Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
På sjön var ständigt lif och rörelse af små båtar eller under vintertiden af körare, fotgängare och skridskoåkande. Öfver isen hade grannarne också lättast att besöka hvarandra, och så länge den bar, var ingen ända på slädpartier, baler och festligheter. Denna vinter var det lifligare än någonsin! De vackra systrarna voro med öfverallt, firade, hyllade och älskade hvart de kommo. Aldrig hade de varit vackrare eller så hängifvit sig åt nöjet! Väl voro kinderna blekare och i ögonen en drömmande glans, men det gjorde dem endast mera tilldragande. Glömma ville de — söka hjälp och ersättning i nöjet — och allt ifrigare jäktade de från fest till fest. Oftare än någonsin syntes majoren i dansen med någon af dem, och majorskan ledsnade aldrig att se på, förtjust och öfverlycklig, varade festen än till ljusan dag. Tröttnade musiken, var det hon, som satte sig till pianot och tog vid. Men de måtte dansa hur som helst, flydde glädjen allt längre från de båda unga. Det hade kommit något emellan dem, det visste och kände de med smärta. Mindre än någonsin kunde de undvara hvarandra, men när de voro tillsamman i enrum, kunde ingen af dem skämta, le och tala om småsaker af alla slag som förut. Den stora, djupa lifshemlighet, som tagit deras själar fångna, tyngde på bådas hjärtan och skilde dem åt, förenade som de eljes voro. Största urval « ^ s Om de blott kunnat tala därom! Men ingen vågade, ingen ville göra början af fruktan att såra eller smärta den andra. Dock måste det sägas en gång — och snart — om frid skulle vinnas — det kände de mer och mer. Annas lynne var svårare än någonsin, och mot alla, som kommo i hennes väg, var hon bitter och ovänlig, till och med mot föräldrarne och pastorn. Öfver det osköna ansiktet låg ett mörkt, elakt uttryck, som gjorde det dubbelt frånstö- tande. Alla drogo sig också ifrån henne — alla utom den unge prästen som ej kunde se henne gå förlorad. » H o s henne som hos alla människor finns det något godt, » tänkte han och grubblade öfver sättet att få fram det. Att komma med föreställningar och förmaningar tjänade till ingenting, det såg han.
Reservation: af Riksdags-fullmäktigen Ola Månsson från Christianstads län, som ansåg att det äskade kreditivet lämpligen kunde nedsättas till 25,000 R:dr. Häruti instämde Riksdags-fullmäktige Pehr Mattson från Hernösands och Henrik Andersson från Örebro län. » Statsutskottets Utlåtande, iV:o 282. 5 HT:© 383. Ank. till Bxp.-Utsk. den 9 Sept. 1854, kl. 2 e. m. Uti ätande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om upplåtelse till staden Malmö af Kronan tillhörig mark för dels utvidgning af stadens begrafningsplats och dels sammanbindande af två gator derstädes. (I. A.) Utål högstberörde till Rikets nu församlade Ständer den 18 nästlidne Aägusti aflåtna och från samtlige Riks-Stånden till Stats-Utskottet remitterade Rådiga Proposition fN:o 99) inhemtas, hurusom uti två särskilda af Landshöfdinge-embetet i Malmöhus län insända och med underdåniga förord beledsagade skrifter, hos Kongl. Majit
Vid hvarje ombyte af egare till tomter, sorn lill RiksgäldsCon'orets säkerhet äro intecknade, åligger det Magistraten att för Commissaratet uppgifva den nye egarens namn, på det att anteckning härom må i Contorets räkenskaper kunna verkställas. Likaledes bör Commissaliatc t underrättas om de ombyten, som bland stadens Äldste eller ofvaabemälde Commitlerade inträffa. a3 §. Sorn det, till återuppbyggande af den genom 1838 års eldsvåda ödelagda del utaf staden Wexiö, af Kongl. Maj:t beviljade och af Kongl. Stals-Contoret utbetaldla lån af 100,000 R:dr utgått af det vid sista Riksdag, å Riksgälds-Contoret anvisade så kallade mindre Creditit, så och enär detta Verk följagtligen bör komma i åtnjutande af de å samma lån inflytande räntor och capital-afbetalningar, hafva Rikets Ständer för sin del beslutitj att, till undvikande af den med dessa medels öfversändande till Kongl. Stals-Contoret, för att derifrån lill Riksgälds-Contoret aflemnas, förenade omgång och tidsutdrägt, sistnämnde Yerk må öfvertaga den Kongl. Stats-Contoret, genom Kongl. Brefvet den 6 April i838, uppdragna befattning med emottagandet samt granskandet och controllerandet af de, vid ifrågavarande låne-underslöds beviljande, föreskrifna säkerhets-handlin» gar samt stadgade capitaloch ränte-betalningar. För verkställigheten häraf, , hafva Rikets Ständer alltså hos Kongl. Maj:t anhållit om Kongl. StalsConlorets anbefallande att till Riksgälds-Contoret aflemna cte, i sådant afseende, för det samma erforderliga handlingar, äfvensom att å RiksgäldsContoret i vederbörlig ordning öfverlåta alla de rättigheter och fordringsanspråk, som, genom åberopade Kongl. Bref och låntagarnas utgifna skuldförbindelser, blifvit Kongl.
