Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Stat uppförda serskildta arfvode för bestridandet af nämnde Chefsbefattning icke i andra fall lärer böra utgå, än då Chefen hilkalias från annan Station samt äfven då blott intilldess fria boningsrum pcb dermed förenade öfriga förmåner fått tillträdas, 5:o 'Sid granskningen af Stockholms Stations Räkenskaper hafva Revisorerne inhemtat, att, till följd af Kongl. Brefvet den Juli jSa5, från denna Station fortfarande utbetalas 200 R:dr banco årligen till Skeppsholms Församlings IyyrkoCassa, såsom ersättning för förlorad Tomlhyra, i följd af den så kallade Kyrkoholmens försäljning; inen då högstber.ördp Nådiga Bref innehåller, all denna utgift blott ”tills vidare” skulle ega rum, anse Revisorerne lämpligt, att fråga väckes, huruvida berörde bidrag icke må, efter så lång Lids förlopp, numera kunna indragas, 6:0 I öfrigt hafva Revisorerne trott sig böra anmärka, att, såväl vid Stockholms som Götheborgs Stationer, upphandlingar vid åtskilliga tillfällen egt rum, utan att dessa grundat sig på afslutade Coivtraster, hvarpå såsom exempel my nämnas vid Stockholms Station: lefverelingen af 82 alnar rödt kläde (se Ver.-fol, N:o 669 till 1833 års Bok) samt af 8 Sk© tunis valsade jernplåtar täll 3(3 R:dr Banco per Skeppund (Litt. K. till Ver.-fol, N:o 0,421 uti samma års Bok), och vid Götheborgs Station: uppköpet af Tågvirke för 2,ot)3 R:dr 18 sk. 8 r., efter g3 R:dr 16 sk. Banco per Skeppund (Ver.-fol. IS:o 2,133 ( ?3 ) lill i832 ars Bok) samt af i5 tolfter 3a å 36 fots 2| tums Skulplankor a 36 R:dr B:co per tolft (Ver.-fol. N:o 2,545 till samma års Bok).
Utskits hemslälian i förevarande punkt och dels al Hr Fahnehjelm, att R. o. Ad:n, med afslag å Utsk:ts hemställan, i hvad den skiljer sig från Kongl. Maj:ts i ämnet gjorda framställning, måtte bifalla samma nåd. framställning; gjordes först propos. på bifall till Stats-Utsk:ts hemställan, hvarvid svarades många ja, blandade med nej, och sedermera propos. på Hr Fahnehjelms yrkande, då svaren utföllo med många nej blandade med ja; hvarefter och sedan propos. på bifall till Utsk:ts hemställan förnyats samt med många ja jemte åtskilliga nej besvarats, Hr Gr. o. Landtm, förklarade sig nu halva funnit ja öfvervägande. Hr Fahnehjelm begärde votering. Uppsattes och justerades följande voteringspropos.: »Deri som bifaller Stats Utskds hemställan i 9Usta punkten af Utlåtit N:o 66, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, bifaller B. o. Ad:n, med afslag å Utsk:ts hemställan i den från Kongl. Majits förslag skiljaktiga delen, Kongl. Majlis ifrågavarande förslag.» Voteringen företogs härefter och befunnes vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 36. Nej — 16. 92:dra punkten. Frih. af Ugglas, Gustaf: Den verksamhet, som de s. k. tysta skolorna utöfva, är så vacker och förtjenstfull, att den är väl värd att understödjas. Detta har också Utsk:t erkänt, då Utsk:t höjt det af Kongl. Maj:t äskade anslag från 15,000 rdr till 20,000 rdr, och jag kan i detta afseende icke annat än uttrycka min tacksamhet mot Utsk:t; men Utsk:t har vid sin hemställan om sistnämnde anslags beviljande fogat ett tillägg, som jag anser vara olämpligt.
