Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
S. D. Vid förnyad föredragning af Stats» Utskottets den 1 dennes afgilne, samt den 8 i samma Månad på bordet lagde Utlåtande öfver gjorde Motioner, angående ytterligare Löneförhöjning lör MilitaireStaterne, fann Ridder* skåpet och Adeln för godt , att enär samma Utlåtande redan blifvit af de öfriga trenne Respective RiksStånden bifallit, för sin del der-? vid låta bero. Ut supra. S. D. Vid förnyad föredragning af Stats» samt Allmänna Besvärs - och OeconomiasUt* sköttens den 1 dennes afgifne, samt den 8 i 364 Den 13 Maji. samma Månad på bordet lagde Utlåtande, i anledning af gjorde Motioner an. ående Tullverket och dermed gemenskap ägande ämnen , blef samma Utlåtande, på giund af dervid gjorde anmärkningar, till Utskotten återremitteradt. Ut supra. S DDå nu å nyo föredrogs BmcoITt? skottets den 6 aflatne, saint den 8 i samma månad på bordet lagde M.emori.l, angående Återstoden af det till Götha Cana!Arbetets fortsättning a nslagne Byggnads bitr ärje för innevarande år, beslöt Riddeiskapet Och Adeln, att, enär samma Memorial r dan blifvit af de öf. riga trenne Respective RiksStånden bifallit, äfven för sin del dervid lata bero. Ut supra. SD. Vid förnyad föredragning af Förstärkta SbtsUtskottets den 5 dennes aflatne, samt den 9 i samma månad på bordat L.gde Memorial, innefattande anmälan, att vid anställd omröstning öfver frågan, huruvida Kongl. NummerLotteriet borde indragas eller iike, NummerLotteriet ansetts böra bibehål as j fann Ridderskapet och Adeln, att samma Memorial endast bord® läggas till Handlingarne. Ut supra. S. D.
Det synnerligen gedigna programmet hade till Musikaliska akademien lockat fullt bus, och alla Hon svepte in sig i sin stora, mjuka schal och dessa åhörare lyssnade synbarligen med spändt infäste säkert fast hatten. Ännu en gång hade hon Kungl. operan. I den senaste reprisen, Gounods tresse till de härliga tonskapelser som här utfördes. för Erik utvecklat planen o m sykvällarne, men opera » Romeo och Julia », synes man hafva gjort Konserten inleddes med F. Mendelssohn-Bartholdys han ville alldeles icke gå in på den. Hon fick ett lyckligt val. Mestadels i förköp utsåldt hus vid innerligt vackra och anslående uvertyr till » Sagan på inga vilkor ha en sådan sysselsättning. Hvarförsta uppförandet i fredags och en lifiighet och inom den sköna Melusina », förträffligt utförd af hofför ville han ej säga. Hennes arbetsfält var så- tensitet i bifallet, som vittnade om den angenämakapellet, Därefter föredrog hr SALOMON SMITH ledes med uppgifvet, och hon kände sin tillvaro fullste stämning i salongen. Att den unge debutant, känd sig konstnärlighet och vid ypperlig röstdisposition komligt ändamålslös. Liknade hon ej den gulFRÖKEN MORITZ, som nu för förslå gungen vågade under orkesteraekompanjemang Reineckes intressanta nade björken? Liksom denna hade hon också fram på scenen och därtill i ett så pass stort och haft sin blomstringstid, nu var den svunnen. Trä- maktpåliggande parti som Julias, kunde taga ät sig konsertaria » Almansor ». Gades målande och klart utförda » Friiblings-Fantasie » för 4 soloröster, piano det skulle nästa sommar åter stå lika grönt; hvar en mycket god del af detta bifall, bör lända henne och orkester, väckte liksom föregående stycken det var hon då? Utan ett arbete som intresserade till välförtjänt uppmuntran. Och rättvisligen bör fiffigaste bifall och förtjänar att framdeles åter någon henne, kunde hon ej lefva, det hade erfarenheten erkännas, att, om man undantager fröken Nordgång framföras.
