Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Efrer 1S12 och 1815 års Bevillnings-principe, har erfarenheten visat, att den af Riksens Högloflige Ständer samma år nödig befundna Summa icke ali nast utgått, utan äfven klanderlöst af hvarje Skattskyldig blifvit erlagd. Deremot bbr det, efter min öfvertygelse 9 overkställbar! att tax ra osynlig förmögenhet, och följden blefve säkerligen den, 4oo Den 24 Martii, f. m. att den anslagna BevillningsSumman ickeutgeck och att Statsverket saknade påräknade tillgångar, hvaraf Riksens Ständers å nyo sammankallande skulle blifva en följd. Dessutom medföra täta ombyten af Författningar för verkställande Audoriteter och Tjenstemän osäkerhet och deraf följande möjliga misstag vid tillämpningen. Jag vågar således för min del anhala hos Herr Grefven och Landt - Marskalken om Proposition, att Utskottets Be. tänkande till hela sin vidd förblifver oförändradt. Starka rop om Proposition hördes nu åter , då Friherre Boye, som emedlertid blifvit af Herr Grefven och LandtMarskalken uppropad , yttrade: Jag anser för min pligt att afstå min rätt att tala. Att respectera Högloflige Ridderskapets och Adelns tålamod bör hos mig gälla mer. än tillfredsställelsen att få upplysa, huruledes Herr af Brinckman missförstått min mening. Herr Grefven och LandtMarskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg öfverläggningen i ämnet fulländad. Ropades Ja. Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde derefter, huruvida Ridderskapet och Adeln behagade gilla Utskottets Betänkande med antagande Den 24 Martiij f. ni. antågande af det i tredje puncten föreslägöii ändra Alternativ» Ropades Jd ocfi Neji Grefve Sperisj Cahl Wisiaf, bekärdé väfling och anholt att än la gander af Herr Stall* ihästaren von Törnes uppgjofde BevillningsFörslag matte liti CöntraProposnidneri innefattas, ! Herr df Brinckman:
Nio 43, i anledning af väckte förslag om ändringar och tillägg i föreskrifterna, angående Bankens metalliska kassa, fann Ridderskapet och Adeln det yttrande, hvari Utskottet afstyrkt bifall å ett inom Utskottet väckt förslag, att, sedan metalliska kassan hunnit någon viss höjd, Banken skulle för derutöfver å utrikes ort egande behållning uppköpa Svenska Hypotheks-föreningars i utländskt mynt ställda obligationer, icke erfordra annan åtgärd än att luggas till handlingarne; och blef förevarande Utlåtande i öfriga delar bifallet, med följande förändringar, nemi. att uti § 113, dels i mom. g, efter orden: ”säkra handelshus i Hamburg” tillädes: ”eller Altona”, dels i mom. h, orden: ”i Hamburg” uteslötos; att uti § 115 dels i mom. 1 slutorden ”i Hamburg betalbara” uteslötos, dels i mom. 2, efter orderi ”Bankens hus i Hamburg” tillädes: ”eller Altona”, och dels i mom. 3, efter orden ”förbindelser i Hamburg” tillädes: ”eller Altona”, samt i stället för ordet ”stad”, infördes ”städer”; att i § 116, efter orden ”Bankens hus i Hamburg”, tillädes: ”eller Altona”; samt att uti § 120, mom. 1, i stället för slutorden ”Riksdaler Silfver”, infördes ”Specie Biksdaler”. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens den 21 och 28 sisth Juni på bordet lagda Betänkande N:o 5, i anledning af väckta frågor om förändring eller förklaring af gällande stadganden, angående skyldighet att bygga och underhålla prestgård, tingshus och härads-fängelse. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Särskilda Utskottets den 22 och 28 sisth Juni på bordet lagda Betänkande N:o 10, i anledning af väckt motion om inställande af pressjäst-beredning i sammanhang med bränvins tillverkning under innevarande år. Från Högv. Preste-Ståndet. S. D.
