Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och liksoni det för den manlige eleven ar en stor glädje och stolthet att vid heinkoinsten fr %n skolan kunna göra upp ritning till bostadshiis, stall och lagård, att kunna mata upp sin åker, föra bok öfver ghrdens inkomster och utgifter eller wlijälpa far, - kommunalordföranden - med lians räkenskaper, så är det ock för den kvinliga eleven en glädje att koinnia hem med egna, vafda gardiner, med förnl %ga att sjiilf rita iipp ett vackert riitinöiister och sedan satta vafaen i gång. p Till slut vill jag ined nigra drag skildra en dag, en livardag i en kvinlig folkliögskola, t. ex. i den jag bast känner till, Tärna. Bedail kl. 7,30 f. m. ringer skolklockan till sanlling; eleverna, soni alla bo p % platsen - inom skolans hägn - komma skyndsamt genoin trädgården från de dar liggande småbyggnaderna eller nedför stora trappan i själfva linfvudbyggnaden. Inom några minuter stå alla vid sina platser i den höga, rymliga, med 10 par fönster försedda skolsa.len. Sedan en - vanligen rytmisk - morgonsång sjungits och bön lasts, är första lektionen fysiologi. a n t a g, att det t. ex. ar människoskelettet, om livilket talet rör sig, ett ämne, so111 ingalunda tyckes kiiiina gifvn anledning till någon asaftigs frainstallning. Och dock ä r det ined största intresse, eleverna följa undervisningen i alla dess olika delar, särskildt nar frigan gäller refbenens förmåga att kunna hoppressas af olämpliga kläder och hvad haraf kan följa o. s. v. Undervisningen sker i föredragsform ined tillhjälp af tillräckligt åskådningsinateriel; eleverna begagna dock såsom Zdsbolc prof. Bocks lärobok i ämnet. Sedan konimer en tiiniiie valskrifning ocli en tiiiinie räkniiig. På mellanstiinderiia - 10 minutersrasten - slås saleiis alla fönster upp, den friska luften från skog ocli Aker strömmar in, och flickorna springa ut på den grnsade girdsplatsen för att nied liflig nenklek~.
Man har sagt, att sönerne äro i behof af en kostsammare uppfostran. Jag tror att häri ligger den största motbevisningen emot , den slutföljd man häraf velat draga, emedan då sönerne så ofta redan före arfvets skiftning uttaga till sin uppfostran en så betydlig brorslott, det är så mycket obilligare att ännu ytterligare gynna dem vid arfskiftet. I afseende på rättsgrunderne för förslaget är jag förekommen af Herr Berg von Linde, och tror med honom, att om qvinnan deltagit i Lagstiftningen, skulle mångå considerationer kommit i öfvervägande, hvilka man nu förbisett. Men vi böra icke utöfva styrkans rätt emot dem, som äro urståndsatte att försvara sig. Jag finnér den faderskänsla onaturlig, den broderskänsla obillig, sorn ej vill dela lika mellan syskon, och jag bestrider så mycket mindre, att Lagen om olika arfsrätt härleder sig från de uråldriga tider, då styrkan gällde för rätt; men jag finnér häri en anledning mer, att, med de rättsbegrepp sednare tiders upplysning medfört, fastställa andra grunder för Lagstiftningen. Jag vill icke åberopa de olika utvägar till förkofran och de mångfaldiga O en 22 Ju ni i f. ni. 75 fördelar Mankönet i detta afseende äger framför qvinnan; men jag hemställer, om man äfven vid arfskiftet hör göra dottern vanlottad, och derigenom sätta henne ur stånd att någonsin finna sin utkomst, under det hela verlden är öppen för sonens verksamhet. Man hav frågat, om Ridderskapets och Adelns förmögenhet bör förstöras genom en förändrad arfsrätt. För min del tror jag, att omsorgen i detta afseende icke är af serdeles värde, sedan förstörelsen till största delen redan är tillvägabragt, utan medverkan af den nu föreslagne förändringen. Man har äfven frågat, örn BondeStåndet skall förderfVas genom ett öfverhand tagande penningfrieri. Jag tror att magnetens dragningskraft i penningen redan är så stor, att den icke lärer hejdas af ett afslag på Betänkandet.
