Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Angående ÖfverStyrelsen af Riksgälds-Verket. §• ?20, ÖfverStyrelsen af RiksgäldsVerket föres af Rikets Ständer, enligt 67 §. R. O., valde Fullmäktige. §- 121, Sedan Fullmäktig ordentligen vald är, skall lian, innan han tillträder Fullmäktigskapet, mundtligen aflägga och serskildt med sitt namn underteckna följande Ed, hvilken kommer att bland Idandlingarne förvaras: ”Jag N. N. lofvar och svär vid Gud och Hans Heliga Evangelium, att som jag blifvit vald och utsedd till Fullmäktig uti Rikets Ständers RiksgäldsContoir; så skall jag, vid samma mig anförtrodda befattning, på det sorgfälligaste ställa mig det för RiksgäldsContoiret utfärdade Reglemente och hvad framdeles kan blifva af Rikets Ständer och deras Statsutskott eller Revisorer förordnadt, till behörig efterlefnad, samt doldt och förtegadt hålla hvad vid förvaltningen förefaller, som tyst vara bör; och skall jag ( 72 ) mig i allt så förhålla, sorn en redlig man väl egnar och anstår samt jag det inför Gud och Rikets Ständer tryggeligen vill och kan till svars stånda. Så sannt mig Gud hjelpe till Lif och Själ.” 5- 122. Fullmäktige njuta, i och för deras befattning med RiksgäldsVerket, enahanda skydd och säkerhet, sorn uti Rikets Grundlagar är Riksdagsmän tillerkänd; och äro Fullmäktige för denna deras befattning Rikets Ständer och deras emellan Riksdagarne tillförordnade Revisorer allena redo skyldige. s. i?.3. Rikets Ständer och deras Revisorer skall det ock. allena tillkomma att låta i laglig ordning ställa Fullmäktige till ansvar, i händelse af oriktigt förhållande i deras förvaltning af RiksgäldsVerket; men skulle, emot hvad förmodas bör, Fullmäktig beträdas med annan förbrytelse, eller hvad i allmänhet med lagbrott förstås, vare han, i sådant fall, underkastad tilltal och ansvar enligt Lag och Författningar. §. 124.
259 med det tillägg, att, efter de under Litt. a, b oell c föreslagne vilkor, skulle införas ett nytt moment af följande lydelse: ”Ofvanstående vilkor för åtnjutande af beviljade löneförhöjningar skola upphöra att vara gällande, i fall löneförhöjningen upphör; äfvenså konnner, der undantag från dessa vilkor synes böra ega rum, sådant, att vid hvarje fall särskildt utsättas.” Frän Välloft. Borgarc-Sldndet. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Utskottets Utlåtande N:o 42, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens andra hufvud-titel. Härvid förekommo: l:o Fråga om anslags-tillökning för Justitie-Stats-Ministern. Denna tillökning bestämdes endast till 5,000 R:dr Riksmynt. 2:o Förslag till lönereglering inom Justilie-stats-expeditionen. Mom. a, beträffande Bureau-chefs-befattningarne samt anslag för dem. Utskottets yttrande bifölls. Mom. b, angående lönen till en Registrator inom Justitie-stats-expeditionen. Utskottets yttrande afslogs och nämnde lön bestämdes till 2,500 R;dr R:mt. Mom. c, angående en summa af 1,374 R:dr 50£ öre Riksmynt, isom må anvisas till Kongl. Maj:ts Nådiga disposition, lör belrämjande af göromålens gång inom Kanslistoch Kopist-graderna, med hvad mera uti detta moment framställes. Utskottets yttrande godkändes. Den under 2:dra punkten, med Litt. A. betecknade, tabell. I öfriga delar, som ej voro i det föregående pröfvade, gillades berörde tabell. 3:o Förslag till lönereglering för Högsta Domstolens ledamöter och vaktbetjening. Bifölls. 4:o Förslag till lönereglering för Justitie-kanslers-expeditionen. Bestämdes, såsom löner, för Sekreteraren 3,500 R:dr, och för Registratorn 2,500 R:dr, allt Riksmynt.
