl ej i dem förmått inlägga en enda skugga. Att se dem tillslutas, hvilken jordisk salighet! – att se dem öppnas, hvilken himmel! – Men, Celestine, förhåller sig allt verkligen såsom författaren till det andra Det går an, hvilken ligger derpå bordet, utmålat? Du på spinnhuset, Celestine! omöjligt en hopspunnen dikt är det inte så – svara Celestine – författaren har ljugit – ljugit så snabbt som en häst trafvar.” ”Nej, Gustaf, han har ej ljugit; men om du vill veta, hvem som satte mig dit, så var det han, just han, denne författare, som på detta nedriga sätt sökte blifva af med mig.” Celestines sköna anletsdrag vanställdes förfärligt, och en högröd färg trängde öfver hals och barm, i det hon utsade dessa ord. ”Och denne var dertill djerf nog att i tryck framställa dina lefnadsomständigheter! Vore han adelsman eller ägde Kongl. fullmakt, skulle jag utmana honom till strid på lif och död”, ropade löjtnanten, resande sig upp i sängen och utsträckande med en teatralisk gest sin högra arm – ja, jag skulle –”
Orsakerne härtill voro, dels att mer än 100,000 R:dr sportelinkomster, som förut helalts af de trafikerande, nu öfverlagits af tullverket, dels nedsättningen i ulförselstullen å vissa hufvudarliklar, dels den naturliga minskning i införseln och således i tullinkomsterne, hvilken måst blifva följden af ett minskadt värde af vår förnämsta exportartikel, jernet. Ehuru jag är för egen del öfvertygad, att denna minskning i exportvärde skall upphöra, när vära tillverkare hunnit, genom en förbättrad och omsorgsfullare beredning, återgifva det Svenska jernet dess fordna begärlighet, sä fordras härtill tid, och intill dess kan man således icke hoppas de gamla förhållandenas återställande. Emedlertid då statscassan icke lärer kunna tåla en så stor minskning i dess tullinkomster, och trafiken utan ökad känning kan bära den tillökning, som motsvarar dess lindring i sportler, torde man böra tillse å hvilka artiklar en sådan tullförhöjning ändamålsenligast kan äga rum. De egentliga cassaartiklarne, som nu äro ifrågasatte, äro caffe, socker, tobak och vin. Caffe bärer nu en tull af 3 sk. per $, men då f af hela införseln inkommer omedelbart dels från Brasilien, hvarvid 25 proc. lindring åtnjutes, dels från Ostindien, med en lindring af 33jproc., så skulle en förhöjning i den nominella tullen af 1 184 Den 11 Januari f. m. sk., i öfverensstämmelse med hvad jag i motionsväg föreslagit, för störsla delen af Rikets införsel (den från Brasilien) sälla den verkliga tullen på 3 sk., eller ungefär lika med hvad den är i Norrige (3 sk. N. Sp., efter paricurs, 3^ sk. Sv. B:co per få Norrsk vigt eller circa 1 f. få Sv. v. v.).
Tal Allmänna Besvärsoch OeeonomieUtskottet har frän Högloft. Ridderskapet och Adeln blifvit remitteradt elt af Herr Montgomerie, Fabian, till nyssnämnde Riksstånd ingifvet Memorial, deruti han, sorn fristat uppmärksamheten å det oroande och andakten störande i bruket inom Svenska Lutherska Församlingen, att, midt under Gudst jonsten, uppläsa kungörelser, efterlysningar och publicationer af alla slag, liar hemställt, att Rikets Högloft. Ständer ville utverka ett Nådigt påbud, som förordmde, det förenämnde kungörelser borde af Bresten från Predikstolen, straxt efter hela Gudstjenstens slut, uppläsas. Hvarförutan det Högvörd. Preste-Ståndet till Lag-Utskottets handläggning, genom remisser, öfvgrlemnat följande aine Memorial: 1:0 Af Biskoppen Herr Doctor Faxe, som anfört, att livar och en, hvilken gör Bih. till Riks. St. Bav. #. Otc. Utsk. XJil. K.o i*. sig rigtig reda för det Christligt alfvarliga och andaktsfulla, som tillhörer de stunder, då Guds ord förkunnas, de heliga Sacramenterne utdelas, och den .offentliga bönen uppsändes till den Högste, skall inse olämpligheten att i dessa heliga förrättningar inblanda kungörelser, efterlysningar, underrättelser om Aucliöner och de mest obetydliga småting, m. m.; hemställande Herr Biskoppen, att något annat sätt måtte utfinnas för dessa kungörelsers afkunnande. Det tjenligaste och mest ändamålsenliga vore, i Herr Biskoppens tanka, att de upplästes på Kyrkogången, efter slutad Gudstjenst, eller ock i Socknestugan, der sådan finnes, och der Pastor och Församling derom öfverenskomma.
