Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
KrigsCollegii med derunder lydande cassors afgifna redogörelser för år l83i; Kia, 353. i anledn. af Kils Strindlund^ motion, anglia 3a Den i December. rättighet för Fullmägtige i Banken och Riksg.cont. att emellan riksdagarna få bebo och begagna Riksg.contts förra hus; Wto 354- i anledn. af väckt motion om tillökning i arfvodena, såväl för Fullmägtige i Banken och Riksg.cont. sorn för Diredtörerna vid Lånecontoren i Götheborg och Malmö; Wto 355. i anledn. af K.. Mts nåd. pröpos., angtde medel för undsättningar vid inträfFande svårare missväxtår; Wto 356. i anledn. af erhållen återremiss på StatsUtskts utlåt. Wto 205; N.’o 357. i anledn. af erhållen återremiss å Utskts förslag till sammatijemnkning och votertspropostr i åtskilliga punkter, rörtde extra anslagen; Wto 358. i anledn. af RiksSttns olika beslut i fråga om bestämmande af arfvode för Statscommissarien Tauvon; Statssamt Allm. Besvärso. Oecon.Utsk:nt Wto 36. angtde roteringsjemnkningen vid Westerbottens reglte; Wto 37. i anledn. af väckt fråga, att ett rotehållarne vid Westerbottens regtte å förra riksdagen beviljadt anslag måtte få begagnas till qvittning och afräkning å passevolance-afgiften; Wto 38. i anledn. af återremiss å betänk. Wto 35 i fråga om passevolance-afgiften; Wto 39. i anledn. af erhållen återremiss å betänk.
Riksdagsordningen, förvägras. Den i Augusti. 23 Å nyo foredrogs Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens elen i i sisllidne Julii under N:o 52 afgifne, och den 19 i samma månad på bordet lagde, Utlåtande öfver gjorde Anmärkningar vid Utskottens under N:o 10 förut meddeldte Betänkande i fråga om tillökadt anslag för UndervisningsVerken i Riket; och blef berörde Utlåtande, uppå anhållan af Grefve Frölich, David, och Herr Nordenankar, Gustaf, jemlikt 49 §■ Riksdagsordningen, ytterligare lagdt på bordet. Föredrogs å nyo och bifölls Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets den 8 sistlidne Julii under N:o 140 afgifne, och den 19 i samma månad på bordet lagde, Utlåtande i anledning af ett föreslagit stadgande i Kongl. CanzliOrdningen, i afseende på Allmänna Handlingar, som kunna utur Riket föras. Föredrogs ånyo Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets den 8 sistlidne Julii under N:o 141, afgifne, och den 19 i samma månad på bordet lagde, Utlåtande i anledning af gjorde anmärkningar vid följande Utskottets förut meddeldte Betänkanden: N:o 102. I anledning af väckt fråga om skyldighet för Norrländska Allmogen, att vara försedde med bevis, att de varor, 24 Den i Augusti. som af bemälte Allmoge försäljas i Stockholm, äro af egen Gårds-afvel; N:o iio. Rörande väckt fråga om Skattelösen af Ecclesiastik-hemman i Skåne; Och fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkanden redan blifvit den 22 och 25 sisllidne Maji af Ridderskapet och Adeln bifallne, Utskottets ifrågavarande Utlåtande borde läggas till handlingarne. Å nyo föredrogs Allmänna Besvärsoch.
M-, samt esler ordet "kjcnliga" kittades: och tidiga i uti hwilken förändring de öfrige respective ständen skulle manligen inbjudas att instämma. Justerades följande: Utdrag af Protocollet, hållet hos Högloss. Ridderffavet och Adeli, wid Urtima Riksdagen i Örebro den 24 Julii 18,2. S. D. Wid förnyad föredragning af BancoNtskottets den 9 och iz Juli, pä bordel lagda, samt den 16 derpå följande ätersörwista berättelse om Bancowerkets tillständ och förwaltning/ jemte bet under den 23 Julii af Utskottet afgifne utlåtande innefattande uplysningar i anledning af de wid betänkandet gjorde anmärkningar, blefwo Banco-Mskottets berörde memorialer af Ridderssapet och Adeln godkände. Ult kapra. Uplästes och kades pä bordet trenne memoriler frän Constituiions-Uiskottet af den 28 Justi; nemligen: rrv §o3 Den 29I1M. r:o Ett i anledning af gjorde kemister till Utskottet as den delen af Riksens bönders JustiliaOmbudsmans berättelse, som angar meningen af 25 §.
