Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vidare har motionären uppgifvit, att, sedan det å handelsoch sjöfartsfonden anvisade lån blifvit i nåder beviljadt, hade, för hamnbyggnads-arbetets fortsättande under nästlidet år, ej allenast ett deremot svarande belopp, utan ock en härutöfver erforderlig summa af 3.000 r:dr genom upplåning i enskild väg anskaffats, och skulle, utom de sålunda redan använde medlen, ytterligare behöfvas 7,000 r:dr för ännu icke verkställda arbeten samt fullbordandet af en påbörjad magasinsbyggnad; varande alltså staden i behof af det nu begärda , nya låneunderstödet, för att komma i tillfälle återbetala den del utaf de enskildt / upplånade medlen, som öfversteg de af Kongl. Maj:t i Nåder beviljade låne* summor, samt bestrida de återstående arbetsoch byggnadskostnaderna. Då staden Wadstena ej allenast erhållit hela det vid 1847 och 184b års riksdag ifrågasatta statsbidrag för hamn-anläggningens verkställande, utan äfven nyligen kommit i åtnjutande af ett för samma arbetsföretags fullbordande hos Kongl. Maj:t i underdånighet sökt låneunderstöd; och då, efter detta låns beviljande, inga sådana särskilda omständigheter och förhållanden hafva tillkommit, som möjligen skulle kunna anses innefatta tillfyllestgörande skäl för Rikets Ständer att tillerkänna meranämnde stad ett ytterligare lån för bestridandet af de med anläggningen af dess hamn förenade kostnader, så finnér Utskottet sig föranlåtet afstyrka Rikets Ständers bifall till den å stadens vägnar härom nu gjorda framställning.. « Stockholm den 10 April 1854.. 20 Stats-1 /skottets Memorial, JV;o 99. Ank. till Exp.-Utsk. d. 12 April 1854, kl. 3 e. m. Memorial, i anledning af återremiss å Utlåtandet N:o 38. (R:gs Afd.) Bonde-ståndet har, med anledning af de inom samma
Maj:ts, på föredragning genom Civil-departementet fattade särskilda beslut, hemställde Herr Departements-chefen i underdånighet, det Kongl. Maj:t måtte i nåder föreslå Rikets Ständer: l:o att f. d. föreståndaren för Svenska Slöjdföreningens skola, Kaptenen m. m. Baltzar Cronstrand måtte från Allmänna Indragningsstaten tilldelas en årlig pension af 1,800 R:dr; 2:o att Kapten-löjtnanten vid Kongl. Maj:ts flotta Carl Edvard Törnebohm, i anseende till sin 20-åriga, väl vitsordade verksamhet såsom ordinarie lärare vid Hernösands Navigationsskola äfvensom intygad sjuklighet, jemväl måtte å Allmänna Indragningsstaten uppföras till åtnjutande af en årlig pension af 600 R;dr; samt 3:o att, då Kronofogden i Norra och Södra Wedbo häraders fögderi af Jönköpings län Nils Fredrik Ekvall, som ingått i sitt 60:de år och 36 år varit i statens tjenst anställd, under flere års tid varit sjuklig och åtnjutit tjenstledighet, samt föga utsigt funnes, att han skulle kunna i tjenstgöring återinträda och dermed fortfara till dess han uppnått föreskrifven pensionsålder, Rikets Ständer måtte, med jemväl fästadt afseende å Ekvalls knappa omständigheter med hustru och 13 barn, medgifva, att han, derest han styrkte sig fortfarande vara af sjukdom hindrad från utöfningen af sin tjenst, finge, efter erhållet afsked från densamma, oaktadt han dä icke uppnått föreskrifven lefnadsoch tjensteålder, uppföras å Allmänna Indragningsstaten för åtnjutande af årlig pension till det för Kronofogdar bestämda belopp, 2,000 li:dr. 28 Bil. 6 till Kongl Maj:ts Proposition N:o 1 om Statsverket 1862.