– Å, Gud bevars för en sådan misstanke. Men herr Eliasson var den, som först upptäckte elden. – Nå, än se’n då? Någon skulle väl se den först, vet jag. – Ja naturligtvis, och derför kan fabrikörn bäst gifva upplysningar om hur elden började. – Ja visst ja, och så skrifva hela verlden på näsan, att jag en enda gång i mitt lif varit ute på en liten förströelse. – Fabrikörn behöfver ju inte precis tala om hvarifrån han kom, och då skall nog ingen draga några ofördelaktiga slutsatser om fabrikörn. – Nej, visst nej; men ser han, det är just det folk gör. För resten har jag ingenting sett, hör han, jag har ingenting sett. – Det får fabrikörn förklara i poliskammaren i morgon. Klockan tolf är förhöret. Adjö! – En så’n oförskämd tusan! Men vänta mej ... Jo, det var just vackert! Den lille klotrunde fabrikörn var fruktansvärd i sin vrede, och nog hade han orsak att vara förargad. Tänk, att behöfva stå som ett åtlöje för hela staden, bara för det man råkat taga en toddy en afton. Det kunde väl hafva brunnit litet tidigare, så der i elfvatiden. Men nu! Klockan half två på natten. Hur skulle han kunna förklara, att han vid denna timme promenerade på Wallongatan? Folk trodde inte, att han gick i sömnen; nej, man skulle skratta åt honom och säga, att han satt hela nätterna på krogen. Fördömdt! Fabrikörn ref åt sig det öfverst liggande brefvet och slet upp det utan att bevärdiga utanskriften med en blick. Brefvet var skrifvet med blyerts på ett ur en anteckningsbok utrifvet blad. – Hvad är det för en slusk, som skrifver så’na bref till hyggligt folk? mumlade den uppretade mannen och läste: »Herr fabrikör! Ni och jag voro de första, som sågo eldens utbrott i natt. Naturligtvis blifva vi kallade till förhör vid den blifvande polisundersökningen angående eldsvådan. Ni såg detsamma som jag, hvarföre våra berättelser komma att blifva alldeles lika. Något nytt bidrag till upplysning i saken kan jag således ej gifva. Det gör följaktligen hvarken till eller ifrån, om jag höres eller ej.
Och allt efter som arbetet fortskrider, dess bestämdare blir tonen i de parfymdoftande modeprofetior, som tidningarna få sig tillsända från madame la comtesse den och madame la marquise den eller den — det är nämligen alltid en darne du nionde, som sköter modecroniquen. N:r 1 är naturligtvis kjolen. Jag begagnar här tillfället att anmärka, det modet i allmänhet är mindre nyckfullt och parisiskan mer konservativ, än man vanligen föreställer sig. Men säsongen anses nu en gång för alla behöfva något karaktäristiskt kännemärke, de damer, som vilja anses commeil-faut — och hvem vill inte det? — måste förnya sin garderob och, framför allt, — skrädderietablissementerna måste förtjäna pengar. Och så gör man i modernas symfoni en och annan variation för att slutligen, efter ett par säsongers förlopp, återkomma till hufvudtemat. D å man därför till vintern beslutit öfvergifva den platta kjolen, den enkla, odraperade, från lifvet slätt nedfallande kjolen, som blifvit parisiskorna så kär, så öfverger man den — sådan den nu är. Det fanns i » framstegspartiet » visserligen två grupper, af hvilka » de moderata » ville nöja sig med en lätt draperad kjol med ett litet släp, medan » revolutionsdamerna » pockade på den pösiga, korgformade kjolens infö- rande utan öfvergångar. Men så började man kompromissa, såsom alltid här i världen, och resultatet blef, att man dekreterade följande för vintermodet på kjolens snitt: Kjolen blir längre (under denna sommar har den, som bekant, burits mycket kort), och till aftontoaletterna fogas ett kort släp. Kring höfterna fortfarande platt (naturligtvis ingen turnyr! ), slutande sig smidigt däromkring som en handske — • på sin höjd ett och annat veck, om det så passar för växten eller tyget —, skall den vidga sig starkt nedåt, omgifven af volanger, ryscher och rullar, broderade band, pärlgarnityrer eller fina pelsverk. Krinolinen! utbrister ni, förfärad. Åhnej, inte precis, men. vackert blir det nog inte. Vill ni ha o r d e t? Nåväl, som — en lampskärm. Tout å fait!
