Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kommissarierne kunna Fullmige afskeda och tillsätta andra, när sådant dem godt synes. Jag tror fördenskull icke, alt det finnes något skäl för R. o. Ad. alt afvika från den ordning, som hittills varit stadgad, dock endast med den skillnad, i -afseende på antalet, som Fullmige föreslagit, tillika med den, att båda diskonterna skola förenas under samma direktion, hvilket Banko-Fullmige jemväl föreslagit. Hr Printzensköld! Gr. Lagerbjelke bar upträdt till försvar för BankoUtskis ifrågavande förslag. Han har, såsom bevis på lämpligheten af detsamma anfört, bland annat, det förhållande, att åtskilliga _af Bankens tillgångar utgå i låneväg efter skedd pröfning icke af någon delegerad af Bankens Fullmige, ulan bland ledarnöterne i Bankens Understyrelse. Hr von Hartmansdorff har likväl i detta fall så fullständigt vederlagt lämpligheten af den föreslagna förändringen, att det icke återstår något att i den vägen yttra. Vore Den 28 Oktober f. m. 81 Vöre det fråga om att förändra Banko-Direktionens närvartde sammansättning, skulle jag heldre välja den utvägen att öfverlemna Banko-diskontens tillgångar för Utlåning ål vissa delegerade af Bankens Understyrelse, än jag skulle vilja alt utlåningen skulle komma att uplåtas åt den Direktion, som enl. BankoUtsk:s förslag komme att hildas. Olägenheterna af en sådan Direktion ligger deruti för öppen dag, att den, i följd af beskaffenheten utaf sjelfva Direktionens funktioner, omöjligen kan vara underkastad något juridiskt ansvar för sina handlingar, med mindre än att visas kan att den handlat uppenbarligen mot gifna föreskrifter. Det mäste finnas ett förtroende till dessa personer, och man mäste förlita sig på deras redlighet och derpå, att de alltid söka förskaffa sig de tillförlitligaste underrättelser om de lånesökandes ställning, innan lånen beviljas, med ett ord, att de alltid hafva till sitt förnämsta syftemål att stå på Bankens rätt och bada. Hvad skulle väl nu kunna inträffa genom Direktionens sammansättning pä sätt Utsk. föreslagit?
Vikomten hade äfven besökt den vackra Marietta i hennes försäljningsmagasin, han hade nedlåtit sig till böner för att förmå henne framföra en biljett eller gifva minsta underrättelse om Annunciadas familj, men han kunde lika gerna ha lockat klippan att tala. Marietta såg äfven bedröfvad ut. Det var således någon olycka. Cecco var jemt anlitad, men Cecco sade ingenting annat än hvad han ville säga, tills på tredje dagens afton han förkunnade att följande morgon skulle medföra upplysning för signor vikomt. Det egnaste var att de Ville-Rosny under hela tiden förgäfves sökt få tag i sin engelske vän. Han tog slutligen för afgjordt att denne, som nu åter var alldeles förryckt i åsnan på Vatikanens plattform, hade flyttat upp dit för att närmare studera henne. Ändtligen randades för den bekymrade, af alla öfvergifne vikomten fjerde dagens morgon. Och han hade just slutat att för syns skull intaga en lätt frukost, då Cecco med stor ceremoni anmälde marchesen Gaetano di Montefiori. Ehuru fransmannen fullkomligt visste att han nu fick emottaga sin rival, den som säkert skulle bestrida honom rättigheten att göra den sköna italienskan, som han så högt älskade, till en fransysk komtess, så gick han dock med hela den belefvenhet och utsökta elegans, som tillkommer en Frankrikes son, emot den allvarsamme och kalle romaren. Efter några fraser utan betydelse och sedan Gaetano intagit den erbjudna platsen, yttrade han: – Det är på min slägting prinsessan de Montefioris vägnar, som jag kommer för att uppgöra hennes sons förbindelser till er, herr vikomt! – Hvad vill det säga? Om prins Guilio anser sig ha förbindelser till mig, hvarför kommer han ej sjelf? Af hvilken anledning hafva vi behöft en medlare? – Af det skäl, min herre, svarade romaren bittert, att Guilio Montefiori sedan tre dagar icke står att finna. Man talar ej gerna om sådana saker här. Då en man försvinner från sin familjkrets, afvaktar man hans återkomst. Några underrättelser inflyta vanligen, som kunna vägleda. – Min gud, har någon olycka händt honom? – Olycka ... hvad tänker ni på!