Den, som anser den af domprosten Laurenius väckte motion om låne-understöd af allmänna medel för reparation af Linköpings domkyrka icke höra tili någon Rikets Ständers åtgärd föranleda, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, hafva Rikets Ständer bifallit, att af allmänna medel ett låne-understöd, stort 20,000 r:dr, anvisas till reparation af Linköpings domkyrka under iakttagande af de vilkor, i afseende på kapital-afbetalning och ränta, som af Rikets Ständer vid innevarande riksdag blifva i allmänhet bestämda för lån af statens medel. Stockholm den 13 Juli 1848. STOCKHOLM, TRYCKT HOS MARCUS & CoMP. 1848. 'Slats-V ishot tets Memorial, N:o 259. Ank. till Exp.-Utsk. den 15 Joli, kl. 8 f. m. Memorial med öfverlemnande af förslag till r.sta afdelningen utaf det nja reglementet för Riksgälds-kontoret. (R:gs. Afd.) Ehuru åtskilliga frågor, hvarom stadganden i Riksgälds-kontorets nya reglemente böra meddelas, ännu icke blifvit af Rikets Ständer slutligen af* gjorda, har Stats-utskottet likväl, för att äfven i afseende på delta ärende söka bereda möjligheten af de ännu återstående riksdagsgöromålens skyndsamma afslutande, ansett sig böra underställa Rikets Ständers granskning och fastställelse de delar af Utskottets förslag lill nämnde reglemente, som, på grund af redan fattade beslut, hittills kunnat uppgöras; och får Utskottet derföre, till en början, härmedelst öfverlemna förslag till de §§, hvilka handla om Riksgälds-kontorets skulder.
Decorationer, Platåer med tillbehör, äfvensom ornamenter ej specificerade, förbud eller ock 100 procent. Dricka, Porter samt Öld och andra slag, förbud. Fläsk, 66? procent eller 2 R:dr Lisp. Flätor till hattar, 5o procent eller 6 R:dr 3a sk. ti. Fransar, Galoner och Snören af alla slag, förbud. Gardiner, Rull-, af målad bomullsväfnad, förbud. Garn, Bomulls-, färgadt, turkiskt rödt 10 sk. ti, allt annat 24 sk. ti. Camél-, ofärgadt, otvinnadt och odubbleradt 12 sk. ti; färgadt, tvinnadt eller dubbleradt 1 R:dr ti. Kamullseller Redgarn: ofärgadt, otvinnadt och odubbleradt 1 2 sk. ti\ färgadt, tvinnadt eller dubbleradt 1 R:dr ti. Linne-, ofärgadt 18 sk. tifärgadt 3a sk. ti. Segeloch Bind 16 sk. ti. Gippsarbeten, ej specificerade, förbud. B evil In ings-Ut skottets Betänkande, N:o 12. 7 Glas, af alla slag, 5o procent, men förbud för Ljuskronglas samt Spegelglas, rå och oslipade, eller s. k. glas-ämnen. Handskar af alla slag, förbud eller och 100 procent. Hattar af alla slag, 100 procent. Hudar och Skinn, som ej inbegripas under Pelsverk: oberedda, torra, 4 sk. U. Humla, 2 R:dr 24 sk. Lisp. Häktor, bakar och hyskjor, förbud. Hängslen, förbud. Kläder af alla slag, förbud. Knifvar, bords66? procent. Kopparstick, Estamper och Lilhografiska arbeten, 16? procent. Korgar af alla ämnen, 66? procent. Korgmakare-arbeten, ej specificerade, 66? procent. Kreatur: Hästar utom Hingstar, 16 R:dr 32 sk. st. Oxar 16 R:dr 32 sk. st. Kor och Ungboskap, 6 R:dr st.