Den uppoffring det allmänna gör för ifrågavar. läroverk, är i alla fall betydlig; men icke lära Rikets nu församlade Ständer vilja i sin und. framställning till K. M. yttra ett, om än indirect, klander öfver sina föregångares åtgärd, att dels till följd af K. proposir, dels af egen drift, efter noggrann pröfning hafva bevil - Den 27 Maj. 149 jat institutet nya anslag till samlingars bildande och förökande, till lärarnes atlönande pä ett mot lefnadskostnaden i hufvudsladen någorlunda svarande sätt, eller till inrättande af nya lärarebefattningar, liebst någon öfverdrift i de förutnämnde anslagssummorna, icke torde finnas vara förbanden, och hvad de sednare angår desse tillkommit i rent praktisk syftning, och för ändamål, som ingenstädes utom i hufvudstaden kunnat ernås. Då fråga är om den medicinska undervisningens ordnande i allmänhet, vill det synas, som Utsk., så vidt framställningen derom skall grundas på de utgifter denna undervisning i dess nuvar. skick medför, icke saknat anledn. att upptaga äfven hvad fakulteterna kosta, ty äfven de medföra utgifter och hafva under sednare tider hugnats med välbehöfliga understöd. Hvad angår de för Carolinska institutet vid denna riksdag begärda anslag, får jag äran upplysa, att då chirurgie professorn är den ende, hvilken saknar biträde afen adjunct, det icke torde anses obilligt hegardt, att för denna professor ett sådant måtte beredas, för alt dels gå tillhanda vid undervisningen under vanliga förhållanden, dels vara att påräkna dä laga förfall för professorn inträffar; och vidkommande den föreslagna nya lärostolen i pathologisk anatomi, så tillåter jag mig för bedömmandet af dess nödvändighet, och således äfven till stöd för den derom till R.
Genom sammanbindningen med den stora statsbanan och dess utgrening öfver riket, skulle för dessa orter beredas väg till den största export-orten på vestra kusten och till det öfriga landet; genom förening med Elfsborgs läns vidsträckta och folkrika fabriksdistrikter skulle nya och vigtiga afsättningsorter uppstå; och genom beröring af tvänne af Wenerns hamnar skulle en lätt förbindelse vinnas med Norrige genom Seffle kanal och jernvägen öfver Arvika samt med Wermland och andra kring Wenern belägna orter, hvilka hittills varit i behof af Westergötlands produkter på samma gång de" derstädes till en del sökt afsättning för sina egna; och slutligen skulle genom en sådan sammanbindningsbana mellan Lidköping och Håkantorp länet blifva i betydligt omfång befordradt, enär det sålunda kompletterade jernvägsnätet skulle komma att direkt utsträcka sin verkan inom Kållands, Åse, Wiste, Barne, Laske, Skånings, Kinnefjerdings och Kinne härader, på hvilkas redan gynnsamma jordbruksoch dermed förenade näringars förhållanden en högst fördelaktig inverkan skulle visa sig. Skaraborgs län har omkring 231,000 innevånare, och 4,863 mantal; deraf: Innevånare. Mantal. inom Kållands härad 14,448. 337. „ Åse „ 6,854. 170. „ Kinne „ > • 10,638. 216. „ Kinnefjerdings „ 7,489. 172. „ Skånings „ : 16,150. 375. „ Laske „ 6,109. 137. Städerna Skara och Lidköping 5,800. Enligt en af Landtmäteri-direktören Friberger upprättad statistik öfver länet innefattar detsamma 1,677,972 tunnland. Enligt de af Hushållningssällskapet samlade uppgifterna från länet till den s. k. Finans-komitéen utgöra häraf: Åker 426,244 tunnland. Äng 183,153 Häraf ligger inom: Åker. Äng. Motioner i Borgare-Ståndet 1865. Skånings ' • 38,146. 5,875.
