Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I afseende härå har Stats-Utskottet inhemtat, att sedan Wisingsö gymnasium och skola år 1811 indragits; så och efter det dels Konsistorium i Wexiö, till hvars disposition räntorna af skolegodshemmanen blifvit ställda, hos Kongl. Maj:t sökt att öfver sagde hemman, hvilka skulle vara af behållen frälse natur, erhålla en friare dispositionsrätt, helst räntorna icke försloge till bestridande af de dryga kostnader, som erfordrades för organisation af Jönköpings skola, dels ock vid 1812 års riksdag fråga blifvit väckt om rätt till skatteköp af hemmanen, har Kongl. Majit i nåder föreskrifvit vissa åtgärder till utrönande af rätta förhållandet med dessa hemman, och inhemtades häraf hufvudsakligen, att med hemmanen förfarits såsom i afseende å kronohemman i allmänhet varit iakttaget, hvadan ej mindre Konungens Befallningshafvande i Ostergötlands län förordat, att skatteköp å hemmanen, såsom medförande hemmanens bättre odling, åboarnes trefnad och allmänt gagn, måtte åboarne medgifvas, än äfven Kongl. Kammar-kollegium, jemte förmälan att, enligt anställd undersökning, det blifvit utredt att, med undantag af hemmanen Mörby l mantal och Gräshult Pukaregården, likaledes 1 mantal, som ostridigt voro af bibehållen gammal frälse natur, alla öfriga hemman voro till naturen kronohemman, tillstyrkt alt de åboar å Wisingsö skolegodshemman, ofvannämnde två hemman och bostäilshemmanen allenast un - Siats-Utskottets Utlåtande N:o 71. 3 dantagna, hvilka i behörig ordning blifvit antagna, måtte komma i åtnjutande af den rätt och säkerhet, jemväl med afseende å rättigheten till skatteköp af hemmanen, som gällande författningar för kronohemmansåboar bestämma. På grund af hvad sålunda blifvit utredt hade väl Kongl.
Delägare uti extra Roteringen af Soldatoch Bätsmanshållet, att dea 10 i denna månad sig härstädes inställa , för att höras och meddela deras Utlåtande öfver de uti Kongl. Mapts Nådiga Skrifvelse den 23 sistledne Marth föreslagna vilkor af ständig Vacance lör SoldatRoteringen, emot en viss årlig afgift i Spannmål och beständig Rotering af Bätsmanshållet , emot nedsättning uti Roterings - skyldigheten, och derjemte förklarat, att den Rote, som vid omförmälte sammankomst uteblefve, ansåges hafva bifallit hvad Kongl. Maj:t i Nåder föreslagit, äskat, det jag uti afgifvande Förklaring borde lemna Herr Baron, Justitia-Ombudsmannen och Cornmendeuren upplysning om anledningarne till det i berörde måtto för extra Rotehållarne stadgade äfventyr af en årlig utskyld, i händelse af frånvaro vid nämnde sammankomst. Till fullgörande af denna begäran täcktes Herr Baron, justitiaeOmbudsmannen och Commendeuren tillåta mig att få anföra, det jag tror, att en sådan slutföljd af ifrågasatte min Kungörelse ej kan dragas, som Herr Baron , Justitieombudsmannen och Commendeuren deraf behagat hämta. Då Kongl. Maj;t i nåder befallt extra RoteringsDelägarnes sammankal-; lande och hörande uti de ämnen, som uti högstberörde Nådiga Skrifvelse äro framställde, lärer det ostridigt blifva desse Delägares underdåniga skyldighet, att å den dag, hvilken enligt Kongl. Maj:ts Nådiga förordnande af Dess Befallningshafvande:! dertill utsattes, sig Ben 4 Maji, e. m. inställa, för att tillkännagifva , huruvida de finna sig villige att ingå uti hvad Kongl. Majit dem i Näder föreslagit.