Af Herr Wistrand, A, Hilarion, om ändring i 14 § af Kongl. Förordningen angående fattigvården i riket den 13 Jani 1853. Med anledning af de mångahanda oordningar och mer eller mindre vidlyftiga tvister, som föranledas af stadgandet uti Kongl. Förordningen angående fattigvården i 428 Motioner i Borgare-Ståndet 1865.
Jag är ej bland dem, som tro, att allmänna moralen står på en så låg ståndpunkt, som man Stundom föreställer sig, icke heller att lönnbrännares antal är särdeles betydligt; tvertom är jag öfvertygad, att deras antal är ganska ringa, och de som finnas skola nog påhitta utvägar att i våra bergstrakter kunna drifva sin rörelse. Förseglingen af redskapen är alltså, i min tanke, én alldeles onyttig och högst kostsam åtgärd, och den våda, sorn äf lönnbrännerihandtering skulle uppkomma, ytterst obetydlig; ty det ligger i sakens natur, att den ej kan, om ej möjligen i den aldra minsta scala, bedrifvas, utan att grannar och tjenstefolk derom skulle äga kunskap, och lönnbrännaren skall alltså ständigt befara att blifva, och i de flesta fall verkligen blifva upptäckt och sålunda förfallen till ansvar. Jag skulle vilja hemställa till Utsk., huruvida ej samma bestraffning kunde ådömmas lönnbfännaren, då han med lönnbränneri, vare sig första eller än flera gånger dermed beträdes, sorn den jag menar är bestämd för den som beträdes med fade resan fylleri, att nemi. varda förklarad förlustig medborgerligt förtroende, förlustig rättigheten att få rösta i sockenstämmor, att deltaga i communal-angelägenheter och dylikt mera. Jag skulle föreställa mig, att äfventyret icke vöre särdeles stort att göra ett försök på den8 H. 55 43* D c ii 27 J u 11 i f. in. na väg och alt taga sin tillflykt till den allmänna moralen, i stället för all vidtaga controllör, som äro allt för dyra och mycket dyrare än man kan föreställa sig, och hvarföre kostnaden ej får räknas i och för förseglings-besväret, utan för transporten af redskapen till förrättningsorlen och deraf följande tidspillan, särdeles under deri tid af året då ett förloradt dagsverke är så dyrt, att det nära nog är för landtman!, en oberäkneligt.
Utsk > n k i i ngsställen. Mariestad. Skara. Lidköping. Sköfde. Hjo. Falköping. Mariestad. Skara. Lidköping. Sköfde. Hjo. Falköping. Fångantal. Folknöjen. Sockenbibliotheker. 7 har allt lifligare vaknat och utbildat sig hos den tänkande delen af befolkningen samt kraftigt bidragit ej mindre att hämma superiet, än äfven att minska lönkrogarnes antal. I sin mån har ock den genom gällande bränvinslagstiftning förorsakade svårighet att å landet få tillgång till rusgifvande drycker bidragit till nykterheten bland allmogen, äfvensom mången lönkrog försvunnit till följd af kronobetjeningens uppmärksamhet och nitiska bemödanden. Enligt de vid härvarande länshäkte förda journaler, har förhållandet med der förvarade fångar Tab. Litt. varit det i nedanstående tabell Litt. E uppgifna. Fångantalet har således nedgått ifrån 1,275 till 699 årligen i medeltal räknadt, till hvilket lyckliga resultat ej mindre den under tidens lopp förändrade brottmålslagstiftningen, särdeles i fråga om brott emot äganderätten, än äfven utvidgade tillfällen till arbetsförtjenst hufvudsakligen bidragit. Folkets nöjen bestå uteslutande i dansgillen, lekstugor och marknadsbesök. Några egentligen betecknande folknöjen finnas icke att omförmäla. Sockenbibliotheker äro inrättade i 60 socknar, deraf 12 i Norra Wadsbo fögderi, 13 i Södra Wadsbo, 1 i Höjentorps, 9 i Wartofta och 25 i Leckö. I Skara fögderi finnes, enligt Kronofogdens uppgift, icke något socken bibliothek. Tab. Litt. I). Litt. E. Fångantal å länshäktet. Kansakningsfångar. Straffångar för undergående af LösdrifBysatte. Barn, som åtföljt sine mö- drar. Summa i länshäktet förvarade persoFör hvarjehanda grofva brott. För stöld. För andra förbrytelser. dödsstraff. straffarbete. fängelse vid vatten och bröd. enkelt fängelse. vare eller försvarslöse. port fångar.