Han satt nu midt emot henne i en bekväm länstol och såg från topp till tå ut som en veritabel parisare med sin fina, ungdomliga figur, sina lifliga gester, sina mörka tjusareögon, det svarta spetsiga skägget och det krusiga håret. Han sade långsamt: — Det är som en dröm, nu när jag ser er igen och isynnerhet när jag hör er tala. Och det märkvärdigaste af allt är att vi icke råkats sedan dess; alltid, när jag farit härigenom och frågat efter er, har ni varit på landet eller ej kunnat ta emot, och när ni var i Paris med er man, sökte ni ej engång upp mig. Det hade varit så roligt att få ta emot er i min atelier, jag har några gamla mattor och vapen från min orientresa som gör den pittoresk nog. Det var inte snällt af er. Men jag är trofast och när jag kom hit i går och mötte er på gatan — Så kände ni inte igen mig. Rösten lät ironisk. — Nej, men var det underligt! Jag såg er sist som en outvecklad sexton års flicka och möter er så för första gången efter tolf år som en charmant och ståtlig ung fru. Apropos, ni kunde gärna låta edra små flickor komma in och hälsa på farbror, ni vet ju att jag alltid varit förtjust i barn och det är jag än, fast jag är en gammal inbiten ungkarl. Han strök lätt med sin hvita väl vårdade hand genom skägget. Hvad hon väl kände till den där gesten och det fina ärret på den höga pannan. — Ja, ni hade en stor makt öfver barn, min brors småttingar lämnade er aldrig i fred — och jag — Kände ni genast igen mig fru Louise, ursäkta att jag säger så, jag tycker det är så besynnerligt att säga fru professorskan, som jag väl egentligen borde kalla er enligt alla svenska artighetsregler. Han uttalade titeln på svenska och med en skorrande, halft moquant betoning, som kom henne att småle. Hvad han var sig lik med sin pojkaktighet, framgången hade åtminstone inte i det afseendet förändrat honom. En stor artist, men på samma gång, som så många andra stora artister, ett stort barn, tänkte hon. — Ni får kalla mig hvad som faller er bekvämast.
På grund af sålunda vunnen upplysning och då särskild anledning dessutom förekommit att misstänka, det dylik vara varit ämnad att härstädes undergå en föga kostsam omdistillering för hartsämnets skiljande från spriten, hvilken, i händelse varan förtullades såsom fernissa, komme att draga en vida lägre tullafgift än som taxan för sprit bestämmer, hade General-Tullstyrelsen å berörda förhållande, medelst cirkulär, fästat vederbörande tullkamrars och inspektioners uppmärksamhet, jemte tillkännagifvande att ofvanberörda slags spritvara, som, i följd af det deri upplösta harts, å profvaren angåfve en origtig alkoholshalt, borde tullbehandlas med tillämpning af anmärkningen under taxe-rubriken »Bränvin och Sprit». Utskottet, som, efter vunnen kännedom af dessa förhållanden, anser en dylik föreskrift jemväl böra i taxan inflyta, får i sådant hänseende och i öfverensstämmelse med Kommers-kollegii och General-Tullstyrelsens förslag hemställa, alt under rubriken fernissa måtte i taxan intagas följande: * Anni. s. k. fernissa af sprit med en obetydlig tillsats af harts, tullbehandlas under tillämpning af hvad taxan stadgar för artikeln »Bränvin och Sprit». För artikeln Filar och Raspar stadgar nu gällande tulltaxa en afgift af 12 öre skålpundet; men då Utskottet, efter hvad här nedan kommer i ett sammanhang att omförmälas, ansett sig böra till verktyg hänföra åtskilliga, enligt Bevillning: Utskottets Betänkande N:o 8. 19 nuvarande bestämmelser, med särskilda tullsatser belagda, eller med hänvisning till andra rubriker i taxan intagna, för jordbrukets och näringarnes behof och stigande utveckling erforderliga, enklare redskap, får Utskottet, i öfverensstämmelse härmed, och då förstnämnda artiklar obestridligen utgöra ett sådant högst behöfligt redskap, hemställa, att Filar och Raspar måtte, enligt bifogade taxeförslag, uppföras med hänvisning till verktyg. Jemte det att Friherre Raab i sin oftanämnda. motion föreslagit tullfrihet, för alla slag af fisk, har C. J. L. Lönnberg från Östergötlands län framställt enahanda yrkande i afseende på sill.
