Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Upplysningsvis bör jag nämna, att just vid granskningen af räkenskaperne är det oordningarne upptäckas; ty uti Directionens protocoll finnes vanligen intet att anmärka. Jag får äfven erinra, att BancoDisconten är det enda ställe, hvarest Bankens secretess ännu bibehålles; att Directionens ledamöter och tjenstemännen aflägga tysthets-ed, och att Revisorerna derföre vanligen börja med en öfverenskommelse, att hålla enskildes förhållande till verket tyst; men huru skulle detta kunna iakttagas, om granskningen skall ske i KammarRätteu, der det står hvar och en fritt att utfå alla handlingar och räkenskaper? Dessutom får jag äfven tillägga, att Ständernas Revisorer verkställa sin granskning tre månader efter Bokslutet för hvarje år, då deremot KammarRätten, om den blott inom tredje året inkommer med sitt s. k. reservationskraf, äger öppet - Dc n 7 Fe br u a r ii f. m. f pet att göra sina anmärkningar, till och med många år efteråt, hvilket ostridig!, skulle föranleda till invecklade förhållanden; och som det, å andra sidan, icke vore möjligt för KammarRätten att bedöma sjelfva förvaltningsåtgärderna, deruti KammarRätten ej heller skulle kunna meddela rättelser, hvarigenom den hittills brukliga BancoRevisionen i allt fall blefve nödvändig, inser jag icke, hvartill denna dubbla revisionen skulle tjena. Den skulle, efter min tanka, utan någon fördel för sjelfva saken, blott leda till tidsutdrägt och kostnader; ty den minskning i dagtraktamentet för Ständernas Revisorer, som kunde påräknas, skulle vida öfvervägas af ökade kostnader i KammarRätten. På alla dessa skäl afstyrker jag motionen och förnyar min anhållan, att BancoUtsk. måtte med speciel noggrannhet genomgå de tvenne sista BancoRevisions-berättelserua. Jag får likväl förklara, att flera af de deri anmärkta oordningar numera blifvit rättade genom åtskilliga försigtighetsmått, af hvilka Hr Rosenblad har hufvudsakliga förtjensten; så att detta yttrande ej åsyftat att såra honom, utan endast varit föranledt af min pligt att utreda förhållandet. Hr Rosenblad, Bernh.:
Åkerhjelm föreslagit, man bestämmer skjutslegan lika öfver hela landet, då man vet, att i Småland allmogen under vissa tider af året äro serdeles benägne att skjutsa, hvaremot uti bergslagerne ingen vill skjutsa en mils väg emot ett pär Rdr, då körslor i och för bergsbruket pågå. Enl. min åsigt är skjutsningsbesväret långt mera tryckande för jordbrukaren 8n mödan kan vara för resande alt af dagböcker eller en liten handbok få reda på skjutslegan vid hvarje gästgifveri. Utom en förtjenstfull berättelse om skjutsväsendets historia innehåller Utsk:s betänk. många goda frön till en organisation af skjutsbostyret, och jag tror derföre, att.det vore serdeles väl, att till K. M. aflStes en skrifvelse, hvari mindre brister uti Ulsk:s förslag kunna undanrödjas, och föga värdigt skulle det vara R. o. Ad., som ändock är det Stånd, sorn mest begagnar sig af skjutsen, att helt och hållet afslå ett betär.k., hvarigenom lindring kan beredas dem, som äro plågade af skjutsen. Ingen enda ledamot af BondeSt. har reserverat sig emot betänk., hvaraf jag drager den slutsats, att åtminstone det Ståndet bifaller betänk, samt inbjuder de öfriga Stånden att så äfven göra. På dessa skäl anhåller jag om bifall till betänk. Hr Årnéll: Afven jag har läst Utsk:s historik öfver skjuts skyldigheten, men har kommit till olika resultat med den siste talaren. Ilan har nemi. sagt, att den icke varit ett jorden åliggande onus. Om våldgästning icke varit ett onus, så har jag orätt. Af samma historik inhämtas äfven, att från de äldste tider tillbaka existerade våldgästning. För att friköpa sig från detta onus åtog sig landet skjutsskyldighet emot lega. Jag tror visserligen, att den tiden motsvarade legan värdet af skjutsen, roen många omständigheter hafva likväl sedermera gjort legan otillräcklig och den är det nu i ännu högre grad än förr. Det är likväl icke så lätt att bestämma hvad som är den rälta ersättningen. För närvarande äro manga belåtna att skjutsa emot den nu gällande taxan.