Thorsells underdåniga ansökning om utbekommande af Expectance-arfvode, Febi’. 481, 601. Mars I. iöy, 141, 151. — om ersättning till Öfversten C. Silfverskjöld för förloradt accord,Febr. 481, 601. April II. 35o. — rörande Städernes Tjenstemäns, som verkställa KronoUppbörden, rättighet att erhålla aflöning af allmänna medel, Febr. 482, 604. — om ett ökadt Statsanslag för KronoTJppbördsBetjeningens i Stockholm aflöning, Febr. 483, 6ö4- Mars 1. 148. — om befrielse för Nora, Lindes och Ramsbergs Bergslager, att erlägga Tackjern i årlig Vacanceafgifl, Febr. 484, 600. Mars 1. 137, 141, i4g* — angående granskning af räkenskaperne emellan Allmänna MagazinsDirectionen och CommerceRådet N. Björnberg, i afseende på denne sednares Bränneri-arrende, Febi’. 485, 600. Mars I. i38, t4,1, i5a. rörande föreslagen ändring i lefvereringsstället af Kronans Räntehö och halm, som från Westmanland är anslagit Hofstallet, Febr. 486, 600. April I. 443. April II. 200, 336,344; 267. 307 StatsUtskottels Betänkanden, Memorial och ProtocollsUtdrag, om lindring i den Strömsholms Fögderies Hemmansägare åliggande holefverering, Febr. 4^0, 600.
Af dessa gingo år 1847 7 fartyg om 510 läster på utrikes 'orter. Då således minskning uti länets sjöfart årligen ägt rum, torde denna få lillskrifvas min - 14 skad tillgång på frakter, enär dels tillgång på skogseffekter till afsalu från länet blifvit mindre, dels oek andra kustorters invånare börjat mera förse sig med egna fartyg. Handel. Hufvudstaden är en beqväm och begagnad afsättningsort för länets produkter. I länets öfriga städer är tillförseln af landtmannavaror ringa. På åtskilliga andra ställen plägar skärgårds-allmogen äfven infinna sig å vissa tider för att af landtall mogen tillbyta sig spannmål emot strömming. I alla länets städer, utom Waxholm, äfvensom vid Skärsta i Edebo socken hållas marknader 2:ne gånger om året. Jagten lemnar någon behållning endast i skärgården, der sträckoch sjöfågel äro föremål derför. På annat villebråd är tillgången inom länet ringa. Saltpetertillverkning drifves obetydligt, men har dock något tilltagit i norra delen af länet, sedan priset derå blifvit förhöjd t. Kolning idkas hufvudsakligast i länets norra del för dervarande jernbruks och masugnars behof samt uti skärgården till afsalu i Stockholm. Tjärubränning äger rum likaledes i norra delen af länet, men icke till stöire betydenhet, än att den tillverkade tjäran afsättes i orten. Forsling lemnar inkomst för allmogen i de trakter, der jernverk finnas. De goda sjökommunikationerna emellan de flesta delar af länet och hufvudstaden samt andra orter inskränka behofvet af någon annan varuforsling inom länet. Bränvinsbränningen har bland allmogen varit i betydligt aftagande, folket till stor fromma, och närmar sig mera till fabriksnäring. Hela pannerymden, som år 1843 uppgick till 51,360 kannor, har år 1847 nedgått till 19,701 kannor. Antalet af behörigen anmälde pannor af särskilda slag har utgjort: 1843. 1844. 1845. 1846. 1847.
Som jag hoppas, har jag skäligen tydligt uttryckt min mening, och för att bestämdt upplysa, hvarföre jag gjorde den lilla antnärkn;n, så var orsaken den, att jag ville, det någon enskild ledamot skulle under discussionen hafva yr - Dea 20 Maj e. m. 135 kat den sats, sorn föranledde Hr Frih. o. Landtm, att rättvisligen vägra propos. på bifall. Hr von Hartmansdorff: Jag vill blott vördsamt erinra, att jag gjorde samma anmärkn. i mitt anförande, som den Hr Lefren sednast framställt. Väl har jag ej yrkat några bestämda ordalag — de kunna vara olika; men jag har yrkat saken, och dervid förblifver jag. Gr. Horn: Min förutsättning var ganska naturlig, då Hr Lefreåi godkände Hr Frih. o. Landtnäs propos., på grund deraf alt de nämnda orden voro uteslutna eller åsidosatta i betänkandet. Det är naturligt, att under en sådan discussion, som nu uppstått ulan all form, då man ifrågasätter orsaken hvarföre Hr Frih. o. Landtm, vägrar propos. och önskar att det skälet måtte gälla, — det är förlåtligt, säger jag, om jag misstog mig om Hr Lefréhs mening. Jag kan emedlertid icke finna, det grundlagen medgifver i detta fall att förneka dess bestämmelser, nemi. att ett betänk., då det första gången föredrages, skall framställas till bifall eller afslag, och om anmärkn:r göras deremot, som hindra antagandet, återremiss skall äga rum. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att sedan han anfört sina skäl, hvarföre han ej kunde till R. o. Ad. framställa någon propos. till bifall å nu föredragna utlåt, af StatsUlsk. , hade Hr Tersmeden likväl yrkat en sådan propos.; i anledn. häraf hemställde Hr Landtm., om R. o. Ad. yrkade, att propos. till bifall å StatsUtsk:s nu föredragna utlåt, af Hr Landtm, skulle framställas. Ropades starka nej, blandade med ja.
