Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid förnyad föredragning af Lag-Utskottets utlåtande, N:o 65, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets betänkande, JN:o 14, öfver dels Kongl. Maj ts Nådiga Proposition, angående förändrad lydelse af 1 § i 23 Gap. Alfda Balken, och tillägg till 7 § i 20 Kapitlet samma Balk, dels ock väckt motion om inrättande af Förmyndar-Kammare, blef samma utlåtande af Bonde-Ståndet ogillad t; hvaremot Ståndet, såsom sin mening, antog den af Herr Grefve Mörner, C. G., Herr Eklund, Herr Lagergren, , Johan August Zetterberg från Stockholms, Nils Nilsson från Werm - Prot.-Uldrag, den 5 Februari 184b. 617 Wermlands, och Carl Ersson från Westerås Län, emot samma utlåtande, afgifna och dervid fogade reservation. S. D. Föredrogs och bifölls Statsoch Bevillnings-Utskottens på bordet hvilande utlåtande, N:o 38, i anledning af väckt motion, angående personliga skyddsafgiftens användande till folkundervisningens befrämjande. S. D. Banco-Utskoltets på bordet hvilande memorial, N:o 38, angående Revisionen af Låne-Contorens i Götheborg och Malmö, samt
Våra följeslagare stodo obeslutsamma här och där och väntade på vätt befallningar. Endast Poklewskij sprang uppretad omkring och sökte efter en passage. — Det finnes ingen! — ropade han förgrymmad. Skälmen har tagit vägen genom klyftan och klättrat upp därifrån. Vi måste gå en omväg. Men att gå en omväg var det samma som att gå tillbaka. Att stiga ned i afgrunden från vår klippa och därifrån klättra upp på andra sidan var omöjligt, emedan stup-ningarne voro nästan lodräta. Vi voro i förtviflan och visste icke hvad vi skulle företaga oss. Att gå tillbaka, när den gamle hade endast ett hundratal steg till skogen — syntes tokigt. Icke desto mindre skyndade sasiedatelen, fiskalen och manskapet tillbaka för att söka en omväg genom klyftan. — Ah! gnisslade Poklewskij, i det han kastade sin keppi på marken och lade sig själf därpå. Isprawniken stampade i jorden. Vi kunde icke &lt;5 fram ett ord. Våra bekymmer voro förfarliga. Till vår förvåning stannade gubben plötsligen och satte sig. Han var ögonskenligen mycket uppskakad och kändesig därtill tydligen i säkerhet Skogen var inpå honom, och hvem kunde följa honom i denna ändlösa, tjocka, ogenomträngliga skog, nvarest han utan tvifvel kände hvarje vrå? Men att intränga i den var dock icke så lätt t. o. ra. for unga personer. Det fordrades stor skicklighet och vana att stiga ned för dessa halkiga, glatta klippafsatser. Den gamle visste det och satte sig därför att hämta krafter. Han satt på en nästan otillgänglig ö, omfattande knäna med händerna och med nedsänkt hufvud, utan att ens se upp, liksom han ej alls bekymrat sig om oss. Man skulle icke kunna tro att det var en flykting, utan en vanlig vandrare, som hvilade ut efter sin vandring. Han såg ej ens upp. Isprawniken hotade honom med fingret, Poklewskij nedkallade hundra tusen d ... r öfver honom och damerna yttrade högt sin onåd öfver hans fräckhet, men han syntes ingenting höra, ingenting se. Detta lugn, denna nästan hånande, föraktliga sorglöshet endast ökade vår förbittring.