Alla från Konungens Kansli utgående expeditioner, fasteoch köpebref m. m. skrifvas på icke-karteradt papper; med ett ord det stämplade papperet användes egentligen för rättegångshandlingar, så att Gr. Mörners i detta hänseende uttalade farhåga eller att allmänhetens vigtigaste handlingar möjligen kunde, Den 25 Maj. genom papperets dåliga beskaffenhet, komma att lida allt för mycket mehn, anser jag icke böra föranleda till något afslag ä Utsk:ts förslag, hvilket jag tvertom i allo förordar, anhållande om bifall till Utsk:ts i denna pqnkt gjorda hemställan. Hr Printzensköld: Ehurn jag med bestämdhet förutser, att vid en skeende votering beslutet i afs:de på denna fråga blir af samma beskaffenhet, som vid den föregående punkten, nemi. att TJtskits föreslagna förändring, utan afs:de på kommande följder, vinner framgång, (ty jag har gjort den erfarenheten vid innev:de riksdag att man ej behöfver mer än framkasta förslag till en s. k. reform, huru oduglig den än må vara, förr än detsamma med största ifver omfattas och förordas), anser jag likväl mig ej böra med tystnad förbigå de anmärkningar, som blifvit riktade mot mitt förra anförande, utan vill jag med några ord bemöta de genmälen, jag fått emottaga för mina mot Utsk:ts förslag uttalade åsigter. Gr. Lagerbjelke har sökt ådagalägga, att det verkligen vöre en besparing för staten, om denna utgift kunde undvikas; jag för min del anser, att det snarare är en penninge-transaktion, än en utgift för staten, emedan densamma går till en annan afdelning af statsverket och kommer till följd deraf staten alltid till godo. Väl har den värde ordföranden i Bevilln:s-Utsk:t förklarat, såsom hans ord föllo, att den mesta förtjensten går bort under vägen, men jag har under den tid jag med honom deltagit i bankens öfverstyrelse, kommit till den erfarenhet, att banken tillskyndats ganska stor fördel af denna inkomst och att ingenting af densamma »försvunnit”, som den värde Gr:n uttryckte sig; så att i denna del torde Gr.
Stånd täckts i hufvudsaken, eller så vidt frågan angeck bankens bibehållande vid dess urgamla egenskap af en Laneoch Circulations-bank, samt rättigheten till Liscont-Rörelsen i Riket, gilla banco-Utskottets under den 30 nästlidne Juni afgifne vördsamma Utlåtande öfver Höglofl.' Stats-Utskottets, uti Memorial af den 17 i samma Månad, i afseende på regleringen af Rikets Penninge-Väsende gjorda framställningar, och anmodat Höglofl. Stats-Utskottet, att inkomma med en förnyad Finance-Plan, upprättad i enJ lighet med de af banco-Utskottet föreslagna grunder, har Höglofl. Stats-Utskottet, som, i anseende till Riksdagens snart annalkande slut, trott sig, utan att afvagta Höglofl. Ridderskapets och Adelns decision i ämnet, böra afgifva det infordrade Utlåtandet, nu anfört, att Höglofl. Utskottet förenade sig med hvad banco-Uiskottet hemställt, rörande beloppet af det större Creditivet, samt de föreslagne tillökningarna å Kongl, Allmänna Magazins-Inrättningens och piksgälds - Contoirets under X)iscont-vilkor beviljade Låne-biträden i banFemte Band. Fjerde Af del, 5 3 , 54., keti; jDen s 8 /u/t. ken'; hvilka således hädanefter komma att utgöra, för den förra, En Million B:dr, utom 500,000 Enir, som vid intt äflande svår missväxt , under vissa villor, derutöfver lunna begagnas, och för det sednare Två Millioner; men tillstyrker derjemte, att i händelse nåcot ytterligare biträde, utom dessa Två Millioner, til!
Man måste således gå tillbaka till motionärens af Utsk. jemväl refererade framställning, och deruti synes tydligen ådagalagdt, huruledes rörelsen på Afboga å är ganska betydlig, huru hinder dervid möta i å-rännans skick, och huru man, just med afseende å trafikens behof, alltså med stort bekymmer emotsåg farledens instundande förfall, såvida icke uprensning i tid och ändamålsenligen vidtages. Deruti synes mig ligga ett fullt giltigt skäl för den önskan, alt åtgärder snart mätte vidtagas lill afvär jande af nyssnämnde allvarsamt befarade, och för den allmänna trafiken,-så menliga förhållanden. Således synes mig icke heller nå gon ytterligare motivering vara, för bestämmande af ett omdöme i frågan, erforderlig. Hvad beträffar afslyrkandet af kajbyggnaden, så har Utsk. uttalat den åsigten, att den ifrågavar:de lastbryggan egentligen skulle tillböra och väsendtligen gagna Arboga stad, då deremot åens uprensning vore en angelägenhet, åsyftande gagn för det medlersla Sverges allmänna kommunikationer i sin helhet, hvarjemte den är Den 29 Juni e. m. 539 af slör och särskild betydelse för hela den vida å-dal, som med ett omfattande system af sjöar sträcker sig opp emot Dalarnes gräns och innehåller många, med industriella verk och inrättningar talrikt späckade hejder, och i qvadratmil upgående till en ej obetydlig rymd. I denna sin jemförelse synes mig Utsk. hafva rätt, alt tillägga större och allmänneligare vigt och betydenhet vid å-rensningen, än vid den relatift för det allmänna, något mindre angelägna kajbyggnaden; det är ur desså synpunkter jag yrkar bifall till Betänk., endast med undantag af det som rörer faschin-armens anläggning, hvarutinnan jag begärt ålerremiss. Frih. Raab: Det är egentligen för att få rätt på den der serskilda punkten i Utsk:s förslag, som jag ytterligare har begärt ordet. Hr Bildt har sagt att motionärens begäran har fyra serskildta afdeln:r.
