Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
SA vida Rikets Ständer bifalla, hvad Utskottet, i afgifna betänkande!!, förslagit i afseende a den Ordinarie S.tatsregleringen, komma Utgiftssummorna föi de serskilda Hufvud-tillurne att blifva följande: Indelda Spanmål. Summa 1 enmngar. Räntor. Indeld. Oindeld. Banco. i ista IlufvudTiteln 686,067 — . 231 402 686,700 2:dra dito 1,680,913 23,640 — —- 939 — 108 1,705,600 Side dito 362,814 152,775 490,227 —- — 21,624 1,027,440 9:de dito 469,300 — -• 49,547 45 — 5,522 3 — 90 524,460 — *— Summa 18,792,1341321 — 11,767,3191131 — 634,364 1 3|- 186,612 - 11,380,430 - -1 Och tillstyrker Utskottet, att, med iakttagande af hvad i afseende å en del utaf Första Hufvud-Titelns anslag serskildt blifvit bestämdt, den vid innevarande Riksdag fastställande Statsreglering måtte vidtaga från och med den 1 Januari 1845. Beträffande sättet för utgående af de i Kongl. Maj:ts Nådiga Propositioner eller uti enskilde motioner äskade anslag, hvilka Rikets Ständer beviljat, eller komma att bevilja, antingen för En gång, eller för Tre år, skall Utskottet afgifva serskildt utlåtande. Stockholm d. 21 November 1844. STOCKHOLM, Kc k stei msk. a boktryck i: ri et, 184 4. Stats-Ulskottels Utlåtande, N',o j8. 1 N:o 78.
Balans från år 1856: Uppbörd: M Kongl. Credit. Utgifter: Aflöning och inqvarterings-penningar 70: 32. — Till af Kongl. Majit kända behof 232: 16. — inköp af inventarier och böcker m. m. samt expenser 210: 5. —- 513. 5 Balans till år 1858: — 100 — Navigations-skoloriia. Dessa räkenskaper hafva i Kongl. Kammar-rätten undergått granskning med anmärkning för skolorna i Hernösand, Kalmar, Malmö och Carlshamn, men utan anmärkning för Stockholms, Göteborgs, Gefle och Wisby skolor.. Inkomster och utgifter redovisas sålunda. (Se Bil. Litt. N.) 1. Kongl. Kommerse-kollegii till Kongl. Maj.t afgifna underdåniga berättelse om undervisningen vid berörda skolor under läsåret 1857—1858 innehåller följande uppgifter angående antalet elever saint de under samma tid utexaminerade Kapitener och Styrmän. Vid navigations-skolorna uti: Utexaminerade. O: fif B. cd O': 02 *■< 5^ P p % i £ ® P CD (r-B 5 5' C/J CD P 5 Ö CD ^ Si IT R * “ p: p rb It P »"►> tO B p u> p ? „ 'O *—»s pu ft. P P 19. Med anledning af senast församlade Revisorers hemställan, att bestämd föreskrift måtte meddelas huru med förvarandet af navigations-skolornas kassa-behållningar borde förhållas, har Kongl. Kommerse-kollegium, uti afgifvet underdånigt utlåtande, anfört, att då omförmälda behållningar i allmänhet vore till beloppen ganska obetydliga samt, vid medlens deponerande mot säkerhet, hinder eller svårighet möjligen kunde uppstå, att å de tider, då medlen till förefallande utgifters bestridande erfordrades, desamma utbekomma, det torde på Navigations-skol-direktionerna, hvilka, jemlikt § 36 i Kongl, reglemen - Bilaga Litt. N. till 1859 års revisiom-berättelse, angående stats-verket, sid. 100.