Att tillstyrka sparsamhet och hushållning i Förvaltningens hela omfattning, det är visst af högsta nöden påkalladt; men då StatsUtskottet icke på minsta sätt låtit denna grundsats hos sig vara gällande, när det angått de Högre och Högste Embetsmännen, så hade Utskottet, för att handla consequent, icke bordt vara sig så öfvermåttan olikt, då det angått de Lägre och Lägste. Månne icke ett sådant handlingssätt kan kallas, att sila Myggor och svälja Kameler; och månne icke den Lägste Tjenstemanncn får lika så väl göra rätt för sin VadmalsRock och sitt Svagdricka, som den Högsta för sin SammetsTalar och sitt Champagne-vin. Det strider för öfrigt mot all rättslära, att gifva med den ena handen och 24 H. 20 3o6 Den 19 Maji e. m. återtaga med den andra. I synnerhet vöre det grymt, att borttaga från Extra Ordinarierne den enda årliga Inkomst de för träget arbete kunna få af Staten, innan de hunnit efter flere års svält-cur arbeta sig till någon Ordinarie lön. Jag hoppas alltså, att Utskottets oväntade hushålls-idee i denna del varder rättvisligen ogillad. Lands-Staterne. Denna Class af Civilen från och med Landshöfdingarne till och med Enspännarne är den bäst lönte; och det är således obegripeligt, huru den af vederbörande Embetsverk förslagsvis uppgjorde Reglering af LandsStats Löuerne kan förutsätta ett förökadt Statsbidrag af minst i53,i23 R:dr 3a sk. 11 rst, B:co årligen, oaktadt alla Fjerdingsmäns-löner skulle indragas. På det denna stora Utgift emedlertid må undvikas, hälst det alldeles icke är nödvändigt, att några nya arrangementer i den vägen företagas, så vida icke meningen är att först börja med en billig och rättvis jemkning i LandshöfdingeLönerne, hvilka i de fleste
Lgs Den 8 Augusti. hämta nägon nytta widsine arbeten , stall BondeStändet altid finna sig tittfredsstäldt, at derigenom hafwa til det stora andamälet, Fäderneslandets uprätthällande och beständ medwerkat. Af detta Protocoll stola de respective MedStänden äfwensom Stats - Utskottet erhälla del. Ut supra. Ux krotOLvllo, L. L. IrÄZZrclb. Företogs til afgörande följande utur Stats. Utskottets Protocolls-Utdrag för den L9 Julli: ^i:o At Riksens Ständer förklara sin fasta och oföränderliga föresats at ät hwarje af Statens creditorer försäkra upfyllandet af dest af det allmänna erhällna förbindelser, jämte ränta til dest de kunna inlösas. 2:o At pä denna grund alla de som i och för kriget hos Kronan hafwa fordringar stola, sä snart deras fordran är godkänd, derföre erhälla Stats - Contoirets benus, hwilka wid en framdeles Utgörande Finance-plan stola til sit fulla warde honoreras, och säsom Statens skulder erkännas. Utskottet, som til dest en General Finance-plan hinner iipgöras, endast haft för afsigt, at genom Riksens Ständers högtideliga och förnyade försäkringar stärka crediten utan at bestämma andra afgörande mätt och steg, fär til Riksens Ständer - Den 8 Augusts. 691 Der hemställa, at om fordringar af Soldaten och gemenskapen skulle gifwas, besia icke härnad kunna komma i fräga, utan anses böra med reda penningar liguideras." Herr krint28k.ölä, kriui, upläste följande: De bekymmersamma mälningar af Rikets Drätsel-Werks olyckliga tilständ, som wid alla tilfällen, stä för ost til äskädande, kunna icke annat an wäcka hwarje tankande Medborgares bäde upmärksambet och hjerteliga önffan, at, efter dest begrep och förmåga, kunna föreflä Medel och utwägar til winn ande af allmänna sakernes bättre skick och utseende, i denna wigtiga del.
