Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag får börja med det förklarande, att jag tillhör dem, som önska att detta mål kunde ju förr dess hellre föredragas, derföre att jag anser frågan -vara af den beskaffenhet, att så länge den står öppen , inverkar den ofördelaktigt på riksd.ärendena i allmänhet, neli afven derföre, att om statsreglertn icke så tidigt kan blifva uppgjord, att densamma kan tillämpas redan vid början af nästa år, så kommer sådant alt inverka på mången enskilds rätt, nemi. på de tjenstemons räll, för hvilka löneförhöjningar blifvit föreslagna och beviljade. Dl likväl målet nu af flere talare blifvit hegardt på hordet och denna begäran är laglig, så är det också deras rättighet att få sin önskan uppfylld. Å ena sidan har man yrkat, alt målet borde uppföras främst på föredragn listan i nästa plenum, å den andra deremot har man begärt, att det skulle fä hvila, intill dess prot.utdr. ifrån de öfriga Stånden ankommit. Farligheten af dessa propos;r har blifvit ifrågasatt. Jag tior det vara R. o. Ad:s lagliga rätt att vidtaga hvilket föredragningssätt som helst, blott målet ej blir mer än tvänne gånger bordlagdt, men jag vet icke hvarföie frågan denna gängen skall sättas på spetsen. Mig synes derföre bättre, att 1111 endast besluta en vanlig bordläggning hvaraf följden skulle blifva att målet sattes i den ordning på listan, som del nu hur. -Den enda förändring, sorn jag dervid skulle vilja taga mig •friheten ali föreslå, vore deli, alt 0111 prot.utdr. från de öfriga Stånden skulle inkomma, förr än ordningen för detta Den 4 November f. m. 7 f måls föredragning inträffar, detsamma då niå lie sällas främst, pä listan för följande plenum. Skulle man på andra sidan vilja ingå på denna medelväg, så kunde man undvika en votering, som eljest ovillkorligen synes mig fnieslå. Hr Lefre'n:
Den allmännaste anmärkn., som man får höra af utländningar, som besöka vårt land, är emedlertid just den, att vi, ehuru fattige, likväl i allmänhet lefva yppigare, än våra tillgångar medgifva. Jag har hört, att året efter vår realisations fastställande, besökte en utmärkt utländsk handlaude vår hufvudstad. Han inbjöds till en middag hos en af Konungens rådgifvare, hvarvid talet föll på den nyss började realisationens bestånd, och när Konungens rådgifvare frågade den handlande hvad han derom tänkte, så svarade denne, att han belviflade dess möjlighet med sådane middagar, som den lian nyss hade åtnjutit. Man säger, att sparsamhet kan icke införas genom författningar, derest den icke ligger i sederne och folkets lefnadssätt. Folkets lefnadssätt beror på det sätt, som Staten lefver sjelf. Om Staten lefver öfver sina tillgångar, så gifver hon efterdöme åt sina medlemmar alt göra så. Om de förnäma i landet lefva så, så följa de öfrige deras exempel. Nu hjelper det icke, hvad efterdöme, som Staten eller de förnämsta i Staten gifva; nöden, mine Hrr, den känna vi nu alla, den lärer oss omsider alt blifva sparsamme, och deruti är vårt räddningsmedel, såsom jag förut yttrat i desse frågor. Den 11 Januari f. m. har blifvit sagdt, alt man icke bör sätta tullafgifterne för högt. Jag för min del påslår tvertom, alt R. St. snarare böra sätta tullafgifterne för högt, än för lågt, och det derföre, att det är i K. M:s makt att när som helst sänka afgiflerne, om han finnér dem för höga, då han deremot är oförmögen alt emellan riksdagarne höja någre tullafgifter, (tullen på spanmål allena undantagen) om R. St. skulle hafva satt dem för lågt. Något hinder möter således icke för K. M. att i detta fall begagna sin makt alt vara så liberal, som Hans rådgifvare anse råd ligt, och derföre kunna äfven R.