StatsUtskottets den 28 sisth Mars under N:o gj afgifne, samt den 21 sisth April e. m. på bordet lagde, Utlåtande, öfver de hos Ridderskapet och Adeln gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o 41 förut meddeldte Betänkande, i anledning af ett af Herr LandtMarskalken samt Herrar Talmän upprättadt förslag, till så väl Herr LandtMarskalkens och Herrar Talmännens Representations-kostnad, som utgifter för RiksStåndens Canzlier och Klubbar. Herr Tham, Wollrath : I detta Utlåtande har StatsUtskottet tillkännagifvit, att 3 Stånd bifallit det återremitterade Betänkandet N:o 41, samt slutat med följande: ”1 anledning häraf får Utskottet, hvad an - Den 7 Maji f. m. 147 "går Klubbens ifrågasatte tillvarelse, endast "åberopa Herr LandtMarskalkens och Her"rar Talmännens uti Betänkandet införde "kostnads-förslag, deri Klubb-inrättningen "finnes upptagen; och ehuru 3:ne Stånd gil"lat Betänkandet, samt målet förthy, en"ligt 69 §. i RegeringsFormen, skulle alices vara afgjordt; likväl, och då vid detta "tillfälle företer sig det serskilda förhållande, "att, genom bifallet till Betänkandet, en”dast är medgifven Höglofl. Ridderskapet "och Adeln enahanda rättighet, som de öf"riga Stånden, att nemligen utaf Riksdags"kostnads-medlen få godtgjorda utgifterna "för den Klubb, som Ridderskapet och Adeln "låtit inrätta; så finner Utskottet, att, när "frågan således angår en Höglofl.
Utan anspråk på brytning i Utskottets negativa behandlingssätt, tror jag mig likväl böra framställa det mindre Lag-enliga, som i Utskottets Betänkande sig företer, då Utskottet väl medgifver nyttan af föreslagen Postgång tvenne gånger i veckan, emellan Landshöfdinge-Residencerne, men blott i afseende på kostnaden detsamma afstyrker. Det vill mig synas, att Utskotten bordt stadna vid yttrandet af den medgifna nyttan, samt uppdraga åt Stats-Utskottet att sig utlåta öfver behofven för en vidsträcktare Post-Inrättning, men då Utskottet ansett sig tillhöra att utöfver förenämnde gräns sträcka dess åtgärd, hade Utskottet icke saknat anledning i min Motion, att pröfva, huruvida Post-Inrättningen i flere anmärkte smärre Städer, böra äga uteslutande rätt, att på Statens bekostnad underhållas, samt om icke, med iakttagande af hushålls-principen, det varit mera rättvist och mera allmänt nyttigt, att sådana kostnader blifvit öfRicid. 0. Ad. Prot. I Afd. 5i, 5a. 402 Ben 11 April. verflyttade lill den föreslagne dubbla Postgången emellan Landshöfdinge-Residence-Städerne, så vida icke, som jag likväl förmodar, den nya Inrättningen kunnat verkställas utan någon rubbning i den nu varande. I öfrigt får jag vördsammeligen hemställa, huruvida Utskottet iakttagit en noggrann rättvisa, då det afslagit det yrkande, att till Konungens Befallningshafvande borde med KronoPosten ifrån KronoBetjente få öfversändas de förklaringar och yttranden, som i följd af allmänna förbindelser kunde LänsInnevånarne alfordras.