En kamererare 3,500: — En kammarförvandt 2,200: — En revisor 2,200: — En bokhållare 2,200: — Tre kammarskrifvare efter 1,000 rdr hvardera 3,000: — 2:o. Gener al-ingeniör-embetet. Chef: Chefen för ingeniör-corpsen som aflönas på generalitetets stat Ledamöter: Öfversten i ingeniör-corpsen, aflönad å denna corps stot Ett krigsråd, detsamma sorn å general-fälltygmästare-cmbetet Tliliiär-kontor j En adjutant, med aflöning vid ingeniör-corpsen Kansli) Kammar kontor tSemensamt me“ general-fälttygmästare-embetet: 3. General-intendents-embetet. Chef: General-intendenten, lön lika med sammanlagda beloppet af de chefen för ingeniör corpsen tillagda förmåner 7,500: — a) Intendents-afdelningen. Ledamöter: En intendent med samma aflöning som krigsråden, eller 4,500 — Ett krigsråd, med 500 rdr högre aflöning än öfrige krigsråd, i anseende till såväl träg nare göromål å egen föredragning som större skyldighet att deltaga i mål utom afdelningen 5,000: — fflilitär-kontor: En adjutant, arvode till samma belopp som å general-fälttvgmästare-embetets militärkontor 800: — Transport rdr 40,200: — 61 Transport rdr 40,200: — Kansli: En sekreterare, med lön motsvarande, kamererarens, eniir de åligganden, som i krigskollegium sysselsätta 2:ne notarier, öro afsedda att af honom öfvertagas 3,300: — En kanslist, för förande af diarium öfver afdelningarnes mäl, samt. en ämnes-journal öfver vigligare ärenden 1,000: — Tvä kanslister, med 1.000 rdr hvardera 2,000: — Kammar-kontor:
Vidare, och till ändring i nuvarande Bevillnings system, tillstyrkes, att den okända förmögenheten, bestående i capitaier, fordringar, Actier, mm. må, så vidt möjligt är, till beskattning uppsökas, och torde härvid kunna tagas någon ledning af de år 1800, till förmögenhets-afgiftens utgörande, antagne principer. Det är väl sannt, att capitalister, genom myntets fallande värde, oskyldigt blifvit lidande, och borde, i afseende derpå, skonsamt behandlas; men, vid nu utsträckta Bevillningsbehof kan det icke längre medgifva!*, att ägaren af tunnor guld, hvilken oftast icke medgifver Bevillningsafdrag på sina ut* lånta Capital, som nu händer, blott betalar 1 R:dr personlig afgift, och således i allo icke mera bidrager till Statens behof, än dagakarlen. En förändring häruti skulle bereda Den 17 April, e. m. 393 en betydlig tillökning i Bevillningen; och till styrka för denna förmodan, får jag åberopa det förhållande, sorn visar sig i Bevillnings-sum-, morna, efter olika beskattnings grunder, för Stockholm, i jemförelse till landet. Stockholms stad taxerades år 1810 till 303,443 R:drs Bevillning och 1S13 till 348,988 R:dr; Stockholms Län deremot år 1810 till 89,639, men 1813 till 163,214 R:dr. Då, vid jemförelse af dessa summor, i betraktande kommer, att i Stockholms Stads Bevillning föga tillökning sig företer, men deremot i Stockholms Län, likasom andra provinser, densamma i allmänhet blifvit ökad till nästan dubbelt belopp; och det härjemte är kändt, att Embetsman i synnerhet, och andra Medborgareclasser i Stockholm icke dessmindre erlägga en betydlig tillökning, för att utgöra en påräknad högre Bevillning, så torde detta förhållande upplysa, att i Stockholm allena en ganska betydlig men okänd förmögenhet nu undänkommit Bevillning, som år 1810 måste sådan vidkännas.