Den engelska cold-creamen består af: 2,5 gr. hvitt vax och vallrat och 15 gr. mandelolja och rosenvatten. Den tyska cold-creamen kan man själf bereda sig på följande sätt: man tager 4 gr. hvitt vax, 5,i gr. vallrat, 32 gr. mandelolja, smälter allt tillsammans och tillsätter Hudoch Magsjukdomar behandlas instundande sommar vid H j o V a t t e n k u r - a n s t a l t af Doktor A. Afzelius, Arenflska Stockholm. (1 f ö r e n i n g [1855] E n ung flicka önskar under ett år blifva inackorderad i treflig familj på landet, för att. grundligt lära alla inom hus förekommande göromål. Svar till » 17 år », Banten. [2391] unga flickor som vilja dela ett stort rum, erhålla inackordering i verkligt godt hem i Stockholm, Grefturegatan 24 C. Fröken Bådberg. [2435] flickor få god hel inackorder. Trefl. rum, naturskönt och friskt. Godt och vänl. hem. Billigt. S., p. r. Sölvesborg. [2480] T ~ \ n flicka om 9 å 10 års ålder J~V kan uti ett bättre hem i Stock' holm blifva inackorderad samt erhålla en moderlig omvårdnad, för att tillsammans med egen dotter gemensamt begagna skola. För täflan med 12-årig dotter önskas en flicka af god familj. Undervisning meddelas i språk och musik af utmärkt skicklig lärarinna. Om och moderlig vård utlofvas. Pris 300 kr. Svar till » Elsa », Lysekil p. r. [2450] Brunells HENRIK GAHNS Koncentrerade Amykos rekommenderas för medicinskt ändamål vid svårare hudoch halsåkommor, såsom för reformar, finnar, elakartade sår, brännskador, difteri o. d. Säljes i välförsedda detaljafiärer. a På Em. Girons förlag: 2 Crotltköpsupplaga. Em. Hagdahl, med. doktor. hvarje flaska Ny omarbetad upplaga.
Anckarsvärd väckta motion, hvarigenom äfven stat-torpare skola komma i åtnjutande af enahanda rättigheter med öfrige torpare. Frih. Ridderstolpe: De motiver, hvilka Utsk. framdragit lili ifrågavar. fall, härflyta frän den Svenska arfsynden, att hålla sig till person och förbise principen. Hvad betyder det hvem som i sisla rummet skulle vidkännas förmånen af en lindring i 78 Den 4 December f. m. bevillningens utgörande? Frågan gäller här blott, huruvida den ene uslingen är dertill mindre berättigad än den andre; om den ene har någon 3:dje man, som betalar för sig, det hörer ej lill saken. Jag tillstyrker således bifall till Gr. Auckarsvärds motion, men anhåller tillika, då jag nu har ordet, att få andraga något, som jag emot den förändrade §:s redaction har att anmärka. Jag saknar nemi. deruti bestämning af huru lång tid _der omförmälde föräldrar äro frikallade från mantalspenningar. Äfvenledes torde någon controll böra föreskrifvas derå, att afkortning för vaccination icke mera än en gång må äga rum. Härvid blef Frih. Ridderstolpes anförande afbrutet af II. Ex. Hr Gr. o. Landtm., med tillkännagifvande, att frågan om lindring i bevillningen för föräldrar, som hafva 4 vaccinerade barn, förekomma i nästa punkt. Frih. Ridderstolpe: Då har jag ingenting vidare att vid denna punkt tillägga, anhållandes jag att, då nästa punkt blifver föredragen, deröfver få yttra mig. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Jemte det jag instämmer med de talare, som yttrat sig i ämnet, tager jag mig friheten fästa uppmärksamheten derå, att åtminstone i de orter, der jag kan hafva någon erfarenhet, har förhållandet verkligen varit det, att stat-torpare, till följd af nu gällande föreskrifter, varit befriade från den ifrågasatta bevillningens erläggande. Meningen med Gr.
På det att denna inrättning, i enlighet med denna mening, rätt skall uppfylla sitt ändamål fordras i följd af omständigheterna, att den är en passagére lillflygtsort, ett slags gästgifveri, (enligt K. M:s bref af d. 7 Maj 1785, nåd. instruktion af d. 22 Oktober 1800 och d. 13 Maj 1825) för emottagandet och räddandet af så många värnlösa barn som möjligt, medelst att, så fort deras helsa och tillfället så medgifver, utackordera dem till passande fosterföräldrar. Denna inackordering måste fortgå oafbrutet; ty afsladnar den, så afstadnar ock innan kort hela barnhusets verksamhet, det blir öfverfullt och tillgångarna medtagna, under det att en mängd barn, hvilka ej kunna blifva emottagna, förgås och barnmord direkte eller indirekte framkallas. Om nu denna antydning för barnhusets hufvudsakliga verksamhet och ändamål är riktig och för dess bestånd nödvändig, så låtom oss nu se efter, huru det bör vara organiseradt, för att bäst uppfylla detta sitt ändamål. Svaret härpå lyder i korthet så: det bör vara så inrättadt, att de barn som komma dit friska kunna, såvidt det beror på inrättningen, bibehållas sådana och att de som vid intagandet är o sjukamå så fort som möjligt är kunna återställas till helsan. Ar det nu så organiseradt? Nej! — Vid inträdet i de salar der de späda barnen och deras ammor ligga, finner man genast, att utrymmet är allt för inskränkt; ty oaktadt att der är så rent och snyggt, som närvar, omständigheter tillåta, så är luften till den grad oren, att en äldre menniska ej utan olägenhet kan der dagligen vistas, huru mycket mindre då ett litet spädt barn, hvars fina lungor visserligen ej äro skapade för en dylik atmosfer.
