Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dess användande vid tvättning af tyg omtalas i d:r Schultzes: &gt;Landthushållets kemi » på följande sätt: :&gt; Tyget lägges under 24 timmar i blöt i en blandning af 100 delar vatten med 1 del flytande vattenglas; derpå tvättas det i denna lut i kokande vatten, och sist får det en eftertvättning med tvål (såpa). Tyget blir mycket hvitt och gulnar ej af att ligga. Fläckar af blod och materia böra först aflägsnas genom behandling med soda. » Hvad slutligen vattnet beträffar, så är det sjelfklart, att det skall vara rent; är det smutsigt, kommer det icke blott sjelft att smutsa i stället för att rena, utan det kan äfven efterlemna sjukdomsfrön. Smutsigt vatten innehåller nämligen i regel organiska ämnen, bland hvilka det ock i regel finnes organismer, mikrober, som kunna vara pathogena, det är: som kunna framkalla sjukdomar. Förutom att vattnet skall vara hvad man gemenligen kallar rent, bör det ock vara någorlunda fritt från oorganiska ämnen; dessa — kalk, magnesia och jern — göra det nämligen y&gt;hårdl&gt;i och, som man vet, derigenom olämpligt till tvätt. Grunden härtill ligger i, att kalken, magnesian och jernet förenas med tvålens feta syror och med dessa bilda fettsyrade saker, som äro olösliga och afsätta sig på det man tvättar, hvarvid uppstå fläckar, der smutsen just hänger riktigt fast, och som man kan få stort besvär att aflägsna, då det olösliga, fettsyrade saltet fäller mycket fint ut och derför kan gnidas ordentligt in i tyget, golfvet o. s. v., som man tvättar. På detta sätt kan på tyget komma riktiga rostfläckar, liksom jernhaltigt vatten i det hela gör det gult. Ja, det är tydligt bevisadt, att jernvatten kan » äta upp » tyget. Detta skedde för den franska häradministrationen i Aigier, som iakttog, att alla tvättkläder på bestämda lägerplatser förvånande hastigt sletos ut.
Men twärtom till belöning anstältes likwäl osman om, förmälde undersökning; inquisitorisk i sä mätta-, att Emhets-och Tjenstemän samt Medborgare af alla Classer, likasom i egenskap af förbrytare blismit föranlät, ne förklara deras förhällande under stendtliga invgiron, och a«t genom utfärdade kungörelser folket upmana, dcS anmäla om de ansägo nägon hafwa i betz skyldigbetcr och förbindelser smikit, lika som man wclat socka en snart förledd Pöbel att understödja hemliga angifmelser; men som all orsak saknades till missnöje, och till undersökningens förrättande moro utskickade redlige Cmbctsmän, hwilke snart uptäckte de nidingsfulla och försätlige stämplingar och osanfärdiga anmä» kanden hos Monarckcn emot unbanikpmdr iöboar» want Cabalen dock icke äsyftad framgäng; hwilkct allt vack, taht, de genom rykten och den hällne undersökning skymfade ÄmbetS-och Tjenstemän samt Medborgare, som ädagalagt deras oskuld, Nit och Trohet emot de» xas Konung och Fosterland, fingo alldrig weta deras snglftvare eller ärhälla derföre nägon uprättclse, icke rnS uti allmänna,tidningar nägon förklaring af Kongl. Majrts wälbchag bfwcr deras förhällande, till afskudbande af ben skugga som S deras redlighet blifwit i publiquen offenteligcn kastad; utan mäste ätnöjas endast dermed» att widare Stal icke anbefalltcS eller fullfölgdeS. Mine Herrar! hivar och en som eldas af ben, na samma äran, deltager säkert billigt med mig uti de smältande känslor hwilka mäste wäckas i der ädla och redliga hjertås, enär betz oskuld bcfläckas genom Utsprjdde wanrpkten och ogrundade misstankar.