Den sista propos., sorn af H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställdes, var å Frih. Palmstjernas förslag, såsom conlra-propos. emot Hr Skogmans; och i sådant fall går det an att begära votering om contra-propos. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, alt Frih. Cederström hade ganska rätt deri, att votering om contra-propos. kunde begäras, men om en sådan votering icke äskades, vore det klart, att den sednasle proposin, som besvarades med ja, vore af R. o. Ad. bifallen, oell fl. Ex. bade icke hört någon begära votering derom. Efter nu af Frih. Cederström gjord anhållan om votering, uppsattes och upplästes till justering följande förslag till voter.- propos.: Den, som bifaller alt, vid äskad votering om det af Hr Skogman gjorde förslag till förändring af Revilln.Utskis i 2:dra punkten af dess betänk. N:o 12 gjorda hemställan, i fråga om spanmålslullen, uti contra-propos. upptages Frih. Cederströms förslag, att uti berörde hemställan, i st. f. orden ”slutet af år 1847” införas orden ”slutet af det år, dä Rikets näst sammanträdande Ständer derom besluta;” med R. o. Ad. förbehållen rätt att i öfrigt särskildt besluta om Frih. Palmstjernas nedanstående förslag, voterar j»; Den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, kommer lili ifrågavar. contra-propos. alt intagas Frih. Palmstjernas förslag, att den tullinkomst, som för utländsk spanmål inflyter intill slutet af nästa riksdag, må ställas till K. M:s nåd. disposition, för att användas till undsättning åt inbyggarne i de orter, som af missväxt hemsökas; men att till K. M. derjemte öfverlemnas, att om, i följd af inträffad missväxt, prisen å spanmål stiga till en ovanlig höjd, då nedsätta den bestämda tullen å spanmål, utan inskränkning i den medgifna dispositionen af nämnde tullinkomst. Frih.
Vid Lagsöknings-handlingarnes genomgående har det fästat Utskottets uppmärksamhet, att, jemförelsevis med orterne, utsökningar förekommit Banco-btskottets Betänkande, N:o jg. till betydligare så väl antal som summor hos personer, boende inom Stockholms stad, samt att dervid ej sällan inträffat, att vid, efter lånens första förfallodag anställd lagsökning, i följd af underlåten betalning eller omsättning, så väl låntagare, som löftesmän befunnits sakna all tillgång till lånens gäldande, hvarföre Utskottet jemväl ansett sig böra, genom aflåtande Protocolls-Utdrag, anmoda Discont-Directionen att iagttaga en noggrannare och strängare granskning af de låne-ansökningar, som inkomma Irån personer boende inom Stockholms stad. Ehuru ej i lika hög grad, som i afseende å Stockholm här ofvan blifvit nämndt, hafva dock lagsökningarne för Discont-Verkets i lands-or terne uti stående fordringar, under de sednare åren, till följd af penningeställningen och credit-förhållanderne inom landet, jemväl i betydlig nion tilltagit, samt i anseende till ej mindre det ökade antalet af inträffade concurser, än oftare förekommande förfalskningar eller förnekelser af namn-teckningar å låne-reversalen samt svekfulla lösöreköp, bevakandet och utförandet af Discont-Verkets rätt och talan ganska mycket försvårats. Serskildt har innom Calmar Län det förhållande inträffat, att en Under-Executor, Kronofogden Assessoren M. G. Ugarph, som, efter anställde lagsökningar, till indrifning emottagit en mängd af Discont-Verkets utestående fordringar inom nämnde Län, ej allenast uragtlåtit att för sina utsöknings-åtgärder behörigen redovisa, utan äfven blifvit beträdd med att hafva till större eller mindre del de utsökta beloppen förskingrat; hvarefter han blifvit i concurstillstånd försatt.