Ridderstolpeska sterbhusdelägarnes hus vid hörnet af Skeppsbron och Slottsbacken Genom uppköpta obligationer, Arméens Ackords-Amorterings-fonds, emot 4 procents ränta, (Föryttrade till Rikets Ständers Bank år 1846). Bruksägares Hypothekskassas, emot dito, (Efter föregången uppsägning infriade under åren 1816 foell 1847). Skånska Hypotheksföreningens, emot 5 procents dito, (Dito dito år 1846). „ „ „ 41 dito Östgötha Hypotheksförenings, emot 5 procents dito, „ „ „ 4| dito, Nya Trollhätte-Kanal-bolags, emot 5 procents dito, (Liqyideradt år 1846). „ „ af Östgötha Hypotheksförenings dito. (Dito är 1847) Genom ett särskildt lån till Rikets Ständers Bank, emot 4 procents ränta. (Dito år 1845 Vid 1844 års slut. Vid 1846 års slut. Rikets Stunders hus, beräknadt efter den derför af Riksgälds-Kontoret betalda köpesumma. (Det bokförda värdet häraf upptaget inom linien, enligt Rikets Ständers beslut vid 1840 och 1841 års Riksdag), Det oersatta förlags-kapitalet till bedrifvande af lånerörelsen vid f. d. General-Assistans-Kontoret. (Fördt inom linien enligt dito dito) ^ Det obetalda beloppet af det vid 1828—1830 års Riksdag beviljade och sedermera begagnade kreditiv till spannmåls-undsättningar i missväxtår. (Dito dito . Det i Riksgälds-Kontoret innestående belopp af samma kreditiv, 230,000 R:dr, utanordnadt höstetiden år 1845 Den lyftade andelen utaf det vid 1834 och 1835 års Riksdag anordnade s. k. mindre kreditiv, efter afdrag af den för byggnadslånet till staden Wexiö år 1838 använda summa. (Dito dito) 565,000:
Den författning har blifvit borttagen, som lemnar egendomsägaren en förmånsrätt till sine underhafvandes lösören; just emedan denna författning blifvit borttagen, är det som sträfvandet att åtkomma den falligares egendom visat sig. Huruvida man skall understödja det ena sträfvandet mera än det andra, hvarom fråga nu är, då man är på tapeten att taga bort en författning, som är känd och gått i verkställighet, öfverlemnar jag åt herrarne sjelfve att jugera. Sedan jag upplyst detta, vill jag alltför gerna lemna discussionen, blott med den erinran, aLt vid sista riksdag, då denna fråga väcktes och afgjordes, så yttrade sig en numera afliden ledamot af dåvar. LagTJtsk., nemi. Borgmästare Hessle, i en reservation emot beslutet. Nämnda reservation stödjer, sig på nya civil-lagförslagels tillstyrkande. Detta den nya cival-lagens förslag har morran, dock med en liten förändring i ordalydelsen på ett sätt, som ingalunda hjelpt redaclionen, utan snarare tvertom försämrat densamma. De flesta föreslagna morran äro af beskaffenhet, att om denna författning skall gillas, så böra belydliga ändringar deri äga rum, åtminstone de 2 sista rnom:n Den 17 Oclober f. m. 373 utslrykas. Jag kanske bör gifva tillkänna hvarföre jag gör detta tillstyrkande. 4;de morn. lyder så bär: "Uti rättegång, ang:de gilltigbeten af köpeafbandling om lös egendom, i de fall, som nu nämnda äro, må köparens och säl — "jarens erkännande deraf icke till förringande af fordringsägares rätt göra tillfyllest, utan skall annan laglig bevisning om köpets verklighet erfordras, eller köparen med "sin ed fylla, att afhandlingen icke till annans förfång är "diktad’’ etc. Herrarne finna i detta förslog ett försök att hjelpa domaren att med större säkerhet kunna bistå den lätte fordringsägaren.