Hvad åter beträffar sakkännedomens bibringande, och att denna skulle i högre mått förefinhas i somliga Stånd, så vill jag anmärka, att just ur denna synpunkt äro våra Utsk. inrättade. Ingen skulle väl hafva fallit på den tanken att, sammansätta Utsk. för behandling af ekonomiska ämnen af 48 personer, om icke för att der inrymma all den sakkunskap, som kan anses befintlig inom Stånden; och då ledamöterne af detta Utsk väljas just med afs. å deras kännedom af sådana ärender, synes mig ett sådant sätt för dessas behandling bättre och ändamåIsenIigare än det här föreslagna. Jag måste dessutom anmärka, att denna ItiksNämnd skulle sammanträda blott i sådana frågor, hvilka kunde komma att betraktas som småsaker; och hvarföre skulle den behandla endast ekonomiska frågor? Jag fruktar att härigenom liela institutionen kan komma i misskredit, och det voro just icke sättet att åt densamma gifva en sådan lyftning, att man finge lust att vidare fortgå på den beträdda banan. Om man anloge detta sätt för behandlingen af de ekonomiska frågorna, så vet jag icke hvarföre roan ej lika gerna kunde stadga det för sådana fall, der Förstärkt Utsk. spelar den största rollen, nemi. statsregleringsfrågor, hvilka äro af beskaffenhet att icke kunna falla. Dessa har man dock ansett för vistiga, och derföre hänvisat till denna institution blott de förra, som man ansett af mindre betydenhet. Jag får dock förklara, att en statsregleringsfråsra, t. ex. anvisande af en summa penningar, är. efter mitt förmenande, icke så ytterst maktpåliggande, och kunde ofta med mera skäl än den ekonomiska lagstiftningen afgöras utan så mycket omständigheter. I afs. å den sednare har representationen endast förbehållit sig önskningsrätt. men den är dock af tillräcklig vigt, för att ej böra betraktas, som en småsak, eller tjena till experimentalfält i Iråga om reformer af representationen. Det kan dessutom icke bestridas att ju förslaget innebär en tendens, ett steg till enkammar-systemet, hvilket representationssätt dock ej anses vara det lämpligaste. Det innehåller också i förslaget ang:de omröstning
Besvärsoch Ekon.CJtskrns den 27 sisth Febr. på bordet lagda belänkanden: N:o 3g, i anledn. af väckta motioner om tillägg till K. förordn. d. 24 Aug. i8i3, emot fylleri och dryckenskap; N:o 4°, i anledn. af väckt motion rör:de förändring af i4 cap. g6 §:n i krigsartiklarna, ang:de fördelning af böter. Lades till handlingarna, vid förnyad föredragning, I.agsamt Allm. Besvärsoch Ekon.Utskms den 27 sisth Febr. på bordet lagda memorialer: N:o 4>, i anledn. af erhållen återremiss af Utsk:ns betänk. N:o 23, ang:de väckta frågor om förändring i skyldigheten att bygga och underhålla vägar och broar; N:o 42: > anledn. af erhållen återremiss af Utskms betänk. N:o 24, ang:de väckt fråga om fri långtägt å hafsstränderna; N:o 43, i anledn. at erhållen återremiss af betänk. N:o 26, ang:de väckt fråga om förändring i tiden för väglagningen. Fö - Den 3 Mars e. ra. 89 Föredrogs ånyo StatsUtsk:s den 6 sistl. Febr. och den ! dennes på bordet lagda utlåt. N:o 424> i anledn. af K M:s nåd. skrifvelse, ang:de ett extra-anslag lill befrämjande af göromålens ,gång inom K. M:s och Rikets Kammar-colhm. Frih. Cederström, Jacob, begärde alt få veta, huru detta mål blifvit afgjordt hos de öfriga Stånden. TJndert. Ridd.Secret. tillkännagaf, att BorgareSt. bifallit och BondeSt. afslagit utlåt.; rör:de PresteStis beslut vore ännu icke någon officiel underrättelse ankommen. Frih. Cederström:
N;o 139 rörande rättighet för åbotr å Preste, Klockare, Annex och Mrnsal med flere Hemman, att lösa dem till skatte, har enligt dess afgifne den 14 denne» på bordet lagde, nu föredragne ytterligare, Utlåtande, N:o 301, Icke besvarat förutnämnde återremisä på annat sätt, än att Utskottet funnit frågan, såsom genom de trenne öfrige Ståndens bifall till förra Betänkandet, enligt 69 §• Regeringsforme* redan afgjord, icke kunna af Utskottet till vidate pröfning upptagas, och som, enligt 49 §. Riksdagsordningen, StatsUtskottet bordt «vara på BondeStåndets ifrågastäld# återremiss, ehuru den icke ^indrar Prot. Iltår. d. *a Julti 1823. J55; expedition af de öfrige RiksStåndens Beslut. Alltså skulle Utskottet anmodas, att till Ståndet inkomma med motiveradt yttrande i anledning af återremissem, derefter Ståndet vill ärendet till slutlig pröfning företaga. S. D. Till Grundlagsenlig behandling nästa Riksdag, enligt 56 §. Regeringsformen, godkändes ConstitutionsUtskottets i Memorial N:o 37, som den 19 dennes lades på bordet och nu ånyo föredrogs, gjorde förslag till ändring i 6 Morn. 1 §. Tryckfrihetsförordningen. S. D. LagUtskottets den 19 denne3 på bordet lagda Utlåtande N:o 117, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande, rörande skärpning af Lagarne och tjenstledighet för Domare lades ad acta, såsom icke fordrande vidare åtgärd, enär BondetStåndet redan bifallit det i ämnet först afgifne Betänkandet. S. D.
Härjemte får Utskottet anmäla, att då förslaget till ny Strafflag blifvit så sent under Riksdagens lopp till Rikets Ständer öfverlemnadt, att föga 37 Lag-VUkotUti Betänkande, N:u 93. föga hopp varit, all en fullständig granskning deraf vid delta Riksmöte skulle kunna medhinnas, saml Utskotlet, i följd häråt och med anledning af den indelning, hvarefter förslaget blifvit uppsläldt, anselt lämpligast att till en början inskränka sin granskning till den afdelning, som innefattar de allmänna bestämmelserna och utgöres al de 8 forsta Kapitlen, är Utskottet, oansedt den serskilda framställning, Utskottet nu gjort, fortfarande sysselsatt att genomgå de öfriga hithörande Kapitlen, nemligen: 1 Kap. ”Om dem, som Svensk straffrätt underkastade äro"; 3 Kap. ’Um lorsök till brott”; 4 Kap. ”Om vållande”; 5 Kap. ”Om delaktighet i brott ; 7 Kap. ”Om de grunder, som utesluta eller upphäfva straffbarhet; ocli 8 Kap. ”Om skadestånd”; och förbehåller sig Utskottet vördsamt att, sedan delta arbete blifvit fulländad!, äfven få för detsamma inför Rikets Ständer redogöra samt i sammanhang dermed ej mindre meddela uet total-omdöme om grunderna för förslaget, hvartill Utskottet kan finna sig hefogadt, än äfven föreslå de åtgärder för besvarande af den Kongl. 1 ropositionen, som Ulskotlet anser lämplige för den händelse, att Riksdagen skulle alslulas, innan den nya Lagen hunnit alt i sin helhet granskas. Stockholm den 29 Mars 1845. Bih.tUl R, St, Prof. 1845, 7 Sami, i Afi. 29 Häft, STOCKHOLM, elmén & granbergs tryckeri, 1845. 1 Hor till Lag-Utskottets Betänkande N.-o g3.