Magastns-fonden, de» allmänna f. d,: angående dessslufliga utredning samt betalningsvilkoren för erhållne spanmålsunderstöd ,,,,, Svar på återremiss , , 11 allmänna f se Granskning 2, Magistraterne; se Boupptecknings-arfvode ; Utmätning. Magistraternes i städerne befattning med Kronoutskylder; se Kronoutskylder. Majestätsbrott; se Missgernings-Balken 5 Cap. 1 §. Maka eller far, som icke använder si» arbetsförmåga till hustrus och barns försörjande, då lia» saknar andra medel dertill: om hans dömande till arbete hos enskild ,,,,,,,,, Svar på återremiss , , ,,,,, , A ö 2 n ciq X r" 2, — o < "O N-o 34 5i BS 3 3 O» pfö N:o [ V 34 a a. A 34 b. v 34 *• a. A 34 b. y 34 b. n 34 a. y 34 1. b. y 34 b. | 34 b. ¥ 34 PresteBorgareBondeståndet. Malmo Låne-Contor: om anskaffande af en Militairep o s t derstädes' , , , ,• , 9 , , , angående samma ämne , , , , „ , angående derifrån utgifne, men genom förre Kamereraren Lindstedts bedrägliga förhållande icke godtgjorde medel, f , , , , , , f , f f , , , Malmö f. d. Discont-Verk ; se Riksgälds-Contoret 36, Manskap från värfvadt Regemente i om vissa föreskrifters iakttagande vid dess permittering , , , , Mantalspenningar ne \ se Stats-Verket, dess inkomster, pag. 5.
Secret:n genom laga förfall är hindrad att föra R. o. Ad:s prot., detsamma föra, så framt ej R. o. Ad. derom annorlunda föioidnade; men förste Ridd.cancellisten Dalman hade anmält, det han önskade att vid detta tillfälle vara derifrån frikallad, och Hr Landtm, finge i aoledn. deraf hemställa, om R. o. Ad. behagade förordna undertecknad Ridd.- notarie att för tillfället förrätta Ridd.Secreltns tjenst; hvilket bifölls. Justerades pleni-prol. för den 20 sisth Febr. e. m. Gr. Taube, Gust. Joli., anförde skriftligen: På sätt jag i plenum den 1 1 dennes tog mig friheten anföra, ansåg jag, att, sedan ?:ne Stånd redan afslagit Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekon.Ulsktns betänk. N:o 3o, grundlagens stadgande i 34 §tn 1 mom. Riksd.Ordn. jem,- förd med 87 §:n Reg.F:n, icke medgifver detsamma? vidare behandling vid denna riksdag; och på grund af denna öfvertygelse, som jag trodde skulle delas af det H. Ståndets flesta ledamöter, ville jag icke borttaga en dyrbar tid med något mitt yttrande i sjelfva saken. Sedan det II. Ståndet likväl, genom sitt beslut att återremittera betänk., tillkännagifvit sin öfvertygelse vara , att ärendet kunde ännu en gång under denna riksdag blifva föremål för lagstiftning; anhåller jag vördsamt att få afgifva nedanstående anförande och anmärkntr, under lika vördsam begäran att de måtte få medfölja återremissen af betänk., i hvilket fall jag tillåter mig den önskan, att de H. Utskrn ville egna en synnerlig uppmärksamhet åt mina anmärkn:r vid 3y §:ns 3 mom. samt vid 45 §:n.
S. D. alllmänna Beswärs och Oeconomie-UrEttets Utlätande af den ii October öfwer ätskiniga Riksdagsmäns gjorde motioner rörande SpanmälS MagazinS Directionens Styrelse och Förvaltning, samt angäende utwägar till Span. mälens hällande i pris, blef, wid förnyad föindragning, af Ridderstapet och Adeln gilladt och bifallit. Or suprs. Lx ?rotocollo O. 8i1fverrto!ps. Utdrag af Protocollet, hället hos Hög. wördige Preste-Ständer wid Urtima Riksdagen t wrebro dcn 15 October 1810. S. D. ^)wad Stats. Utskottet uti desi Betän. kande, rörande Kongsoch Kongs. Ladugärdar. nes L4o Den 15 October. neS förwaltning förestaqit blef, i sammanhang med hmad StatS-Utstottet i betz ytterligare UL. tätande rörande samma ämne yttrat, af PresteStändet till alla delar gilladt. Or «upr,. Lx Lrotocollo. t^. /Umgviti. Utdrag af Protocollet, hället H06 Hög. wördtge Preste-Ständer wid Urtima Riksdagen i Örebro den 15 Octo. ber i8ro. S. D. 3!bld förnyad föredragning af Lag. Utskottets nästledne gärdag pä bordet lagda Ut. lätande öfwer de inom Preste. Ständer gjorda anmärkningar wid nämnde Utskotts Betänkan, de, rörande dispositioner tilt förmon för yngre barn, blef berörde Betänkande, i stöd af de uti anmärkningarne anförda stal, af Preste-Ständet afstagit. Or «upr». kx ?rotoc:ol>o I. t-l. Almgvist. Utdrag af Borgare. StändetS Proto. coll wid Urtima Riksdagen i Orebro den 15 October 1810.