Vid. föredragning af meddela dt Utdrag af Hedervärda Bönda» Ståndets Brotocoll för den 3i sistlidne Juiri, med inbjudning till MedStånden att förena sig uti Bonde-Ståndets beslutade bifall al Allmänna, Besvärsoch Oeconomie-Utskottets Betänkande N:o 98, i anledning af väckta motioner, om Gästgifverioch Postskjuts-väsendet, samt Forvagnsinrättningar, fann Borgare-Ståndet, som återremitterat närande Betänkande, sig för närvarande icke kunna inbjudningen antaga. S. D. Till Banco-lJtskottet remitterades en af Herr Waern, 3., gjord hemställan, huruvida den, genom 28:de punkten al BancoUtskottets Utlåtande N:o 1 Q, föreslagna förhöjning af Bankens grundfond, ifrån 4,4oa,ooo Rdr, till 5 millioner Rdr, föranleder ändring uti Lagen för Rikets Ständers Bank af den 1 Mars i83o. Från Hedervärda Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogos å nyo och bifollos Lag-Utskottets Belänkanden: N:o 82, öfver väckta motioner, om upphäfvande af Kämners-Rätter, Lagnians-Rätter oell Riddare-Syne-Rätter, samt ändring eller upphäfvande af åtskillige Lagens rum rörande Rättegångs-Ordningen; och N:o 83, öfver väckta motioner, om verkställighet af Härads-och Kåraners-Rätters beslut, samt om förändring af tiden för Lagmans-Rattemes sammanträden m. m.; Deremot fann Ståndet för godt att återremittera Lag-Utskottets Betäukanden: N:o g3, i anledning af väckt motion, pm återställande af rättigheten ,att i ringare mål begagna muntlig stämning; och N:o J02, om förlängd tid för invånärne i Lappmarken, Norrbotten och Vesterbotten, att ! fullfölja Rättegångs-ärenden fråa Rof-Räft till Jkongl. Maj;t.
Orolig vid tanken på, att för denne idealens man framstå som representant för den torra prosan, svarade Tardif: Hjertligt tack för brefvet, men ni har missförstått mig, då ni tror att Akrobatens »snara och vinstgifvande offentliggörande» ligger mig så hårdt om hjertat; visst är jag snarare fattig än rik, men lifvets nödtorft eger Jag och har alls icke hyst några illusioner angående den pekuniära vinst, min Akrobat skulle kunna förskaffa mig. Jag skrifver derföre, att det gifves stunder då lifvet är mig en nästan olidlig börda, derföre att jag vill glömma mig sjelf och i stället lefva mig in i en annans tillvaro; få solglimtar ha fallit på min egen väg, jag vill samla dem som lyst på andras och glädja mig deråt samt deraf, om möjligt, bilda små taflor, taflor tagna efter naturen, men i hvilka jag äfven skulle kunna begrafva något af min egen själ. Jag har svårt att klart uttrycka mig, detta är min olycka, och jag märker det just i denna stund; kan ni förstå min mening oaktadt det oklara sätt hvarpå den blifvit framstäld? Akrobatens offentliggörande är således helt och hållet en bisak; vida mera vigt fästade jag vid besvarandet af de andra frågor, som jag i mitt sista bref var djerf nog att ställa till er. Att kunna arbeta mig fram och att kunna åstadkomma någonting dugligt är för mig hufvudsaken, hur snart det kan bli offentliggjordt kommer först i andra hand. Om jag således någon gång finge sända er en liten skizz eller dylikt, om ni ville säga mig er tanke derom, gifva mig en dugtig skrapa för felen samt ett och annat godt råd för framtiden, det är detta som skulle göra mig öfverlycklig. Ni har varit mycket vänlig och god emot mig, men jag fruktar, att ni tycker, att jag missbrukar denna godhet då jag är så öppenhjertig och omständlig, men ni kan icke fatta, hur ensam jag känner mig i min omgifning. Förlåt min uppriktighet och bränn upp mina bref, beder eder ödmjukaste tjenare I. F. T. Här afbröts korrespondensen för någon tid.