Då wi gingo öfwer den esplanad, som nu intog Helgeandsholmen, blef jag warse en man, som, lutad mot ett träd, med korslagda armar och dyster uppsyn betraktade den Ryska posten, som promenerade emellan kanonerna wid stranden. I det jag kom honom närmare, igenkände jag min wän Carlén. Med en öfwerraskande känsla af på en gång glädje och sorg utropade jag hans namn och räckte honom handen. I början kände han icke igen mig, och såg mig med hotfull uppsyn i ansigtet. Men snart ljusnade hans minne, och wi tryckte hwarandra till wänskapsfullt klappande hjertan. Han följde oss genast. Hindiah hade anordnat wår måltid, och wi beslöto att under densamma ej förbittra wåra känslor med något ord om fäderneslandets närwarande olycka. Endast minnen från wåra yngre år upplifwade oss. Poetens förundran wid Hindiahs åsyn öfwergick snart till ett lifligt intresse, då hon efter måltiden sjöng för oss, bland annat, åtskilliga af Carléns egna ”Stycken på vers.” Han hade icke wäntat att få höra så mycken sydländsk eld i musiken, och jag såg huru han nu fann sina egna skapelser förskönade af de klara tonerna från flickans läppar. Men sedan wi, på Indiskt manèr, druckit wårt kaffe och tändt wåra hukas, hwilande på divanerna i kabinettet, begynte wåra allwarsamma öfwerläggningar. ”Jag kan helsa dig från wår wän Blanche”, sade poeten. ”Han är anförare för de obetwingeliga på Tiweden. Du bör weta, att, oaktadt alla Rysslands ansträngningar, är Swerige likwäl ännu icke fullkomligt underkufwadt. I djupet af skogarna hafwa ströfband bildat sig, hwilka esomoftast borttaga Ryska regeringens transporter och nedgöra smärre trupp-afdelningar. Det är ett guerillakrig, som föres med all hämndens förbittring, och som underlättas af allmogens benägenhet att dölja och understödja de ströfwande skogsjägarne med underrättelser och proviant, medan Ryssarna wilseledas och plundras, der tillfället synes gynnsamt.
Räntmästaren, eller genom någon annan starkare controll än elen närvarandej hvilken med StatsContoirets organisation kan vara förenlig.” Om Remiss till H. StatsUtskottet, anhåller jag ödmjukeligen. Utskottet får, i anledning häraf, upplysa, att, då i sammanhang med den förändrade organisation K. StatsContoiret år 1824 erhållit, åtskillige tjenster inom Verket blifvit dels indragne dels med de qvarvarande sammanslagne, och en annan göromålens fördelning, åsyftande den möjligaste förenkling med bibehållande af nödig säkerhet och controll, deraf blifvit en följd, K. StatsContoiret har, ehuruväl ingen olägenhet af en sådan vidtagen förändring hittils försports under den sedermera framflutne tiden, eller i närvarande förhållanden vore att befara, men indragningen af denna controll emedlertid föranledt till åtskillige ej mindre vid senaste Revision af StatsVerkets förvaltning än vid innevarande Riksdag gjorda erinringar, likväl funnit lämpligt, att förändra formen af K. RänteKammarens Assignering; och under den 16 December sisth år är i detta afseende af K. StatsContoiret beslutadt: att hvarje assignation hädanefter komme att, utom den 344 Stats-Utskottets dittills vanliga underskriften af Räntmästaren och comtrasignation af Bokhållaren, förses med underskrift af en bland de tillstädesvarande K. StatsContoirets Ledamöter, med iakttagande deraf, att de assignationer, som å Räkningarne för Magazinsoch CreditivFonderne utfärdas, af Föredragande Ledamoten för MagazinsÄrenderne underskrifvas; hvarjemte, enligt K. StatsContoirets förordnande, denna förändring med innevarande års början vidtagit, samt serskildta skrifvetser med underrättelse derom och öfverlemnande af vederbörlige namnteckningar till Hrr Fullmägtige i Rikets Ständers Bank och RiksgäldsContoir blifvit expedierade. Vid så beskaffadt förhållande oeh enär den ytterligare controll på Kongl. Räntekammarens assignering som genom ofvanberörde motion åsyftats, under tiden blifvit inom K.