Upplästes det Särskildta Utskottets Betän kande, af den 17 dennes, angående öfverklagad förlägenhet i Allmänna Rörelsen och förslag till inskränkning af umbärliga utländska varor, m. m., jemte dervid fogade s:ne särskildta yttranden. Lades på bordet} och blef sedermera, under detta plenum, i likhet med ett af det Vällofl. BorgareStåndet, genom ProtocollsUtdrag af denna dag, meddeldt beslut, äfven af Ridderskapet och Adeln beslutet, att detta Betänkande, till utdelning inom RiksStånden, skulle , af de till Riksdagskostnaderna anslagna medel, genom Särskildta Utskottets försorg , till trycket skyndsamligen befordras. Upplästes och lades på bordet StatsUtskottets Betänkande, af den 17 Juni, angående åtskilliga omständigheter, som äga sam - t 492 Den 20 Juni. manhang med regleringen af Rikets Penning, väsende, jemte ett af Utskottets pluralitet godkändt förslag af Majoren Påhlman, samt sär* »kildta yttranden af åtskilliga Utskottets Ledamöter. Remitterades till BancoUtskottet, att skyndsamligen sig utlåta i de delar Bankens biträde röra. Herr von Schultzenheim, Daviel, hade inlemnät följande : Ödmjukaste Memorial. Höglofl. BancoUtskottet behagar, i Betänkandet om publiciteten af Banco Sedelstockens belopp, anföra att Herrar BancoFullmägtige i målet hörde blifvit, och att de, med undantag af 2:ne Ledamöter, den yrkade publiciteten afstyrkt; sorn icke dessa Riksens Höglofl. Ständers constanta Deputerades eller Fullmägtiges yttrande blifvit bifogadt, får jag vördsamt anhålla, att detsamma, jemte de 2:ne särskildta vota, af Höglofl. Ridderskapet^ och Adeln benäget infordras. Bifölls.
IX. B. 68, 105 A. lil. E. 324 Jernkontoret, om fortfarande af Kreditiv för detta å Rikets Ständers Bank. I. R. 334. Se vidare Banko Utskottets Memorial N:o 37. Jernvägarna i Rikets Stapelstäder, angående väckt fråga att anställande af tulltjensteman vid dessa, för ntöfvande af särskilda kontroller, måtte upphöra, samt att af derigenom uppkommande besparing skäligt arfvode måtte lemnäs åt våg-bet/enirtg för ökade göromål. VIII. B. 368, 413. IX. A. 18. Jernvägs-bolag. Nora Ervalla, om ett ytterligare lån af allmänna' medel åt. III. 44, 79 R. 80 X. B. 294, 327, 348. A. 354, 364. XI. U. 85. A. 115- U. 288, 303. E. 331- Jernvägsanläggning från Borås till vestra stambanan, om statsbidrag till. III. 44, 70. E 428. — mellan Köping och Hult, angående Statens medverkan för fullbordande af. III. 44. 55. R. 68. XI. B. 327. 331. A. 354, 355. U. 393. A. 399. U. 440, 443- E. 428. — mellan Köping och Hult, angående begärd utsträckt rån tegarant i m. m. för Kongl. Svenska Aktiebolaget för. Se Statsutskottets Memorial N;o 260. (2:o). — mellan Köping-Hults-banau och Lindesberg, angående låneunderstöd för. II. 61. R. 454. XI. B. 131, 134 A. 141. E. 445. — mellan Köping och Uttersbergs Bruk, om beviljande af lån till. II. 53. R. 56. lil. 44 70.