Härtill kommer ytterligare, dels alt en del lastageplatsen sorn utmed Hjelmaren äro tillgängliga för den södra befolkningen, äro mera aflägsna från Stockholm, hvarföre rörelsen derstädes måste underkasta sig tidsutdrägten och afgifterna vid begag - 44 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 62. nandel af Hjelmare kanal, dels att under vintertiden den södra jernbanan till en del kan viinla passagerare frän bäda sidor utaf den landsbygd af 2 mils bredd, sorn ofvanintagna beräkning afser. Södra sidan har dock, i fråga om jernvägs trafiken, den stora fördelen framför den norra, att hela befolkningen, alltifrån södra gränsen af Nyköpings län och äfven från de nordliga delarne af Östergötland, kommer att underhålla denna trafik genom sina förbindelser med både hufvudstaden och vestra orterna, hvarvid jernvägs-rörelsen icke behöfver täfla med en förut allmänt begagnad vattenkommunikation. Slutligen anser sig Utskottet böra flista uppmärksamheten vid den lör trafiken å södra banan och landet i allmänhet vigliga omständighet, att hufvudstadens talrika person-förbindelse med vestra delarna af Riket samt Norrige blifver 3 mil kortare på den södra, än på den norra sidan af Mälaren. Denna söder om Mälaren anlagda banas allmänna vigt och fördelaktighet skall framdeles, då den 8 mil kortare jernvägs-lörbindelsen mellan Östergötland och Skåne varder öppnad, ytterligare ökas; och derefter kommer på samma banas östra del, eller mellan Katrineholm och Stockholm, utgörande en längd af 12^ mil, alt sannolikt uppslå en lifligare trafik än på någon annan Svensk jernbana. På grund af hvad Utskottet nu anfört och i betraktande af öfriga i Jernvägskommiltéens och Öfverste Ericsons underdåniga belänkanden närmare utvecklade förhållanden, anser sig
Det är den at i stället för motstän63, 64. dets Derr Z Junik. dets styrka antaga vröfningcnsköld, scb, undev ädagaläggande af en hög grad af wälde öfwer sig sjelf, af uplysning, af omfattande insigter, inlägga en np ära, dä Rikets församlade Ständer nied wishetens öfwerläggning weta riktigt bedömma och rädfräga ögonblickets fordringar och war närwarande ställnings behof. Efter at hafwa anförtrott det wigtrga wärf, at göra en np Loi^irution, ät utwalde Medbroder, hafwa wi ost nu updragit, at granska, at antaga eller förkasta den. skulle wäl det sednare kunna komma i fräga? Skulle wi wäl sträcka wära fordringar til den grad, at störa det helas sammanhang? eller hafws wi icke stät, at wid ofwerwägande af tiden och omständigheterna under hwilka denna cloi^ntutiou tilkommit/ med bifall erkänna, at det upgifna (loustituckonk förslaget mer än wi kunnat hoppas gatt alla rättmätiga önskningar til mö leckJag kror at wi stole öfwertpgas härom, om wi päminne ost bwad som under en förfluten period wi skulle hafwa ansett för den största seger; om wi dermed jemnfore hwad wi mast behöfwe, hwad LoustitMionen lofwar ost. Dä när en endas öfwerwlgt hwilade tungt öfwer Swea folk, när hwarje ämne, som ej war as den »verkställande magten proponerat, war förbudit för Ständernas öfwerläggningar, dä när de sjelfwe icke ägde någon annan bestämd rättighet, än den at beskatta sig, när denna, ofta inskränkt til beswäret med en oangenäm fördelning af bewillningen, alltid blef illu - Den Z Imrik.