Sedan Kongl. Maj:t under loppet af sista Riksmöte meddelat Sn-sMa Nådig sanktion ä Rikets Ständers dä fattade bestut om Lagmans-och?xgminM och Häradshöfoinge-rätttans samt Sterbhus-afgiftens upphörande, äfblMnnng'/- wensom angående förändring i mantalspenningarnes beräknande, derk°'lMandcrom serffilta kungörelser blifwit under den 11 Mars och 7 April 1841 utfärdade, har Kongl. Maj:t widare under den 18 Februari 1843 med godkännande af Rikets Ständers i afseende pä Smides-ffattens reglerande anmälda bestut, sä widt det äfyfrat en för alla bruk utgäende lika beffattning, ej öfwerstigande 1 procent af privilegierad eller, wid begagnande af derutöfver medgifwen smidesrätt, eljest ästadkommen tillwerkning, i Räder förordnat, att den hammarskatt, som tillförene warit till högre belopp fastställd, borde frän ock med fmidesäret 1842 man afseende pä olika smidesmethoder till i Skeppund för hundrade nedsättas. Likaledes har Kongl. Mast, i öfwerensstämmelse med hwad Rikets Ständer för deras del bestmat, dels medgifwit en lämplig tillökning i skattefrihets eller de s. k. kalldygnen wid Masugnar, dels. i Räder bifallit att hemmansegarne pä Oland mä, enligt uppgifne grunder, njuta befrielse frän eller lindring uti den för hemmanen tillskiftad utmark fastställda ärliga spanmälsränta, i hwilket sednare afseende serskild undersökning i och för närmare bestämmande af efter - giftens eller lindringens belopp för hwarje hemman blifwit i Räder anbefalld och nu äfwcn, ehuru för kort tid sedan, blifwit fulländad.
Tillhopa R:d. 11,216,943: 40: 11. hwarföre bliswit ä Banquens sida - Legardt i ärlig Ränteoch Capi tals afbetalning 722.220. _ der - Dm 5 Zebrusrii. 24Z deraf 2 procent skulle beräknas säsom ranta och ä.crstoden afgä pä sjelfwaCapitalet Dito - Amorrifiemems-Fond kill realisationens werkstad lande, enligt 4 §. uti 1822 ärS Riksdags -Be flut Z02,222: _ Ulland sta Skulden 9,887,981: 17: 4., som för jemnheten uptages lill 9 888,022, fordrar 5 procents ranta; Men i anseende till en högre Cours och öfrige omkostnader, än den Riksgälds-Contoiret beräknat, har denne Ranta ej ansetts kunna uptagas kill mindre än 6z procent, som gjör - 642,722: ^ Inrikes Skulden, Riksgalds«Contoirets 192,728-5: 4- som uptages till en jemn Summa af 192,722, fordrar Z procents ränta, som gjör 9,635: — Men 244 Den Z Februari;. Men som Conkoirets nu upsagde
R:dr och för den sednare af 1,400 R:dr, eller tillsammans 4,130 R:dr; Och då, enligt hvad Rikets Ständer af de handlingar, som åtföljt E. K. M:ls Nådiga Proposition angående Statsverkets tillstånd och behof, inhemtat, ifrågavarande läroanstalter äro alltför inskränkta, för att motsvara hvad med dem afses, samt deras utvidgning och förseende med förökade lärarekrafter alltså måste anses vara oundgängligen behöfligt, har, i enlighet med hvad E. K. M:t äskat, anslaget för Veterinär-Inrättningen i Stockholm ökats med 2,730 R:dr, samt ett nytt anslag för Skara Veterinär-Inrättning med 1,400 R:dr blifvit å stat uppfördt. Vaccinationens befrämjande. 