Brodern gjorde pinan kort, i det han yttrade raskt: ”Det var alldeles som både far och jag tänkte, att fartyget ej var kommet; och jag talade både vid kapten Kocher och flera andra, hvilka menade att det väl ännu kunde dröja hela månaden om och kanske derutöfver, innan det är hemma.” ”Åh, ja, det var som jag sa’,” inföll Haraldson; ”men qvinfolken vill alltid att en ska’ fjeska i ogjordt väder. Nu kan j då en annan gång sätta lit till det klokt folk talar! Så’na stormar och sådant farvatten är inte att leka med, och du får inte misströsta, min perla, hör du det, om det också dröjer om två månar.” Gabriella var för mycket skakad, att låta lugna sig af sin fars tröstegrunder. Hon ville vara ensam med sin oro. Den kunde då åtminstone ohämmad få taga sitt utlopp i tårar. Erika hade ej haft orätt att säga det. Gabriella egde mycken förmåga att bära sitt lidande; och en oupphörligt stigande oro för ett älskadt föremål, om hvilket man icke ens vet, om det är i himlen eller på jorden, torde väl hafva anspråk på att kallas ett lidande. Detta oaktadt blef Gabriella hvarken sjuk eller pjunkade hon sig till andras medlidande och förvåning genom bitterheten i sitt öde. Hon kände, och kände djupt, det svåra i sin belägenhet och slets ständigt mellan fruktan och hopp; men hon klagade ej. Vid små ledsamheter, små motgångar, hvilka fordom mötte henne, blef hon otålig och kunde ofta knota. Denna åter syntes henne för stor för knot: den låg sluten i hennes bröst; men den kändes der så mycket bittrare. Om någon annan hemlighet vid denna tid låg gömd i vår hjeltinnas hjerta, så är det åtminstone säkert att den ännu slumrade der, henne omedveten; och det vore således ett helgerån att närmare undersöka källan till de blickar, hvilka stundom föllo på jaktlöjtnanten. Gabriella trodde i sitt hjertas oskuld att hon såg på honom liksom på andra menniskor, men kände mycken tillfredsställelse öfver att Arnman visat ett så stort deltagande i hennes sorg. Deremot hade dessa timmars sammanvaro gjort Erika mera klarsynt, än hon önskade blifva.
D5 sälededenna Krono-iorde Spannemäl ätnjuteS af Soldaten i grund af Indelnings - Werket och Knekte - Contractkrna, anser Stats - Utskottet för deh del densamma icke böra komma i fräga till nägon indragning, sä länge Konungen och Riksens Ständer likmätigt 8o Z uti Regering Formen icke finna nödigt att nägon ändring däruti samfällt göra. Hwilket Riksens Högloft. Ständer wdrdsammeligen underställe-. Är och dag som förr strifwet stär. Pä befallning. t§. kröäelms. Hwad Stat-Utstollet sig häri utlätit blef af Zkidderstapet och Adeln till alla delar gilladt. Upp - 4268 Den 16 Dctober. Upplästes följande: Utdrag af Prokocollck Mel uti Riksens Högloft. Ständers StatS - Utskott d. s Octvbcr 1809. S. O. Ml en dek af Professorers med flere tvid Acadcmicr och Lärohus tjenstgörande Personers Löner mätte indragas, säsom emot deras möda och i jämförelse med större delen af Rikets öfrige löntagande Cmbetsmän öfwcrflödige och kunnande käla nägon förminskning, har isrän det Hederwärda Bonde, Ständet blifwit prkadt och föreslagit till en sädan billig jämkning, att hwar och en mätte hafira sin tilliäckcliga bergning och utkomst efter Ständ och tvärve; hivar» jemte lstLksn karsson ifrän Jönköpings