Majit ingå med underdånig anmälan, med afseende på val af Revisorer, som den 1 Mars det följande året, för nämnde granskning, skola sammanträda, än äfven Ståndets Kansli-direktion, att vid förstberörde tid eller uti November månad det år, för hvilket revisionen skall ske, till Stockholms Magistrat afgifva den, för lottning emellan vederbörande städer och bergsbruks-distrikt, erforderliga skrifvelse; och 2lo att de städer eller bergsbruks-distrikt, som äro förbundna att välja Revisorer, böra jemväl Suppleanter samtidigt utse: blifvande, genom utdrag af protokollet, särskild underrättelse meddelad, hvilka städer eller bergs bruks-distrikt det åligger att för revisionerna den 1 Mars 1855 och den 1 Mars 1 Soli välja Revisorer och Suppleanter. 2:o Utskottets tillstyrkan, att, sedan grunderna för val af Revisorer och Supple anter, för granskning af Banko-diskont-verkets förvaltning och räkenskaper intill nästa riksdag, blifvit bestämda, dessa grunder må till Kongl. Majit i underdånighet uppgifvas; hvaremot granskningen för år 1853 af Utskottet verkställes. Denna tillstyrkan bifölls och , 3lo Utskottets hemställan, «tt val må företagas af Revisorer och Suppleanter för granskning af Låne-kontorens i Götheborg, Malmö och Wisby förvaltning och räkenskaper år 1853 och de följande åren intill nästa riksdag. Dessa val komma denna dag att förrättas och underrättelse om utgången deraf blifva genom utdrag af protokollet meddelad. S. D. I anledning af Banko-Utskottets Memorial, Nio 5, om val af Revisorer och Suppleanter för granskning af Diskontverkens räkenskaper och i öfverensstämmelse med af Borgar-Ståndet den 12 Maj 1835 fastställd ordning, beslöt Ståndet:
Att Husbonde vid yppad misstanka det dess Tjenstehjon är nersmittsd af veneriskt, bör foga anstalt oin undersökning, och om misstankan finnes grundad, då befordra den Sjuke till Läkarevård; sådant är förut genom Författningar påbjudit; men längre kan väl icke billigt Husbondens ansvarsskyldighet utsträckas; ty den allmännare Visitering å Tjenstehjon vid dess inträde i tjensten och endtledigaude derifrån som Motionajren projecteradt, är stridande eroot all ärbarhet och desto mindre ledande till det åsyftade ändamål, som bevis derom karr framskaffas, huru ofta misstag af Läkarne sjalfye begås vid bedömmande af sjukdomar och 234 Den 4 Apyil. åkommor, emedan exempel gifves att af Läka. re visiterad person fått frisedel, som deremot af annan Läkare blifvit ansedd vara i hög grad med veneriskt behäftad, det ock sedermera inträffade synbara vederstyggeliga utbrott vitsordat; äfvensom att åkommor eller bräckligheter härrörande af helt andra anledningar, blifvit origtigt såsom veneriska bedömde. — Och enär sådana misstag af Läkare sjelfve kunna begås, hvad kan man väl då pretendera af oerfarne Husbönder? Skulle åter Läkarnes förbindelse vara att visitera alla Tjenstehjon i deras Landsort, mångdubblar det deras öfrige af Utskottet föreslagne Embets-resor, och samma frågor angående ersättning äga då rum, som jag redan haft äran framställa vid den föreslagne Visitation å Skepps besättningar. Utskottets tillstyrkande att i föreskrifven ordning låta visitera alla Personer af bättre och sämre Classer i hvarje Församling, som innom sig hyser Medlemmar, misstänkte för veneriske krämpor; är så anstötligt emot ärbarhet och sann blygsamhet, att det väcker åtminstone hos mig, och såsom jag tyckt mig förmärka, afven hos Ridderskapet och Adeln särdeles förundran.