Dessa prot.utdr. lades lill handlingarue med undantag af BorgareSl:s prot.utdr. N:o 414 af d. 28 dennes, innehållande inbjudning till MedStänden att instämma i det beslut, som af BorgareSt. blifvit faltadt, i anledn. af StatsUtsk:s utlåt. N:o 340, hvilket af Frih. Stiernstedt, A u g. Wilh., begärdes på bordet, hvarjemte Gr. Mörner, Garl Göran Detlof ylttrade: Jemte det jag förenar mig i begäran om bordläggning, anhåller jag att denna inbjudning må på listan upföras, för att i ett sammanhang förekomma med SlalsUlsk:s jemkniugsbelänk. och Gr. Lagerbjelkes fölslag till inbjudning. H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. bilolle att såsom Gr. Mörner föreslagit BorgareSl:s ifrågavande inhjud - Joh. Lagerbjelke. Carl G. Mörner. Fred. Boije. Carl Bennett. Georg Ulfsparre. Dalman. I Den 30 A ugusti. 623 ning upfördes å föredragmslistan i sammanhang med StatsUtsk:3 mern. N:o 351 sami Gr. Lagerbjelkes inbjudningsförslag i samma ämne. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. | lill 9 på aftonen. In (idem protocolli, Alber't Munck. Söndagen den 31 Augusti 1851. Plenum kl. J till S e. m. Justerades 7 prot.utdr. för gårdagens plenum. Föredrogs, men bordlädes ånyo, pä begäran af Gr. Mörner, Carl Göran Detlof, och Hr Prytz, Lars Adolf, SlatsUlskis i gårdagens plenum på bordet lagda mern. N:o 351, med förslager tdl sammanjemkning af RiksSt:ns skiljaktiga beslut, i åtskilliga delar af utlåt. N:o 340, i anledn. af väckte motioner, dels i fråga om ändring uti redan bestämda vilkor för den af Rikets sednast församlade
Ja — af alla nymodigheter vet jag då ingen, som går upp mot nyårsbrefven! De faller öfver en som riktiga solstänk, och där sitter man och bara värmer sig och tar emot. Nästan allra kärast var att få bref från Kryckes, kära, kära vänner, som bor i Ryssland och som gifte sig litet eget, när jag var i Stockholm. Ja, det vill säga, de gifte sig egentligen inte alls, annat än frivilligt, och folket pratade rysligt, utom några få som förstod dem. Hur som hälst, älskande makar är de, och fast den unga hustrun inte alls talade om sin lycka, så slog den emot mig som en ljum blomdoft från hvart blad ändå. Två små så söta flickor har de, och af dem fick jag porträtt. Krycke arbetar på ett stort litterärt historiskt arbete och Ester hjälper honom. Men en nyhet fick jag höra, som gjorde mig riktigt ondt. Fru Halle, Esters så högt älskade moster är död. Hon var en mycket framskjuten federasjonsperson i Stockholmslifvet och sparde sig inte. Villy kallade henne för en indignasjonsgam – fast nog tycker jag, hon bra mycket mer liknade en tröttflugen dufva. »Tant Lova ska inte vara ledsen öfver att moster fått gå till hvila», skref Ester. »Hennes lif bestod bara i att göra hvad hon inte orkade. Jag är så glad, hon gaf sig lof att dö till sist!» Ja, då ska jag väl inte vara ledsen då, fast nog är det bra svårt. Men hvad indignasjonsgamar angår, så ska jag älska dem på god tro hädanefter, för hennes skull, det lofvar jag mig. Villy får just säga hvad han vill. Thore — som redan skrifvit ett par gånger förut — skref: »Jag arbetar, må tant Lova tro, så skinnet knorrar sig på händerna. Rummet där jag bor är stort som en koffert, och för lagad mat hyser jag ett kungligt förakt. Doktor Holzen har varit så hederlig och skaffat in mig hos en af Stockholms förnämsta dekorasjonsmålare. Tycks, som om jag skulle passa bra där. De där 300 hos farbror Janne bränner mig. Efteråt har jag tänkt, att det kanske inte var rätt att ta dem? Också tänker jag betala igen dem snart.» Den präktiga pojken!