På dårhuset! OLOF. Gå ifrån mig! Du drar mig i olyckan! GERDT. Ja, om det är en olycka att bli beröfvad all jordisk lycka, att släpas i fängelse, lida fattigdom, hånas och smädas för sanningen. Då är du icke värd en så stor olycka. Jäg trodde du skulle förstå mig; jag räknade på din hjelp, ty du har ännu elden qvar, men jag ser, verlden lockar dig; följ med strömmen och blif lycklig! OLOF. Icke kan en man skapa om sin tid! GERDT. Luther gjorde det! OLOF. Icke kan en sätta sig mot strömmen! GERDT. Dåre! Led strömmen, ty strömmen äro vi, de gamla äro stillastående dypölar, dem behöfver du minsann ej MÄSTER OLOF 23 - streta emot; men låt dem icke ruttna eller torka ut; skaffa dem aflopp och de skola äfven strömma med! OLOF. O, jag förstår dig; du har aflat en tanke i min själ, men jag måste qväfva henne i födseln, eljest dödar hon mig! GERDT. Tro mig, du skall bli en Daniel, som skall säga förstarne sanningen, och de skola stå dig efter lifvet, men Herren skall skydda dig. Nu går jag trygg; ty jag ser blixtar ljunga i ditt öga, och eldstungan dallrar öfver ditt hufvud. Lycklig pingst, Mäster Olof! (I det han går). Här kommer flugornas konung; låt honom icke smutsa äfven din rena själ! OLOF. Jesus hjelp mig! (Biskop Hans Brask och Måns Sommar inkomma). MÅNS (går mot Olof; Brask håller sig efter och betraktar omgifningen). Kanonikus! Hvem har ringt vespern. OLOF (med saktmod och fasthet.) Jag! MÅNS. Kände ni ej befallningen! OLOF. Förbudet visste jag väl! MÅNS. Och ni har djerfts trotsa! OLOF. Ja! när folket släpptes såsom får utan herde, då ville jag samla dem! MÄSTER OLOF - MÅNS. Ni förebrår oss våra göranden tror jag! Ni är i sanning oförsynt. OLOF.
Hr af Billbergh: Jemte det jag icke kan antaga Hr Stuarts sats, att all product af inhemsk konstflit bör fä tullfritt utföras, kan jag ej inse något skäl, hvarföre denna artikel skulle vara alldeles fri, så länge man behåller utförseltull för flera andra artiklar. Jag skall således begifva mig dertill, att utförseltullen å draggar och armbultar m. m. må nedsättas från 32 sk., som Utsk. föreslagit, till 24 sk.; men att borttaga alf utförseltull kan jag ej medgifva. Hr Hjerta: Jag kan ej inse något skäl, hvarföre R. o. Ad. för artikeln jern skulle göra ett undantag från den allm. regeln, att förädlade varor böra vara fria från utförseltull. Tvärtom gäller här det ytterligare skäl för regelns tillämpning, att ingen annan fabriksnäring skattar sä mycket till staten som jernhandteringen. Jag medgifver visserligen, att en stor betänklighet består i den inkomst, som på detta sätt frän - Den 16 December f. m. >49 frångår staten; men för principens skull tror jag, att man ej bör göra afseende härpå. Hr Lagerhjelm, Pehr: Jag tviflar ej, att de värda talarne, som nu yrka på tullfri utförsel, skola consequent påyrka sin sats afven i andra fall, ehuru detta torde medföra sina svårigheter; och jag anhåller att få fästa uppmärksamheten derpå, att om man endast vill följa den allm. grundsatsen, att alla förädlade varor böra vara fria till utförsel, bör äfven stångjernet vara fritt. Men Ulskrs förslag är icke grundadt blott på en theori, utan afser äfven att skaffa inkomster åt staten, och delta är hufvudsaken efter min åsigt. Vill man deremot anse den statsoeconomiska sidan som hufvudsak, så hemställer jag, hvar de i3o,ooor:dr skola tagas, som nu ingå i exporttull för stångjern. Jag utber mig, att man måtte hafva anstånd med tillämpningen af sina theorier, åtminstone intilldess man visat, hvarest staten kan fä sin rembourse. Hr Stuart:
Ester^gio;c> joroLenr pa blimb:r L:o ZZ^. ^roLenrs rabLtr pa Riksgälds - Sedeln. wrikcs ifrån medelst waxlar indragen Behållning a Utrikes försalda och tillverkningar « R:d. 122,202 ^lsmb» karie». Förbykt uti Riksgälds-Sedlar eller fordring i Riks» galdssedclräkning med^gw.Till äggning ;o xrocsnr 50,220 xroäucersr Rch. 152,222 i Riksg.SedkRld. 152,22». zz^- ^roesnkr rsbakt 5^,020» 62! Således feck Jnnehafwa, ren ivid LsLlissrionen stn summa tilbaka i Swensk R:d. kanco som är efter Ipecis wärdet i skill. baktre, än blsmb. Lauco. Återstod Swensk R:d, 8:0 i2O,Ooo» kl:o 2- Riksdal. iOo,ooo Ikamb. 8anco pä enahanda särr för wandlade un R:d. 152,002 Riksgäld. Efter Z8 p:Eeller circa 27^ prod:r» rabatt . - , 41,000 Återstod Riksdal. 109,000 Sw. 8:0 Ren winst uppå den dubbla nperarionen Sw. Riksd. 8:0. 9,222 kl:o ?. Riksdal. 122,222 Ikamb. 8anco förwandlade efter sör berörde rilR. 152,022 Riksgäld. 2s x>roc:k rabatt - Z7,SO2 Återstod R:dal. » 112,502 Swensk Laner» Winst 12,SOS 622 Förhöjning öfwer nu gang, bara is>eciervärd>!t. Swensk R:dal. Lsncc, » 3/50-2 i^:o 4. Riksdal.
— Tå nedra, bottnen finnas i3 serskildta rum, hvilka, jemte de i båda FlygJarne befintlige 25 rum, böra blifva för Utskotten med deras Afdelningar och Canzlier tillräckliga; hvarförutan finnas serskildta rum, så väl för personer, som böra hafva vård om Egendomen, sorn för flera Vaktbetjente; men någon utväg till rum för Klubbar finnes icke annorlunda, än genom nybyggnad, på nedra gården, kvilken dock skulle blifva ganska kostsam, enär hela grunden dertill måste pålas, och skulle, enligt ett bifogadt, af Commissarien och Riddaren Ek upprättadt Förslag , kostnaden för de ifrågavarande förändringarne komma att uppgå till Ellofva Tusen Två Hundra Tjugonio (11,229) R:dr 36 sk. B:co, hvilken summa doek Betänkan cl en, 3V:o 204. 25g kori komma att något ökas, om de murar, som skola borttagas, föranleda nya bjelkars inläggning, hvilket nu ej kan förutses. — Af allt detta hafva Hrr Fullmäktige ansett det vara ådagalagdt, att R;g:sContoirets Hus är till det ifrågavarande ändamålet fullkomligen tjenJigt och användbart, samt att kostnaden för de nödige förändringarne blifver ganska obetydlig i jemnförelse med den minskning i Riksdags-utgifterne, som framgent är att påräkna, genom besparing af Hushyror. Utskottet har, efter anställd noggrann granskning af förrberörde ritningar öfver rummen i RtgrsContoirets Hus, dem Utskottet äfven besett, funnit sig kunna och böra instämma med Hrr Fullmäktige deri, att detta Hus är ganska tjenligt och tillräckligt, att inrymma de 3:ne ofrälse RiksStånden med deras Canzlier och Archiver, äfvensom derstädes finnes, utom Plenirum för StatsUtskottet, tillgång på tillräck lige rum för följande Utskott, nemi. Constilutions-, Bevillnings-, Lag-, Allmänna Besvärsoch Ekonomisamt ExpeditionsUtskotten.