När den stått så 2 a, 3 veckor, kokas en lag af 425 gram (1 tS) socker till 425 gram saft (d. v. s. lika vikt socker och saft,) som förut silats upp i en porslinsskålDen heta sockerlagen, som bör vara simmig, hälles till saften och omröres flitigt, tills den kallnar. Står öfver natten, hvarefter den buteljeras. Olga. Lemonad. (1 kanna) 2 liter 6 deciliter uppkokt källvatten blandas med (1 S&gt;) 425 gram socker och 1 butelj franskt vin samt saften af 1 citron. Med is uti är drycken god och läskande. Bröderna^Åhgren Husgerådsmagasin 3 B Hamngatan 3 B. Nyheter för köket. Nytt subskriptionsverk på Adolf Bonniers förlag. G-odtköpsupplaga af praktverket Samlade Skaldeförsök Engelsk Af detta arbete, som utgifves fullständigt till julen i p I ^0fT 10 h ä f t e n å 5 0 ö r e, ' " ^H® ha första och andra s. \ häftena utkommit. Nationett praktverk i godtköpsupplaga. Möblerna. Lätt sätt att bona. 1 liter terpentinsprit upphettas tillsammans med ett stycke hvitt vax, så stort som en valnöt, och af blandningen stryker man med en yllelapp ett tunnt lager på det som skall bonas. Då blandningen torkat något litet, gnider man efter med en torr lapp. helylle, dubbel bredd, slät o. fasonerad, u t m ä r k t till k l ä d n i n g a r, TT undertecknads handarbetskurs mottagas elever i alla sorters finare broderier och sömnader samt märkning, knyppling, makramé, snörmakeri och filet-guipure m. m. Alla sorters uppritningar utföras. Knyp peloch broderimönster säljas. Färdiggjorda arbeten finnas till påseende. Lektioner i pianooch guitarrspelning meddelas äfven. Stockholm, Norrlandsgatan 31, 3 tr. r2B9i] MAGDA KEIHPE. K r. 1,75 P lianinos, Flyglar &amp; OrplTillkännagifvande.
Han hade sjelf varit ute på förmiddagen och köpt ett halft skålpund af det bästa han kunde komma öfver, och han hade uttryckligen förbehållit sig att värdinnan utan hänsyn till sina egne principer för kaffekokning skulle lägga det alltsammans i kitteln. Han ville prestera ett riktigt öfverklasskaffe. För öfrigt bestod kalaset af en flaska Maraschino och ett franskt päron pr man. »Litet men godt, det är min hufvudprincip», sade han. Det blef ett riktigt trefligt litet kafferep, alldeles i fru Zimmermanns smak. Der var en frihet från tvång, som verkade behaglig. Hon märkte att hennes närvaro icke på minsta sätt utöfvade något tryck på sällskapet och detta gaf åt hennes sätt en uppsluppenhet, som hon icke känt på mycket länge. »Hvad du är vid godt humör i kväll!» sade sonen. »Det käns så skönt att få vara menniska», svarade hon. »Det här är ju nästan icke som om det vore Stockholm». »Jag kan inte fatta att det kan vara din mor, gamle», sade konstkritikern till William. »Naturligtvis», replikerade Wille godlynt. »Det hör ju inte till ditt fack.» »Nej, men det är också ett fenomen, att en gubbe har en så ung mor.» »Hvar har ni er fru?», frågade fru Zimmermann herr Hedström. Han såg en smula förlägen ut. »Hon är hemma, sade han till sist!» »Hon törs inte gå med till en så erkändt omoralisk ung herre, som Wille Zimmermann», upplyste herr Wahlberg. »Åh törs...» protesterade herr Hedström saktmodigt, men man kunde se på honom att den andre träffat hufvudet på spiken. Hänpå aftonen följdes hela sällskapet åt till Grands grop, der man superade. Och klockan var nära tolf när fru Zimmermann, eskorterad af unga herr Wahlberg, stod utanför sin egen port på Söder. Herr Wahlberg hade gjort sig så angenäm som möjligt på hemvägen; och när han räckte handen till afsked sade han: »Jag skulle väl inte få lof att göra en visit en af darna för att få fortsätta bekantskapen?» »Jo, gerna. Ni är välkommen.» Hon hade ingenting emot att odla bekantskapen med herr Wahlberg; tvärtom.