Om inom Svenska området gifves en trakt, hvarest luftstrekets hårdhet och den^ langa vintern förnekar Inbyggarne att anse Åkerbruk såsom en Hufvud-Naring, men hvarest outtömliga i dagen liggande Jernberg af rikhaltig och godartad Malm, omätliga Skogar, ypperliga tillfällen till Betesmarker och åt alla kanter genomskäran - 458 Underdåniga Skrif veken de Strömmar finnas; sa synes Naturen själf an’ visa till denna frågas besvarande. Ett sådant Landskap finnes uti Norrbottens Län, omkring Lule, Rane, Angern, Calix oell Torne Elfvar, der alla ofvannämnda förmåner synas förenade och der en större befolkning samt konstens åtgärder endast saknas för att utveckla de skatter , Natu-' ren ined rik band nedlagt. Gellivare, Svappavaa ra och -Hauki vaara Malmberg äro tillräckligen, kända, dels af den om siv t Fosterland så förtjente Friherre Hermelins arbeten, dels genom de i senare tider på stället hällne undersökningar , hvaribland den sista oell fullständigaste nu genom Bergs-Collegii försorg är medelst tryck befordrad till Allmänhetens kännedom. Det må erinras, att Gellivare-Berg består af aine i vinkel hvarannan omfattande sidoryggar, hvaraf den ena utgör 8> å g,000 alnar i längden samt 3,000 i hredden och den andre 5,000 alnar i längden, långsluttande åt alla sidor. Beläget på den betydliga höjd af 67° 20^ Nordlig latitud sträcker sig det. ta Berg till gränsen der Björken fullkomligt upphörer, att alstras, ehuru Granen växer frodig vid dess fot. Denna massa bestar af nästan enformig Jernmalm, som afkastar mellan 6 8 och. ?a procent, samt är öfverallt fullkomligt fri iJ från ämnen, som kunna gifva ett oartadt Jern.
Föredrogs StalsUlsk:s d. l(i dennes e. m. på bordet lagda utlåt. N:o 57, i anledn. af K. M:s nåd. propus, i fråga om indragning af hofjakthvarfvet. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Vid afgifvande af detta betänk, ifrån StalsUtsk. har sä till vida en oriktighet ägt rinn, att icke något bestämdt svar är afgifvet på den sednare delen af K. M:s nåd. propos. Den K. propos:n innehåller nemi. ett förslag, att hof-jakthvarfvel skall försäljas elc., samt slutligen att såväl den för uthyrda lägenheter inflytande afgift, som köpeskillingen för öfriga delar af tomt och åbyggnader, må användas för behöfliga byggnadsföretag vid Stockholms station af flottan. Ofver denna sednare del har StatsUtsk. icke yttrat sig. I anledn. häraf torde en äterremiss blifva behöflig, vid hvilken återremiss’jag anser mig böra uttrycka den öfvertygelse, alt de medel som inflyta för utarrenderingen, i fall den enligt StatsUtk:s förslag kommer alf äga rum, målle användas för Stockholms stations af flottan behof. Hof-jakthvarfvet har, såsom man vet, hört till flottan, sä att om dessa medel skulle återgå till staten och användas för dess behof i allmänhet, så vore det att beröfva flottan en fördel, som den nu har, hvilket jag icke kan tro vara R. St:s mening. Frih. Gyllengranat, Garl Aug. B nrch ard: Lika med SfatsUlslcs ordf., Frih. Tersmeden, får äfven jag vördsamt yrka att Utsk:s betänk, i afseende pä jakthvarfvet må blifva återremitteradt, pä de skäl, som Frilen anfört. Jag kan visserligen icke i allo gilla de skäl, hvarpå Utsk. har grundat sitt afstyrkande af bifall till den K. propos. , emedan jag för min del icke kan inse att K.