Om anslag till nödiga byggnaders och verkstäders uppförande för en arbets-inrättning uti Eskilstuna fristad Bifölls. 6:0 Om låne-understöd för befordrande af åtskilliga nja anläggningar vid Skönviks glasbruk. Bifölls. 7:o Om inbetalande af det byggnads-capital j som Landtbruks-A cademien har hos Stats-Verket innestående. Bifölls. S. D. Vid förnyad föredragning af Stats-Utskottets, sedan den 2 i denna månad på Bordet hvilande, Utlåtande. N:> 385, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående öfverflyttning å allmänna Indragnings-staten af de å Numer-Lotteriets stat uppförde löner och ständige arfvoden, blef samma Utlåtande af Ståndet bifallet. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Utskotlets den 23 sisth Nov. bordlagda Memorial N:o 376, i anledning af Ståndens skiljagtiga beslut, angående inhemsk ulls belåning. Ståndet godkände voterings-propositionen. S. D. Föredrogos ånyo, livart efter annat, sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utkottens följande 14 Betänkanden, Utlåtanden och Memorial, nemi. N:o 52, i anledning af väckta frågor om förändring i grunderna för utgörandet af plan-penniugar. Bifölls. N:o 53, i anledning af väckt fråga om behofvet af Stamoch Strö-rotars närmande till hvarandra. Bifölls. N:o 62, i anledning af väckt fråga om vägpenningars erläggande af resande, som begagna gästgifvarskjuts. Bifölls. 854 Prot. TJtdr. d. 4 Dcc. 1840. N:o 63, i anledning af Pehr Jönssons från Skåne motion att det Helgonskyldskorn, som i Skåne blifvit disponeradt till slädernes Skolor, måtte få till Folkskolome användas. Bifölls. N:o 64, i anledning af väckt fråga om statsbidrag till en i Götheborg inrättad Elementar-skola för unga sjömän. Bifölls.
Grufvor måtte så jemkas, att tyngden deraf lika kändes, åtminstone inom hvarje Härad och Socken; och har Utskottet, enär detta yrkande innefattade ett enskildt Mål, som ej utan en närmare kännedom af de öfverklagade olägenheterne och derom anställd undersökning kunde utredas, ansett sig icke kunna dermed taga någon hufvudsaklig befattning. 4:o Angående Riksdagsmannen Eric Svenssons från Elfsborgs Län till BondeStåndet ingifne Memorial, om åtskillige föreslagne jemkningar i Transport-skyldigheten af Tionde-och Afrads-Spannemålen; deruti Utskottet ansett några anledningar till klagomål, rörande det afstånd från Räntegifvarens Hemvist, dit Spannmålen skall forslas, icke skäligen bör äga rum; samt beträffande det i Memorialet uppgifne förslag till reparation emellan Tiondegifvare till Kronan och Tiondegifvare till Civileeller Militaire-Staterne, funnit detta förslag så mycket mindre lämpeligt, som en sådan omväxlande beskattning, dels skulle förändra Egendoms-värdet, dels förorsaka den största oreda i hela det för Riket antagna BeskattningsSysteme; hvadan Utskottet ansett sig äga full anledning att å det gjorda yrkandet tillstyrka afslag. Upplästes och lades på bordet följande från Den 24 Februarii. 643 StatsUtskottet den 16 i denna månad afgifne Utlåtanden: 1:0 Angående Riksdagsmannen Eric Svensons Memorial, om Förvaltningen af Kronans UpplagsMagazin m. m. deruti Utskottet förklarat att hvad först angeck frågan huruvida Magazinslnrättningen fått tillgodonjuta den vinst densamma på Spannmåls-handeln bordt tillkomma, så vore i denna del ej något att befara, enär Uppbördsmännens Räkenskaper grunda sig på behörige Ordres och andra nödige Original-verificationer, och dessa Räkenskaper dessutom undergå fyra särskilta granskningar:
Då de föreslagna tiilökningarne uti 6:te Hufvudtitelns anslag, hvilka i öfrigt, der någon förhöjning eller förändring nu icke blifvit ifrågaställd, böra oförändrade bibehållas, således sammanlagda uppgå till Riksdaler Riksmynt 158,670: — hvadan, om detta belopp, deraf dock de för Lotsoch Fyrings-staterna utförda 60,000 R:dr tillkommit endast till följd deraf, att motsvaran - Transport R:mt R:dr 138,670: — i» G Kongl. Maj:ls Nåd. Prop. N:o I, om Statsverket 1859. Transport R:mt R:dr 138,670: — de inkomster antagits blifva med lika belopp ökade, tillägges Hufvudtitelns nuvarande slutsumma 3,241,530: denna skulle blifva R:mt R:dr 3,380,200: — hvaraf på förslags-anslagen belöpa R:dr 360,838: 96. Under åberopande af hvad uti ofvan omförmälda Protokoll öfver Sjöförsvars-ärenden för den 6 sisllidne September och den 14 innevarande månad finnes fullständigt framstäldt rörande hvart och ett af nedannämnde föremål, föranlåtes Kongl. Maj:t att vidare af Rikets Ständer äska beviljandet af följande, för Sjöförsvaret erforderliga, särskilda eller extra anslag: till nybyggnad af en ängfregatt af bästa modell med maskin om 800 no minela hästkrafter, beräknad alt, fullfärdig och fullständigt kompletterad, kosta 2,009,500 R:dr, skulle under nu instundande statsregleri ngs-period adelar af denna summa, eller Riksdaler 803,800: — behöfvas; men som det ständiga anslaget till Flottans nybyggnad, J 62,000 R:dr årligen, eller för alla tre åren .