Rikets tillstånd kan medgifva att densamma umbära”; år 1747» då extra licenten, uppå Rikets Ständers begäran och tillstyrkan, förhöjdes genom Kongl. Kungörelsen af den 3:dje Juni berörde år; 1762, då extra licenten vid Riksdagen ytterligare fastställdes; 1761, då den, efter de Handlandes åtagande och Rikets Ständers beslut, triplerades; och år 1766, då densamma vid Riksdagen beräknades till 3 å 3 ij~2 tunnor guld årligen; alt nämnde afgift emedlertid befanns så otillräcklig för ändamålet, att Convoy-Commissariatet, utom privat skuld, vid samma lid häftade för 10 i/2 tunnor guld till Stats-verkel och 21 tunnor guld till Banken, som med Rikets Ständers tillstånd lemnat dessa försträckningar, hvilka skuldposter, ongtadl de till en början, enligt Secreta Deputationens Betänkande af den i3 October 1766, blifvit balancerade, sedermera, efter några af betalningar , afskrefvos; alt extra licenten, genom Kongl. Kungörelsen den 11 Februari 1779. ytterligare blifvit förhöjd, hvarjemte Con voy-Commissariatet vid samma tid af Tull-uppbörden erhållit ett serskildt årligt anslag af 4 tunnor guld, hvilket anslag fastställdes och tillförsäkrades Con voy-Commissariatet på samma gång, som en ytterligare förhöjning i extra licenten, efter Deputerades af Handels-Socieleter och Skepps-rederier hörande, genom Kongl. Kungörelsen den 2 Februari 1797, påbjöds; att extra licenten vidare, efter samma vederbörandes hörande och medgifvande, blifvit reglerad genom Kongl. Kungörelserne den 8 Maj 1798, den 3o Mars 1802 och den ic) April i8o3, jemle det, genom sistnämnde tvänne Kongl. Kungörelser, samt Gommeic>-Co!legii Kungörelse af den 29 Juli i8o3, en ytterligare inkomst blifvit
Har någon, på sätt i 32 § sägs, utsatt eller från sig skilt sjuklig, bräcklig eller eljest hjelplös person, den han pligtig var att vårda, och skedde det å ställe eller under omständigheter, som i 32, 33 eller 34 §§ sägas; vare lag, som der för hvarje fall stadgadt är. § 36. Sätter någon ut eller öfvergifver den han sig åtagit eller eljest pligtig är att fortskaffa eller ledsaga, och sker det å sådant ställe eller under sådana omständigheter, som i 32, 33 eller 34 §§ sägas; vare ock lag, som der för hvarje fall stadgas. Om misshandel å föräldrar, maka eller förmän. § 37. Begår någon dråp, som i 3 eller 4 § sägs, å skyldeman i rätt uppstigande led; miste lifvet. Begår någon dråp, sorn i 5 § sägs, å sådan skyldeman; dömes till straffarbete på lifstid. Sker dråp å maka, stjufeller svärföräldrar, fosterföräldrar, förmyndare, husbonde eller annan, under hvars lydnad man står; varde den omständighet såsom synnerligen försvårande ansedd; och må ej i dessa fall, den i 3, 4 och 5 §§ medgifna mildring af det i allmänhet stadgade straffet ega rum. § 38. Gör någon uppsåtligen annan misshandel å skyldeman i rätt uppstigande led; då må straffet ej sättas lägre än sex månaders straffarbete, som vid försvårande - Lag-Utslcottets Betänkande Nio 20. 9 rande omständigheter kan, der straffarbete eller fängelse å viss tid eljest är stadgadt, förhöjas till straffarbete - på lifstid om högsta strafftiden är i allmänhet bestämd till tio år, och i annat fall till två års straffarbete utöfver den i allmänhet bestämda högsta strafftiden. Sker sådan misshandel å annan af de personer, som i 97 § äro nämnda; varde den omständighet såsom synnerligen försvårande ansedd; och må ej till lindrigare straff än fängelse dömas. § 39. Förbryter man sig, såsom i 10 § sägs, mot någon af de personer, som i 37 § äro nämnda; varde, der ingen skada skei', ändock straffad med fängelse från och med två till och med sex månader.
N:o 258; 18 H. 20 226 Den u December e. m. N:o 3g4, ang:de verkställd omröstning, lill följd af RiksSl:ns skiljaktiga beslut, rörtde det å riksslatens 5:te hufvudtitel uppförda anslag till dramatiska spektaklet; N:o 3g1), i anledn. af verkställd omröstning, till följd af RiksStms skiljaktiga beslut, i fråga om löneanslag för Carolinska medchirurgiska Institutet; N:o 3q6, ang:de anställd omröstning, i fråga om beloppet af de lån, som hädanefter ifrån ulldisconten skola utgifvas; N:o 3g7, ang:de verkställd omröstning, i anledn. af RiksStms skiljaktiga beslut, i afseende på kurhusafgiftens fortfarande ; Statssamt Allm. Besvärsoch E k on.-U tsk : n : N:o g4, i anledn. af framställda klagomål rör:de rustningsoell roteringsbesväret, samt föreslagna åtgärder till beredande af lindring derutinnan; Wto g5, i anledn. af väckt motion lönde remonteringen vid K. Skånska Dragon-reg:tet; N:o g6, i anledn. af väckta frågor, att endast värfvad trupp må commenderas till garnisonstjenst och bevakning vid corrections-inrältningar, äfvensom att, då indelt cavallen eller infanteri beordras att utgöra arbetscommenderingar, slitningsersättning mätte derför rustoch rotehållare tillgodokomma ; N:o g7, i anledn. af ålerremiss å betänk. N:o 32; N:o g8, i anledn. af väckt motion om nedsättning af trosspassevolance-afgiften; N:o gg, i anledn. af väckt fråga om upphörande af eller nedsättning uti afgiften till Wadstena krigsmanshus samt Arairalitets-krigsmanscassorna, vid köp af rusthåll eller båtsmansrotehemman; N:o ioo, i anledn. af återremiss å Utskrns betänk.