21:o. E. K. M:t, som vid pröfning, i sammanhang med uppgjordt förslag till förnyadt reglemente för skyddskoppympningen i riket, af Sundhets-koliegii anmälan om behofvet af ökade anslag för vaccinationens befrämjande, funnit ett årligt belopp af 1,200 R:dr för ändamålet erfordras, har föreslagit, att detta belopp måtte varda å stat uppfördt, med bifall hvartill Rikets Ständer medgifvit, att anslaget för vaccinationens befrämjande må lill 2,400 R:dr förhöjas. Svenska Läkare-Sällskapet. 22:o. Uppå gjord framställning om de svårigheter, hvilka Svenska Läkare-Sällskapet i ekonomiskt hänseende hade att bekämpa, enär dess tillgångar icke förslogo till utgifterne, hafva Rikets Ständer, till befrämjande af Sällskapets för det allmänna nyttiga verksamhet, beviljat detsamma, utöfver förut anvisade 500 R:dr, ett anslag af 1,000 R:dr årligen, eller tillsammans 1,500 R:dr. Musi - Expeditions-litskottets Förslag lill underd.
Väit. tVoxos. titt tt. §t. 1844. 5 34 lians^ort 190,080: 13: 8- "ll^ör LriA8-6oIl6Aii Oeparternenter är nu a Iliks8taten anslaget i eontant ärligen 666,666 lkdr 32 sk., roteOillelsat^itt till belour st 22,500 I4:dr derunder inl, e»rinen." "I 8to3 al njl^rättade oell alle,nnade tullständioa utredninAal', keAär Ileinäldte LolleAiunr nu i runolf suininor: 1Ör ^rtilleri-:1tdelninFen I1:dr 200,000: ärligen, eller sainina kelo^, sorn tor sista HiksdaAen var tor denna .-Vtdelnin» anvi8a, Il , nien liv,Hiet doek skulle tönn na att ininskas ined 14,.543 lt:«lr, eller nuvarande kostnaden tor .V,t > !l e ii -!a i r o v e rk e t vid ^lariekerA, 1 liändelse, susoin Xri^8-6ulleAiunl töreslaAit, oell, jaA jeinväl i underdaniAliet tlllstvrker, motsvarande l,el,n>j> varder tor detta läroverk serskildt jla kjer de Ilukvu, l-3itel>, un^lordt; — tor Kortidea>ion8-3tdel>,inFei> .
I alla länder äro derföre högst få, som vilja egna sig åt ett grundligt studium af orthopedien; hvarföre det äger så mycket mer talande skäl för detta nu befintliga orthopediska institut, att ej af en tacksam och ädel nation bortglömmas ellar förskjutas. Hr Cederschjöld, Pehr Gust.: Jag får vördsamt tillstyrka R o. Ad. att i allo antaga och biträda det beslut PresteSt. i denna fråga fattat, och anhåller jag om propos. derpå. Den 2 September e m. 67 H. Ex. Hr Gr. Löwenhjelm, Gust.: Jag tillstyrker att, på sätt Professoren Åkerman begärt, beslutet måtte blifva, alt han efter slutad tjenstetid öfverflytta® på indraga - staten med 5oo r:dr pension, och att anslaget för en lärare ■blir för en af honom bildad lärare och icke för lärares bildning i allmänhet. Detta öfverensstämmer med hvad PresteSt beslutat, med hvilket jag förenar mig. R. o. Ad. beslöt att instämma uti PresleSlrs i delta ämne fattade beslut. Upplästes till justering och godkändes Exped.Utskrs ne dannämnda förslag till R. St:s und. skrifvelse!' till K. M. nemi.: Nro 68, ang:de till staden Söderhamn beviljadt låneunderstöd ; N:o 69, ang:de pension för bokhållaren Sture; Nro 70, ang:de pension åt Vice-Amiralen G. af Klints enka; Nro 71, ang:de pension för aflidne Agronomen Stephens’s enka; Nro 72, ang:de förre häradsskrifvaren S. F.