Öppnades jemväl Hrr Electorers listor vid val af en suppleant i Stats-, och 2:ne suppleanter i Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk.; och hade dertill blifvit utsedde i Stats-Utskottet: efter N:o 121, Hr Hjerta, Carl Johan, N:o 2183. Hr Gripensvärd, Jakob Olof. Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottet: efter N:o 2144. Hr Rosensvärd, Johan Henrik, och N:o 1975. Hr Scheffer, Per Henrik: N:o 2232. Hr Fredenstam, Mathias, och N:o 304. Frih. Fock, Alexander Georg, med hvardera 14 röster, och efter verkställd lottning sins emellan, ang:de den ordning, i hvilken de böra som suppleanter ingå. Hr Leijonanker, Fredr. Wilh. Erik Carl, hade inlemnat följande mern.: Kommenderad att i tjensteärenden afresa från hufvudstaden, får jag hos R. o. Ad. vördsamt anhålla, att, med bibehållandet af min riksdagsmannarätt, få afsäga mig ledamotsplatsen i BankoUtsk. Bifölls. Upplästes jemväl följande af Hr Uggla, Carl Gust., ingifna mern.: Tvungen af enskildta angelägenheter att lemna riksdagsorten, anhåller jag vördsammast, att med bibehållande af min riksdagsmannarätt, få afsäga mig förtroendet att vara ledamot i Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. R. o. Ad. biföll äfven denna anhållan; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Electorer att sammanträda till val af en ledamot i BankoUtsk. efter Hr Leijonankar och en ledamot i Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. efter Hr Uggla. Upplästes följande af Hr König, Carl Fredr, inlemnade mern:
Tre millioner R:dr Banco, men icke mera upplånas, än som i löreskrifven låneväg kan åter utgå.” Utskottet, jemväl inseende fördelen deraf, att Banco-fullmägtige ega rättighet att för Banken upptaga lån, får, i öfverensstämmelse med hvad Fullmägtige föreslagit, härigenom tillstyrka, att Banco-fullmägtige måtte berättigas att, inom gränsorna af det i ofvanintagne 200 §. bestämda belopp af 3 millioner R:dr och uppå de i samma §. stadgade vilkor, af allmänheten upptaga lån, när det för Banken så kan pröfvas nödigt, dock under förbehåll, att denna upplåning endast må begagnas, när utomordentliga uttagningar å Depositionse!ler Creditiv-räkningar, eller ovanligt tillitande af lånen på rörlig pant dertill kunna föranleda, men ingalunda för någon tillökning uti de till permanenta belopp bestämda lånefonder. Stockholm den 11 Mars 184 r - BancoU[slottets Betänkande, lV:o i58. Reservationer. Åf Friherre Stjernstedt, Th.: ”Då jag dels i åtskilliga punkter varit af olika tanke med Utskottets majoritet, dels i andra anser det nu afgifna vigtiga Betänkandet mindre fullständigt, får jug härmedelst beledsaga detsamma med följande erinringar. Börande i:sta punkten, eller den anmodan, att
Det till-låtes i allmänhet icke att andra slags varor uppläggas på privat transitupplag än sådana, som icke få tagas på kreditupplag eller sådana, för hvilka icke medgifves frånskrifning på kreditupplag, då de derifrån utföras. För dylika varor * I Danmark erlägges numera till följd af lagar af den 4 juli 1863 och (len 11 mars 1865 hvarken utförseltull eller trausitotull. användes det privata transituppplaget ganska mycket. Sär-skildt med afseende på handeln på Sverige, Tyskland och Island lärer detta transitupplag ega betydelse. Enligt ofvan nämnda årsberättelse uppgingo de summor, transitupplagets begagnande i Kjöbenhavn fritog handlanderna från att stå i förskott med eller från att, i händelse af återutförsel, rent af förlora under år 1878 till 332,725 kr. 99 öre och under år 1879 till 311,017 kr. I samma arbetsbe-rättelse yttras: Det lider knappast något tvifvel, att, om det icke på detta (genom pirivat transitupplag) eller annat sätt lemnades de handlande tullfrihet för transiterande varor, skulle transithandeln med åtskilliga uppräknade och i synnerhet de bland dem högst beskattade varorna alldeles upphöra, hvilket tydligen skulle förorsaka förlust icke allenast för de handlande sjelfva, utan äfven för åtskilliga andra, som få sysselsättning till följd af en sådan omsättning. Oaktadt innehafvaren af privat transitupplag, såsom ofvan är nämndt, icke eger tillträde dertill annat än i tull-tjenstemans närvaro, granskas varubehållningarne på sådana upplag af tullen temligen ofta, minst fyra gånger om året, nämligen snarast möjligt efter hvarje qvartals utgång. I sammanhang med frågan om transitupplag an märkes, att proviant, stenkol i ångfartyg derunder inbegripet, som inländska eller främmande fartyg medföra från främmande eller tullfria orter, är fri från införseltull, såvida provianten antingen qvarblifver i fartyget eller vid ankomsten upplägges på transitupplag och sedermera åter utföres med samma fartyg eller på annat sätt till främmande eller tullfritt ställe. — Vi öfvergå nu till redogörelse för kreditupplag.