Ett tusen Riksdaler, utgörande således alia löneförmånerna sammanräknade Fem tusen Riksdaler. Med hänsigt till billigheten deraf, att en Statens tjenare, hvilkens mer än vanliga förmåga och oafbrutna verksamhet så länge och med så mycken framgång varit egnade åt det allmänna, tillförsäkrades en från näringsbekymmer befriad ålderdom, har Stuteri-öfverstyrelsen ansett sig ega giltiga skäl att förorda den gjorda ansökningen samt i underdånighet anhålla, att Kongl. Maj:t täcktes bereda Hofstallmästaren Beijer en pension af Fyra tusen Riksdaler vid afgång från befattningen såsom chef för meranämnda stuteri. Efter öfvervägande häraf vill Kongl. Maj:t, i öfverensstämmelse med hvad Stuteri-öfverstyrelsen hemställt, härmed föreslå Rikets Ständer, att Hof-stallmästaren Beijer, under hvars nitiska och långvariga förvaltning Ottenby stuteri blifvit ordnadt och på ett särdeles förtjenstfullt sätt handhafdt och utvidgadt, må vid afgång från sin befattning såsom chef för nämnda Stuteri-inrättning uppföras å Allmänna Indragningsstaten till åtnjutande under sin återstående lifstid af en årlig Bih. till R. St. Proposition N:o 20. pension, beräknad til! 80 procent al‘ de med befattningen förenade löneförmåner, eller Fyra tusen Riksdaler. De till ärendet hörande handlingar skola tillhandahållas det Utskott, till hvilket frågan varder af Rikets Ständer öfverlemnad; och Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. CARL GLagerstråle - Utdrag af Protokollet öfver Civil-Ärenden^ hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott den 27 Oktober 1865. Närvarande: Hans Excellens, Herr Justitie Statsministern, Friherre de Geer, Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes Ärendena, Grefve Manderström, Statsråden: Herr Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen, Lagerstråle, Malmsten, Bredberg, Thulstrup, R euler skiöld och Carlson.
Vi behöfva ej tro, att. till försvaret af hvad vi lagligen äga fordras några lätta, ströfvahde anfall å den andra Maktens område; ty detta verkar blött, att deri angripne håller ännu mera sluten och befästad den gräns, sorn lagén Utstakat, och som, lefvande och inpräglad i allas hjerian, ej, för det helas väl, bör behöfva några andra råmärken, än dem det Inbördes förtroendet satt. ben 29 Oclober f. m, 479 I anledning af dessa anmärkningar, anhålhr jag att StatsUiskottets ifrågavarande Betänkande må varda åferremitterädtt b , , Atskilligö yttrade härtill deras bifall. Herr Lagerhjelm, Pehr: Då jag anser vig-' ten af Riksens Ständers Revisorers befattning hufvudsakligen hvila derpå , att granskningen må kunna så lätt seht möjligt följa på sjelfva åtgärderne, kan jag ej annat än instämma med Stats - Utskottets åsigt af den tid , till hvilken, Revisorerne böra sträcka deras granskning. Det stadgande i Grundlagen , att ReVisOrerne böra sammanträda sä ofta, att hvarje Revision må kunna omfatta tvänne års afslutade Räkenskaper, • synes egentligen åsyfta-, dels att Revisörerne böra under två år vara åtskiljde* men genast derefter träda i verksamhet, och dels att de icke kunna fordra verificafioner till ändra Räkenskaper än deni-, sorn tillböra de två åren, hvilka utgöra 'granskningens hufvudsakliga föremål. Då likväl Constitutionen i detta fall så allvarsamt bjuder en granskning af Styrtisens åtgärder, synes den mig, på sätt jag nyss hade äran anförå, böra, så fort ske kan* följa på verkställigheten af Regeringens beslut. I händelse detta föranleder en anmärkning, föreställer jag mig, ätt Kongl. Majit med Nådigt välbehag skall anse, att det felaktiga ju förr desto helldre blifvit till rättelse anmäldt. Detta är jus( hvad Kongl. Maj:t Sjelf lärer önska.