På dessa skäl få Rikets Ständer i underd. föreslå: att genom utfärdande Nådig Författning måtte, med ändring af sista momentet i 3 Cap. af Sjöskade-Balken Sjölagen, stadgas; att, då tvist uppstår om bergarelön för gods, hvars värde öfverstiger 240 daler, domaren bör taga i betraktande, ej mindre godsets värde, än äfven den möda och omtanka, som den bergande användt, samt den fara dermed varit förbunden, oelr, i mon af allt detta, vedergällningen bestämma. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 5 Maji 1S34- N:o 26. Uppläst och godkändt hos Rödd. och Adeln den Preste-Ståndet den Borgare-Ståndet den Bonde-Ståndet den Rikets Ständers underd. Skrifvelse, i anledning af väckt fråga, att mål angående den nidingstjufnad, hvarom 3 , /j. och 5 42 Cap. Missgernings-Balken omförmäla, må upphöra att vara af underställnings-egenskap. (Lag-Utsk. N:o 21.) S. A. K. Sorn de uti 3, 4 och 5 §§. af Cap. Missgernings-Balken, under benämning af nidingsstöld, uppräknade tjufnader, nemligen då ”skeppare, forman eller deras folk stjäl det dem gifvet är att föra eller förvara; eller gästgifvare eller krögare, i thy fall, från gästen stjäl; eller någon tager svikeliga af barn, som yngre är än tolf år, eller af den som af - 2 Maji 1834. 2 5 36 Expediiions-Utsko/lets Förslag till uncl.
Det torde må händs anses orätt af den sorn föga äger, Den 5 Augusti f. nu att föreslå utgifter af Statsverket, mert jag skulle anse mig illa begagna min rättighet och pligt att tala på detta rum, om jag med stillatigande afhörde StatsUtskcttets afstyrkande af pensions beviljande för Grefvinnan Adlercreutz, då Kongl. Majit yttrat att hon är i behof deraf. jag tror att det är under Riksens Ständer* Värdighet att ingå uti undersökning, huru hort kommit att blifva det $ nog af att hön är det, och att hon ej af Staten åtnjuter någon pension * ty ingen Svensk lärer annat kunna, än erkänna vår gemensamma skyldighet att sörja för enkan efter en sådan man, som framlidne Grefve Adlercreutz. Göra vi det ej, så böra vi icke förundra oss, om i framtiden män, som våga allt enskildt för det allmännas väl och räddning, varda sällsyntare. Jag anhåller om återremiss, på det att den af Kongl. Maj:t föreslagne pensionen måtte beviljas. Herr Grefven och Landt-Marskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg Statsutskottet* Utlåtande böra, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet åter» remitterades. Ropades Föredrogs å nyo ej mindre Statsutskottets den 37 sistledne Junii, under N:o 277 afgifne, samt den 5 derpå följde Julii eftermiddagen på Den 5 Augusti j, m, i4q •i bordel lagde, Utlåtande, angående Höganäs Stenkolsverks understöd af Staten, än ock Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskotfets den 30 sistledne Julii, under K:o 153 meddeldte, samt den 1 dennes eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande, angående fortfarande understöd af Staten för Höganäs Stenkolsverk, Hans Excellence Herr Grefve De ta Gardie t Jacoby anförde skrifteligen: (Se Bilagan N:o 5.) Herr af Uhr, Carl David’.
Stats-kontoret såväl hvad af detta embetsverk kan komma att förskjutas, ifall någon ytterligare utbetalning utaf sagde lån skulle varda verkställd, som ock de kostnader, hvilka för lånemedlens utgifvande genom vexel-dragningar kunna belöpa; kommande deremot de afbetalningar å samma lån, som till Kongl. Stats-kontoret inflyta, att i liqviderna mellan Statsoch Riksgäldsverken Riksgälds-kontoret godtgöras. § lil Till bestridande af de för kolonien S:t Bar thelemy s förvaltning, enligt derför nu gällande grunder, erforderliga kostnader, som icke af koloniens inkomster betäckas, hafva Rikets Ständer å Riksgälds-kontoret anvisat ett årligt förslags-anslag af Sextusen Ridr, att, under hvart och ett af åren 1854, 1855 och 1856, förskottsvis utgå, med förbehåll af den framtida godtgörelse tili samma verk, hvilken genom ökad afkastning af kolonien eller medelst dess afhändande kan beredas; börande utbetalningen af detta förslags-anslag ske enligt de reqvisitioner, sorn af Kongl. Statskontoret härå afgifvas. § 112.