B. 33o. XIX. A. 358. — Nio 40I. angående ilrågaslälld förlängning under 10 år af det Pantlåne-inrättningen i Stockholm beviljade låneunderstöd af allmänna medel. XVIII. B. 33o. XIX. A. 358. XX. E. 106. —• N:o 406. i anledning af Herr Lefré'ns, J. P., motion, oni skyndsamt bestämmande af förskott till bedrifvande of befästningsarbetena vid Carlsborg och i Stockholms skärgård. XIX. B. 70. Å. gg. XX. U. 117. A. 384. XXL E. 65. — N:o 4°7- • anledning af Herr von Hartmansdorffs, A., motion 0111 uppgift å de ökade anslag, som kunna erfordras till förhöjning i embetsoch tjenstemännens resekostnader i följd af Rikets Ständers beslut angående skjutsningsanslalterna i Riket. XIX. B. 71. A. 14* - XX. E. 40. —- N:o 4°8- i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående ett årligt anslag af i5oöo R:dr till understöd för de i inlfvudstaden förlagda GarnisOns-régementens matinrättningar. XIX. B. 71, gg. A. 142. XX. U, 117- E. 758. XXI. A. 5. U. A. 8. — N:o 4°g. med förslag till voterings-pröposifion i anledning af RiksStåndens skiljaktiga beslut, i fråga om eftergift af Landskalnereraren, Kammarrättsrådet Lindbergs ersättningsskyldighet i och för numera aflidne Kronofogden Hoflings balance. XIX. B. 71. A. 3g6. XXII. U. 460. XXIII. A. 187. E. igo. — N:o 4io. angående sökt låneunderstöd lili uppförande af en ny kyrka i Hernösand. XIX. B. 71. A. 3g6.
Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigsle tjenare och undersåter. CARL l)E GEER. CARE CLAS PIPER. G. F. ÅHERIIIEfiR. STJERIEE». Stockholm den l(j Mars 1SÖ0. ('. M. Hindtw!;. A - 283 — REGISTER öfver Bihets Höglojl. Ständers är i 849 forsum tade Revisorens Berättelse angående grans bi ingen af Stuts-verkets samt dertill hörande fonders tillstånd, styrelse och förvaltning, jemte de, t anledning aj samma Berättelse, till Kongl. Maj:t afgifna underdåniga Utlåtanden. Revisions-berättelse». Afkortning ar s'd. 4. Afvittring i Jemtland 138- 139. i Stora Kopparbergs län » ’ ^39. Akademiens för de fria konsterna räkenskaper . » 153 154. — Krigsdito » 86 88. Landtbruksdito » 149. — Lundsdito - 172—17& — Musikaliskadito „ loi—1<>«>. — Svenskadito » 1° >• Upsa htdito „ {]' Vetenskapsdito » 14.)— lol. — Vitterhets-, Historieoch Antiqvitetsdito » lol Allmänna Barnhuset 154 t Al. Allmänna Garnisonssjukhuset , Allmänna Hospitalsoch barnhus-fonden ...» * '*5 1<J°. Allmänna Maqasins-fonden - ärendema „ 8 Allmänna Vägoch vattenbyggnader » 195 19o. Amiralitets-krigsmans-kassan » Hl* Utdrag af dess räkenskaper, Bilagan lil. D. vid » Hl Arbetshus-fonden i Norrbottens län » 138. Ar/boden för Revisorernes biträden l1‘ Arméens Pensio ris-kassa l*1. Artillcri-afdelning, Krigs-kollegii, — räkenskaperna , för ordinarie statsanslaget 39 52. för extra dito Troi' Artilleri-stabens räkningar 39 Avesta Kr o no-inspektion 32.