Hela Präste - Ständet bestär af bara Ämbetsmän, och af Ridderskapet och Adeln, och Borgare-Ständet höra större delen till denna class. I Engelska Parlamentet äro sjclfwa Ministrarne Ledamöter. Dessutom, mina Herrar! hwar och en redlig man som sitter pä Riddarhuset tänker alldrig pä annat än patriotisme. Slutcligcn hemställer jag om icke sista delen af denna H bör utgä, och enligt hwad Herr ULsitnmri sörcflagit tydligen stadgas, att dessa Ämbetsmän ej kunna wäljas till Electorcr. Grefwe I^öeveakjelm, Earl: En Nyss förut talande Ledamot har anfört att Stats - Rädek ibland Utbfwar Konungslig myndighet. Det tyckes falla af sig sjelf, att om de föreslagna fdrändringarne befallas upphör dock Stats - Rädct att njuta Riksdagsmanna - rätt när det utöfwar Konungens magt. För öfrigt instämde Herr Grcfwcn med Friherre LaäLrström. Herr 4514 Dm 21 October. Herr källman förenade stg med Grefwe I.öevsnkjeim, att det ej borde kunna komma j fräga att Stats Rädcn njöko Riksdagsmanna - rätt när de Utöfwade Konungflig myndighet. Sedan Herr källman närmare inhämtat uttryckens bemärkelse i flutet af §, funné han för öfrigt ej skäl till den förändring han fbrcflagit, hwarföre han begärde ursägt af Rid, derskapct och AdelnS öfwersccnde godhet för det uppe, häll han derwid fbrordsakat. Herr äVnKrenflorkk, , eonfor merake flg med Friherre Legerström och Herr Hmm, men wille endast tillägga ben önskan att de i fräga tvarande Ämbetsmännen ej mätte fä öfwerwara voteringarna. Friherre Stjernstedt, Orl Gusfaf: Friherre ^sLnnerkeim sä wäl som flere andra tvärve Ledamöter hafwa tillräckcligen upplyst hwad jag ärnade anföra.
Utan att på något sätt vilja usurpera på den rättighet, att göra förklaring af en §. i RegeringsFormen, för hvilken serskildt förfaringsmethod finnes stadgad, har Ut. skottet ansett sig böra framställa denna ain åsigt för Ridderskapet och Adeln, och är behofvet af ett bestämdt stadgande i RegeringsFormen härom, i fall ett sådant saknas, det hufvudsakliga skäl, hvarföre Utskottet, oagtadt sin öfvertygelse om olägenheterne af närvarande 2 och 10 § §• i RiddarhusOrdningen, ansett sig böra föreslå alternatift, nämnde §.§:s oförändrade bibehållande, för det fallet, att Ridderskapet och Adeln verkligen anser 37 §• i RegeringsFormen i detta afseende otydlig, och ingen ändring i ni - Den 3 Junii, got derpå beroende stadgande vara mödan värdt, innan närmare förklaring vunnitsSkulle åter Ridderskapet och Adeln anse 37 §. tydlig, och i all synnerhet om Ridderskapet och Adeln anser sig böra förstå den likasom Utskottet gjort, eller ock, i händelse den tidsutdrägt af manga Riksdagar, som möjligen kan blifva, innan en Grundlagsändring vinnes om den ock vid hvar och en föreslås, af Ridderskapet och Adeln anses så stor, att äfven under tiden, för undvikandet af olägenheter vid närvarande stadgandens användande, en redigare och conseqventare redaction bör uppgöras, då tillstyrker Utskottet antagandet af den nu föreslagne förändrade §:n. Skulle Ridderskapet och Adeln, i afseende på betydelsen af orden, ”efter honom” i 37 §•, stadna i motsatt mening emot Utskottet, torde några mindre jemnkningar blifva nödiga, men aldeles ingen förändring torde vara lämplig, innan endera tolkningssättet blifvit af dem, som öfverlägga om förändringen, bestämd, att i deras tanka vara den rätta.