Ank. till Exp.-Utsk. den 4 Sept. 18G0, kl. 11 f. m. Betänkande, i anledning af väckt motion om förändrade stadganden rörande det afdrag, .sorn. då embelseller tjensteman erhåller tjenstledighet, bör ä lönen ske. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet har från Höglofliga Ridderskapet och Adeln erhållit remiss å en af Herr Grefve von Seth, Bror, väckt motion, att enär de genom Kongl. Brefvet den 23 Februari 1858 meddelade föreskrifter rörande det afdrag å lönebeloppet, som embet.seller tjensteman under tjenstledighet, eller då han eljest vore hindrad att sin tjenst utöfva, borde vidkännas, i vissa fall skulle leda till verklig orättvisa, hvilken likväl syntes kunna afhjelpas om åt Regeringen eller vederbörande embetsverk, som kände personerne och deras ställning, lemnades öppet att i hvarje fall pröfva om, vid ledighet för sjukdom, afdrag borde ske och i sådant fall huru stort, omförmälde stadganden måtte förändras derhän, att embetseller tjensteman skulle vid tjenstledighet, som erhölles för enskilda angelägenheter, till vikarien afstå högst en tredjedel, minst en fjerdedel af samtlige tjensten åtföljande löneinkomster, och att vid styrkt sjukdomsförfall eller då tjenstledighet, på grund af läkarebetyg, erhölles för helsans vårdande, Kongl. Maj:t eller vederbörande embetsverk egde att pröfva om något och huru mycket borde af den sjuke till vikarien eller till Verkets disposition afstås, utan att dock i något fall mera än en tredjedel af löneinkomsterna skulle kunna sysslans innehafvare beröfvas.
Ridder» skåpet och Adeln fann i anledning häraf, alt expeditionen af tryckfrihets-lagen borde werksiällas enligt den af Constitunons - Utskottet inaifne reda» ctton, och biföll att vfoannämnde del HZgwördigs P.este-Ständets anmärmingar böra såsom nu wäckta motioner till afgörande wid nästa Nrksdag blifwa hwllande. Ult kuxrs. S. D. Sam-yckte Högloft. Ridderffapet och Adeln, att det af Riksens Ständer till utredande af uplkjutne twistige frågor mellan det hederwärda Bondeståndet och de öfrige Rusständen förordnade sär stille Den 3 Iulii. sy sarffilte U skott, mätte fä uptaga och bereda sa wäl de frågor, bwarom bemalte Utskott, genom Utdrag af Proloeollet af den 27 Jun» flstledne. säsom redan af allmänna Beswärs och OecenomieUtskoltel behandlade och i twänne S'.änd afgjorde, till sin efterrättelse gjort förfrägan, som den, hwarmed Ulskoitet genom Protocolls utdrag af samma dag, förk arat fig icke kunna taga någon befattning. vt tuxra. Herr Landt-Marstalkerr tillkännagaf, huruledes hos honom biljwit anmält att bän män saknades för afdelningarne N.ris 5, 6,8, io, 12, IZ, 18, ly 27, 29, Z4, 37, 38. 45. 48. nemligen efter Grefwe kolen, öullok kreärik, Grefwe körvenbielm, Larl Llölio, Hrns Ex ellence Herr Gref,ve von klien, Hans Excellence Herr Grefwe VVrecle, Herr We^äenl^elm, /obon, Friherre von Otter. (Hustak, Friherre Örnskölcl, Röbron VVilbelm, F-iherre von kloten, LolkLor Lo^i8lous.