Deraf svnes äfven, att Utsk:ns beslutanderätt alldeles icke bindes genom ett föreg:de beslut, då återremiss ifrån 2:ne Stånd ägt rum. Detta är just förhållandet bär, och jag instämmer helt och hållet uti Frih. Cederströms och Frih. Boyes yttranden i denna del, emedan jag tror, att 4g §m 3 mom. alldeles icke kan äga tillämpning i detta fall, ulan rörer endast sådana frågor, der 3 Stånds beslut redan finnes och 3 Stånds[beslut utgöra R. St:s. Hr von Hartmansdorff: Jag skulle önska, att jag kunde instämma med Frihrne Cederström och Boye. Jag skulle sfi mycket hellre göra det, som jag genom min första anmärkn. måhända föranledt den tvist, som nu pågår; men då man ser på föreskrifterna i grundlagen , så lärer man finna, att ett beslut, som ett RiksSt. redan fattat, ej kan af detsamma godtyckligt upphäfvas derföre, att andra Stånd varit af annan tanke, så framt icke ett Utsk., sedan det emottagit återremis ifrån 2:ne Stånd , föreslår, på sätt StatsUtsk. i sista punkten gjort till samtliga RiksStm , alt rätta hvad som förut varit beslutadt, eller att tillägga något, eller borttaga något derifrån. Derigenom äger ett Stånd grundlagsenlig rättighet att förändra sitt beslut. En annan anledn. till en sådan åtgärd kan uppkomma derigenom, att Ståndet erhåller inbjudning ifrån något annat Stånd att frångå sitt beslut, men thy förutan anser jag icke något RiksSt. kunna godtyckligt upphäfva sill eget beslut. Sådant skulle, efter min förmening, icke allenast vara olagligt ulan äfven vådligt. Jag anhåller således, att R. o. Ad. ville låta 22 Den i A ;i r i 1 f. m. det bero vid den mening, som Hr Frih. o. Landtm, liar uttryckt, oell hvilken jag förmodar skulle, om den af R. o. Ad. ogillades, likväl stadfästas af Gonst.Utskottet. Frih. Hamilton, Hilgo:
Utlåtande, i anledning af återremissen å Utskottets Betänkande, JS:o 162, öfver Herr N. TV. Stråles motion, om meddelande af bestämdt stadgande, huruvida serskildt ansvar skall ega rum för förnyande af förbrytelse, hvarföre man ännu icke undergått bestraffning, m. m. Hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln, Ilögvördige Preste-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet, hvilka Biks-Slånd återremitterat ofvannämnde, olaf VälloH. Borgare-Ståndet afslagna Betänkande, äro följande anmärkningar emot detsamma framställda: V id r.sta punkten af Utskottets förslag: af Herr Doctor Björkman; att utaf 9 §• i Kongl. Förklaringen den a3 Mars 1807 Domstolarne allmänneligen dragit den slutsats, att hvarje brott, som begås å nyo, innan det förra brottet af samma art blifvit åtaladt, undersökt, dömdt och straffadt, skulle beläggas med samma ansvar, sorn det första. Enär nämnde Kongl. Förklaring antyder, att förhöjning i ansvaret icke eger rum, förr än första förbrytelsen blifvit bestraffad, följde deraf, att samma ansvar borde ega rum för hvarje serskildt förnyad förbrytelse, som begås innan den första åtalas eller bestraffas. Annars skulle den orimlighet uppstå, att flere förbrytelser af samma art, före första anklagelsen , finge ansvarslöst utöfvas. Herr Doctorn förenade sig uti Herr Holms emot denna punkt afgifna reservation och trodde någon ny Lagbestämmelse i ämnet icke erfordras; och af Herr Doctor Grenander samt Hans Jansson och Anders Danielsson från Elfsborgs Län, hvilka åberopat nyssnämnde reservation; Vid 2:dra. Punkten: af Herr P. G. Cederschjöld: Utskottets förslag, att den svårare bestraffning, Lagen för återfall i vissa brott utsätter, först då skulle ega ruin, Bihang till R. St.