Längre fram på dagen kom shekh Ibrahim, satt en lång stund och pratade om ödet. Jag tror aldrig att han verkeligen är moslim. Senare kom Davod och gaf mig min timma, hvarefter han begärde mat, fick litet bröd och honing att äta, vräkte sig sedan (under det jag med Mohammad gick in och skref) på soffan och sof ända till efter 'asr; derefter vaknade han, började prata med 'Ali och förargade mig till ytterlighet. Satt hemma ensam, besökt blott af Mohammad effendi middagstiden. Om aftonen åt Abdolkhalik hos mig och en stund derefter gingo vi, 'Ali, jag och hans lille son, till Hossein, der nu åter Delail m.m. lästes och en stor samling folk satt på golfvet i kretsar, samt pratade eller spatserade omkring. Gossar sprungo omkring och lekte, så att det hela nästan hade tycke af en bal eller något dylikt. 'Ali och jag satte oss äfven ner på golfvet en stund, spatserade sedan omkring, voro inne vid kubban, läste fatheh och kysste den &c. Derifrån gingo vi ut, stannade i ett café och hörde en Muhaddit; han berättade någon historia, i hvilken en kristen khavage förekom, hvars språk han härmade med god brytning, till stor förlustelse för det temmeligen stora auditorium. Hade besök af shekh Ibrahim om morgonen och efter middagen af lille Mohammad. Gick ut med 'Ali, satt i ett café och hörde på en muhaddit, shekh Ismains bror, som berättade väl och vackert. Efter middagen tog 'Ali och gick ut i Ibrahim pashas trädgård. Under vägen veko vi in i en stor vacker moské, sultan Moajins, som enligt 'Ali är den vackraste moské här finnes. En viss Ibrahim effendi, som varit dess nadsir, har nemligen reparerat den och gifvit den dess vackra utseende, efter det den varit nästan fullkomligen förstörd. Föga folk var der inne, blott några få, som lågo på golfvet och sofvo. Vi gingo öfverallt omkring och den förekom mig i sanning särdeles vacker och synbarligen ny.
DROTTNINGEN (nalkas Konungen). Nej, inte allt! ditt mod, din kraft, min konung, återstå och ett troget folk som vill segra eller falla för din krona. KONUNGEN (resande sig). Ett troget folk! hvem talar här om folkets trohet? stodo inte nyss här (ser sig omkring) hvar äro upprorsstiftarne? bära de ännu på sina skuldror de fräcka hufvuden? hvar äro de? hafva de flytt! ni tigen alla! Guds död! hvem har skaffat dem undan? (paus.) DROTTNINGEN. Jag! KONUNGEN (uppretad). Drottningen! DROTTNINGEN (högt). Jag trodde det var Konungens vilja. (afsides till Konungen.) Erik! i den Heliga Jungfruns namn, förlåt mig! KONUNGEN. Har då i dag jord och himmel sammansvurit sig mot mig! Ha, Drottning! ånyo en strid om väldet mellan mig och dig! Men ve den som sträcker handen mot min spira! DROTTNINGEN (med bedjande stämma). Erik! KONUNGEN. Ve den, som träder mellan mig och straffets svärd! Det faller utan skonsamhet, om också ett hufvud med sin krona föll dervid! (till Bengt Podebusk) Fort efter upprorsstiftarne och bringen dem döda eller lefvande till mig! BENGT PODEBUSK. Skall ske, Eders Nåde! (afsides) det går bra! (går.) KONUNGEN (högt till Drottningen). Danmark har fängelser icke blott för upproriska undersåtare utan 43 ock för Drottningar, som förgäta att spiran i deras händer endast är en prydnad icke en makt! (höjer spiran) Ännu jag Konung är i mina Kungadömen! (går jemte de öfriga, utom hofdamerne som qvarstå i bakgrunden.) TRETTONDE SCENEN. DROTTNINGEN (sträcker bönfallande armarne efter Konungen). Erik! (sänker armarne) Ja det var för mycket! En qvinna kan lida oerhördt och ändå fördraga allt, så länge endast väggarne i hennes dystra boning bevittna hennes qval.