Jo, som du v et, h åller Erik och Anna åf hvarandre; men nu har Eri ks far skickat honom bort på en tid, bare fö r te hinne ställe så, att det sk a bli giftermål mellan honom och B ritta, innan Erik rik tigt får dra örena åt sej oc h sätte sej imot'et. Jojo, jag håller'et inte otroligt. Det är likt den der Stor-Sv en te fare f ram med konster och snedsprång . Erik tal te om, att far hans hade sagt åt honom, att han skulle res e in te Permessmarken i Carlstad och köpe opp en hop saker och godvarer, som gubben påstår att h an sk a ha i handelsboa, som du vet han håller. Men det är bare konster, att han säj er så; jag tro r fullt och fast, att sakera ä' för Rik-Olas räkning och ska vare te bröloppe. Men är Erik s å dålig, att han låter far sin husere med s ej, hur h an vill. Det skulle jag foll aldri göre. Så ska du inte tale, Bengt; det är syndigt. Jag tycker, det är v ettigt och hedersamt u tåf Eri k, att h an i det längs te inte s ätter sej opp imot far och mor, fastän di ä' o billige och stränge imot honom. Jaja, men det ska vare måtta i allt ändå. Gud låte bare ingen ol ycka här bli åf. Men än tör det foll g å bra för Erik och Anna, bare nå'n rikAnders. Bengt. Anders. Bengt. Anders. Bengt. 62 tig karl lägger sej u t f ör dom. Så snart det blir slut på gudstjensten, sk a j ag gå in i sakerstigan och tal e med Prosten, som Eri k bedt mej . Det bo rde nu snart vare slut i körk an, tycker jag. Jag ska gå in och höre efter hvad det lider. B li qvar, tills jag kommer ut igen. (Går in i kyrkan) Bengt. Anders. Stackers Anders!
Och nu följde ett ordnande i sjelfva åkdonen af barn, knyten, buteljer och matsäckar och sedan ett ajusterande af lockar, hattar, plymer, florshufvor, fräs och annat smått, öppet och hemligt, allt medan herrarne diskuterade i grupper och hela allmogen, män, qvinnor, småtöser och småpiltar, staplade på hvarandra, intogo alla sidor, kullar och tufvor, som förmodades blifva lediga. Men nog hade man på alla håll hunnit både svettas och frysa, nog hade damernas lockar skäligen raknat och herrarnes längtan efter aptitsupen skäligen tilltagit, då ändtligen de första trumhvirflarne gåfvo tillkänna att fienden – efter det nära två månader länga besöket – bröt upp. Nu fick man se förtrupperna med stolt och säker hållning defilera förbi, och på hvarje ansigte uttalade sig en omisskänlig tillfredsställelse öfver att denna ändamålslösa kampanj tagit slut. Derefter följde Strömstads garnison, leende och åter saluterande, vidare generalbefälhafvaren prinsen af Hessen med danske kronprinsen till höger, omgifna af staben, och till sist ett detaschement jägare, som behöll posteringarne på svenska sidan, tills hela denna rest af den återvändande armén gått öfver Svinesund och begifvit sig till Fredrikshall. Såväl bland herrar och damer som allmogen af båda könen rådde under den långa svängningen och marschen en den mest hedrande sinnesstämning. Icke ett missnöjdt utrop, icke någon enfaldig qvickhet, ingen öfverdrifven eller hånande glädje; och då prinsarne syntes, kronprinsen i ungdomens morgon och prinsen af Hessen i mannaålderns allvarliga mognad, båda helsande med värdighet, mildhet och behag, böjde sig alla åskådarne till en besvarande helsning, och från mun till mun hördes att så välsinnad fiende aldrig förut gästat Bohuslän. Hvarenda menniska, som haft något att fordra, hade erhållit betalning i penningar eller reverser. De, som utan all fråga syntes minst till sin fördel, och deröfver må heller ingen undra, voro de af Uddevallas borgare, hvilka såsom gislan för den staden pålagda skatten följde tåget.
I anledning af hivad jag haft aran em» -föra och dä Stars Utstottet tillstyrkt, det Herr Major StsolZ anhållan mätte till Konungen L underdånighet hemställas, fär jsg wördsammast tillstyrka bifall till Ukstotkeks Betänkande, jämte det, a:t Högloft. Ridderstad och Adeln täcktes uti expeditionen till Konungen täta yttra den underdäniga önstan» Let Kongl. Maj:t wille pä sätt Konungen funne nyttigast understödja fortsättningen af Herr Major Lisei Ztte Band. s.dm 2lfd. 8Z: 1246 Den 26 Zebruarri. 8tae! von HolllLms päbegyma upodlingar i Pitea Lappmark. Friherre 8tae1 von holstein z Lorsits I^uävig. Dä Högloft. Stais - Utffottek i sitt Betänkande» vmnämnt milt anförande, att en Sångare eller Dansmästare rvid förra Operan ensamt har sä mycket i pension ärligen, som nu begäres till denna upodling, och gistvik den uplysning akt ingen af defta har öfwer 800 R.d.^ sä har jag wäl mifttagit mig venni art jag trodt nägon kunna hafwa 2200 ; men i sielfwa »verket är der dock samma sak om nägon ensamt har denna Summa eller flere dela den; för Slaten äro vefta Medel i alla sall illa anwände. Stars-Utstottet anser jemwäi den summa af eirca 16,020 Ridr? som Opera-Sujetkerne hafwa i pension, icke egenteligen säsom pensioner, utan säsom Löner, hwilka wid de Lngängne Comracterne blifwir förbehällne fä xä lifstiden ätnjutas, ehwad de moro tjenstgörande eller icke; defta Contracter kunde derföre icke utan rubbning af allmänna säkerheten käla nägon ändring.