Det betyder visserligen ingenting att betala afgifter till presterskapet för den rike; men för den fattige är det tryckande att betala på två håll; och då det är tillåtet att utträda ur Svenska kyrkan, så borde man också vara befriad från de afgifter, sorn åligga en såsom medlem af denna kyrka. Det förekommer mig vidare något besynnerligt, då det står: ”De för sär skilda kyrkliga förrättningar stadgade afgifter till Svenska kyrkan eller hennes presterskap eller betjening vare ej medlem af tillåtet främmande religions-samfund pligtig att gälda” etc. Skulle således en utländning, som aldrig tillhört Svenska statskyrkan, äfven vara pligtig att betala afgifter åt dess presterskap? Det tror jag kan komma att leda till ganska obehagliga förvecklingar, hvarföre jag anser att det bästa hade varit att återremittera §:n, för att få bestämdt, att icke sådana personer, som aldrig tillhört Svenska stats-kyrkan, behöfva betala afgifter till hennes presterskap. H. Exc. Hr Frih. De Geer: Om Frih. Cederström hade vändt sig direkte till någon i landet har boende utländning, i stället för till mig, så skulle han fått veta, att de redan nU betala afgifter för sina egendomar till Svenska presterskapet. Efter härmed slutad öfverläggning och upptagande af de derunder gjorda yrkanden dels om afslag å §:n och antagande af 12:te §:n uti K. M:ts förslag, och dels om §:ns återremitterande, blef propos. å förstberörde yrkande framställd samt med ja besvarad. § 13. Den 22 Mej. 379 H. Exc. Hr Frih. De Geer: Utsk:t har uteslutit l:sta mom. i 13:de §:n af K. M:ts Propos., icke derföre att Utsk:t velat beröfva dissenters någon af de rättigheter eller frikalla dem från någon af de skyldigheter, hvarom K. M:ts Propos. talar, utan derföre att Utsk:t ansett ett sådant stadgande öfverflödigt. Det finnes dock i nu gällande lag, och har icke heller i Norska dissenterlagen ansetts öfverflödigt.
För min del hyser jag den fullkomliga öfvertygelse, «tt, om man våger å ena sidan fördelgrne af Pen 2 Junii, denna inrättning, och å den andra de flere o* lägenheter, som deraf skola uppstå, skall man finna, att de sednare öfverväga de förra, och att säkerheten för Cassan derigenom icke år i någon nion ökad, så långe Kamererare och Cassörsbefatiningarne ej åro ifrån hvarannan skiljde, hvilket jag för min del anser vara den en* da utväg, hvarigenom en verkelig controll kati vinnas; men då jag i detta afseende vördar Högloflige RiddarhusUtskottets högre upplysning, uther jag mig likväl, att vördsamt lå erinra nödvändigheten deraf, att något stadgande meddelas, huru förhållas skall vid Pensioners och Gatificationers anordnande af de under Riddarhuset hörande mindre Cassör; om de alltid få fullt ut anordna.?, utan afseende derpå, om tillgång finnes af samma Fond eller ej; eller orri Pensionärer skola afvakta Piåntornes inbetalande, de samma då i Banken insättas, för att följande dagen åter utassigneras Saknaden af en föreskrift i detta ämne skall ofta sätta Directionen i tveksamhet, huru den skall förhålla sig. Dessutom anhåller jag vördsamt, att fä upplysa, att, då en serskild RancoRåkning hittills varit förd öfver uppbörden af Capitationsafgifterne, hvilken Räkning år af en särdeles vidlyftighet, skulle det visserligen leda till ännu mera intrasslande af Uppbördsverket, om denna Räkning skulle upphöra, och Medlen insättas på den gemensamma Räkningen, Likaledes åger Grefliga Schefferska Stiftningen en egen BancoRåkning, till hvars upphörande någon anledning ej torde finnas. Den 2 Junti* 43 Föreskriften i afseende på utbetalningarne Synes föi utsätta, att för hvarje Post en serskild Assignation å Bank'n skulle utfärd is. Detta kommer att utgöra ett mångdubbelt arbete och en ofantlig vidlyftighet. Få åter, såsom hittills, alla på en gång anordnade utbetalningar gemensamt utassigneras, kan aldrig några Assignationer vara hos Kamereraren qvarliggande.