Erfarenheten har nemligen iart och skall allt framgent gifva vid handen, att i ett land, hvars tillgångar ej tillåta uppgörandet af en Sjoförsvarsplan annorlunda, än beräknad för en ansenlig tidrymd, planens fullföljande blir en omöjlighet, emedan uppfinningarne och förbättringarne, som i vår tid raskt följa hvarandra, icke kunna förutses, men ändock nödvändigt måste tillgodogöras, så framt vapnet skall bibehållas verksamt. I följd deraf måste ock de flera år i förväg gjorda beräkningarne slå fel, summorna öfverskridas och planen i större eller mindre mån frångås, den må på sin tid vara huru väl och utförligt uppgjord som helst. Annat vore förhållandet, om Sverige egde förmåga att, såsom nyss England gjort, besluta nybyggandet på en gång af icke mindre än 23 linieskepp, att vara färdiga inom nästa år, eller såsom Frankrike, hvilket land sedan år 1832 ökat sin Flotta med icke mindre än 116 ångfartyg, deraf 38 skruflinieskepp. Såsom det är, tror jag den riktigaste planen vara, att underhålla hvad vi ege och dessutom, sedan numera öfvertygelse!! stadgats om nödvändigheten af sjöförsvar så utom som inom skärgården, med rättvis och klok fördelning emellan sjövapnets deraf betingade båda delar, i den mån tillgångarne det medgifva, nybygga fartyg af de klasser, som af sjökrigsvetenskap och erfarenhet hemma och hos andra nationer erkännas vara tidsoch ändamålsenliga. Jag ämnar fördenskull, med hänsigt till de betydliga summor, som vid förestående
Hennes konstnärsskap är barn af en annan tid än den närvarande, de roller, hon fick öfva sig på, de uppgifter, hon lärde sig se upp till, voro af annat slag än de, som nu lämnas till unga primadonnaämnen. På den tid, då mamsell Jacobson — som hon hette före sitt giftermål med hofkamreraren Daniel Hwasser — kom till teatern, var det ' den stora konsten, som härskade på nationalscenen. Det högre dramat utgjorde vid sidan af operorna spellistans hufutglfvare: HELLBERG. Utgifningstid: hvarje helgfri fredag lösnummerspris 15 Br » (vid kompletteringar). Boktr.-Aktieb. Aiisioiispris; 35 öre pr nonpareillerad. För » Platssökande » o. » Lediga platser » 25 öre för hvarje påbörjadt tiotal stafv. Utländska annons. 70 öre pr nonp.-rad. Hwasser. vudsakliga inhebåll, skå- despelarne voro mera vana att bära riddarmanteln och borgjungfruns kjortel än att slita sina egna kläder på scenen. Komedien betraktades som en bisak, en förströ- else för såväl skådespelare som för publiken på mellanstunderna mellan det allvarliga arbetet. Den stora repertoaren höll den stora stilen uppe — modifierad hos de unga förmågorna af en allt mera framträdande sträfvan efter naturlighet i uppträdandet. Men den moderna, romantiska dramatik, som särskildt ifrån Tyskland trängde sig in på de svenska scenerna,och som där upptog ett betydande utrymme vid sidan af det klassiska skådespelet, den frestade till uppstyltning och till förkonstling mera än till enkel storhet i stilen. Sedan Elise Hwasser gjorde sina första lärospån i täcka småflidfcsroller i komedien, befann hon sig snart nog försatt midt upp i det stora, dramat. Hon fick under årens lopp spela Desdemona och Ofelia, Tekla Wallenstein och Egmonts Clärehen, men Det är så ljurligt att följas åt För två, som vandra tillsamman gärna, Ty det förkortar den längsta stråt, Och mörkret skingras af hoppets stjärna. N. också Jane-Eyre, Syrsan, Ladyn af WorsleyHall.