Han förmenar, att jag då skulle hafva uttalat något obetingadt gillande af den collegiala formen och alt jag derföre, att denna form ifrågasattes att blifva modifierad i detta speciella fall, icke velat ingå på SlatsUtsk:s första hemställan i ämnet; men detvid får jag göra 2:ne anmärkmr, den ena alt jag var då, såsom jag ännu är, ganska hushållsaktig och sparsam för Statens räkning och ville icke förorda utgifter, som icke syntes motsvarade af öfvervägande fördelar; och för det andra, om jag då yttrade mig för bibehållande af Bergs-Colhm i dess ditlillsvarande organisation, så egde jag icke då i afseende på Bergs-Colhm den erfarenhet, som vi nu sedan de år 1845 vidtagne författningar, i afseende å jernhandteringen, hunnit stadga sina resultater, kunna ega om obetydligheten af Colhii verksamhet. Hvad beträffar den af Frih. af Ugglas anmärkta skiljaktigheten emellan Gr. Lagerbjelke och mig uti upfattningen af Utsk:s hemställan, så har Gr. Lagerbjelke redan afgifvit ett svar, hvaruti jag instämmer, och visat alt denna förmenta skiljaktighet låter sig ganska väl förklaras, samt består mera i ord än i sak. Jag förnyar min anhållan om bifall till Utsk:s förslag. Hr von Troil, Sam. Gust.: Vid denna frågas behandling inom StatsUtsk. har jag förgäfves fästat upmärksamheten derpå att en viss del af den Kongl. Propos. icke blifvit af StatsUtsk. besvarad. Det är nemi. icke blott i fråga om dessa 800 R:dr, som StatsUtsk. icke lemnat något svar. Visserligen har en talare yttrat att dä StatsUtsk. häröfver icke uttalat sig, så egde K. M. rätt, om Han funne för godt, att taga dessa 800 R:dr af anslaget till befrämjande af Bergsbruk i allmänhet. En annan talare har ansett att i StalsUtsk:s yttrande låg ett bestämdt afslag å K. Ri:s Nåd. Propos.
Och ehuru LandtTullen samt Accisen icke annorlunda än som consumtions-afgift ar alt anse, hwaraf följer atk personalen wore den mäst räktwisa grund för ersättningens fördelning, hafwa likwal Utskotten med afseende dera, att Städernes Handlande och Närings-Jdkare ärv i tillfälle att ä sin handel och borgeliga rörelse - Den 5 Februari!- 29Z relse återtaga hwad dem m-ra alaggcs än efter berörde princip i mon af deras personal ställe belöpa, funnit stäligt att föreslå, det denna Bewillning utgöres kill ena hälften af Landet och den andra af Städerne eller med 60,020 R:d. hwardera, i hwilken proportion jcmwäl den nedsättning i Summan, som genom besparing i Tull-Betjeningens Löner eller eljest framdeles kan ske, följakreligen kommer Land och Städer lill godo. Till reparation emellan Städerne af den ä dem belöpande Summa haftva Utskotten upprättat det project, som under N:o 4 bifogas, warande harwid sä nial Städernas Clastiftcation och Mantalstrifne personal, fom ock deras handels rörelse och andre mer eller mindre fördelaktige omständigheter jemte de be» lopp, hwanill Landt-Tulls och Accis Upbörden r hwarje Stad hitintills influtift tagne till beräknings grunder, samt billigt afseende tillika gjordt ä de befrielser frän Tull och Accis, som wiste Släder efter ferskilde Författningar ätnjulit och kommer af de 25,022 R:dr., hwarrill Qwarn-Tullen i Stockholm, Götheborg och Carlscrona sig bestigit, sä mycket fom swarar emot Mantals-penningar, der arr upbara i lila förhällande som annorstädes, samt i alla Städer enahanda summa, som hittills under namn af Saluaccis utgärt af wiste näringar att uttaxeras, men allt dee öfriga innefattairde husbehofs Accis och LandkTull att inom Städerne fördelas i den mon Jnnewänarne kunna finnas draga fördel af Landt-Tullarnes afffassande.