Förlidet år inkom till Kongl. Majit en suplik undertecknad af Mathilda Hult; hon begärde att här i Stockholm få anlägga en Theater för 170 Den 3o Junii e. ra. att derigenom försörja sina fattiga föräldrar; utaf ett bifogadt Prestbevis upplystes, att hon var i5 eller 16 år gammal, och nyss begått Herrans Nattvard, Motivet till hennes begäran var visserligen vackert och ömmande, men borde derföre saken bifallas? Min enskilta tanka är, att flera Theatrar inom Hufvudstaden skulle vara nyttiga, och jag önskade, att dylika funnos. På längden skulle ej Kongl. Theatern förlora, kanske vinna deruppå; men de första åren inträffade en gifven förlust genom minskning i Kongl. Theaterns inkomster, och hvem skulle ersätta den brist, som härigenom uppkom? Jag skall längre fram bevisa dessa inkomsters otillräcklighet i alla fall. Då för några år sedan Casortis Lindansaresällskap tillbragte vintern här, var Kongl. Theaterns förlust ganska betydlig; de så kallade Lotterna, som vanligtvis utgöra 7 å 800 R:dr B:co; nedgingo då till 520 R:dr B:co. Ett dylikt förhållande skall alltid inträffa. Nyhetsbegäret skall tillfredsställas,och dådetär en gifven sak, att den summa publiken, icke allenast i Stockholm, utan äfven i andra större städer, depenserar på sina nöjen, sällan varierar till något betydligt belopp i jemförelse med sin storlek, så blir det på bekostnad af hvad man redan känner, som nyfikenheten tillfredsställes. Men inom någ - Den 3o J u n i i e. ra. ra Sr jemka sig dessa förhållanden, och jag tror ej, att Kongl. Theatern af detta skäl (^anläggandet af privata Theatrar) skall riskera sitt bestånd på längden. Men, som jag redan haft äran säga, hvem skall afhjelpa den förlägenhet i finanserne, sorn uppkommer att börja med? Denna förlägenhet kan blifva något långvarig, hvem utbetalar då löner till de personer, som derom äro försäkrade? Tillståndet, att anlägga privata Theatrar i Stockholm, måtte dessutom ej vara så begärligt, som man skulle tro.
Skrifvelse den 21 Dec. 1823, en dylik ersättning af Svenska StatsVerket i Nåder medgifva; ”men då härvid förekommit, att Reclamenterne icke ”fått sine förluster af Kaparne godtgjorde, samt Halgot särskilt stadgande icke blifvit af R. St.-r medde”ladt för en sådan händelse, hvarigenom en förlust ”för Reclamenterne, ulan deras eget förvållande, upp”kommit, så mycket hårdare, sorn handelsföretaget varit "af så loflig beskaffenhet, att nppbringningen blifvit “ogillad af Domstolarne i sjelfva den uppbringandes ”Fädernesland, ville K. M:t som, efter ytterligare ”.utredning af ifrågavarande Reclamationsmål, inhäm”tat, att Reclamenterne icke försummat någon åtgärd ”till ersättnings utbekommande af Kaparne, och att ”förlusterne i öfrigt 8ro ersättningsgillde till utförda ”beloppen, i nåder hafva öfverlemnat desse mål till ”Rikets nu församlade Ständers pröfning.” Och månne, med billighet, väl kan åsidosättas allt afseende till denna K. M:ts nådiga framställning? 22 338 Stats -Utskottets Målen N:o 16, 17 och ib äro åter under andra och olika förhållanden, men hafva, lika med de här förut uppgifne, erhållit, förutan till del Committerades tillstyrkan af ersättning, äfven det afseende af K. M:t, att blifva för dervid förekomne särskilde förhållanden anmälde till R. H. St:rs närmare bedömmande, och böra väl således äfven få påräkna detta. Beloppet af desses Reclamationer har jag ej haft tillfälle att få känna. Med denna provisionella utredning har jag sökt åtminstone ådagalägga, att ämnet påkallat ett närmare skärskådande, än hvad H. StatsUtskottets nu beslutade bejänkande till R. H. Sl:r framställer, som synes mig innefatta, utom reciten af K. M:ts Remisser i ämnet, endast ett omotiveradt afstyrkande hos R. II. St:r.