Med föranledande af hvad sålunda i detta ämne blifvit inom Ridderskapet och Adeln samt Borgareoch Bonde-stånden ytlradt, föranlåtes Utskottet, med frånträdande af sitt i denna fråga återremitterade utlåtande, hemställa, alt Rikets Ständer må bevilja ett årligt anslag stort 2,000 R:dr, att ställas till Kongl. Maj:ts nådiga disposition för inrättande af en landtbruksskola i Jemtland, då lämplig lägenhet dertill upplåtes; och i hvilken skola bör meddelas undervisning lill frambringande af de jordalster, som klimat och jord mån i denna egendomliga trakt medgifva. 11 :tc punkten, angående väckt fråga om granskning i afseende på användandet utaf de till undervisningsanstalterne för jordbruk och landtmanna-näringar beviljade anslag, har blifvit af Bonde-ståndet återremitterad; men som de öfrige 3:ne Riks-stånden bifallit berörde punkt, hvadan, jemlikt 75 § Riksdags-ordningen, ärendet är af Rikets Ständer afgjordt, bar Utskottet funnit sig dermed icke kunna taga vidare befattning. Uti 18\de punkten, morn. 2 Lit. A och mom. 3, hade Utskottet, på anförde skäl, afstyrkt Rikets Ständers bifall till så väl de af Kongl. Majit, som enskilda motionärer äskade anslag, till inrättande af tekniska clementar-skolor, men deremot hemställt, alt, utöfver det anslag af 2,000 R:dr, som för Svenska slöjdföreningens söndagsoch aftonskola redan finnes å riks-staten uppfördt, ett ytterligare lf) Stats-Utskotléts Memorial, N:o 152. ärligt bidrag af 2,000 R:dr kunde, för utvidgande af ifrågavarande skolas verksamhet, anvisas att utgå under den tid, nu uppgörande slats-reglering omfattar.
Det bevövDe ^veDitto blifmit anmifaDe på fKikégälDé^ontovet, ikall fvån famina 2lnfroavighetS*£ag utgå; men 4 § i nämnbe ilag bänvotfav till Den ftvaffbeftämning, l mom. af 2 s § innefattar; [>afn>e <3Öi/ för roar Det, beflutat fåban föränbrab Slnftoarig* hets*£ag för Dvifetö ©tanber* fullmäktige t Söanfen, forn roar, meb anma# lan om betta bejlut, ben 22 inneroaranbe månab till .Kongl. 9ftaj:t aflena un* berbåntga frifroelfe innehåller. §. 5. ‘SBib ben af Djt werfflällba (Statsreglering h^f^e bibehållit be roib förra ©tatéregleringen flabgabe allmänna grunber, få mai i affeenbe å biöpo* fttionen af befparingarna uppå <£)uf»ubtttlarne, font i fråga om beräfntngen af ©pannmålenS »ärbe, ber fåban finnes upptagen i be ©tatenS (SmbetS* och Sjenflemän ttllbelabe löner, utan annan föränbring, än att för be <£mbetö* och ^jenftemän, h^tlfa »ib förra ©tatSregleringen förflarabeS berättigabe till en tillökning af 10 |f'. för hvarje tunna unber lönerna beräfnab fp an* mål, utöfvoer bet faflfiällba ©tatSprtfet, 7 3l:br, hnftoe QBi, på grunb af Svtfs* marfegångöprifen unber åren 1840—1844, fafifiällt ifrågaroaranbe tillökning till 35 fk., allt ^öanco, tunnan. §• 6. $fteb utöfning af ben