Dolis-magten är tillstädes, beslutet till skarpskjutning icke vidtages, utan i samråd med lierörde eivila mpndigked; dock med bevarad rätt tor militair-belälkafvaren att i det fall, du truppen varder med väldsamketer anfallen, iiandla oberoende af den civila mpndigketen; att innan skarp-skjutning anbelälles, befälkafvaren later uppläsa en Ikungörelse, innelrällande en korrt oclr tydlig ätvarning, med tillkännagi!- v<mds, att beslut till skarp-skjutning är iattadt; dock att, der sä brädstörtande väldsamketer af folksamlingen äro ä barde, att truppens bekof af försvar icke medgisver tid till Illungorelsens uppläsande/den mä förbigäs; att ekvLd samma uppläsning eger rum eller ej, skarp-skjutningen ieke lär vidtaga förr, än ett allmänt Ltvarnings-teckeu blifvit i trujipens första led uppköjdt, pä det de af lölksamlingen, som icke b ört den muntliga ätvarningen, eller kungörelsens uppläsande, eller som, okunnige om upploppet, kändelsevis tillkommit, mätte ak tecknet anmanas att icke der qvarstanna; att, dä i följd af skarp-skjutningen, folksamlingen sig trän stället begifven, ändamälet mä anses vunnet oell skarp-skjutningen alltsä upplrörs, samt ändtligen, att de allmänna försigtigkstsmätt, som, vid tillfälle ak upplopp, spnas nödvändige, rma i lagen intagas, till förekommande ak försummelse ä Dolis-maglens sida, till lrvilket ändamäl deri jemväl torde böra föreskrifva», att i städer, der miltair-stprka är förlagd, lagen emot upplopp bör tvä gånger om äret frän predikstolen uppläsas. beträffande slutligen arten af ds bestraffningar, jag
Skall hemmansafgiflcn godtgöra Staten desi förlust pä för ringa pannealgift? Hvad stall den säga stin betalar hemmansafgift, men icke bränner? Jcrr klack. Larl kttestric: A g conformerar wig med Grefwe von öickrvsrin. Jag har förleden gärdag af P osten Lilstairl erhållit den underrättelse, at zoo tum-or kunna werkelig-n pä 8 mannder afwerkas, om man med saken har aldrig sa luek alfwar Desiutom lärer e, frägan wara att bränna i mohn som >ag har hemman, u>an i mohn som jag har behof: hwarföre mig synes, att de högre pannorne böra i asgifken förhöjas. Herr Landt Marskalken gjorde proposition till bifall a 2:dra momentet af Bewillnings-Utstottels utlåtande. Rop mes Ja och N st Grefwe vo» Lckvveri». I fall zoo tunnor är för mycket, ltäiom osi antaga mindre. Något Mäste läggas till grund för calculem äerr 6 Den ro Augusti Herr Orukva: I Ig wägar försäkra, att Bewillnings-Urstotter följt gansta rigtiga grunder. Grefwe von Lckvverin: Ja arithmethista grunder. Zerr drufva: Grefwe von Lckrvorin: Mulliplication hör vck till arithmetiken. Men ankhmetista grunder buga icke här. Det är pannans capacitöc akt kun. na afwerka fpannemäl, svin bör allenast constdereras. En 90 kannors panna, hwars höjd understiger af betz diameter, afwerkar ju dubbelt sä myc» ket spannemäl, som en 90 kannors panna af wänlig form. Om capaciiet singe bedömmas efter arithmelistk förhållande, kunde man ock pasta, att s:ne hufwuden äga lika rapacitet derföre, att de betala lika mycket i koppskatt. Jag tror det wara angeläget, att afgiften för de stora pannorna bestämmas ester rigtiga grunder och icke pä mäfä.