Remitterades till Lag-Utskottet; af Herr Henschen, As 98, angående åtgärder till förekommande af danskt bränvins olofliga införsel i Sverige. Remitterades, jemte afgifna yttranden, till Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet; - Prot.-Utdrag den 27 November 1862. 61 af Herr Lemchen, JVs 107, angående förändrad föreskrift i fråga om tiden hvarifrån utfärdade allmänna författningar må vara gällande. Remitterades till Allmänna Besvärsoell Ekonomi-Utskottet; af samme ledamot, M 108, angående upphäfvande af föreskrifterna om tullsta rrtpling af från utrikes orter inkomna varor. Remitterades, jemte afgifna yttranden, till Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet; samt af Herr Falhem, JVs 109, att, i öfverensstämmelse med hvad redan beslutats i afseende å jernhandteringen, förädlingen af mineralrikets öfriga alster må befrias från all annan beskattning an bevillning. Remitterades, jemte ett yttrande af Herr Gahn, till Stats-Utskoltet. S. I). Föredrogos ånyo och remitterades till Stats-Utskottet följande Kongl. Maj:ts nådiga Propositioner: af den 25 dennes, tio om anskaffande af mede! till jernvägsbyggnader; 2:o angående Statens jernvägsbyggnader; och 3:o angående gjorda underdåniga framställningar om statsbidrag för anläggning af särskilda bibanor till statens jernvägar; af den 14 dennes, i fråga om anslag för fortsättning af de geologiska undersökningarna inom riket samt utgifvande af derpå grundade kartor; af den 31 sistlidne Oktober, angående en med Hannover afslutad traktat om upphörande af Stadeeller Brunshauser-tullen; af den 25 dennes, angående anvisande af medel till ombyggnad af Nyqvarns bro öfver Sagån i Tillinge socken och Åsunda härad af Upsala län, jemte deraf föranledd vägomläggning; och af den 21 dennes, angående anslag till folkundervisningens befrämjande.
Bijouterivaror af annat ämne än guld och silfver, enkla eller sammansatta, såsom armband, bröstnålar, kedjor, kors, ringar, sigiller, spännen, urhakar m. in 1 skålp. — 35 Anm. Afdrag i vigten göres ej för fodraler, hvari Bijouterivaror inkomma, eller för kartor, hvarå de äro uppfästade. Bildhuggerioch Arkitektoniska arbeten, som utgöra konstnärsarbeten Fria andra slag Bildhuggerioch Arkitektoniska arbeten af trä eller annat ämne, hvilket, såsom arbetadt, ej är i taxan specificeradt Fria Bin, i kupor, eller på annat sätt förvarade Fria Biscuit, arbeten deraf; hänföras till Porslin, äkta: hvitt eller enfärgadt. Bister; se Bensvart. Blauliolz; hänföres till Färgträ. Blcckslagarearbcten, ej specificerade: olackerade 1 skålp. — 10 lackerade 1 skålp. — 15 Blod, alla slag Fritt Blodiglar Fria Blommor, naturliga, friska eller torra Fria konstgjorda, af tyg, papper, fjäder eller halm 1 skålp. 5 — delar af konstgjorda blommor 1 skålp. 2 — Anm. Med ”delar af konstgjorda blommor” förstås endast blad i bundtar, ax för sig, knoppar för sig o. s. v. utan, tillsatser eller sammanbindning. 38 Qvantitet för 1867. 1868. l TullberäkInförselsInförselsningen. tull. Riksmynt. tull. Riksmynt. R:dr. öre. R:dr. öre. Blomsterlökar Fria Blonder; se Spetsar. Bly: oarbetadt, i tackor eller rullar Fritt arbetad t, ej specificeradt: 1 skålp. omåladt och olackeradt — 3 måladt eller lackeradt 1 skålp. — 15 i Blyerts Fri Blyertspennor, alla slag Blyglete; se Glete. 1 skålp. — 15 Blysocker Frit .t Blytran; hänföres under Kemiskt-tekniska preparater.