Att all afyttring utaf det utsatte maximi-beloppet af Säd i Krono-Magazinen, bör återfvllas, så fort prisens måttlighet sådant tillåter. 8:0 Att Spannmåls - lagren under missväxtår, så vidt beliöfligt är, afyttras emot den återbetalnings-skyldighet, som rörelsens fortgång erfordrar. 9:0 Att aflöningen för förvaltande minskas i samma mån, som deras personal, genom den förenklade Administationen, naturligen bör förminskas; Och 10:0 Att de Fonder och de fordringar, som Inrättningen nu bar, förvandlades till den blifvande Inrättningens förenade Fond. Beroendes det på Riksens Högloft. Ständer att öka denna Fond med nya anslag, om sådant anses nödigt. Utvecklingen af dessa hufvudgrunder och uppgörandet af det Reglementariske för Styrelsens sålunda förenklade verksamhet, anse Revisorerne ligga utom området af deras allmänna sysselsättning. De hafva trott sin pligt endast vara, att i en tafla visa frugten af deras, under granskningen använda uppmärksamhet, och lemna nu genom denna Berättelse, resultatet deraf till Riksens Högloft» Ständers eget upplysta eftersinnande. 88a Riksens Ständers Tvänne Ledamöters särskildt afgifne ytU randen, rörande Revisorernes framställning om åtskillige föreslagne ändringar uti AIR männa Magazins-Inrättningens organisation, åtfölja denne Berättelse under Litt. P & Q, Stockholm den i4 December 1820. På Höglofl. Ridderskapets och Adelns Ledamöters vägnar: Joli. Hean. Gyllenborg. G. F. Åkerhjelm. P. Lagerhjelm. J. G. Gyllenkrok. Carl F. Hammarhielm. C. D. af Uhr. På HögvÖrdige Preste-Ståndöts Ledamöters vägnar; Sven Wijkman C:son. Erland Colliander. J. Östberg. M. Hasselrot. H. Graffman. På VälloH. Borgare-Ståndets Ledamöters vägnar: Joh. Schön. C. L. Widmark. Joh. Sandegren. L. Ecksell. J. Wallström. Christ. Zetterberg.
Hushållningssällskapet föranstaltat om aktieteckning, hvilken lyckades så väl, att en passande lägenhet kunde i Arnäs’ socken inköpas, biföll Kongl. Maj:t i nåder att landtbruksskola å denna egendom, 23 Lunne benämnd, fick anläggas, hvarefter lärare antogos och undervisningen tog sin början. Egendomen, utgörande l/2 mantal kronoskatte, har en areal af 539 tunnland 1,6 kappland, deraf cirka 390 tunnland skog, berg, vägar och icke odlingsbar mark, oberäknadt tomtplatser m. m,; så att omkring 130 tunnland utgöra den för cirkulation anslagna jorden. Med denna jords skötsel sysselsättas de vid skolan anställde 12 frilärlingar och, ehuru det ännu är för tidigt att uttala ett omdöme öfver den nytta, skolan åstadkommer, innan lärlingarne hunnit utexamineras, hvilket först innevarande års höst kommer att ske, berättigar mig dock hvad jag under mina besök på stället hittills erfarit hysa den förhoppning, att det bättre och ändamålsenligare brukningssätt, som efter hand å skolans hemman införes, skall blifva ett uppmuntrande föredöme för ortens jordbrukare, att tillegna sig de bättre metoder och bättre åkerredskap, som vid skolan anvisas: och det är glädjande att erfara, att den i hög grad väckt de mera omtänksamme jordbrukarnes uppmärksamhet och att flere af dem infunnit sig vid skolan, för att af föreståndaren begära upplysningar. Skolstyrelsen har dock, under inrättningens korta tillvaro, haft att kämpa mot många svårigheter, men sådana lära äfven uppstått vid andra landtbruksskolors anläggning, och det är att hoppas att de liesta af dessa svårigheter nu äro lyckligen öfvervunna. Länets Hushållningssällskap, som under den ll:te Maj 1854 af Kongl. Majit erhållit nya stadgar och dessutom hugnats med fribrefsrätt, har icke allenast fortsatt sin nyttiga verksamhet, utan äfven betydligen utvidgat densamma, utdelat premier och uppmuntringar, samt, genom utgifna skrifter, sökt bidraga till en utvidgad håg för jordbruket och dess binäringar.