Efter erhåljen kännedom derom, att Bruks-idkären Samuel Owen nyligen vid 80 års ålder aflidit, lemnande enka och tvänne oförsörjda döttrar i bekymmersamma ekonomiska omständigheter, har hos Rikets Ständer i betraktande kommit, huruledes Bruks-idkaren Owen i lifstiden, genom mångåriga, nitiska och lyckade bemödanden för industriens utveckling i flera riktningar inom fäderneslandet, ådagalagt stora lörtjensler om det allmänna, i anseende hvartill och då det är Staten värdigt att åt förtjenle mäns enkor, som befinnas vara i nödställd belägenhet, medelst pensions-understöd söka bereda en tarflig utkomst, Rikets Ständer ä Allmänna Indragnings-Staten uppfört Bruks-idkaren Owens enka, lill åtnjutande af en årlig pension, stor 500 R:dr, så länge hon lefver ogift och är i behöfvande omständigheter. 34:o. Som till Rikets Ständers kunskap kommit, alt Professoren vid Akademien för de fria konsterna m. m. Johan Gustaf Sandberg, hvars förtjenster i egenskap af konstnär genom talrika arbeten, deribland förnämligast de i Upsala Domkyrkas grafchor utförda fresco-målningarne, blifvit ådagalagde, nyligen aflidit och efterlemnat en åldrig enka med Irenne oförsörjda döttrar i högst torftiga omständigheter; så och då aflidne Professoren Sandberg onekligen bör räknas bland de förtjenstfuile män, som gagnat och hedrat fäderneslandet, samt han under sin lefnad icke lyckats förvärfva medel, tillräclUige att mot nöd och bekymmer värna eflerlefvande enka och barn, hafva Rikets Ständer beslutat, ali merbernälda enka, Sofi Sandberg, född Kökeritz, uppföres å Allmänna Indragnings-Staten till åtnjutande af en årlig pension, stor 400 R:dr Banko, alt utgå så länge hon lefver ogift och i behöfvande omständigheter sig befinner. 35:o.
(I. A.)) Stats-Ulskollet, till hvilket samtliga Riks-Stånden öfverlemna! ofvannämnda revisionsberättelse tillika med vederbörande förvaltande verks och myndigheters i anledning deraf till Kongl. Majit afgifna underdåniga förklaringar, får, efter tagen kännedom om dessa handlingar och sedan Utskottet jemväl i öfrigt inhemlat sådana upplysningar, som för ärendenas utredning funnits nödiga, härmedelst underställa Rikets Ständers vidare pröfning de uti samma berättelse förekommande ämnen, hvilka Utskottet ansett från dess sida påkalla yttrande. Utskottet följer dervid samma uppställning, som af Revisorerne är iakttagen och yttrar sig här nedan särskildt för hvarje af de uti berättelsen omförmälda verk eller inrättningar; men då några af de .utaf Revisorerne meddelade framställningar och förslag nu icke äro af Utskottet upptagna, torde Utskottet böra anmäla alt dessa, såsom stående i nära sammanhang med andra frågor, om hvilka Utskottet framdeles vid uppgörande af förslag till statsregleringen kommer att särskilda utlåtanden afgifva, af denna anledning blifvit här förbigångna; och skall Utskottet för alla sådana tillsvidare uppskjutna frågor vid slutet af detta betänkande närmare redogöra. Kongl. Stats-Kontoret. § i. (Rev.-ber. pag. 2.) I afseende å den vid sednaste Stals-Revisioner allt ifrån år 1847 afhandlade frågan angående det föreslagna och vid sist bäti na Riksdag af Rikets Ständer för deras del antagna nya formuläret till Rikshufvudboken, halva Revisorerne nu haft ali omför Bih. lill 11. St.
Qvarnen var gammal och förfallen. Låset var söndrigt. Det var derför, dörren stått öppen. Men den var tydligen ändå i brukbart skick, och stenarna voro mjöliga. Boman började att söka öfverallt, och i botten på en lår fann han äudtligeu en smula mjöl. Han vätte sillbiten med tungan och rullade den i mjölet. Med ett fömöjdt leende tog han opp den och förtärde den stående tillika med brödstycket. Då föll hans blick ut genom den öppna dörren. Han såg blott en bit af landsvägen och alfvaren, hvilken sträckte sig på andra sidan om denna, och der backen sluttade ned mot sundet, såg den ut som den varit af skuren, tecknande 8ig mot det blåa vattnet. På krönet af denna backe låg en liten grå stuga, och utanför densamma gick långsamt en liten krokig gumma, hvilken mödosamt tycktes släpa på något tungt, och försvann bakom knuten. Vandraren stod alldeles stilla, och hans blick tycktes liksom växa fast vid denna låga byggnad, från hvars långa skorsten en blå rök hviräade opp. Det gick en^ekakning genom den långe, magre mannen, och han tog sig åt pannan, som för att jaga bort en tanke. Men som gripen af en förtrollning, stod han kvar och ögonen vändes åter med samma stirrande uttryck mot den lilla kojan på backens krön. Hans näsborrar vidgades, och en hjertklappning öfverföll honom så starkt, att han satte sig ned af fruktan att 6vimma. Han talade halfhögt. — Det har gått långt med dig, Erik Boman. Mycket långt Ensamheten föll öfver honom som något oerhördt tryckande. Som skogsbo hade han aldrig förr sett någon slätt,och hela tiden han vandrat p&amp; Oland, hade denna slätt följt honom som något ohyggligt, hvilket ingaf honom fraktan. Det gjorde ondt i hans ögon att ständigt se så långt bort, och den öde heden hade icke den lugnande ensamhet, som bor i skogen. Han saknade det vyssjande ljud, som susar i traden, och detta vidsträckta fält, hvilket låg så platt som ett stelnadt haf, göt oro i hans blod och kom honom att oupphörligt vända sig om, som om han varit förföljd af någon hemlig fiende.