Skrifv. N.O 3i2, att, utaf återstoden af års-anslaget, första hälften må utbetalas, så snart BancoFullmägtige, efter årligen förrättad inspection af arbetsför val tningen och revisionen af räkenskaperna för det nästföregående året, meddelat Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret underrättelse örn förbållandet, och intygat, att för utbetalningen något hinder icke uppstår; men den andra och sista hälften ej förr, än Bolaget uti Riksgälds-Contoiret gjort den för året fögeskrifna insättningen; att, om revisionen för år 1831 vittsordar all anledning vara, det Canalarbetet så kunde fortskyndas, att Canalen, redan år i833, kunde blifva öppnad och fullt segelfärdig ända till Östersjön, jemväl bela anslaget för år i833 må år j832, så snart den för året föreskrifna insättning blifvit fullgjord, Canal-Directionen tillhandahållas; att uppsigten oeh controlen öfver användandet af detta Statens nya bidrag till Canal-arbelet skall fortfarande tillhöra R. St:s Banco-Fullmägtige; att en af Banco-Fullmägtige vald Ledamot må, å Bankens vägnar, deltaga i Canal-Directionen, hvartill nytt val hvarje år skall anställas, dervid den .JUtsk. Förslag till und. Skrifv. N.O 3/2. 29 förut varande
13 anledning han icke allenast varit inmanad i häkte, utan äfven undergått tjuguåtta dagars fängelse vid valten och bröd, hvarförutan han en gång genom domstols beslut blifvit, i brist af böter, dömd lill enahanda bestraffning för oredligt förhållande såsom ombudsman, sålunda ihärdigt fortfarit att på ett betänkligt sätt förnärma allmän säkerhet och förtroende, destomindre må i målets dåvarande outredda skick till last föras att hafva Döling i häkte inmanat, som ansvar för svek och bedrägeri kan anses icke vara i lag tillräckligen bestämdt, hvadan detsamma i visst fall blifvit af domstol utsträckt till påföljd af schavott och fängelse å fästning, samt Bergman dessutom, då häktandet beslöts, icke kunnat förutse den utgång målet vid Kämnersrätten, dit detsamma förvistes, erhöll genom Le vanders derstädes förändrade talan, hvilken inskränkt sig dertill, att Döling endast skulle sjelf infria eller utsöka beloppet af en annan skuldsedel, den Döling såsom valuta velat tillställa Levander; alltså och då Polismästaren Bergman, efter min öfvertygelse, således ej kan anses hafva saknat anledning att låta Döling i allmänt förvar insätta, pröfvar jag, m. v. rättvist att, med upphäfvande af Hofrättens utslag, Bergman från det emot honom anställda åtal befria”. Uti en till mig ingifven skrift hade juveleraregesällen Per Eric Engman fört klagan deröfver, att sedan han, genom Stockholms södra förstads kämmersrälls utslag den 16 Juli 1836, blifvit dömd alt, för förfärdigande af underhaltigt guldarbete, böta 133 R:dr 16 sk. banko, men Kongl. Svea Hofrätt, iler Engman besvärat sig öfver Kämnersrättens beslut, i utslag den 16 Januari 1837 funnit de anförda besvären, såsom icke inom laga tid inkomna, ej kunna till pröfning upptagas, och Kongl. Maj:t, i anledning af Engmans i underdånighet fullföljda talan, medelst utslag deri 19 December 1838 gillat Kongl. Hofrättens berörde yttrande; hvarefter Engman, på sätt utdrag af diarium i Kongl.