Norra fronten 3,180,000 Södra fronterna 5,034,000 Verken vid Brandalsund 1,081,000 Tillsammans 9,295,000 R:dr. Bestyckningen, bestående af 852 pjeser, skulle kosta nära 2,000,000 R:dr R:mt och verkens besättning fordra 10,000 man. I afseende på tiden för arbetenas utförande ansåg komitén, att de södra fronterna och befästningarna vid Oxdjupet och Brandalsund borde först företagas och samtidigt utföras under loppet af 6 år, samt derefter den norra fronten företagas. Sedan nu kortligen blifvit redogjordt för 1856 års komités förslag gå kommitterade att framställa sina egna åsigter. De skäl, som göra Stockholms befästning angelägen, äro både militäriska och politiska. De militäriska äro följande. Oberoende af sin egenskap af hufvudstad är Stockholm en ganska vigtig strategisk punkt. Genom Stockholm gå alla de vägar, som förena landskapen söder och norr om Mälaren med hvarandra, och då på hela sträckan från Stockholm till Arboga, af 15 mils längd, högst få förbindelser gå öfver Mälaren, och af dem ingen, som icke är afbruten af vatten, så eger en fiende, som innehar Stockholm, deruti en vigtig utgångspunkt, hvarifrån han med samlad styrka kan vända sig mot hvilken del af Mälaredalen han vill. Innehar åter den försvarande Stockholm, så förhindrar han fiendens utbredande mot söder, om land stigningen skett norr om Stockholm, eller mot norr, om fienden landat i Södermanland; och om fienden delar sin styrka på båda sidor om Mälaren, medgifver Stockholms besittning den försvarande, att samla hela sin kraft mot först den ena och sedan den andra af fiendens corpser. Stockholm bildar vidare den port, som förenar Mälaren med Saltsjön, och utgör således äfven i det hänseendet en vigtig strategisk utgångspunkt, hvars innehafvare beherrskar Mälaren och blir i stånd ej allenast att sjövägen förse sin på ena eller andra stranden opererande krigshär med sina förnödenheter, utan ock, att med lätthet och hastighet kasta trupper öfver från den ena till den andra strandell af Mälaren.
Stockholms stads i sådant hänseende afgilna förklarande saint örn hela beloppet af de för detta företags fullständiga utförande erforderliga kostnader. Efter omförmälande af en, lör G å 7 år sedan, af dåvarande Chefen för Sjöförsvars-Dopartementet i underdånighet gjord framställning om viglen af en sådan förbättring af segellederna inom Stockholms Skärgård, att de öppna fartyg och bålar, af hvilka kustfarten besörjdes, icke behöfde gä ut i öppna hafvet, hvarest de ej sällan förolyckades, bar Herr M. L. Bäckström, uti en hos Borgare-slåndet väckt motion, till stöd för det deruti framställda, här nedan anförda, förslag, åberopat styrelsens för allmänna Vägoch Vattenbyggnader, till följd af Kongl, brefvet den ö Maj 1851, efter föregångna undersökningar och verkställda kostnadsberäkningar, afgifna yttrande, angående af bemäide Departemenls-chef föreslagna arbeten för afhjelpande af de olägenheter, hvarpå han i berörde utlåtande fästat Kongl. Majits uppmärksamhet. Uti delta yttrande hade styrelsen, som afstyrkte 2:ne andra ifrågasatta upprensningsoch kanalgräiiiings-arbeten, deremot jemte ett sedermera verksteldt dylikt, jemförelsevis mindre kostsamt, arbete i södra Skärgården, förordat öppnandet af en kanal vid Nenninge Sund äfvensom rensningars verkställande, i Lilla och Stora Bredvikssamt Stång-sunden, hvilket företag, för hvars utförande kostnaden beräknades lill 71,476 R:dr B;ko, borde blifva af mycket gagn för en del af kustfarten, både den direkta lill Norrtelje och den genom Wätö sund tili Wäddö kanal samt vidare. På grund af det sålunda af vederbörande embetsmyndighet utredda och vitsordade förhållande, och då den anledning