Fortsattes pröfningen af Lagsamt Allmr Besv.- o. Ekon.- Utsk:ns Utlåt. N:o 4, i ani.' af dels K. M:s Nåd. Propos. om antagande af decimal-system för mått och vigt, samt dels trenne särskilde hos Vällofl. Borgare-St. och Hederv. Bonde-St., ang:de mått och vigt, väckte motioner. Härvid förekom först och bifölls Utsk:ns förslag rör:de enheten för ytmållel samt indelningen af samma mått. Vidare förekom Utskms förslag rör:de enheten för rymdmåttet samt indelningen af samma mått. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Jag ser icke Frih. Wrede här, eljest hade jag haft den önskan alt erhålla upplysning om lämpligheten af det framställda förslaget i punkten C, men då så icke är, sä har jag ingenting att erinra. Frih. Klinkowström, Bud. Mauritz: Vid den nu ifrågavande punkten, der det sammansatta Utsk. uti sitt Betänk, och i enlighet med K. M:ts Nåd. Prop. föreslagit att kubikfoten skulle blifva enhet för rymdmåttet, synes mig vara betänkligt att icke det nu varande måttet för torra varor nemi. T:n blifvit bibehållen. Af flera skäl tror jag det vara betänkligt att borttaga detta mått, hvilket ingår i så manga bestående förhållanden, vid kronoräntors utgörande till korporationer samt embetsoch tjenstemän, äfvensom vid kontrakter och konventioner ej allenast emellan enskildte utan äfven emellan menigheter och embetsoch tjenstemän. Dessa konventioner, hvilka grunda sig på länga tidsbestämmelser och erhållen Nåd. sanktion, kunna icke levereras i andra än de i konventionerne fastställda mål. Det är visserligen sannt att denna fråga egentligen icke kan komma under öfverläggning förr än den punkt, som innehåller förestående stadgande, föredrages; men jag har ansett nödvändigt att fästa uppmärksamheten derpå nu, på det att möjligen denna fråga kunde blifva återremitterad till ny behandling inom de sammansatta Utsk:n.
Kammar-Collegium inskickas, och i samina förhållande för de följande åren. 5:0 Att Riks-Hufvud-Böcker från och med 1810 till innevarande ar författas efter den Methode, som Herr Stats-Commissarien Widegren uppgifvit och föreslagit uti till StatsTJtskottet aflemnade härjämte bifogade I’roMemoria och Formulaire till (Rlculer och Räkningar; — och hvilka Hufvud-Röcker böra vara färdiga till slutet af Juni Månad år 1817; Äfvensom Riks Hufvud Boken för innevaran, de år, hvilken kommer att upptaga ej allenast Stats-Verkets Inkomster och utgifter från och med den 1 Januari till och med den sista December, utan ock Balancer af Skulder och Fordringar så vid årets början som vid dess slut, bör vara behörigen afslutad inom September Månads utgång år 18 1 7. 6:0 Att Riks-Hufvud-Roken sedermera bör vara färdig Ett år och Q:de Månader efter årets slut, 4m det Ofverskotter och Besparingar måga kunna intagas i det derpå följande - Den 2'3 Juli. 83 jande årets Riks-Stat, sorn uti Mars Månad bör upprättas, då förhållandet efter 1816 års Riks-Bok blifver. upptaget uti 1818 års Riks-*. Stat och efter 1817 års Riks-Bok i t S19 års Riks-Stat, samt så vidare de följande åren. För verkställigheten häraf anser Staf SUtskottet erfordras och får alltså Riksens Högloft.
Mot bleksot (osvikligt medel). 5 lod pomeransskal, 3 dito millefolium, 4 dito lakrits (ramsvart inuti), för 25 öre dubbla malörtsdroppar och för 25 öre jerndroppar. Pomeransskalen forvällas och skäras i små bitar samt kokas tillsammans med millefolien och lakritsen i \ kn. vatten, till dess ett qv. återstår. Skall sedan stå en half timme och draga, då, så väl som under kokningen, lock skall ligga på pannan. Kryddorna frånsilas, och då spadet är alldeles kallt, ihälles jernoch malörtsdropparne. Förvaras i flaskor. En matsked tages häraf 3 ggr om dagen, helst 1 timma före maten morgon, middag och qväll; men glömmes det i rätt tid, kan det tagas strax före målet. 2 satser intagas efter hvarandra, derefter göres ett uppehåll på 8 veckor, hvarefter åter ett par satser kunna tagas, om så behöfves. | l kl \ J IN N:r 4 1. En ung fru frågar, om någon af Iduns läsarinnor vet något verksamt medel för öfvervinnandet af ett olyckligt tycke, som hon nu hyst i nära 3 års tid. Alla medel, såsom trägen sysselsättning hela dagen, resor, ombyte af umgänge, förströelser af alla slag, fullständig skilsmessa från föremålet m. m. ha ' försökts — men förgäfves. Hennes man, som tillber henne, är fullkomligt okunnig om hennes svåra själskamp. Hon håller ännu innerligt af honom och skulle icke vilja förorsaka honom cn dags oro eller sorg, om det kan undvikas. Som han nästan året om vistas på resor, har hon litet eller intet sällskap af honom. Genom dessa ständiga strider mot sitt upproriska hjerta, har hon ådragit sig ett svårt nervöst lidande, som försvagar både själsoch kroppskrafter. Snar hjelp är af nöden, om hon skall få behålla sitt förstånd. Katie. Svar. N:r I 7. Till redaktionen har från en sydsvensk husmoder ingått en skrifvelse till » tacksam finska » jemte en del profiappar, hvilket vi öfversända, om vår finska prenumerant uppgifver adress och sänder porto. Med. Breflåda. Tacksam finska.