De personer, hvilka af Kongl. Maj:t blifvit till Greflig eller Friherrlig värdighet upphöjde, eller med Adelskap benådade, men inom tvenne år efter utnämnandet icke hafva sig till vinnande af Introduction å Riddarhuset anmält, halve all vidare rätt dertill, enligt K.gl. Förordningen af den s Maj 1775 och Kongl. Brefvet af den ii Februari 1800 förlorat, så framt ej Kongl. Maj:t täckes, gerom särskild Nådig Resolution, den försutne tiden återställa; åliggandes under Riksdagarne RiddarhusUtskottet och emellan Riksdagarne RiddarhusDirectionen, att noga tillse, att hvad ofvanberörde Författningar så väl härom som i öfrigt rörande Intioductioner stadga, varder noggrannt iakttagit. Under Riksdagarne må likväl Introduction ej beviljas, med mindre Ridderskapet och Adeln uppå RiddathusUtskottets anmälan, det Vederbörlige prasstanda blifvit fullgjorde, dertill in Pleno tillstånd gifvit. 54 §• Ej må någon upptaga annan Ätts namn eller vapen, den må vara lefvande eller utdöd, med mindre han dertill genom för någon särskild Ätt gällande Författning berättigad är. Sedan Kongl. Maj:t å RiksSalen åtskiljt Riksens Ständer, och dem hemförlofvat, samt LandtMarskalken derefter å Riddarhuset afslutat Ridderskapets och Adelns Sammarkomster, aflemnar LandtMarskalken Stafven till den efter Matrikeln äldste närvarande Grefven , hvilken, åtföljd af 6 Deputerade af Ridderskapet och Adeln, genast uppträder till Kongl. Majit, för att LandtMarskalksStafven återlemna; och må sedermera någon Sammankomst för Ridderskapet och Adeln den Riksdagen ej äga rum. Lades på bordet. Justerades följande:
Maj.-ts Nådiga Skrifvelse, N.-o 27. 5 terades under den 1 September 1819 på rättaren Jon Ohlsson 3 sedan denne för arrendevilkorens fullgörande ställt vederbörlig borgen på 5 år, ingången den 5 November 1817 af stats-rådet m. m. Grefve Cederström och assessor Crona} samt den 1 Augusti 1819 af hofrätts-rådet Trägårdh. Under den 26 Mars 1826 underrättade Eders Kongl. Maj:ts befallningshafvande befälhafvande amiralen, att Jon Olsson nödgats afstå sin egendom till kreditorernas förnöjande; men då åtgärder till betryggande af Eders Kongl. Maj:t och Kronans säkerhet för flottans fordran i konkursen skulle vidtagas], upplystes, att borgens-ansvarigheten redan vore förfallen för stats-rådet Cederström och assessor Crona 1822 samt för hofrätts-rådet Trägårdh 1824, hvadan någon talan emot dem år 1826, då konkursen uppstod, ickej kunde anställas. Advokatfiskal vid Eders Kongl. Maj:ts flotta förfrågade sig då, emot hvilken eller hvilka han borde rigta sin embetstalan för kronans skadeslöshållande, mea erhöll derpå, under den 9 Junii sistnämnde år, af förvaltningen af sjöärendena och Kammar-kollegium det svar, att han egde, enligt embetspligt samt likmätigt gällande lagar och författningar, hos vederbörande bevaka och utföra kronans rätt och talan. Någon talan emot den eller dem, som försummat borgens-förnyelsen väcktes emedlertid icke af advokat-fiskalen, förmodligen derföre, att han ansåg ingen då lefvande kunna läggas försummelsea till last, eller ock, hvilket snarast är troligt, emedan det var han sjelf, sorn bordt stanna i ansvar för underlåtenheten.
Dessutom hade de trodt, at man ej billigtwis af en Magistrat kunde begära, at den, utan widare tilsägelse, skulle anse stn förbindelse fortfara, när beläningen af den attesterade panten utsträcktes öfwer den tid, som genom äldre Banco-författningar blifwit bestämd, och för hwilken endast en Magistrat säledes trodt sin förbindelse wara gifwen. Utan en sädan föreskrift kunde man befara, at, sedan omsättningen blifwit gjord, Magistrater och Vägmästare upsade sin answarighet, och Banquen saknade sin tilbörliga säkerhet. Herr 8Uv6rsLoipL tilstyrkte derföre, at säsom et wilkor för dm tillätna omsättningen mätte tilläggas, at den som begär omsättning tillika stall inlemna et betyg ifrän wägen, pä manligt sätt bestyrkt, at den belänta panten der ännu finnes alldeles orubbad. — Hwad äter den andra frägan widArrdra Band. er.s 26. korrims 502 Den 15 Jul". komme, om det än more möjligt för Banken at deri ingä, blefwe det dock säkert wadligt. Herr Silverstolpe understälde, om icke, innan dertil et hastigt bifall gäfwes, man borde betänka, hwad understöd det allmänna ännu af Banken möjligen kan begära, innan Statsverket hinner regleras, och huruwida man, genom en enffild näringsgrens understödjande, borde borttaga de medel, som för Let allmänna, i Len nu päträngande nöden kunde belhöfwas. Herr Ilrre, -Ubreckt: I det anförande Herr Banco-Commistarien Silverstolpe nu lil Protokollet upläst, har blifwit wäckt den fräga huruwida BanemFullmägtige öfwer detta mäl blifwit hörde. Jag fär blott härmed, sä som sjelf Banco-Fullmägtig, Len äran tilkän nagifwa, at detta icke ffedt.