— Om indragning af Fjerdingsmans boställen: 1 Del. 704. 840.—Om rätta förständet af z:te puneten i Kongl, Förordningen af d. 2; Jan. ign, rörande ökade afgifter till Wadstena Krigsmanshuscasta: r Del. 704. 840. — Om Ollcstahs sä kallade Kronosäteri med underlydande hemman i Elfsborgs Län: r Del. 833. 842. Om hushällningen rojd Strömsholms och Kongsöhrs KungSgärdar samt^ stuteri-inrättningen wid Strömsholm m m.- r Del. 833. — Om Secreterare» Oönnerens ansökning ! afseende pä d-.st wäxclsiiild i RikSgälrs-Contoirct: 1 Del. 834. — Om tillökning i en del Emhcts - och Tjenstemäns löningswilkor: r Del. 834- 844. — Om RiksgäldSCon terets dispositionsrätt öfwer de frän Krigs - Collegium aflemnade hchallningar af ätskillige Castor: 2 Del. 57. 74. Berättelse om Riksgäldswcrkct m. m.: 2 Del. 59.74. Om löne-ersättning för^Majyr tt. k. KeutoiLölä: LLi IDel. Z Register. 2 Del59. 74. — Om tillökning i Drottninghu-. sets i Stockholm star: 2 Del. 95. 107. — Om löneersättning för fängne ogitte Officerare och Under-Officerare: 2 Del. 95. 167. — Om anslag af medel till »vinnande af saker kännedom af Swerigcs statistik: 2 Del 96. Z28. —^ Om - ersättning af kostnaden till Capvtter fö' ertra Notcringsman>kapet: 2 Del. 96. Om förhöjning af postflmtslcgan2 Del. 96. 17 l. — Om redogörelse för upburit förffott till Riks, dagskostnader: H Del. 96. 171.
Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 1. 57 Beträdes någon att utöfva bränvinsbrärining med ostämplad redskap, skall lian derför, utom det ansvar, hvartill han, enligt denna och nästföregående §, i öfrigt kan hafva gjort sig skyldig, vara förfallen att böta 20 R:dr. Uti alla i denna och näst föregående § omförmälda fall vare de vid förseelsen nyttjade redskap oell cici vid beslugstillfullel befintliga, olof igen tillverkade, bränvin, jemte de käril, hvari det förvaras, förbrutne$ och vare den, som tredje resan begår någon af dessa förbrytelser, derjemte för två år förlustig rättigheten att bränvin tillverka. § 36. Skulle någon, som, jemlikt § 5, är berättigad att, på ett enda ställe, utöfva bränvinstiilverkning för flere, nära hvarandra belägne, hemman och lägenheter, beträdas alt tillverka bränvin på annat ställe, än det af honom bestämdt uppgifna, vare han förfallen till det ansvar, som i mom. 1 af § 34 stadgas. § 37. Beträdes någon, som idkar ättiksberedning, att inom de byggnader, som dertill inrättade äro, eller med de pannor, som dertill begagnas, hafva tillverkat bränvin, eller att hafva afyttrat förbränna eller sä kallad lank, eller beträdes apothekare, eller den, som är till omdistillering af bränvin, efter serskildt tillstånd, berättigad, alt hafva missbrukat sin distillerings-rätt till bränvinsbränning, skall han dömas att, utom ansvar för oloflig bränvinsbränning enligt § 34, böta l:sta gången 500 R:dr, 2:dra gången 1,000 R:dr och 3:dje gången 1,500 R:dr; vare ock i sistnämnde fall rättigheten att ättiksberedning såsom fabriksnäring bedrifva, apothekare-privilegierna, eller rättigheten att omdistillera bränvin förverkade.