AO Stats-Utskollet, sora, i följd af föreskriften i 3o §. Riksdags-Ordningen, granskat Stals-Verkets och öfrige allmänna Fonders Räkenskaper och Förvaltning för år i83i, får deröfver nu afgifva Berättelse; hvarvid Utskottet likväl, till lättnad vid föredragningen i Riks-Stånden samt till undvikande af ålerremiss på hela Revisions-Betänkandet, till följd af de anmärkningar, som i en eller annan del deraf möjligen kunna göras, trott sig böra afgifva serskild Berättelse öfver Revisionen af hvarje förvaltande Yerks eller Cassas Räkenskaper och tillstånd; och omfattar således denna Berättelse endast hvad som rörer Kongl. Stats-Contoret med derunder lydande Jfdelningar. Då 1831 års Räkenskapsförhållanden finnas upptagne, dels i den till trycket befordrade och med Officiela Tidningen utdelade Capital-Räkningen med Bilagor till samma års Riks-Hufvud-Bok, och dels uti Kongl. StatsContorets, vid Kongl, Maj:ts Nådiga Proposition angående Stats-Verkets tillstånd och behof, bifogade underdåninga Berättelse; så har Utskottet icke ansett nödigt att ånyo framlägga resultaten deraf. Vid dispositionen af Statsmedlen har förekommit; i:o Sedan Kougl. Majrt, i anledning af Ståthållarens på Gripsholms Slott derom hos Kongl. Maj:t gjorde underdåniga hemställan, under den 29 Mars 1827 i Nåder beslutit, att alla de Interessenterne i Gripsholms förra Fabrik tillhörande byggnader derstädes, jemte den Interessenterne upplåtne rätt till den dertill hörande jord, skulle för Gripsholms Slotts räkning inköpas, emot en summa af i4>333 R:dr 16 sk. Banco, har Kongl. Maj:t, ibland andre för detta köp då fastställde vilkor, i Nåder förordnat, ätt utaf förenämnde köpesumma 6,000 R:dr Banco skulle, vid köpets afslutande, till Interessenterne af Kongl. Stats-Contoret utbetalas och af dem Bihang till It. St.
Det är först i det ögonblick dä Banken gjort cession, och fråga är om massans utredning, som det är af vigt ali hail äger en stor grundfond, pä det alt hvarje fordringsägare mätte fä sitt fullt ut, änskönt åtskilliga tillgångar ej kunna realiseras till deras'beräknade belopp. Sä länge Banken, om jag sä må säga, lefver och fullgör sina förrättningar, är det för honom, likasom för hvarje enskild person med rörelse, hufvudsaken att äga nog stor cassa för all kunna göra rätt för sig pä dagen; ty om Banken bade aldrig sä mänga och stora fordringar; men icke hade tillräcklig silfvercassa, sä mäste han liksom den enskilde, för hvilken cassén tryter, göra bankrutt. Jag anser derföre, såsom jag sagt, likgiltigt om grundfonden för närvarande höjes till det högre beloppet, eller icke. 2 punkten lyder sålunda: ”att Bankens capitalöfverskott eller grundfond skall, sä vidt sig göra later, till ett belopp af 5.009,000 r:dr b:co, bestå af obligationer, hvilka, ställde pä längre förfallotid och löpande med minst 4 proc. ränta, äro ulgilna af Riksg.cont., Arméens Accords-amorteringsfond, Skånska Hypoteksföreningen, Bruksägares Hvpothekscassa eller andra verk och inrättningar, hvilkas obligationer Bancofullmäktige anse lemna full säkerhet.” Hr Gripenstedt har redan anmärkt, och jag instämmer med honom, att det är likgiltigt antingen man vill räkna så, att Bankens öfverskott består af silfver och sedlar gemensamt, eller af bara sedlar, eller af hara silfver, om vi hade sä mycket. Föreskriften, alt grundfonden skall bestå endast af räntebärande papper är pä sitt sätt oriktig, emedan den ,kan vara till beloppet mindre än den summa Banken alltid bör hafva tillgänglig i lätt försäljbara räntebärande papper. Banken kunde t. ex. behöfva 10 millioner sådana, fastän grundfonden ej öfverslege 5. Huru ginge det dä med stadgandet?