Sannolikt torde väl majoriteten fattat sin tanke, men rösterna äro icke räknade och minoriteten torde icke vara så talrik, som den är hugljudd. Emellertid lärer, innan allmänna tänkesättet uttalat sin dom, ingen sammanhängande plan kunna uppgöras för ordnandet af Sveriges uppfostringsverk. Uppskof härmed kan förorsaka betydlig olägenhet och skada. Den stora välvilja båda Statsmagterna nu visa för bildningens befrämjande kan, ja, har troligen redan blifvit begagnad så, att man, när planen en gång är affattad, skall finna, att betydliga skattebidrag blifvit om icke bortslösade, dock undanryckta vida angelägnare ändamål, åt hvilka man kanske icke vill gifva något, om man tycker sig hafva gifvit nog åt 8:de Hufvudtiteln, isynnerhet ifall man engång börjar tycka att skörden icke motsvarar det dyrbara utsädet. Det är för att få en sådan plan för rikets allmänna uppfostringsverk uppgjord eller åtminstone erhålla en ledning för dess uppgörande, genom af representationen och dess i ämnet mest bevandrade män uttalade omdömen, som jag i dag, under 560 Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1862. N:o 223. motionstidens ellofte timma, sammanskrifva dessa rader, hvars syfte torde ursägta deras form. I gårdagens plenum fick jag någon förhoppning, att man åt alla de mångartade framställningar, som äfven vid denna riksdag skett angående uppfostringsverket, vill egna någon mera uppmärksamhet, än som kan ske uti ett Utskott, upptaget af många de mest olikartade frågors behandling. Det är under förutsättning att Rikets Ständer besluta tillsätta ett särskildt Utskott, som jag, ingalunda egande den förmätenheten att sjelf vilja nu uttala ens mitt eget sista ord angående alia de frågor, jag här nedan ämnar vidröra, utan mest för att erhålla, isynnerhet vid anslags beviljande, nödig ledning för mig och andra representanter genom de mera sakkunniga, dem jag förmodar blifva i Utskottet insatta, jemte de mundtliga och skriftliga upplysningar särskildta Utskottet icke lärer underlåta att sig förskaffa, ödmjukt vill framställa det förslag: att Rikets
Sedan Fullmägtige, uti Juli månad år 1834, uPpå derom gjord hemställan, medgifvit, att en summa af 5o,ooo R:dr, eller en fjerdedel af hela Creditiv-beloppet, finge lills vidare lyftas på Kongl. Commerce-Collegii invisningar, ställde att vid uppvisandet inlösas, då räntan beräknas och påföres ifrån den dag, under hvilken invisningarne äro utgifne, hafva inom nämnde belopp, medel, tid efter annan, blifvit å ifrågavarande Creditiv lyftade och åter inbelalde,- och utgör Riksgälds-Contorets för sådane uttagne medel, denna dag, egande fordran Råneo R:dr 36,260. e) Cveditivet för bestridandet af kostnader, föranledde genom farsoten cholera. Enligt innehållet af Kongl. Maj.-ts till Fullmägtige aflåtne Nådiga Skrifvelse den io November i835, hade Kongl. Maj:t förordnat, att hälften af ifrågavarande Creditiv, eller aSo.ooo R:dr, skulle för framtida behof afsättas, och skulle af återstående a5o,ooo R:dr i första rummet bestridas de kostnader, i och för cholera-farsoten år 1834» dem Staten borde ersätta, hvarjemte blifvit i Nåder förordnadt, det Quarantaines-Commissionen i Stockholm borde genast godtgöra de förskott, vederbörande Ränterier kunde af Statens medel hafva lemnat, hvarefter återstoden komme att användas till understöd för menigheter. Och äskade Kongl. Maj:t, på sätt QuarantainesCommissionen derom hemställt, det skulle, uppå skeende requisition, efter behof, af Cholera-Crediti vet tillhandahållas 25o,ooo R:dr åt Kongl: Stats-Contoret, hvarest Quarantaines-Commissionen egde att medlen, i den mon de erfordrades, utbegära.