På sätt motionären sålunda sjelf anmärkt, är den uppgjorda beräkningen öfver kostnaderna för det företag, bvars understödjande med lämpligt Statsbidrag ban föreslagit, icke fullt tillförlitlig; hvadan och då åtskilliga omständigheter, hvilka, i fråga om en jernvägs anläggande mellan ofvannämnde 2:ne städer, ovilkorligen måste tagas i betraktande, icke blifvit utredda, Utskottet, som icke betviflar, att derest de af Utskottet tillstyrkta undersökningar och utredningar angående Sveriges kommunikations-väsende varda anställda, behofvet af en hastigare och kortare kommunikation, än den nuvarande, mellan Nordsjön och Rikets största insjö kommer att utgöra ett bland föremålen för dessa undersökningar och utredningar, alltså får hemställa, att den af Herr Berg nu väckta motion om Statsbidrag för den af honom uppgifna jernvägs -anläggning icke må af Rikets Ständer bifallas. C) Angående Köping-Hult-jernvägens fortsättning genom Skaraborgs län till Götheborg. För den händelse, att Rikets Ständer icke skulle bifalla de i Kongl. Majtts Nådiga Proposition framställda förslag om jern-stambanors utförande på Statens bekostnad och genom dess försorg, samt anläggningen af den fortsatta Köping-Hult jernvägen, likasom andra stamliuier, deremot skulle, i öfverensstämmelse med härom väckta motioner, komma att åt den enskilda omtanken och företagsamheten öfver lemnas, har Herr Sandströmer, Anders Peter, för alt äfven i sådant fall bereda möjligheten alt från Svartå fortsätta sagde jernväg genom Skaraborgs län, för hvilket ändamål undersökningar blifvit anställda och förslag uppgjorda, hemställt, att ett anslag, motsvarande minst halfva beloppet af den för verkställigheten häraf till 3,401,535 R:dr beräknade kostnad, mätte varda ortens invånare beviljadt, derest de förena sig om utförandet af denna fortsatta jernbana, samt att i sådant fall måtte dem förunnas enahanda fördelar, som, utom ränte-garäntien, medgifvits för Köping-Hult banans anläggning. Då Utskottet tillstyrkt Rikets Ständer att godkänna den af Kongl.
Riksdagsordningen äga full anledning att nyttja ordet decharge, tror likväl Utskottet sig böra tillstyrka den af Herr Professor Forsell uppgifna formel, och Dm a o Julu och får derföre hos Riksens Ständer föreslå , att de måtte åt deras Expeditions-Utskott uppdraga, att i den andra skrifvelsen till Kongl. Majit, sa väl som i Riksdags-Beslutet följande vid de sjrne sist förflutna Riksdagar nyttjade ordalag matie införaä: ”att då Constiturions-Utskottet vid granskningen af Stats * Rådets Protocoll funnit ingers anmärkning böra äga rum, hafva de ansett, i stöd af den 76 §. i Riksdags-Ordningen, all ansvarighet för Stats-Rådets Ledamöter, Föredragande och. Konungens Rådgifvare i Commando mål för utöfningen af deras Embeten intill den dag, detta nu till ändalupne Riksmöte börjades hafva upphört. ” Stockholm den 19 Juli 1813. På Höglofl. Riddersk. På Högv. Prest*Stån« och Ad. Ledamöters dets Ledamöters Vägnar vägnar Rudolf Cederström. C. v. Rosenstein. På Vällofl. BorgarePå Hederv. Bonde Ståndets Ledamöters Ståndets Ledamöters vägnar vägnar J, Wegelin, And. J.son Hychert. G. A. Silverstolpe. Utdrag af Protocollet, hållet uti Höglofl. Ridderskapets och Adeina Ple* ninn, e. in. den 21 Juli 1815* S. D. Föredrogs R nyo och öfverlemnades till Banco-Utskottet, för att deröfver med Utlåtandä“ <pfe Bandet, S55-. 356, *n - *0 34 Den 21 Juli. xnkommaj Stats-Utskotlets den 18 dennes afgifna Betänkande och Förslag till reglering af åtskilliga omständigheter, hvilka äga gemenskap med Rikets Penningeväsende m< m. Ut supra.
Jag är visserligen ense om bifall till SlatsUtsk:s hemställan alt anslaget må bifallas för de fyra åren, men jag anhåller om del tillägg jag förut begärt. Frih. Cederström begärde votering. Upplästes till justering följande voterts-proposiiion: Den som bifaller StatsUtskis förslag angide anslag för befästningsarbetena å Waxholm och uti Stockholms skärgård, voterar ia; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, bifalles ofvannämnda förslag, med det tillägg, att derutöfver anslås*100,000 r:dr för ett femte år. Hr Ribbing, Arvid: Utan alt veta hvem den ledamot Ur, som begärt votering, ty det enda jag vet är att det icke är Hr von Hartmansdorff, vågar jag hemställa lill honom, hvem han må vara, 0111 icke han lika med mig skulle finna, att ett enhälligt beslut af R. o. Ad., när det är fråga Den ao Mars f. m. om Rikets försvar, — en enhällighet hvartill vi sällan under denna riksdag kommit, — har mer alt betyda än 100,000 r:dr, synnerligen när det icke blir för sent vid en kommande riksdag alt begära förlängning af anslaget, 0111 så fordras. Jag anhåller således hos den, sorn begärt votering, att han »natte förskona oss derifrån. Frih. Cederström: Jag anser mig, sedan votering är begärd, och voter:s-propos. framställd, ej kunna ingå i något Svaromål på den värde ledamotens anförande. Den upplasta voterts-propostn blef derefter af R. o. Ad. godkänd. Efter voteringens slut, befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 90. Nej — 5g. Fortsättningen af detta måls pröfning uppsköts till e. m, plenum. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. ^ till 4 em. In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Lördagen den 20 Mars 184 * ♦ Plenum kl. 6 e. m. Justerades pleni-prot. för den 3 dennes e. m.