Det må låta huru vackert som helds!, alt Kyrko-Rådet endast hör genom goda ord och förmaningar åstadkomma rättelse hos deu felande, men, om Kyrko-Rådet icke ens kommer i tillfälle att meddela dessa varningar eller förmaningar, utan den felande tredskas, att icke på kallelse sig infinna, utan att något ansvar för en sådan underlåtenhet är stadgadt, så kan ju icke den med dessa förmaningar åsyftade verkan derigenom upnås. Vi vete, ali socknenämnderne hafva den rättighet, som man här förestagit, skulle åt Kyrko-Bådet öfverlemnas. Det har möjligen kunnat inträffa, att dessa kommunal-myndigheter någon gång missbrukat denna rättighet, men jag tror det icke vara någon anledn. alt befara, del sådant skulle blifva händelsen med Kyrko-Rådet, hvilket består af Kyrkoherden och en eller annan aktad församliogs-ledamot, synoerligast som den rättighet, hvilken är socken-nämnderne tillerkänd, icke blifvit så missbrukad, att man funnit det skäligt, att fråntaga dem densamma. Alt detta förslag, så val inom afdelmn, som äfven sedermera inom de sammansatta Utsk:n, utan svårighet understöddes utaf alla ledamöter af PresteSt., samt alla de ledamöter af de andra Stånden, som uti frågan hade någon erfarenhet, talar också, enl. min öfvertygelse, för detta förslag, och jag vågar således, med åberopande deraf, att de grundsatser, som nu blifvit uttalade, redan förut hafva gjort sig gällande, anhålla om bifall till hvad Ulsk:n nu föreslagit. Hr Adelborg, Anders Otto: Det förslag Utskm nu hafva afgifvit är fullkomligen af behofvet framkallad!, och skulle säkerligen lända lill vinnande af ett mål, som man länge velat, men icke kunnat upnå, till följd af bristfälliga författningar. Om eli KyrkoRåd skall kunna någonting uträtta, så måste det äfven hafva rätt, ali till inställelse tvinga de personer, som dertill kallas, hvilket dock f. n. icke är förhållandet. Efter hittills gällande Författn. har det för de inkallade personerna varit möjligt, att genom tredskande åstadkomma en sådan tidsutdrägt och besvärliga omgångar, att
N:o r. i ' Tili följd häraf får Constitutions-Utskottet vördsamligen anföra, att, ehuru å eua sidan det skulle synas, som väckta frågor om ändring i Justitiae-OmbudsmansInslructionen närmast och egentligen tillhörde Lag-Utskottets befattning, enär denna Instruction, utan alt ega annat samband med Grundlagen, än sin öfverensstämmelse dermed i det bela, hufvudsakligen afhandlar Justitiae-Ombudsmannens åligganden i och för tillsynen öfver Lagars och Författningars efterlefnad af Domafe samt Embetsoch Tjenstemän, Constitutions-Utskottet dock å andra sidan funnit att, då berörda Instruction och deri tid efter annan tillkomna ändringar blifvit af samma Utskott utarbetade och beredda, samt då, jemlikt vid i8i5 års Riksdag fattadt, för framtiden gällande beslut, Constitutions-Utskottet allt sedermera, och äfven under nu påstående Riksdag, till granskning emottagit JusLitias-Ombudsmannens Embets-Diarier och Registratur, Utskottet för närvarande, och så länge det från sista Riksdag hvilande förslag till ändrad redactiön i 2 mom. 33 §, Riksdagsordningen icke är af Rikets Ständer gilla dt och af Konungen saiictioneradt, ' ej saknar behörighet att upptaga och handlägga de här serskildt ifrågavarande motioner, öfver hvilka således Utskottet oför - Conslilillions TJtsk. Betänk. N:o 8.- 3 drojligen skall med vördsamt yttrande inkomma. Stockholm d. a5 Februarii 1829. Utlåtande till Rikets-Ständer, öfver 2: ne anmärknings - anledningar mot Rådgifvande åtgärden i afseende på nya Riddarhus-Ord11 ingen. lider den 28 Nov. nästlidne, och den 6 Februarii innevarande år, hafva från Höglofl. Ridderskapet och Adeln blifvit tili Constitutions-Utskottet remitterade tvänne anmärknings - anledningar , i föreskrifven form anmälda, dels af Friherre Carl Henrik Anckarsvärd, mot Stats-Rådets Ledamöter samt Föredraganden af Riddarhus?