Då Stats-Utskottets vid 1853 och 1854 års riksdag under N:ris 272 och 340 afgifne utlåtanden angående den dä jemväl väckta frågan om införandet af ett ändamålsenligt och efter landets penningeförhållanden lämpadt fond-system, för att medelst den derigenom skeende upplåningen bereda nödvändiga tillgångar för bestridande af förestående utomordentliga stats-utgifter, innefatta en omständlig och tillfyllestgörande utredning af fördeiaktigheten och ändamålsenligheten af en sådan upplåning, så anser sig Utskottet böra hänvisa till hvad åberopade utlåtanden beträffande nu antydda omständigheter innehålla; och torde, då samma utlåtanden bland de tryckta riksdagshandlingarne äro alltmänt tillgängliga, Utskottet icke behöfva här vidare upprepa hvad deruti blifvit anfördt och yttradt. Utskottet anser sig, med stöd af grunderna för det af dåvarande Stats-Utskott framställda förslaget rörande upplåning mot inhemska stats-obligationer, och af de i enahanda syftning i Kongl. Maj:ts nådiga Proposition äfvensom inom Riks-Stånden uttalade åsigter om gagneligheten af att på sådant sätt söka för produktiva företag, som af Staten bekostas eller understödjas, för Statens räkning använda inhemska, eljest ofruktbara och för handeln samt näringarne umbärliga kapitaler, endast behöfva förklara, att, under förutsättning, att Statens åtgärder för att tillegna sig sålunda disponibla kapitaler vidtagas med all den försigtighet, Stats-Ulskotlets Utlåtande N:o 165. 13 som päkalias för att icke åstadkomma rubbning i enskilda kreditförhållanden och skadlig inverkan på industrien och näringarne, Utskottet jemväl för sin del ansett införandet af ett med hänsigt dertill ordnadt inrikes statslånesystem komma att medföra ett så fördelaktigt inflytande i mänga hänseenden på landets ekonomiska och financiela ställning, att fullgiltiga skäl icke synas saknas för förnyande af de försök, som redan förut, ehuru af särskilda anledningar med mindre framgång, varit i detta afseende anställde.
Gränsen för denna underdåniga Berättelse tillåter mig ieke alt närmare utveckla dylika aftals skadliga inflytande på samdräglen oell trefnaden inom lamiljerne, hvarom våra Brottmäls-Ainialer kunna lemna vittnesbörd till ölverllöd; Oell då de i allt fall lika litet sorn andra afhaudJingar om ärligt förvärlvad egendom kunna af Lag förbjudas, blifver oek allt ordande derom öfverflödigt, som ieke är ämnadt att inverka på öfvert vgclscu hos den samhällsklass, inom hvilken den förderfliga piägseden inrotat sig. Del säger sig sjelf, alt bredvid det i folklynnet fördelaktigt framstående, sorn, på sätt jag ofvan halt Nåden anföra, i så hög grad kommer denna allmoge till godo, skuggsidor icke helt och hållet kunna saknas. Dertill räknar jag ett ej sällan märkbart sträfvande att förvärfva fördelar, genom användande af fintlighet och slughet vid förhandlingar man och man emellan, och i sammanhang dermed misstroende, såsom försvarsmedel. Pålitlighet i mundteliga aftal kunna derför ej alltid påräknas, särdeles i dem, som göras husbönder oell tjenare emellan, hvilka sednare, 0111 icke stadslandet skett med tillgång på laglig bevisning, ofta nog återbära en emollagcn städjepenning, i händelse tillfälle yppas att på annat båll betinga fördelaktigare vilkor. Ett utmärkande drag hos della Läns allmoge är dess böjelse för snvgghet och i sammanhang dermed att ho väl oell vara väl klädd. Likasom man 1 torparestugan linner husgeradet, 0111 äfven inskränkt, pulsadt och ordnadt och lönsterne nästan utan undanlag prydda af gardiner och ofta försedda med rullgardiner, ser man någongång den förmögnare bondens gästrum beklädda med Fransyska tapeter. Å bondgården finnes vanligen antingen en tvåvåitingsbyggnad eller oek 2:ne mangårdsbyggningar, för hvilka plats alltid väljes så, alt utsigten må blifva så fri och vidsträckt, sorn möjligt.