Det är nemi. alldeles icke genom bysättningen utrönt, huruvida tillgångar verkligen funnits eller ej. livad som jemväl synes förtjena all här tagas i betraktande, är det förhållande, att en gäldenär icke sällan under bysättningen beredi sig medel att betala någon del af sin skuld, och att borgenären, för tillfället nöjd härmed och löfte om vidare afbetalningar, i den mån gäldenärens arbete kunde dertill bereda möjlighet, tillåtit hans lösgifvande, och på detta sätt blifvit efter hand godtgjord. Detta har skett i förlitande derpå, alt, örn gäldenären icke uppfyllt sitt löfte, bysätlningen kunnat förnyas. Anlages nu det nya förslaget, att bysättning för samma fordran kan äga rum blott en gång, så lära fordringsägare väl akta sig att ur bysättningshäkte! utsläppa någon förr, än han fullt inbetalt sin skuld. Man har då skärpt, icke mildrat bysättningslagen. Ehuru obehöfligt och för del dermed åsyftade ändamål otillräckligt ifrågavar. stadgande må vara, är det dock den gäldenär medgifria rätt, att, om än skälig anledn. finnes det han söker undandölja för handen varande tillgångar, ändock med ed fria sig från bysättning, och den Konungens Bef:h:de ålagda skyldighet att pröfya, om denna ed må tillåtas, som i ännu högre grad gör dess antagande betänkligt. Lagstiftaren nedlägger härigenom för gäldenären en svår frestelse till mened. Om detta stadgande icke antages, qvarstår väl möjligheten, att gäldenären, bragt lill concurs, der svär falskt. Men den betydliga skilnaden uti ansvar för dessa 2:ne särskilda eder gör den falska concurseden vida mindre sannolik. För denna dömmes gäldenär till schavott och fästning, hvaremot den förra lagligen försonas med i3 r:dr 16 sk. böter. Der eden bevaras i sin helgd, utgör hon ett af de bä - 220 Den iG Januari e. m. sta bevisningsmedel, och bidrager alt i folklynnet bibehålla trofasthet och sanningskärlek. Lagstiftaren bör derföre sorgfälligt söka att bevara helgden deraf. Men denna helgd lörloras, i den mån edgången blifver vanlig.
Under förmälan, hurusom Redogöraren och Kamereraren vid Carl Gustafs stads gevärsfaktori, Anders Christoffer Aicolni, hvilken i olika befallningar tjenat E. K. Maj:l och Kronan 32 år och sednast under 19 år med drift och skicklighet hestrid! den honom anförtrodda (jonsten vid nämnda gevärsfaktori, vid sitt under nast litine Murs månad limade frånfälle eflerlemnat en till åren kommen sjuklig enka och en äfvenledes sjuklig dotter, nästan ulan tillgångar för bestridande af deras framlida underhåll, har. med anledning af dessa bevekande omständigheter, hemsiällan blifvit gjord, alt Rikets Ständer mätte bevilja bemälde Nicolaus enka, Charlotta Sophia Nicolai, född Neosander, eu ådig pension af 450 R:dr; och Expeditions-Utskottets För släp till underd. Skrifvelse I\:o SO 5- 21)1 hafva, på grund af de i berörde framställning åberopade, genom bifogade intyg vederbörligen styr lita uppgifter, Rikets Ständer ansett bemälda enka böra å allmänna In dragningsstaten tilldelas en årlig pension af 300 R:dr. 27:o. Med afseende på den länga tid framlidne Statsrådet och Chefen för SjöförSvars-departemenlet Carl flans Ulner tillbragt i Statens tjenst, hvilken ett genom dermed förknippade ansträngningar föistördt helsotillstånd nödgat honom att lemna, de mångå förtroendeuppdrag, som under tjensteliden blifvit honom gifna, samt hans på flerfaldigt sätt vitsordade lortjenster och värde såsom embetsman, har E. K.