Banco-Discont-Directionens vid Riksdagens början afgifna Berättelse, till BancoUtskottet, som, jemte Utskottets Memorial N:o 3, blifvit till Rikets Ständer öfverlemnad, omförmäler (pag. 96), att, vid början af år 1824. Stockholms Discont-Contoir egde utaf dess anslagna fond, till utlåning på namn och reverser, en obegagnad behållning af R:dr 564>ooo; men att från samma tid antalet och summan af ingifna Låne-ansökningar ökat sig i en nästan jemt stigande progression, så att, inom 4 månader derefter, eller i April månad, helafonden var utlånad, och annan tillgång till nya låns beviljande hvarjeSessionsdagejåterstod, än hvad i afbetalning för omsättningar samt fullt betalta lån, för veckan inflöt; hvarigenom, och då icke destomindre alla ansökningar utan uppskof anmäldes och pröfvades i den ordning de inkommit, följden innan korrt blef den, att lån, som för veckan biföllos, först flera veckor och stundom hela månader efteråt kunnat utassigneras; hvilket missförhållande emellan tillgången till utlåning och det an - tio Banco-Utskotlcls Betänkande N.o Sz. anmälda behofvet af lån, med undantag endast af några månader iSa5 och början af 1826, oafbrutet fortfarit oell fortfore, i den nion, att större delen af de lån, som i September nasti idet år beviljades, icke möjligen kunde, förr än i November, utgifvas. Rörande orsakerne lill denna iråkade ställning, hvilken, efter hvad Utskottet har sig noga bekant, ej eller sedermera blifvit förändrad, jemte medlen lill dess afhjelpa n de, yttrar sig Directionen vidare (pag. 98 och följande) sålunda:
För de Ledamöter, hvilka tilläfventyrs antingen anse Herr Munck af Rosenskölds Motion böra alslås eller anse densamma tvåtydig, har uppskjutandet till nästa Riksdag mycket skäl5 men för mig, som ser i denna Den 7 Augwti,. 225 denna Motion ett steg till förbättrande af våra Riksdagsformer , är visserligen ingen anledning, att afgörandet uppskjuta. Uppå de af Herr Munck af Rosensköld och Herr Manner hj rf a andragna skäl, understöder jag denna Motion, såsom utgörande, efter min tanka , en med Lagbundna frihetens anda fullkomligare utveckling af sättet att uttrycka Ridderskapets och Adelns förtroende och vilja. Med aktning för Herr Friherre jacob Ctd rströms Anmärkning, kan jag likväl icke, för mindel, tillstyrka det, vid blifvande ledigheter inom Electcrerna, desse skulle äga att sjelf ve anställa val till deras completterande , emedan jag anser sådant strida emot sjelfva den princip, som hufvudsakligen talar för Motionen. jag vågar deremot föreslå att S’åndet väljer, jemte Electorer, Suppleanter ät deni, till så stort antal att de afgående Electorerne kunna at Suppleanter ersättas. H-^rr Pahlman . Otin Fredrik, yttrade sig anse Herr Mannerhjerta och Friherre Roye haiva så väl utredt skälen för Herr Munck af Rosenskölds Motion, att han, för sin del ej funné nödigt att någon ting tillägga, utan åtnöjde sig med att på berörde motion tillstyrka bifall. Friherre C/d rström , jfacob , yttrade sig ej hucvudsakligen håfva någon ting deremot; m Jtj ansåg allenast förslaget om Suppleanter åt Eiectorerna behöfva tydligare bestämmas. Grefve Lilljenerantz, ffohan Wilhelm : Jag Ridd. 0, Ad. Prat. C te Del. Nkj 29. 30. 326 Den 7 Augusti. instämmer alldeles med Herr Mannerhjerta att valet af Bänkman är en onödig, snarare skadlig än nyttig , omväg.