Långt ifrån att misskänna det välvilliga syftemål, som nu först i anledn. af detta ämne upträdande ledamöterfle uttalat, vågar jag likväl fästa upmärksamhet på de praktiska olägenheter som skulle blifva en följd utaf antagandet af motionärens förslag. Det är nemi. nu icke fråga om begagnandet af allehanda, af kyrkan icke godkända andaktsböcker, för enskildt bruk, ty skulle sådant förbjudas, så förfölle man i en, endast i vissa katholska länder utöfvad ofördragsamhet; utan här är fråga om begagnandet vid gudsljenslen af offentligt erkända ritual-böcker eller i fall sådant ej erfordrades, af andra andaktsböcker. Stora svårigheter skulle likväl, i sednare fallet, ovilkorligen upstå, derest man ;h de enskilda önskningarne, i all deras mångfald, lemnar eli oinskränkt spelrum. Vid den heliga nattvardens begående t. ex. kan den ene vilja hafva sakramentet sig tilldeladt under uttalandet af vissa instiftelseord, och en annan under andra. Huru skall presterskapet kunna villfara alla sådane önskningar? Och om en ritual antages för en församling efter flertalets önskan, olika mot det öfriga Rikets plägsed, hvpm kan garantera ali ju icke i förenämnde församling någon minoritet finner sin mening otillfredsställd? Eller om en person, flyttande från en församlinglill en annan, finner ritualen i den andra församlingen, hvarvid han ej är van, mindre enlig med hans önskningar, kan han då äga att för sin del begära att församlingen skall rätta sig efter honom? Bör väl i annat fall hans anspråk kallas undertryckta? Hvart skulle sådane fordringar leda? Det är följaktligen i min tanke en gifven sak, att man, lör att icke störa den enhet och högtidlighet, som för den allmänna gudstjenstens värdiga firande hittills ansetts vara nödvändig, måste till en viss grad sälta åsido egna individuella anspråk och subjektiva åsigtér. Dä man derjemte tager i betraktande, att ifrågavande kyrkohandbok och kateches äro under ny utarbetning af sakkunnige män, hvilka af K.