— Om således detta förhållande betragtas från en rätt synpunkt, finner man, alt de förseelser, som af bemälde Fullmägtige och Directeurer, möjligen skulle kunna begås, alltid mäste vara af den egenskap, att den andra Stats - Den 21 December f. m. magten deraf baft något intresse; och det blifver då påtagligt, alt den Statsmagt, som af förseelsen haft fördel, skall göra påföljden för den felagtige så lindrig som möjligt är, och dessutom, genom hans återinsättande i tjensteutöfning, bereda sig hans benägenhet att åter igen vara tjenstaktig på sina Committenters bekostnad. Detta hafva Stiftarne af AnsvarighetsLagarne för Bancooch RiksgäldsFullmägtige samt Directeurerne noga insett, då de förordnat, alt den Fulimägtig, som genom HofRättens dom blifvit skiljd från befattning med förvaltningen, ehvad domen ändras eller ej, eller den klagande benådas, icke må i sin befattning åter kunna insättas, utan af Rikets Ständer sjelfve. — HofRätten är den ÖfverDomstol, som det tillkommer att pröfva och bedöma, om en Fulimägtig förverkat det förtroende han af Rikets Ständer erhållit. — HofRätten är den ÖfverDomstol, som det ensamt tillkommer att tolka Lagens rätta mening, och hvilken det icke är tillåtit att hafva några considerationer, hvarken för den ena eller andra Statsmagten;— med ett ord Medborglighetens och den Lagbundna Frihetens — eller Folkets Domstol. Rikets Ständer hafva noga beräknat alla dessa förhållanden, hvadan ock stadgadt blifvit, att det förtroende, som denna Folkets Domstol funnit vara af Fullmäglige förver - Den 21 December f. m. kadt, icke bör af Konungen i Dess Högsta Domstol kunna dem återgifvas. Förhållandet är nära nog lika med en, som rättvisligen blifvit dömd äran förlustig. Kongl. Maj:t kan väl af gunst och Nåd gifva äran åter, men denna återgifna ära står endast på papperet, ty invändigt kan Kongl. Maj:t icke mera placera den.
N:o 85, som rörde en allmän löneförbättring för Arlilleri-reg:lenas befäl och handtverkspersonal, II. o. Ad. endast, uppå derom af Hr Brakel framställdt förslag, beslutat bifalla ”att lönerne för Officerarne vid dessa reg:ten upföras å Stat till de belopp, Artilleri-komitéen föreslagit, med undantag likväl af Chefs-lönerne, hvilka nedsättes från 4,360 lill 4,100 r:dr, tafTel-penningar och fourage-medel inberäknade, och af Underlöjtnants-lönerne, hvilka nedsättes från 400 lill 380 r:dr”; vid hvilket förhållande det icke vore uttryckt, huruvida R. o. Ad. velat bifalla de för Reg:ls-skrifvare, Styckjunkare, Tygstatsmästare, Tygstatsgesäller och Gevärshandtverkare vid nämnde reg:ten af K. M. äskade och af Utsk. tillstyrkte löneförbättringar, hvaremot dock vid öfverläggningen ingen anmärkn. blifvit gjord. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Som denna del af StatsUtsk:s förslag är förbigånget vid besluts fattande i de öfriga delarne af denna hufvudtitel, anhåller jag att Hr Frih. o. Landtm, ville föredraga ärendet och derigenom åstadkomma ett beslut af R. o. Ad. 78 Den 18 Juni f. m. H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. behagade bevilja de af K. M. äskade och af StatsUtsk. tillstyrkta löneförbättringar för Reg:tss-krifvare, Styckjunkare, Tygstatsmästare, Tygstalsgesäller och Gevärshandtverkare vid Artilleri-reg:tene. Ropades ja. Då sedermera det ifrågavar. prot.-utdr:t, med deri införd anteckning af detta beslut, uplästes, yttrade Hr von Hartmansdorff, Au g.: Oförberedd derpå, att förevar. betänk, skulle förekomma, har jag det icke med mig.