Ja, se inte så på mig! – på min ära om det inte är mitt fullaste allvar, så paradoxt det än låter Bästa Anna – litet portvin – Nå, kapten Saxe skrattade bittert. Nu har Ludvig Brandt på gamla dar blifvit en så röd republikan, så vi väl snart få höra honom ta till och med socialdemokraterna eller den fria kärleken i försvar. Der blef alldeles tyst några sekunder. Fru v. Saxe såg på sin man – hennes ögon kunde ha stungit honom. – Det trodde jag, jag alltid hade gjort, sade Brandt torrt. Alice var så blek, att Georg nästan blef rädd. Hon satt och såg ned i tallriken, knifven och gaffeln famlade osäkert med ett stycke blomkål. – Det gör jag också, sade Georg hastigt, mycket högt. Den nästa samhällsordning vi få, blir bestämdt socialistisk. Alla började tala på en gång – forceradt lifligt; fru v. Saxe drack med sin svägerska – Vid kaffet inne i salongen yttrade sig Alice mycket skarpt emot en nyutkommen “realistisk“ bok. Ja, till den grad eftertryckligt betonade hon sin förkastelsedom öfver det ifrågavarande arbetet, att fadren, som just nyss hade fått tändt sin cigarr inne i ateliern, kom fram i dörren och hörde på. – Men Alice då! Han skrattade. Är allt detta verkligen ditt allvar? Du borde ha “Literis et artibus“ bara för din rörande kärlek till det passande – Isynnerhet som kärleken egentligen är platonisk – hviskade Georg skälmaktigt; hon räckte honom just hans kaffekopp. Men Alice blef vid att beskärma sig öfver Strindberg och “Utopier“. Hon fann den mer än omoralisk, den var komplett samhällsupplösande, oförsvarlig hon kunde inte finna nog starka ord för sitt ogillande. Men i sjelfva verket var det icke så mycket på boken hon tänkte, när hon talade, det var blott af ett omedvetet behof hon hade att rättfärdiga sig inför alla dessa menniskor, som hört allusionen vid middagsbordet, att högt bekänna sig som en af deras; alla dessa starka ord voro ett ofrivilligt utslag af den “platoniska“ beundran, den illegitima – som aldrig kunde känna sig fullt legitim – slafviskt hembar åt det lagenliga, det allmängiltiga, det “fina“.
Maj: Is Nådiga Skrifvelse, att gaen de nedsättning af arrende-afgiften för Motala Kronofiske och Mjöl (/varn. (I. A.) Hos Kongl. Maj:t har Nämndemannen Jonas Fredric Jonsson, hvilken, enligt Kammar-Collegii den 2 October 1840 utfärdade arrende-contract, fått på arrende under tio år, räknade från 1841 års början, sig upplåtet kronans i Motala by, Motala socken och Östergöthlands Län egande fiske, jemte dertill hörande Mjölqvarn, Herreqvarnen kallad, med tre par stenar, mot en årlig afgift af 120 tunnor spanmål, hälften råg och hälften korn, i underdånighet anhållit, att, som genom ett i Motala ström den 12, i3 och 16 Febr. 1842 inträffadt större isdref och vattuflöde alla vid ofvannämnde kronofiske i strömmen uppförde byggnader och för fiskens fångande anbragte inrättningar blifvit helt och hållet bortryckte och förstörde samt dammen till Herreqvarnen likaledes bortförts, så att, jemlikt ett af Kronofogden i orten, efter anställd behörig undersökning, upprättadt värderings-instrument, fiskeverkets och qvarndammens återförsättande i vederbörligt skick komme att medföra en kostnad af 6,796 R:dr 8 sk.