I^lujlt vilie bo8 Kilret8 8!8ncier viri lnstundgnde Kili8dgg före8lä> gtt de vid -^rbet8- oe!> Lorrection8-Inrättninggrns l kilret gn8tällde, meri be8tämde grlvoden for8edde ^endtemän wä 1örir1grg8 berättigade att, iiirg meri öfrige 8tsten8 Iiimbet8- oeb 'lfjen8tem8n, oeb uncier de l allmänbet, i skeende pä älder oeb tjen8tetid, gällande tore8lrri5ter viri »fgäng krän tjen8ten, uppfdra8 ä Allmänna Indragning88taten, till ätnjutande ak p6N8ion till belopp, 8varande mot rlerg8 nu innebakvande arkvoden. Lx ^rotoeollo 6. 5 a/ 0/1-6/' //anc/e/x00// ^/ntt/roe-^/onl/en ^ ///?/- /et ////oo //«//v -I//,// /vo/rnn^en / // ^>6oo/>//o///rl ^>7ott cle/r 2/ ^//////o/'/ ^ ä rvr, r 3 ucle:
Jag vill blott taga mig friheten fästa uppmärksamheten derpå, alt frågan blifvit begärd på bordet och, i anledn. deraf, till Hr Frih. o. Landtm, samt R. o. Ad. hemställa, huruvida icke R. o. Ad. skulle vilja medgifva, att discussionen uppskjutes till nästa plenum, hvarförinnan man äger tid att närmare öfverväga saken och stadga sin öfvertygelse derom. Hr Lagerhjelm, Pehr: Utan att afvakta den period, då en national-ministere för fattigvårds-ärenden kunde blifva inrättad, tror jag, att R. St. böra svara på den af K. M. aflåtna nåd. skrifvelsen. Dertill fordras pröfning, och denna pröfning förutsätter, att de personer, hvilka dermed skola sig befatta, måste äga så mycken kännedom i ämnet som möjligt. Om nu vid våra utsk:s sammansättning electorerne icke beräknat specielt sådana ledamöter uti Ekon.Utsk., som noggrannt känna saken; så är det naturligt, att electorerne, vid val af ledamöter till ett särskildt Utsk., kunna taga denna omständighet i öfvervägande och till detta Utsk. utse dertill passande personer, hvarigenom äfven de svårigheter skulle förekommas, som oskiljaktigt vore förenade med ärendets öfverlemnande till flera Utsk. Hvad det beträffar, att ledamöter i de öfriga Stånden icke skulle vara att tillgå för ett sådant särskildt Utsk., så ser jag ej hinder derföre, att någon eller någre af de ledamöter, som befunno sig i något Utsk., der göromålen äro af mindre omfattning, jemväl kunde inväljas i det särskildta Utsk. Jag anser derföre bust och naturligast vara, att ett särskildt Utsk. med ärendet sig befattar, och på hvilket det må bero att föreslå de åtgärder, som kunna finnas ändamålsenliga och nödvändiga. Så väl den K. skrifvelsen som Hr von Rosens, i anledn. deraf, afgifna framställning blefvo hvilande på bordet. Upplästes och lades på bordet K.