Med ändring af Utskottets tillstyrkande, sidan 6, i fråga om punkten e) i Kongl. Majits nådiga Skrifvelse, beslöt Ståndet, att i afseende på Kungsoch Krono-skjutsningsbesväret annan förändring icke bör vidtagas, än att, der gästgifverioch postskjutsen upphör såsom nalura-prestation utan de skjuts-skvldigas tillskott, skjutsskyldiga hemman, så framt de ej äro helt och hållet eller i viss mån från Krono-skjutsning befriade, förklaras höra i Kungsoch Krono-skjutsningen deltaga. Härefter fann Ståndet för godt förklara, att, sedan det ogillat den af Kommitterade i § 1 föreslagna grunden för skjutsbesvärets ordnande inom Riket, Ståndet icke ansåg sig böra ingå i pröfning af det förslag, Kommitterade afgifvit, och beslöt Ståndet derjemte för sin del, att å Riks-Statens Sjunde Hufvud-titel anvisa och ställa till Kongl. Majits disposition ett årligt reservations-anslag af 70,000 R:dr R:mt, att till Postverket utgå såsom ersättning för den ökade kostnad, som genom postskjuts-legans höjande komme att uppstå, med bemyndigande tillika för Poststyrelsen att använda de besparingar, som å detta anslag kunna göras, till ordnande å postvägar af gemensam befordran af post och resande; öfverlemnande åt Kongl. Majit att bestämma de reglementariska föreskrifter, hvilka för denna trafik kunna befinnas nödiga. Såsom en följd af hvad Preste-Ståndet sålunda beslutat, ansågs Utskottets vid slutet af detta Betänkande, sidan 14, förekommande hemställan ej erfordra an nan åtgärd än att läggas till handlingarne. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Stats-Uiskottets Utlåtanden:
S. D. Föredrogs ånyo Siats-Utskottets, sedan den 14 dennes på bordet hvilande, Utlåtanden: N:o 345, i anledning af dels afslag, dels återremiss å åtskilliga uti memorialet N:o 301 framställda voterings-propositioner. Härvid förekommo till åtgärd. /f:cle punkten, angående tillstyrkan, att samtlige slotten matte ställas under inseende af en enda, redan befintlig Embetsmyndighet. Ståndet vidhöll sitt förra beslut, och afslog inbjudningen. i/j.:de punktenj, angående det vid anslaget lill Carolinska Medico-Chi rurgiska Institutet fästade vilkor. ... Ståndet vidblef dess förra beslut, med dea förklaring af syftemålet med ifrågavarande Institutets utvidgande, hvilken Utskottets Utlåtande N.o 193, 716 Fröt. Utdr. d. 17 Oct. 1840. i l:te punkten Litt, a, den Ståndtt bifallit, innebåller och vidare uti Utlåtandet N:o 345 åberopas. iS.de för Generaler. Ståndet godkände voterings-propositionerna. 2i:sta punktens l.-sta proposition, angående underdånig framställning till Kong!. Maj:t om åtskilliga förändringar vid Kongl. Svea och Andra Lif-Gardes Regementena samt Kongl. Lif-Gardet till häst. 23:dje punkten, angående minskning al numerhästarnes antal vid Kronprinsens Hussar-Regemenle. 24:de punkten, angående indragning af Wermlands Fältjägare-Regemente. 2Ö:te punkten, angående indragning af Lif-Beväi ings-Regementet. 28.de Beväiing; och 2g:de punkten, angående indragning af Hallands Infanteri-Bataljons Befäl. Ståndet vidblef dess angående dessa 6 punkter förut falLade beslut och afslog inbjudningen. 25:te punkten, angående anslaget till Cavallenoch Artilleri-hästars remontering, m. m.