Du bjöd på vingar men går Du på afskedsbesök och får två par armar om små armar så är jag fast. Du har nog rätt, men det behöfs blott ett par BROTT OCH BROTT HENRIETTE. Det är barnet således som binder Dig, ej qvinnan. MAURICE. Det är barnet! HENRIETTE. lida! Hvarför skall det barnet finnas der på min väg, der jag skall fram, och måste fram? MAURICE. Barnet! En annans barn! Och derför skall jag Ja, hvarför! Bättre om det aldrig hade funnits! HENRIETTE går upprörd fram och åter. vägen, en jordfast, orörlig sten som vagnen måste stjelpa på! Säkert! Men nu fins det! Som en sten på MAURICE. nen ligger qvar! Förbannelse! Triumfvagnen! Åsnan är ihjelkörd, men steTystnad. HENRIETTE. Detta är ohjelpligt! MAURICE. komma oss att glömma det andra. Nej! Vi måste gifta oss, så skall vårt barn ANDRA AKTEN HENRIETTE. Detta skall döda detta! MAURICE. Döda! Hvad är det för ett ord? HENRIETTE turnerar. Ditt barn skall döda vår kärlek! MAURICE. vägen, men den dödas ej! Nej, Du, vår kärlek dödar allt som står den i HENRIETTE lyfter af en kortlek, som ligger på cheminén. möjligt att ens öde är bestämdt förut? Att ens tankar ledas som i rör dit de skola, utan att man kan hindra det! Nej, jag vill inte dit! jag vill icke dit! Vet Du att jag tillhör schavotten, om mitt brott upptäcktes? Ser Du! Ruter fem! Schavotten! Är det MAURICE. Tala om Ditt brott; nu är ögonblicket inne! HENRIETTE. afsky mig! Nej, nej, nej! Nej, jag får ångra det sedan; och Du skulle Har Du någonsin hört sägas att man kan hata BROTT OCH BROTT ihjel en menniska. Nåväl, min far råkade i hatet hos mor och syskon, och han smälte ner som vax inför elden. Fy nej! Låt oss tala om annat! Och låt oss framför allt resa! Här är luften för
Arf, uppfyllas stundom noggrant; men erfarenheten visar dock att samma föreskrifter ofta åsidosättas, och hvaraf icke sällan beredes tillfälle till förlust icke allenast för den Omyndige, ulan jemväl för andre Medborgare, samt frön utsås till framtida, ehuru stundom aflägsna, men långvariga rättegångar. Den af Lagen åt Domaren, såsom ÖfverFörmyndare, anförtrodde Förmyndare-tillsyn lärer åtminstone hitintills icke medgifvit Domaren att med alfvarlig kraftfullhet tillhålla Förmyndare att fullgöra berörde skyldighet, så framt icke någon Myndlingens Slägtinge anlitat Domarens biträde i detta afseende. Jag underställer detta Höglofl. Ridderskapets och Adelns bedömande, jemte hemställan 0111 remiss af denna Motion till Lagutskottet, på det Utskottet må föreslå: ändamålsenlige garantier för fullgörande af hvad redan är i Lag stadgadt om sättet för Förmyndares redovisningsskyldighet. Och förslagsvis tager jag mig frihet i detta afseende föreslå: 1:0 Att den Förmyndare, som icke begärt och uppå gil 1 tiga skäl erhållit Domarens tillåtelse om uppskof med sin redogörelses aflemna lide, likväl icke samma redogörelse företer inför Domstolen minst hvart tredje år, bör vara förfallen till vite; första gången till enahanda belopp, andra gångan till dubbelt, samt tredje och hvarje följande gång till tredubbelt belopp mot Den 17 December f. m. 57 Förmyndarens Förmyndarearfvode för de tre eller flere underlåtne redovisuingsåren, sådant samma arfvode vore beräknadt eller anses lagligen kunnat hafva blifvit af honom högst äskadt. 2:0 Att samma vite må fördelas till hälften emellan de Fattige och Åklagaren. Att inom de första 6 Månaderne ifrån tiden för redogörelsens företeende må endast Myndlingens Fränder äga denna Åklagarerättighet, men efter den tiden utöfvas af hvem som hälst. 3:o