Jag anser Utsk. hafva bort fästa mera afseeende å flera 1000 personers fördel, än på domarens, sorn i alla fall är en väl lönad embetsman. Jag tillstyrker bifall å motionerna samt anhåller i sådant afseende 0111 återremiss af betänk., då detta yttrande torde få medfölja. Frih. Ehrenborgh, Casp. Wilh.: Jag anhåller om upplysning, huru de öfriga Stånden afgjort denna fråga. Underteckn. Ri d d. Sec r e t.; Förevarande betänk. N:o 89 är af de öfriga Stånden bifallet. Frih. Ehrenborgh: Jag skall då icke tvista med Frih. Raab i detta ämne. Jag får endast erinra, att hvad motionären i sednare afseendet yrkat redan finnes stadgadt; och tillvaron af missbruk torde icke kunna åberopas såsom skäl för ändring i sjelfva lagen. Hr Strussenfelt, Adolph Ludv.: Jag är till en del förekommen af Frih, Ehrenborgh. Jag vill blott tillägga, att då Frih. Raab påbördat Utsk. en ioconseqvens så vida, att Utsk. på andra ställen icke skall hafva låtit det skäl gälla, hvilket Utsk. uti ifrågavar. afseende anfört emot den af motionären begärda förhöjning i böterna för uteblifvande, och Hr Frih., för att ådagalägga denna inconseqvens, åberopat Ulsk:s betänk. N;o8?, der han trott bötesbeloppen hafva blifvit utsatta till högre belopp än i allmänna lagen, så har Hr Frih. icke gjort sig mödan att jemnföra de i samina betänk, förekommande bötesbelopp med dem, sorn finnas i oförändrade §§ af 1734 års lag; såvida han behagar anställa en sådan jemnförelse, skall han också finna, att ehuru redactionen af åtskilliga lagens rum genom samma betänk, blifvit förändrad, har dock förändringen icke sträckt sig till sjelfva bötesbeloppen.
Collegierne aflåtet Bref, i Nåder förklarat, att desse utgifter borde på sätt Konungens Befallningshafvande i Upasla Eän och bemlädte Kongl. Collegier, uti sammanstämmande Utslag den 24 Januarii och den 4 Februarii 1802 stadgat, utgöras efter de i Roten inroterade Hemmans godhet och storlek, och icke, på sätt dittills varit van« iigt efter dera* innehafvande Öhretak S t a t s • Ut sk o 11 e t s Be län ka rulén. 173 Vid detta förhållande och enar, emot 90 §. Regerings formen, Regeringens Beslut, Resolu. •ioner och Utslag icke få komma under Riksens Stånders och deras Revisorers granskning samt Riksdags Fullmägtigen Eric Jansson icke eller visat att hvad Kongl. Maj:t genom ofvan högst berörde Nådiga Resolution och Bref för ett enskildt föreskrifvit, sedermera genom Allmän författning blifvit méddeldt till efterrättelse för samteli ge Rotehållare vid Uplands Regemente anse Utskotten sig icke kunna lemna någon hufvudsaklig åtgärd i anledning af ifrågavarande motion. Hvilket till Riksens Höglofl. Ständers eget härmare beptöfvande vördsamt öfverlemnas. Stockholm den 19 Augusti 1823. Memorial angående Riks-Ståndens särskildta beslut, i fråga om ökadt anslag å Stat för Kongl. Bibliotheket. Enligt meddeldte Protocolls Utdrag af den 52 och sgtde i nästlidne månad hafva respectiy* 174 S t a t * • U t s k o 11 e t» Bétiinkahdeii Bits Stånden sålunda afgjort den till Stats Utskottet remitterade och med dess utlåtande till Biles Stånden ingångna om fråga ökadt anslag § Stat för Kongl. Bibliotheker, att Högvördige Prästeståndet, och Hedervärda Bonde Ståndet bifallit livad Utskottet i denna del yttrat och anset något ytterligare Stats anslag utöfver det hittills af looo B;dr årligen bestådda icke bora härtill beviljas' hvaremot Hbgloil.