Under diskussionen i riksdagen $r 1889 anfördes af öfverstithållaren friherre af Ugglas, att enligt hans åsikt d i gällande lag ej lade hinder i vägen för kvinnors inväljande i hufvudstadens försainlingars fattigvardsstyrelser. Men om man antages, att sadant Iiinder då förefnnnits, hvilket ju ar omtvistligt, s&amp; kan uppstå fraga, Iiur det nu förhhller sig darnied. ' znstruktibnen af, 1864. för fattigvhrdsnämnden, hvari stadgandena om dessa styrelsers organisation återfinnas, gäller nämligen ännu och liar i den delen ej undergått nikgon förändring. Formelt hade .nog varit rikt.igast, att instriiktionen, hvilken såsoin varande en administativ författning legat atom riksdagens räckvidd. af Kongl. 1Silaj: t andrah till öfverensstämmelse med de år 1889 antagna föreskrifter om öfriga fattigvårdsstyrelsers sammansättning. Men då I från nämnda år kvinna blifvit .valbar till dessa senare samt t. o. m. till öfverstyrelsen för k to ck ho lins fattigvård, finnes numera ingen rimlig anledning tolka instruktionen så, att kvinna ej skulle vara valbar till försainliiigsstyrelserna:,. : i: -: i: i: Till sist ett par ord om gift kvinnas ställning till frågan. Under diskussionen å r 1889 i riksdagen framliölls å ena sidan såsom synnerligen beklagligt, att gifta kvinnor ej finge insiittas i fattigvårdsstyrelse, livaremot de talare, hvilka, såsom ufvan nämnts, erinrade om att ordalagen ej begränsade valbarheten till endast rostberättigade kvinnor, närmast därmed ville ' vindicera, att lagens affattning berattigade eller åtminstone kunde föranleda till att gifta kvinnor invaldes. ' Dk emellertid gift kvi.nna står under inannens målsmanskap sålunda är i viss menini omyndig, torde det enligt gängse uppfattning vara gifvet, att sådankvinna i regeln icke är valbar, ~~tininstone så länge ej särskilda föreskrifter dkoin meddelats, livilket senare däremot med god vilja nog ej vore från juridisk synpunkt så omujligt att tolerera. å andra sidan kan ej begäras.
Njo 31; Af Herr Winbladh-. ”Emot Högloflige Utskottens så väl förut afgifna Eetänkaude, sorn nu ytterligare fastställde Utlåtande , i frågan om en Paketpost och Forvagns-inrättning, fåc jag anföra min reservation ;,Jag har, då omförmälda Betänkande uti Högtärade Borgare-Ståndet till öfverläggning förevar, icke bi t råd t det inom nämnde Riksstånd stadgade beslut, hvarigenom samina Betänkande blifvit afslaget. Jag har dervid endast , dels förklarat mig dela enahanda åsigter med dem , som uti den Betänkandet åtföljande reservation blifvit af Herr aj Billbergh framställde, i afseende å den tid, inom hvilken , efter uppgjorda förslaget, Forvagnarne skulle komma att fortgå , och att bestämmandet så deraf, som det mera , hvilket för verkställigheten af Forvagns-inrättningen erfordrades, borde till Kongl. Majus Nådiga förordnande, efter pröfning af hvad derom kunde af vederbörande föreslås, öfverlemnas, dels bestridt, att till Forvagnarnes framskaffande, Gästgifverieller Reservskjuts måtte begagnas, i betraktande af den tunga och de olägenheter, hvilka , medelst skyldigheten af en sådan forsling, ofelbart skola i synnerhet tillskyndas innehafvarne af Gästgifverierne å de vägar , på hvilka Forvagnarne fortgå , samt de till samma Gästgifveriet anslagna reservlag. Dessa äro , att, da det; Eil.i.Bcv,s.Allm.Besv.O'Oec.\Jt$h. Ut/.