Med afslag å Stats-Utskottets i denna punkt af dess Betänkande N:o 74 gjorda, i Utlåtandet N:o 186 vidhållna hemställan, beslöt Borgare-Ståndet, att aflidne Stads-läkaren i Lidköping Per Emanuel Ekmans efterlemnade enka, Henriette Sofi, von Konow, må å allmänna Indragnings-staten få sig tillagd en pension af Tvåhundra Riksdaler årligen, så länge hon lefver ogift och befinner sig i behöfvande omständigheter; hvarjemte beslöts, att de öfriga Riks-stånden skulle genom Protokolls-Utdrag vördsamt och vänligen inbjudas, att detta Borgare-Ståndets beslut biträda. Yttrandet i afseende å 37:de punkten, om pension för aflidne läraren vid Chalmerska slöjdskolan C. E. Hyltén-Cavallii enka och barn. Vidblifvande sitt förra beslut, i anledning af denna punkt i Stats-Utskottets Betou~ kande N:o 74, lade Ståndet förevarande framställning till handlingarne. Framställningen i afseende å 41:sta punkten, om förhöjning i Professors emeriti-lönerne, den Utlåtandet bifogade tabell, och 43:dje punkten, rörande anmälan om samma tabell. Dervid lät Ståndet bero. Sista yttrandet, angående öfriga punkter af betänkandet, N:o 74. Lades till handlingarne. £ik. lill Jt. St. Frän Hedervärda Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 30, med utlåtande, ang.
Utdrag deri 16 Oetoltr 1829. a t» Det af Stats-Utskottet för Hans Excel* Ssnce Herr Grefve Rosenblad föreslagna arfvode af 1600 R:dr Banco blef af Bidderskspet ©ch Adeln afslaget; 17:de punkten, angående ifrägastättd pension för f. d, Lands-Kanter er ar en Assessoren C. M. Wahlström, Med afslag å Stafs-UtAottets i denna frankt meddelade yttrande, tilläde Bidderskape® och Adeln Assessoren Wahlström en årlig pension af 300 R;di Banco; Saide punkten, om ersättning, till Landas hofdingert i Kronobergs Län, för indragning af den honom anslagna dagsverksskyldighet af inhysesh jonen i nämnde Län. Utskottets tillstyrkande i denna punkt fole? af Riddergkapet och Adela bifallet, likväl med tillägg, att den summa, hvartill ifra» gavarande ersättning, efter den af Utskottat lagda grund, finnes uppgå, skulle, efter i83$ årsslut, å Andra hufvudtitaln uppföras, för att, @!ter hvad närmare kan förordna», till löne» förbättring
Under de 9 år jag fört Befälet vid Regementet, har jag sökt att genom andra medel undvika olägenheterna, och att på alla lofliga vågar försäkra tillråckligheten af Officerarnes löne-infcomster, men jag har af erfarenheten funnit, att det ej annorlunda år möjligt ån genom en förhöjning deruti. Följden bör ej betraktas endast utur Aritmetiskt förhållande. Om förhöjningen icke bifalles, blir jag satt i den olyckliga belägenhet, att icke till Officerare kunna antaga andra ån dem, som ge^ nom egen förmögenhet kunna underhålla sig. Det år likväl högst obehagligt, att icke kunna antaga en skicklig yngling med goda anlag, blott för det att lönerne åro så ringa uti första graden, att han ej med stxAngaste hushållning kan draga sig fram. Friherre Falkenberg, Carl Axel, förenade sig med Friherre Stjerncrona. Herr von Huhenhaujen, Michael: Då det 3*2 Den i Julii ... n, nu tyckes vara upplyst, att ifrågavarande Officerare icke feommo till åtnjutande af den löneförhöjning, som andre åtnjutit, i följd af Riksens Stånders Beslut vid 1815 års Riksdag, och StatsUtskottet ej ansett sig kunna Bifalla densamma, på den grund att desse Officerare skulle vara Surnumerairer, ehuru de åro uppförde på Stat, så synes mig, att, om en återremiss beviljas, Utskottet kan, enligt GrundLagens föreskrift i detta afseende, inhämta upplysning från Regeringen. Uppå derefter af Herr Grefven och LandtMarjkalken gjord projaosition, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att StatsUtskottets Utlåtande!, i anledning af de dårvid gjorde anmärk, ningar, till Utskottet återremittera. Företogs till pröfning StatsUtskottets den 27 sistlidne Junii under N;o 249 afgifne, samt den 28 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af väckt fråga om inqvarterings-penningar till VarfsStaterne vid ÖrlogsFlottan i Carlscrona samt Arméens Flottas Escader i Stockholm och Götheborg.