Skall en skälig lön förhöj ning beviljas, så bör dervid den redan länge följda grundsatsen iakttagas, att alla innehafvare af lika tjenstegrad blifva lika behandlade. Skall slutligen den förböjda tjenstårsberäkningens upphörande på en gång för det tjenstgörande presterskapet medföra åsyftad rättvisa och fördel, samt för skollärare minsta möjliga förlust, så bör detta upphörande någorlunda liktidigt ega rum öfver hela riket. Enligt det Statsråds-protokoll öfver ecklesiastik-ärenden, sorn finnes den nådiga propositionen bilagdt, skulle till de uppgjorda och af E. K. M. till hufvudgrunderna godkända nya staternes bringande till verkställighet, utom redan befintliga tillgångar, erfordras en summa af 124,736 r:dr 43 sk., till hvars fyllande i första rummet blifvit afsedd en tillgång, som skulle uppkomma derigenom, att hvarje lärjunge vid elementar-läroverken ålades för hvarje läsetermin en afgift af 10 r:dr banko, hvilken likväl för veterligen medellöse skulle kunna af lokalstyrelsen belt och hullet eftergifvas eller till hälften nedsättas, dock så, att en sådan nedsättning eller eftergift vid hvarje, läroverk icke skulle kunna beviljas flere, än att åtminstone hälften blefve erlagd af den summa, som skulle utgå, om alla lärjungarne vid detsamma betalade full afgift, och har, under denna förutsättning, berörde skolafgift blifvit beräknad till 60,0(X) r:dr.
RegeringsFormen, samt 7 Puncten i 29 §. Riksdagsordningen, men som Friherrarne Wrangel, Henning, och Boye, Ludvig, jemte åtskilliga andra Ridderskapets och Adelns Herrar Ledamöter anhöllo, att berörde Memorial måtte ytterligare hvila på bordet till nästa Plenum; fann Ridderskapet och Adeln för godt att dertill lemna bifall. Föredrogs å nyo ConstitutionsUtskoltets den 5 dennes aflåtne samt den 9 derpå följde på bordet lagde Memorial, i anledning af yttrad önskan om Handlingarnes tryckning i Anmärkningsmålet, rörande de genom Föredraganden af CommandoÄrenden för Armeen utfärdade GeneralOrdres, om vilkoren för approberandet af Recruter vid sådane Regementen, där Rotehållare ej samfält ingått beting om Soldat-beklädnaden. Hans Excellence, Herr Grefven och LandtMarskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg nödigt, att hos Kongl. Maj:t borde i underdånighet hemställas, huruvida Kgl. Maj:t täcktes i Nåder tillåta tryckning af de öfver CommandoÄrenden, den 24 Maji, den 26 Augusti och den 3o September 1817 i berörde fråga hällne StatsRåds Protocoll. Ropades Ja. 332 Den 16 Maji. Hvarefter Hans Excellence föreslog, att ExpeditionsUtskottet måtte anmodas, underdånig skrifvelse härom till Kongl. Maj:t uppsätta, samt de öfrige RiksStånden om detta Ridderskapets och Adelns beslut underrättas; hvilket bifölls. Företogs till pröfning BancoUtskottets den 6 dennes afgifne, samt den g derpå följde på bordet lagde Utlåtande i anledning af de hos Ridderskapet och Adeln, samt PresteStåndet gjorde anmärkningar vid Utskottets den 26 sistledne Mars meddelte Betänkande, angående specificerade Förteckningars insändande öfver Assignationer som på Banquen utfärdas. Friherre Cederströrnj Jacob:
I Nya Dagl. Allehanda-artikeln har jag uppvisat den tendensen i Giftas N:o 1. Fadern och modern äro ju ingenting annat än »hane och hona» och äktenskapet en »inrättning för att de skola para sig». I de senare skrifterna och fullt tydligt i Giftas N:o 2 förklaras denna inrättning, praktisk och fördelaktig för qvinnan men opraktisk och tryckande för mannen, vara uteslutande den listiga qvinnans uppfinning för att kunna förena agremangerna af att tillfredsställa könsdriften, kujonera mannen samt lefva ett beqvämt lif på hans bekostnad utan att arbeta. Det är qvinnan som uppfunnit både äktenskapet, d. v. s. den lagliga prostitutionen, i hvilken hon tar »betaldt per ackord», och den egentliga s. k. prostitutionen, i hvilken hon tar »betaldt per gång». »Det är samma sak» tiliägger Strindberg. All sedlighetsrörelse utgår från qvinnan, ty prostitutionen, som har varit en stor mängd mäns räddning från äktenskapets slafveri, hindrar äktenskaps ingående». Detta är nämligen icke i den lata, men kloka qvinnans smak, ty hon vill hafva mannen till slaf och sjelf njuta äktenskapets beqväma lättja. Om särskildt sonens vördnad för modern yttras följande. »Hur har då qvinnodyrkan uppkommit och hvad är den? Jag trodde en gång det var sonens vördnad för modern, men jag fruktar jag misstagit mig. Jag tror icke längre, att det är någon vidare vördnadsvärd akt att föda lefvande ungar. Men qvinnan har slagit mynt af allt: moderskapet har hon fått förklaradt heligt.» Efter åtskilliga hånfulla smädelser mot qvinnan, då hon väntar att blifva mor, fortsätter författaren: »Moderskärleken yttrar sig på följande sätt. En amma efterskickas som uppfyller moderns »ljufvaste» pligt. Hon är för svag att ge di sjelf och hon »har ingenting att ge». Derpå lemnas modersomsorgen åt barnpigan, derpå åt skollärarinnan och sist åt en man. Moderskärleken är starkare än döden, har en herre skrifvit! – Gud hvilka herrar!» Förakt för föräldrar och olydnad mot dem hör alltså till Strindbergs frihetssystem.
– Måtte Carls Föräldrar kunna uttänka ett sätt att kalla honom härifrån. – Den oförgätliga Grefvinnan Emilie talade med mig om en utrikes resa – jag ser ingen annan utväg m. m., m. m.“ När brefvet var läst herskade en stund, djup tystnad i rummet. „Hvad kan jag göra“ sade slutligen Grefven nästan bittert, „som ligger här fastsmidd? Hvad kan jag göra“ upprepade han, under det tårar runno nedåt hans vördnadsbjudande ansigte. „Ja den som visste hvad som vore bäst att göra“ suckade Carls Mor. „Nog kunde jag resa upp till Sjöborg, men också att lemna dig nu.“ Augusta hade, såväl under brefvets uppläsande, som under Föräldrarnes samtal, blifvit ömsom röd och blek. Hon flög nu bort till Fadrens säng och sade: „Pappa lilla låt mig fara till Carl med Bonne Amie, så får Mamma blifva hemma hos Pappa, och vi släppa ej Carl, förrän han far utomlands och barnen taga vi hem med oss hit. Gör det Pappa lilla; Gör det Mamma lilla!“ Mot detta oväntade förslag gjorde Föräldrarne många invändningar – Augusta häfde dem alla. Grefvinnan yttrade, det hon i denna sorgliga tiden icke kunde undvara henne – „Mamma får så mycket att göra medan jag är borta“ svarade Augusta, „att Mamma ej får tid att sakna mig; Först skall Mamma ju sköta Pappa och hålla honom sällskap och så inreda åt barnen de der båda rummen bredvid Bonne Amies och mina. – Jag skall komma så snart hem – jag skall alltid vara så beskedlig.“ Augusta bad, hon smekade Föräldrarne ömt. De gåfvo slutligen efter – redan följande dagen skulle afresan ske. – Margareta gick att bereda allt erforderligt dertill, och Augusta ville äfven gå, när Fadren ropade henne till sig och sade: „Om jag nu också låter dig fara så här åstad, så får du lofva mig att under resan i allt rätta dig efter din Bonne Amie.“ „Har jag nånsin ämnat annat, min sötaste, snällaste, lillaste Pappa“ genmälte Augusta, kysste Fadren väl tjugu gånger och sprang ut. Dagen efter, togo Föräldrarne med djup rörelse afsked af henne.