I händelse denna punkt skulle vara så definitivt afgjord, som Frih. Oxenstjerna uppgifvit, torde det vara nödvändigt att äfven omnämna hatten; men jag skulle likväl tro, att beskrifningen på sjelfva brännvinsapparaten, genom det beslut, som blifvit fattadt vid det omnämnda utlåt. N:o 7, icke är så afskuren, att icke It. o. Ad. vid detta tillfälle skulle i sjelfva författningen kunna intaga en klokare redaction. Detta är min öfvertygelse om saken; men jag öfverlemnar detta åt R. o. Ad:s ompröfvande i det hopp, att, derest det icke skulle låta sig göra, K. M. vid utfärdandet af författningen täcktes betänka följderna af att vilja följa ett R. St:s beslut, hvilket jag för min del anser vara högst skadligt. Frih. Oxenstjerna: Jag får blott meddela den upplysning, att Bevilln. oell Oecon.Utsk:ns utlåt. N:o 7 med förslag till sammanjemnkn:r af Ståndens olika beslut, rör:de 3 mom. uti utlåt. N:o 5, innehöll, att endast BondeSt. i afseende derpå fattat olika beslut med de öfriga Stånden, hvilka bifallit detsamma, så att hvad Utsk:n i berörde mom. tillstyrkt är att anse för ett R. Sts beslut. H.'Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade instämma i det tillägg, BondeSt. gjort till sista punkten i denna §. Frih. Boye: Af skäl, som jag förut haft äran uppgifva, Ifår jag ytterligare förklara, att jag på det högsta bestrider bifall till BondeSt:s inbjudning. Ilr Stuart: Jag tar mig friheten hemställa, om icke Hr Gr. o. Landtm, tacktes skilja frågorna åt och framställa propos , först på Utskms förslag och sedermera på BoudeSt:s inbjudning. Gr. Horn: Såvida Ilr Gr. o. Landtm, framställer propos. på § i sin helhet, skall jag anhålla att få göra anmärkn:r vid de särskilda classerna. Här står uti 1 morn.:
Den andra punkten, hvarpå jag önskar fästa uppmärksamhet, förekommer i §:n 126, der Utsk. tillstyrker: ”att R. ”St., med förnyande af den vid i834 års riksdag gjorda und. ”anhållan om fullständig inventering af ekvirkes-förråden i Carlskrona, tillika måtte förklara, alt de medel, som för ”detta Den 37 Maj f. m. ”detta ändamåls vinnande äro af nöden, böra, i likhet med ”kostnaderna för andra inventeringar, utgå af riksslatens 4:de ”hufvudtitels anslag för flottans behof.” Så längesedan som först på 1800-tnlet, eller om jag ej minnes orätt, omkring år l8ö5 eller 1806 börjades en inventering. Den fortgick under 3 år, men oaktadt allt bemödande dervid, måste den, då kriget kom emellan, afbrytaSj och efter stora kostnader blef resultatet intet. Sedermera börjades ett pär år derefter en annan inventering, Som verkligen gaf ett resultat. Jag erinrar mig ej precist huru del utföll, men jag tror, att förrådet befanns något större än efter förslaget, och det tror jäg också alltid skall blifva fallet. Men sedermera har Regeringen icke bifallit R. St:s tvänue gånger gjorda begäran i detta afseende, ty det medför den mest onödiga af alla kostnader. Regeringen befalte likväl för 5 ä 6 år sedan att göra en inventering, för alt försöka huru det skulle slå ut vid ett mindre förråd af ekvirke eller plank. Dehna inventering kostade emellan 6 och 700 r:dr. Resultatet blef, att der befanns 160 kubikfot plank iner än förrådet enligt förslaget borde innehålla. Om man nu skulle inventera 200,000 kubikfot ekvirke, så kostade det minst 8,000 r:dr, och jag troidessa penningar vöre bortkastade, emedan jag icke kan misstänka, att ekvirket kunnat komma bort, hvarföre jag Också anser bättre att för dessa penningar köpa nytt virke, än ätt använda dem till inventering af det gamla.