Utskottet anser sig icke höra ingå i besvarande af hvad dessa framställningar innehålla rörande Möles-passevolance-frågans behandling vid sista Riksdagen, utan endast fästa uppmärksamhet dervid, huruvida någon lindring skulle kunna beredas Rustoch Rotehållare i skyldigheten alt bestrida kostnaden för Indelta Armeens vapenöfningar. Men då, i händelse af Mötes-passevolance-afgiftens borttagande, annan tillgång för bestridande af kostnaderne vid Indelta Armeens vapenöfningar, Stats-Utskottet veterligen, icke finnes, än att i motsvarande grad öka Allmänna Bevillningen, hvilken utväg åter Utskotcet anser i närvarande tidpunkt vara mindre lämplig, kan Utskottet, sorti, i strid med den af Riksdags-Fullmägtigen Anders Andersson yttrade förmodan, funnit anslagen'under tredje Hufvud-Titeln i allmänhet snarare mindre tillräckliga för de uppgifna behofyen, till ofvanberörde motioner icke tillstyrka hlfaij. Ank. till Exp. Utsk. den 2 Åug. Utlåtande, i anleda ng af Grefve II. v. Ferscns motion, rörande de förändringar, som insmygt sig uti de af Konung Carl XI confirmerade och med allmogen upprättade sd kallade knekte-contracten.
Riksdags-ordningen, angående propositionen om stats-verkets tillstånd och behof; och Prot.-Utdrag den 30 September 1857. 559 N:o 45, nied voterings-propositioner, rörande det af Konstitutions-Utskottet, i Memorialet N:o 20 framställda grundlagsändrings-förslag, angående utländsk under såtes rätt att i. Riket förvärfva oell besitta fastighet. De uti dessa åtta memorialer intagna voterings-propositioner godkändes. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial N:o 8, i anledning af Riks-ståndens skiljaktiga beslut rörande § 26 i Utskottets lörslag till Förordning, angående vilkoreu för försäljning af bränvin och andra brända eller distillerade spirituösa drycker. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Lag-Utskottets Betänkanden: N:o 42, i anledning af Kongl. Majlis Nådiga Proposition, angående ogift qvinnas rätt att vid viss ålder vara myndig; N:o 43, i anledning af väckt motion om förändring af 2 § i 12 Kap. Räite gångs-balken; och N:o 44, i anledning af väckt motion, angående kärande-parts skyldighet alt kungöra svaranden Under-rätts uppskofs-beslut. S. D. Föredrogos ånyo Sammansatta Bankoock Lag-Utskottets Memorial N:o 2, i anledning af återremiss å ett föregående Betänkande, i fråga om penningeräntans frigifvande. Lades till handlingarne; och Betänkande N:o 5, i anledning af väckt motion derom, att anställande af tulltjensteman vid jernvågarne i Rikets stapelstäder, för utöfvande af särskilda kontroller, måtte upphöra, samt att af derigenom uppkommande besparing skäligt arfvode måtte lemnäs åt vågbetjening för ökade göromål, m. m.