Ad. inom sig såsom Stånd ägde under den tid, då R. o. Ad. ieke voterade och röstade samfäldt såsom nu, utan classvis. Detta Stånd var då indeladt i 3 classer, hvilka ock voro verkliga classen Jag tror, alt det är en ganska riktig indelning att säga, det ståndet sönderfaller i classer, hvilket också är förhållandet med BorgareSt. Der är nemi. en class, som utgöres af magislratspersoner, hvilka väljas på olika sätt emot Ståndets öfrige ledamöter; der är en class, som utgöres af handtverkeriernes män; en class, som utgöres af minuthandlande och en af grosshandlande. Alla dessa classer utgöra af ålder underafdelningar under Ståndet, hvaraf är klart, att i sjelfva benämningarne icke ligger någon motsägelse, ulan en ren consequens. Hvad åter sjelfva saken beträffar, så har R. o. Ad. vid de föregående besluten strängt bibehållit ståndsideen, hvaremot ett antagande af Gr. Björnsljernas amendement skulle, efter mitt förmenande, innefatta eli frångående af denna ide' samt ett återupptagande af de förslag, som under de föregående dagarne blifvit underkända. Jag afslyrker af dessa skäl Hr Grefvens amendement. Frih. Cederström: Jag har ansett det vara klart, att då II t sk. såsom grundsats antagit, all representationen skall utgöras af 5 stånd, Utsk. dervid ovillkorligen afsett, att BondeSt. skulle deraf utgöra en 5:te-dd; BondeSt. sådant nemi. som det af ålder varit. Det är detta slags BondeSt. i Sverige, som icke bör bortblandas genom några classer; ty finge hvar och en i dessa classer, som ägde jord, rösta gemensamt med BondeSt., så är det all hålla 100 mot 1, ali ingen enda bonde blefvc representant, utan skulle de alla inom valkretsarne blifva uteslutne af ståndspersonerne. Del är sant, att denna BondeShs representationsrätt är en egendomlighet för Sverige ensamt; men denna egendomlighet torde vara af större nationel vigt, än ali man lättsinnigt bör bortkasta den. Jag afslyrker Gr.
I förstnämnde afseende har, såsom skäl, blifvit anfördt: att, då indelds soldatens tjenstgöring, genom de ofta påkommande arbetscom men derin garn e, i sednare tider, blif» vit mycket försvårad, han nu mera 'alltid fordrar högre lega och bättre löningsvilkor, än fordom, hvarigenom Rotehållare öfver höfvan betungas; samt att, då marcherne till och ifrån dessa commenderingar, särdeles för soldaterne i de norra orterne, xnerändels äro långväga och företagas på de tider af året, då vägarne äro uppfyllda med snö och väta, soldaten ofta skadas tili lif och hälsa, hvaraf täta afgångar inträffa till kännbar förlust för Rotehällaren, som genom de ofta förnyade legomålen får vidkännas dryga kostnader; hvarförutan blifvit andraget, att, då de inom riket varande arbetshus och fästningar äro uppfyllde med. en mängd personer, som ligga staten tili last, lämpligast syntes vara, att desse blefvo använde till besörjande af alia större företag, i händelse, hvilket likväl blifvit bestridt, dessa företag, hvilka vanligen genom enskildta bolag och för en enskild vinning utföras, skulle anses af staten böra understödjas med arbetsmanskap. De framställde skälen för yrkandet, att äirbetscommenderingar icke mätte sträckaa Besv. och Ekon. ZJtsk, Betdnkanden. 457 utom hvarje regementes stånd, hafva blifvit hemtade dels från de förmenta svåra påföljderne för soldatens hälsa, af långväga och till tiden icke afpassade marcher, dels derifrån, att soldaten, qvarstadnande inom sin egen ort, skulle lemnäs tillfälle, att efterse sin hushållning, ofta nog vidlyftig derigenom, att särskilde lägenheter blifvit lemnade honom till uppodling, och dels derifrån, att, om soldaten användes till arbete endast inom kretsen af hans regemente, hvarje landsort, i ett jemnt förhållande, skulle kunna påräkna biträde till strömmars upprensning samt vattenaftappningar, hvaraf i synnerhet