Hofrättens utslag oklandradt. Vid Medelstad Häradsrätt hade år 1843 en ransakning blifvit börjad emot trenne personer, hvilka varit misstänkta att hafva innehaft och undandolt åtskilliga större bankosedlar, som skulle varit Majoren och Riddaren Ankarloo i Nettraby tillhörige, men blifvit vid JR. St. Just. Ombudsm. Emb.-Berättelse lill 1856 års riksdag. 11 — 82 — det å honom år 1827 af Gastaf Carlson och Niklas Carlson förofvade mord af dessa tvä ogerningsman, som sedermera undergått dödsstraff, tillgripne; och då denna ransakning enligt Häradsrättens beslut den 7 Maj 1845 fått bero på framdeles skeende anmälan af målsägare, åklagare eller tilltalade, men målet rörde ett brott af den svåra art, att åtal derå ej ens af målsägare kunde nedläggas, samt derförutan ostridigt bordt finnas att, derest de tilltalade kunde befara att blifva sak fällde, eller målsägare eller åklagare fruktade utgången af ett rekonventionspåstående, ingendera då ägde skäl att påkalla sakens slutliga pröfning, och med allmänna ordningen och lagens helgd i allt fall vore oförenligt, att ett brott af förevarande beskaffenhet, i händelse det befunnes verkligt, förblefve ostraffadt, eller att vid motsatt förhållande den upprättelse uteblefve, som de tilltalade möjligen kunde hafva att fordra, och att ingenting härom kunde lagligen annorlunda för afgjordt antagas, än att målet blefve af laga domstol pröfvadt; har jag, efter härom hos mig skedd angifvelse, låtit anställa åtal emot Domhafvanden för hans underlåtenhet att berörda mål i laglig ordning till slut befordra och genom hufvudsakligt utslag afgöra. Sedan detta åtal blifvit inför Kongl. Hofrätten öfver Skåue och Blekinge utfördt; så har Kongl.
Stats-verkets nuvarande tillgångar medgifva, att, utom de skattskvldige redan tillförene i sådant afseende förunnade eftergifter, ytterligare lindring i detta besvär må kunna vederbörande förunnas, hafva Rikets Ständer ansett sig böra antaga ett förslag, alsedt alt främja en länge önskad och till beiiofvet insedd jemnare och mera allmän fördelning af roteringsbördan samt en särskild lindring för den enskilde rotehållaren, hvadan Rikets Ständer, med bifall till Eders Kongl. Majits ofvanberörda Nådiga framställning om befrielse för vederbörande rotehållare att erlägga beklädnads-bidrag för de i den Nådiga Propositionen uppräknade 18,058 rotarne vid åtskilliga deruti uppgifna indelta infanteri-regementen och korpser, äfvensom för de vid Helsinge regemente varande 1,200 rotar, eller för tillsammans 19,258 rotar, anvisat det af Eders Kongl. Majit i stället äskade erforderliga årsanslag för underhållet af så väl lifsom släpmunderingen, utgörande, sammanlagdt med nuvarande anslaget till lilmunderingen, i rund summa 204,500 Ridr Riksmynt.
Statsanslag vid 1854 och 1857 årens riksdagar Utbetalningar för arbetena under <1855 13,945,000 — 1.717.500 4.152.500 3,525,000 3,681,413 1,524,479 ,1?Jj J1856 m "o 1185i w 11858 ' ■4-S CC AA O 1859 Till Yestra Stambanan från Stockholm under 1859 aflemnade Instrumentalier för Dito under 1858 Fordran af Södra Stambanan från Malmö från 1858 Dito af Södra Stambanan från Fahlköping för lemnade Instrumentalier under 1858. Dito Dito under 1859 Behållning af förrådseffekter. ' 241,850 24- fi4.0 ozi a *o oo <u so 9,099 35,602 129,375 — ci C Öl :rt CJ Ä cä > 71 s Reservpjeser afByggnads-fonden inköpte för trafikens framtida behof Materialier och Inventarier af diverse slag å banan och arbetsför rådet 72,000 s o, o. <1 74,000 138,648 Kontant behållning i kassan Skuld till trafik-kassan 53,000 Summa 13,945,000|— 114,600,892|— 735,214|— O O O _ Anmärkning. Äf ofvanstående beräkning inhemtas, att 655,892 R:dr Runt blifvit utbetaldc Utöfver anslaget, men att fordringar af andra bandelar samt egna behållningen uppgå till 682,214 R:dr, sedan skulden till trafik-kassan afdragits med 53,000 R:dr. Bil. till Stats-Utskottets Utlåtande N:o 86. Södra Stambanan från Malmö. 3 Vid 1854 års riksdag anslagne medel Vid 1857 dito dito