Från Hamburg har silfver inkommit i 4 särskilda poster, nemligen: enligt faktura af den 23 April detta år för Banko 149,961: 12. » » » » 28 » » » » » » 148,342: 12. » » » » 3 Maj » » » » » 150,105: 12. » » » » 10 » » » » » » 150,024: 06. n$ Banko 598,434: 10. Vid tiden för denna silfverindragning såldes af Banken korta vexlar efter kurs af dels 134 R:dr dels 133 R:dr 85 öre pr 100 zz$ Banko. Efter sist omförmälde kurs af R:dr 133: 85 motsvara nämnde, Banko n$ 598,434: 10 sk. i R:mt 801,004: 74. Kostnaderna för indragningen af berörde silfver uppgå till: emballage, forsellön m. m Banko 134. — assurance » » 1,620. 14. provision » » 750. 04. frakt till och specer i Lubeck » » 278. Hela kostnaden för detta silfver utgör alltså R:int 805,985: 99. Enligt Kongl. Mynt-verkets attester, lemnar detsamma Banken, efter afdrag af myntskatten, R:mt 784,804: 78. Myntskatten utgör R:dr 5,930: 56. och det afdrag af i lod pr plants, eller för 160 plantsar 80 lod, som vederbörande vid Kongl. Mynt-verket eger aftaga, beräknas till 133: 33. med tillägg af hvilka belopp, tillsammans 6,063: 89. det erhållna silfrets värde utgör 790,868: 67.
Dep:tsChefen, då i detta afseende icke något närmare är uttaladt, utan regeringen eger att under den ena eller andra kategorien hänföra Den 8 Juli f. m. 185 en viss klass af fartyg, och således kan man icke rättvisligen förebrå StatsUtsk. att detsamma alltför strängt velat updraga begränsningen. Orsaken till detta förslag tror jag vara så tydlig att den icke behöfver för någon upgifvas; och man kan icke gerna förevita StatsUtsk. att hafva visat förkärlek för SkärgårdsFlottan, då det uttryckt den önskan att ungefäiligen £:del af det anslag sora af Dep:tsChefen anses för det hela nödigt, skulle till detta vapen anslås. En talare har nämnt' att han ansåg det vara bäst att öfverlemna åt DepttsChefen att fördela dessa summor. Jag får öppet säga att det finnes icke någon person, till hvars åsigtcr om eller förmåga att bedöma det inre sjöförsvaret jag har större förtroende, än den nuvaie Dep:lsChefen, men då det är mig bekant att han, just till följd deraf att han egnat sin utmärkta skicklighet åt det ena försvaret, icke varit i tillfälle att egna sin förmåga åt det andra, så må det förlåtas mig om jag icke tilltror honom lika stor insigt i att bedöma huru öfningarne bäst böra ställas för detta vapen och, icke hyser fullt förtroende för den plan han för detsamma upgjort. Likväl måste jag medge att i afseende på kostnaden hafva StatsUtsk. och nämnde Chef kommit hvarandra temligen nära, så att då StatsUtsk. föreslagit 40,000 Rdr, har Dep:tsChefen föreslagit 39,900. Således synes mig att det befarande intrånget icke är så synnerligen farligt. På dessa skäl och de som ändra talare af lika åsigt med mig anfört anhåller jag om bifall till Utsk:s Betänk. Frih. Stael von Holstein: Jag förenar mig med dem som yrkat bifall till StatsUtsk:s förslag. Hr Mannerskantz: Jag delar äfven deras åsigt som yrkat bifall till det af StatsUtsk. framställda förslag. Jag kan icke finna annat än att när man af B.