Med bifall till Rikets Ständers derom gjorda underdåniga hemställan, har Kongl. Maj:t under den i3 October j835 förordnat, att nämnde Kungsgård och tvänne hemman skulle till skatte försäljas, om verkställighet hvaraf Kammar-Kollegium jemväl förständigades; hvarefter Kungsgården, sedan skattläggning deiå skett, blifvit försåld för en Skatte-löseskil ling af 26,666 R:dr 3a sk. Banko, samt de båda hemmanen för tillsammans 3,520 R:dr Banko. 21:0 Undersökning om den Utmarken på Öland åsatte ränta. Sedan, enligt Rikets Ständers underdåniga anhållan, en förnyad undersökning blifvit hållen, till utrönande, huruvida, på sätt uppgifvits, dubbel skattläggning dessa utmarker ågått, har Kongl. Maj:t, under den 18 November i836, förklarat sig icke kunna den sökte befrielsen från spanmålsräntans erläggande för ifrågavarande utmarker meddela; Och hvarom Kammar-Kollegium till efterrättelse undfått del. 22:0 Kungörande af lediga Postljensler i Allmänna Tidningarne, samt att, vid befordran till tjenster vid Postverket, Nådigt afseende må fästas å långvarig och nitisk tjenstgöring vid samma verk. 1834 den 6 September i underdånighet anmäld; Och skulle, i afse ende på första frågan, från Öfver-Post-Direktören infordras utlåtande i sammanhang med förslaget till Instruktion för Postverket. Beträffande senare Bil. till R. St. Just. Ombudsra. Emb. Ber. den 14 Jan. 1840. frågan, ansåg Kongl. Majit, på grund af hvad Kongl. Maj:t, uppå Rikets Ständers vid föregående Riksdag i ämnet gjorde underdåniga framställning, i Wäder förklarat, densamma förfalla. 23:o Ändring i nu gällande stadgande om Öfver-Domstol i Tullmål m. m. Öfverlemnad till Handelsoch Finans-Expeditionens underdåniga föredragning. 24:0 Reglering af Krono-Brefhäringen.
Saperingöfomnitttécrstai> fantntanfomfter bållaö inom flutna borrar; botf äro ffattffplbige beråttigabe inför kommittéerna företraba för att ntebbela npplpöningat i affeenbe foa be bemitlningöafgiftcr, forn af bern böra erläggaö, Sebamot af Säre* 32 33emilIntngS*@tabga 1864. ringöfommittéen bör afträba, bå fråga om befiåmmanbet af Ifan 8 egen, IjanS för* älbrarö, barns elfer fpffonö bevillning förefomtner. § 56. @å roibt utan
Frågan om lika rätt för alla sterbhus att sjelfva välja bouppteckningsman har jemväl utgjort föremål för en inom Hederv. Ronde-Ståndet af Riksdags-fullmägtigen Lag-Utskottets Betänkande JYs 42. 13 Carl Nettelbladt från Stockholms län väckt och till Utskottet remitterad motion, deruti motionären likaledes åberopat det förhållande, att för storsta delen af rikets innebyggare gällde föreskriften, att sterbhusen finge utse förrättningsmän till bouppteckning, och att en undantagslag i detta hänseende för städerne vore så mycket iner obillig, sorn skilnad mellan landsoch stadsrätt längesedan upphört, äfvensom att, då lagen åt Borgmästare och Råd endast uppdroge att nämna två eller flere redelige män, som egendomen uppteckna och värdera, men ingalunda stadgade att dessa skulle utses bland Magistratens egna ledamöter eller för att bereda dem en löneinkomst, det vore en sjelftagen rätt att på sådant sätt förfara, helst en sådan rätt icke ens fanns antydd i Kongl. Förordningen den I Mars 1749 och den 10 December 1756, angående arfvodesberäkningen vid bouppteckningar och arfskiften i städerna, och Kongl. Brefvet den 10 Augusti 1789, rörande fördelningen af sådana arfvoden magistratspersoner emellan, väl ej finge tilläggas vidsträcktare tydning, än att vid de tillfällen, då magistratspersoner vore förrättningsmän, arfvodet skulle på det uti samma Bref bestämda sätt emellan Borgmästare och Rådmän fördelas, hvarförutom det i allt fall icke kunde vara ur någon synpunkt riktigt och öfverenstämmande med sunda beskattningsgrundsatser att belasta sterbhusen med särskild afgift för Magistraternas aflöning, utöfver hvad för städernas allmänna behof af hvarje dess innevånare efter vissa fastställda gunder uttaxerades, då, så vidt möjligt vore, all beskattning borde träffa inkomst, men icke kapital, såsom fallet vore med bouppteckningsoch arfskiftes-provisionen, hvars belopp det dessutom borde vara sterbhusen sjelfva förbehållet alt efter fri öfverenskommelse bestämma.