I anledn. af §:n, ror:de förehafd granskning af hufvudboken öfver Kronans hus och byggnader, yttrade Frih. Cederström, Jac.: Jag var icke i tillfälle, då det betänk, bifölls, i anledn. hvaraf den upplästa skrifvelsen tiII koin ari t. Jag får nu förklara, alt den grundar sig på en fullkomligt oriktig uppgift. Det finnes icke någon s. k. conceptbok i KammarCoIbm. Den ifrågavar. är af en tjenstgörande i StatsUtsk., utan Collegii vetskap, begärd och erhållen af en underordnad tjensteman inom Colbm, och hvarom Colbm redan, i följd af nåd. remiss, till K. M. afgifvit förklaring. Ånyo föredrogs BondeSt:s d. i3 dennes på bordel: lagda inbjudn. till instämmande i Ståndets beslut i anledn. af StatsUtsk:s utlåt. JNT:o 3g3, ang:de grunderna för markegångsprisens bestämmande m. m. Frih. Cederström, Jac.* och Ilr Rosenblad, Bernh., begärde, att detta mål ytterligare måtte få hvila på bordet. Hr Hjärne, Harald: Ehuru jag betviflade, att det skulle finnas 2:ne ledamöter, som kunde ytterligare vilja begärabordläggning af en fråga, hvilken ända sedan sistl. Dec, berott på R. ö. Ad:s afgörande, finner jag likväl orsaken dertill i hoppet att såmedelst kunna omintetgöra allt resultat i frågan vid denna riksdag'. Men för att, i hvad på mig beror, motverka en sådan plan, anhåller jag, att detta mål må blifva det första på föredragn:slistän för nästa plenum. Hr Dalman, Wilh. Fredr.: Jag är förekommen af Ilr Hjärne och förenar mig med honom, tilläggande min förundran öfver dessa ytterligare försök från den besegrade sidan att omintetgöra R. o. Ad:s en gång fattade beslut i saken. H. Ex. Hr Gr. af Wetterstedt, Gust.:
F;n och 60 §:n Riksd.Ordn. 60 §:n Reg.F:n handlar om sjö- och landtmilissamt accis-afgifterna, postmedlen, chartae-sig.afgiften och busbehofsbränneri-medlen, samt att ej några allmänna afgifter af hvad namn och beskaffenhet som helst, utan R. St:s samtycke, kunna förhöjas, stora sjötullen å inkommande och utgående spanmål allena undantagen, och slutligen att Konungen ej må Statens inkomster förpakta. JNu är här likväl, såsom vi väl veta, frågan om theatrar. 60 §:n Riksd.- Ordn. säger deremot: ”Vilja R. St. till Konungen framföra någon deras allmänna önskan” etc. Detta är således ett uppenbart misstag af Exped.Utsk., och jag anhåller att det må blifva rättadt vid den blifvande återremissen. Hvilket förslag som Ståndet i öfrigt behagar bifalla, antingen det af Frih. Rehbinder eller del af Utsk. afgifna, anser jag nära nog 1 i k gil 11 ig t, och önskar att ingen långvarig discussion derom må äga rum. Alt Exped.Utsk:s förslag är illa skrifvet, det är säkert; der förekommer t. ex. att inga sådana theaterstycken böra få gifvas, som äro farliga för sedligheten, och icke heller några sådana, som kunna föranleda till osedlighet. Frih. Rehbinder: Jag vill erinra derom, alt jag just ifrån första stunden i Utsk. satt mig emot åberopande af 60 §:n RegFtn, som helt och hållet olämpligt omnämnes i denna skrifvelse. Redan i förra plenum tog jag mig friheten att uppläsa denna §, och för R. o. Ad. påpeka, huru oriktigt det var att densamma åberopa. Jag ville endast nämna detta till följe af den siste värde talarens yttrande angtde olämpligheten af åberopandet utaf denna §. Hr von Hartmansdorff, A u g. :
Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 otoco hallna hos H ö gi o f 1 i g e % Ridderskap et ock Adeln, vid turtina a Riksdagen i Stockholm År 1815. i. «k**.oooo«od®-»Ä Femte Banclet, a^osooéo^oooocoooiäcoöoooociooooiooooioooa»*^*^ STOCKHOLM, 1815, hos Zochnrias Hat g.g strom, * > * \. •* KW Söndagen den 2 Juli. Plenum klockan 3 f. m. Uppä anmälan fran RUdarhusUtskottet, att de nödiga prestanda förIntroduction vöre fullgjord för £n af Rikets Herrar, Fält-Marskalken, ni. m. Herr Grefve Jean Christopher Toll, blef honom, Uppå* gjord proposition, Introduction , under N:o 127 bland Grefvarae, af Ridderskapet och Adelli beviljad. Justerades följande: Utdrag af Protocollet, hfdlet i FJuglofl. Ri dderskapets och Adelns Plenum den 22 juni 1815. S. D. Föredrogs till slutligt afgörande UagUtskottets d-n 11 April afgifne, och den 5 Maj af Höglofl. Ridderskapet och Adein återförvisade Mvinnirial o;n yrkad skärpning i straffet för tjufvar, samt om fångforslingen; äfvensom samma Utskotts Memorial af den 2 Juni, angående samma ämne; och blefvo desamma af Ridderskapet och Advin birallne med det till gg, att i stället för bibehållandet af nu varande indelning af vissa hemman till Fångföring, dessa hemman matte upphöra atti detta afseende Jiafva något särskildt å~ liggande, men deremot komma att iikä 4 Den C.