Maurits: Det. är anledn. till anmärkn. emot. Chefen och Föredraganden för Landt förs vars-Depar t: t, hvarom remiss begäres lill Const.Utsk., inför hvilket anledningarne upgifvas skola. Hr S tiernsvärd aflemnade härjemte ett försegladt konvolut med adress till R. St:rs Const.Utsk. II. Ex. Hr Frih. o. Landtm, förklarade att, jemlikt 29 § Riksd.Ordn. denna anmärknings anledning komme att till Const.- Utsk. remitteras. Hr Edenhjelm, Gillis upläste följande motion: Bland de stora förbättringar sorn inom landet blifvit vidtagna, sedan den Store och oförgätlige Konung Carl XIV Johans ankomst till Sverige, kan man äfven räkna de många läro-anstaller som under hans tid blifvit inrättade för ungdomens bildning, hvaribland den Chalmerska Slöjdskolan i Götheborg, hunnit till en särdeles fullkomlighet. Förtjenslen af denna skolas förträffliga hällning, tillräkna!- jag synnerligast dess föreståndare, och förste lärare Hr Professorn och Ridd. Palmstedt* som genom sina kunskaper, och lyckliga sätt att umgås med underlydande lärare, och elever, gör att hvar och en bland dem anser för ett nöje uti upfyllandet afsina pligter, och efterkommandet af hans oegennyttiga, samt väl grundade önskningar för inrättningens bästa. Dessa förhållanden
Enär Rikets Ständer, i öfverensstämmelse' med Kongl. Maj:ts derom aflåtne nådiga proposition, beviljat ett årligt anslag af 5,000 R:dr banko för inrättande af en teknisk Elementarskola i Malmö, eller någon annan i Rikets sydliga landskap belägen stad, anbefalldes Commerce-Collegium att, efter det Magistraten och Rorgerskapets äldste i Malmö blifvit hörde, inkomma med underdånigt utlåtande och förslag, i afseende på inrättandet af en så beskaffad skola derstädes. Sedan staden Malmö förklarat sig beredvillig att gå i författning om inrättande af en dylik skola, har Kongl. Maj:t den 29 April 1853 i nåder fastställt Reglor fijr en teknisk Elementarskola i Malmö, jemte dermed förenad Söndagsoch Aftonskola, att tjena till efterrättelse från September månads ingång 1853. Som Rikets Ständer, för inrättande af en lägre Landtbruksskola i Jemtland eller något annat af de Norra länen, jemväl anvisat ett årligt anslag af 2,000 R:dr banko, täcktes Kongl. Majit, för beredande af verkställighet åt detta Rikets Ständers beslut, anbefalla Landtbruks-Akademiens Förvaltnings-kommitté att inkomma med underdånigt förslag, i afseende å valet af den ort, som för en dylik skola kunde linnas lämpligast. Sedan åtskilliga försök att för ifrågavarande inrättning finna någon lämplig lägenhet inom Jemtland eller de öfriga nordliga länen fruktlöst allupit, har Kongl. Majit, under den 4 Oktober 1853, godkänt ett ingifvet förslag till inrättande af en lägre Landtbruksskola vid Lunne hemman i Wester-Norrlands län. Vid anvisandet af 4,000 Ridr årligt anslag för Svenska Slöjdföreningens i Stockholm inrättade Söndagsoch Aftonskola, hafva Rikets Ständer tillika anhållit om meddelande af de kontroller, som i afseende härpå kunde från Statens sida påkallas. Kongl.