Om man jagar: anklagelse för widskepelse drabbar inom kort; kommer man tillbaka från jagt: wigtiga nyheter. #Jalousie.# Känna den: bedrägeri. #Jern.# Dåligt tecken; rödt: blodförlust. #Jernbråte.# Mycket buller för ingenting. #Jord.# Fruktbar: wacker och dygdig maka; torr: ful och argsint hustru; sprucken: nöje och rikedom; besådd med säd: winst genom arbete; med grönsaker: sorg; med hirs: stora rikedomar och lätt förwärfwade; swart: melankoli och lättrogenhet; känna jorden darra: fara för ens affärer och lif; kyßa jorden: sorg och förnedring. #Jordbäfning.# Ruin eller död. #Jungfru.# Oskyldiga nöjen för hjertat. #Juweler.# Äga dem: frukta för att förlora; frestas man af dem: fly dem. K #Kabriolet.# Lycka för den som sitter uti; förtal mot den som sitter bakpå. #Kaffe.# Sorger och beswär. #Kaka.# Glädje och winst. #Kalas.# Dyrbara och sorgliga nöjen. #Kalkon.# Någon slägting eller wän blir galen. #Kalkyl.# Lycka, om den slutar; bedrägeri eller anklagelse, om man icke hinner uppgöra den. #Kallbrand.# Mistning af wänner. #Kamel.# Rikedomar. #Kamma.# Proceßer och bråk. #Kammare.# Sorg. #Kanin.# Swart: motgångar; hwit: framgångar. Den som äter kanin får god hälsa. #Kanonkulor.# Se: Elände. #Kapell.# Nyheter om någon död; bygga ett: förnöjelse; träda in i ett: wälgörenhet; bedja i ett: tröst. #Kappa.# Höga embeten. #Kapun.# Sorg och sjukdom. #Kapusinermunk.# Wänskap. #Kardinal.# Hastig befordran. #Kasta sitt watten.# Mot en wägg: goda affärer; i sängen: wäntade penningar. #Kastanier.#
Em» betso h Tjenstemän skulle i detta fall, om man ock åsidosatte alla enskildta förhållanden, sakna medel till fortkomst ifrån det ställe, dit deras förrättningar kallat dem. M«', då Utskottet derföre tillstyrker, att nu varande Författningar äfven i detta fall må vara pallande, anser det likväl några af de derifrån oskiljaktiga olägenheter Kunna förekommas igenom det stadgande, sorn Kongl. Maj:ts höga bifall torde underdånigt böra hemställas: Att icke Gästgifvare vore skyldig lemna hästar till något ifrån .sjelfva ©mbytet afskildt ställe, utan på skriftelig reqvisition af Husvärden, eller den dess ställe företräder, hvilken ifrån det ögonblick, då skjutsen på dess gård anländer, ikläder sig Gästgifvarens pligter och ansvar, såväl uti hvad som angar den rasandes Pass, fortkomsträttighet och öfriga uppförande, som de Skjutsandes rättigheter och skyldigheter, i enlighet med hvad Lag och Författningar härom bjuda. 5:0 Att *på alla orter, så vidt möjligheten raedgifver, ernå noga likstämmighet uti Landets Lagar, anser väl Utskottet, lika med Herr Prosten Osterman, vera af mycken vigt. Men att, i afseende på nu varande GästgifveriFörfattningars olika tillämpning uti olika Län, uppdraga Kongl. KamxnarCollegium någon Revision utaf dessa serskildta stadgaaden, samt derefter skeende utarbetning af en för hela Riket uti alla min - Eesv. och Ekon. TJtsk.% Betänk anden. 739 dre detailler allmänt gällande likstämmig förordning, kan Utskottet icke linna vara af nöden, utan anser Kongl. Maj:ts Gästgifveri Ordning af 1754» jemte förfclaringarne ax År 1766 och 1809, med flere i detta hänseende utfärdade Kongl. Bref och Påbud lemna tillräckliga föreskrifter, med undantag af hvad som i Ekonomiska och mindre Policemål är öfverlemnadt åt hvarje serskild Länstyrelse, att efter olika lokalförhållanden förordna.