Emedlertid vill j»g ej vara envis, utan är nöjd med att till Protocollet hafva afgifvit min reservation. Herr Munck af Rosenschöldj; Jag hade trott, att, på det discussionon ej skulle erhålla alltför stor utsträckning, vi först borde afgöra ExpeditionsUtskotlels öde, innan vi företoge hufvudsaken; men någre Talare hafva nu börjat yttra sig om den senare. Friherre Cederström har, i brist på andre skäl, åberopat prasjudicater. Men jag skulle tro, att på den constitutionella banan Representanternes begrepp böra utbilda sig, så att föregående misstag ej må tjena till grund för senare beslut. Ingen af de Talare, sorn yttrat sig mot mig, har vågat bestrida, att frågan ej kan återremitteras till ExpeditionsUtskottet. Nu påstår jag, att ett Utskott, dit saken ej kan återremitteras, ej äger rätt att derom göra någon hemställan till RiksStånden. ExpedilionsUtskotlet skiljer sig derigenom från andra Utskott, att det ej äger förfråga sig hos RiksStånden om andra ämnen, än dem, som förut blifvit dit öfverlemnade, och icke om sådant, hvarom fråga förut ej blifvit väckt. Då man nu börjat yttra sig örn sjelfva hufvudsaken, torde jag äfven få nämna några ord derom. I Grundlagen står, alt Rikets Ständer skola hvart Femte år sammankomma; der slår icke, alt de skola Den io Februarii f. m. >47 vara tillsammans. Sammankomma är en handling, som föregår Riksdagen; men då Ständerne under Riksdagen äro tillsammans j är detta en status efter Riksdagens början. Således kan man ej, utan att bryta mot språkbruket, förklara ordet sammankomma hafva samma betydelse, som vara tillsammans. Utan afseende på de tre andra Ståndens inconstitutionella och mot Nationens rätt vidtaga beslut, förnyar jag min anhållan om proposition, att ExpeditionsUtskottels Memorial må ogillas och läggas till handlingarne. Herr Lefren, Johan Pehr:
Folkskolelärares aflöning. Se Personliga skyddsafgiften. Frövi station och Falun, angående jernväg mellan. Se Jernväg. Fyranläggning på Svenska Högarne. Se Svenska Högarne. vid Wisby. Se Wisby. Fårafveln, om anslag till dess förbättring inom Jemtlands län. Motion N:o 94. Stats-Utsk. Utlåt. R. St. underdån. Skrifv. Författningssamling, om lifgifvande af en fullständig Svensk. Motion N:o 179. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 42 och Mern. Förslag, om underpant för. Se Panträtt. G. Gahn, H. P. V., Motion N:o 21, angående låneunderstöd för anläggning af jernväg från Dalkarlsbergs grufvor i Nora socken till sjön Möckeln i Carlskoga bergslag. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 80. 11 Gahn, H. P. V., Motion N:o 135, angående upphäfvande af hvad i 134 § af Kongl. Stadgan för rikets elementarläroverk föreskrifvits om särskild bokföring och redovisning af den under mom. d) omförmälda terminsafgift m. m. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 56. R. St. underdån. Skrifv. N:o 47. Motion N:o 136, om vissa ändringar och tillägg i allmänna lagen samt Kongl. Förordningen angående handelsböcker och handelsräkningar den 4 Maj 1855, i afseende å underpant för förlag. Lag-Utsk. Betänk. N:o 57, Mern. R. St. underdån. Skrifv. N:o 95. Motion N:o 138, om tackjerns-tiondeskattens upphörande inom bergsla gen. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 22, Bil. Litt. A., Mern. N:o 70 och 82. R. St. underdån. Skrifv.