Återbetalningen af det under 1853 och 1854 års riksdag för anläggningen af Wessman-Barkens jernväg beviljade samt under åren 1856 och 1857 utbetalda lån å Tvåhundratusen R:dr skall verkställas genom erläggande, före hvarje års slut, af Fem procent å hela den utbekomna lånesumman, dervid Tre procent årlig ränta beräknas för det dessförinnan obetalda lånebeloppet och återstoden utgör kapita I—afbetalning. Till betalning af det för denna jernvägs-anläggning under 1856—1858 års riksdag beviljade ytterligare lån å likaledes Tvåhundratusen R:dr skola, före hvarje års slut, erläggas Sex proceet å hela denna år 185B från Riksgälds-kontoret utbekomna lånesumma, dervid Fyra procent årlig ränta kommer att beräknas å det obetalda kapitalet och återstoden anses utgöra kapitaI—afbetalning; börande, derest de förfallna inbetalningsbeloppen för de 2:ne i denna § omförmälda lån icke varda i stadgad ordning erlagda, dessutom, intilldess inbetalningen blifvit vederbörligen verkställd, utgöras ränta å samma belopp efter Fem procent för år räknadt. § 74. Enligt de af Rikets Ständer stadgade betalningsvilkor för det under 1853 och 1854 års riksdag till Gefle-Dala jernvägens anläggning beviljade lån å Två millioner fyrahundratusen R:dr, hvilket lån blifvit under åren 1855 —1859 utbetaldl, skall, efter förloppet af den för denna jernvägs-anläggnings utförande afsedda tid, inom slutet af hvarje år, å hela den utbekomna lånesumman till Riksgälds-kontoret inbetalas Tre procent, hvaraf för hvad af länet dessförinnan icke godtgjorts beräknas Två procent årlig ränta, och återstoden utgör kapitalal betalning. Skulle det förfallna inbetalnings-beloppet icke varda i föreskrifven ordning erlagdt, bör derför af Bolaget utgöras Fem procent årlig ränta, intilldess samma belopp vederbörligen inbetalas.
Sedan Utskottet uti ett till Rikets Ständer under N:o 55 aflutét memorinl, med förslag til sammanjemkning och volerings-propositioner, i anledning al Riks-Slålidens skiljaktiga beslut öfver framslällningarne i Utskottets etan ka nde N:o 2g och Utlåtande N:o 44> angående regleringen af Bankens ånerörelse m. in., vid s5 innefattande åtskit/ige föreskrifter, rörande utlåningen på namn och reverser med omsättningsrätt, genom BankoDi scouten i Slockholm, samt Lune-Contoren i Götheborg och Malmö, framlagt förs ag till Voterings-propositioner; samt vid 5y angående sättet och vi/koien för ersättning af den Privat-Bank-rörelse, som kan varda indragen; uPPbjort ett förslag till sammanjemkning af Riks-Ståndens, i afseende på sladgandena i nästberörde §., fattade skiljaktiga beslut; så har, enligt till tskottet ankomne Protocolls-Utdrag, Borgare-Ståndet i fråga om 25 §. beslutat, det Ståndet, med ogillande af Voterings-propositionen, angående niom. litt. a—f, återremitterade memorialet N:o 55 i förevarande del till Banko-Utskottet, med förklarande, att Ståndet ansåge bestämmelserne i här nämnde ämnen vara genom 3:ne Riks-Slånds beslut afgjorda; samt beträffan, ^7 §•> med afslag å jemnknings-förslaget, återremitterat voterings-proposi tionen, rörande beloppet af de medel, som Banko-Fullmägtige må berättigas alt för den händelse, innan nästa Riksdag, en eller flere Privat-Banker skulle upphöra, såsom ersättning af den minskade rörelsen anvisa.