Detta säger Herren Herren: Jag skall förgöra de beläte i Noph, och göra en ända uppå afgudarna, och Egypten skall ingen Första mer hafva, och skall sända en förskräckelse uti Egypti land. Jag skall göra Patros öde, och upptända en eld i Zoan, och låta rätten gå öfver No; Och skall utgjuta min grymhet öfver Sin, det Egypti fasthet är, och skall utrota den myckenhet i No. Jag skall upptända en eld uti Egypten, och Sin skall ske ångest och nöd, och No skall nederrifvet varda, och Noph dagliga bedröfvas. De unge män i Aven och PhiBeseth skola falla genom svärd, och qvinnorna fångna bortförda varda. Thahpanhes skall hafva en mörkan dag, då jag Egypti ok slåendes varder, så att hans magts högfärd skall derinne en ända hafva; han skall med en sky öfvertäckt varda, och hans döttrar skola fångna bortförda varda. Och jag skall låta rätten gå öfver Egypten, att de skola förnimma att jag är Herren. Och det begaf sig i ellofte årena, på sjunde dagen i första månadenom, skedde Herrans ord till mig, och sade: Du menniskobarn, jag skall sönderbryta Pharaos arm, Konungens i Egypten; och si, han skall intet förbunden varda, att han helas må; eller med bandom tillbunden varda, att han må stark blifva, och ett svärd fatta kunna. Derföre säger Herren Herren alltså: Si, jag vill till Pharao, Konungen i Egypten, och skall bryta hans armar sönder, både den starka och den svaga, att svärdet skall falla honom utu hans hand; Och skall förströ de Egyptier ibland Hedningarna, och förjaga dem i landen. Men Konungens armar af Babel vill jag stärka, och gifva honom mitt svärd i hans hand; och skall bryta Pharaos armar sönder, så att han för honom stånka skall, lika som en den till döds sår är. Ja, jag vill stärka Konungens armar af Babel, på det Pharaos armar skola sönderbråkade varda; att de skola veta att jag är Herren, när jag gifver Konungenom af Babel svärdet i handena, att han det öfver Egypti land utdraga skall;
En icke förkastlig mätare å den ekonomiska ställningen, synnerligast hos arbetsklasserna, finnes i förhållandet med sparbankerne: sådane äro inrättade i städerna Jönköping och Eksjö samt i Wernamo. Vid 1850 års slut var vid sparbanken i Jönköping, insätlarnes behållning 221,262, sparbankens egen fond 14,318. Vid 9 Vid 4855 års slut i Jönköping 346,085, sparbankens egen fond 20,566. S:a 366,651. i Ekesjö » 49,500. i Wernamo . 46,314 » » » 3,780. Summa 466,245. iliiringar. Jordbruket, jemte boskapsskötseln, hufvudnäring inom länet, har under de sistförflutne åren gjort förvånande framsteg: de vidsträckta odlingsföretagen äro förut omnämnde, och jemväl på jordens bruk och skötsel användes vida mera omsorg än tillförene. Väl är i vissa trakter det gamla brukningssättet med ensäde ännu mycket vanligt bos allmogen, dock nyttjas inom andra nästan lika allmänt träde, då en fjerdedel af åkerjorden trädas och besås med råg, likasom vexelbruket alltmer och mer vinner insteg. Förbättrade åkerbruksredskaper införas och plogen begagnas vida mera allmänt än förr, hos de liesta possessionater och äfven hos mänga andra hemmansägare linnes tröskverk. Nästan vid hvarje, om än aldrig sä ringa hemmansdel, äfvensom vid jordtorp, söker man att genom komposter öka gödseltillgången, och jemväl guano samt andra artificiella gödningsämnen användas flerestädes. Rön och försök, som göras och lyckas vid de större egendomarne, vinna snart efterföljd hos brukarne af mindre hemman och lägenheter. De mest vanliga sädesslagen äro råg, hafre och blandsäd. Hvete och korn odlas mindre, likaså ärter och vicker; odlingen af potates anses hafva minskats, hvaremot den af foderväxter, synnerligast klöfver och thimothej, är i jemnt tilltagande.
Uti infordradt utlåtande öfver desse ansökningar har Provinsialläkaren i Uddevalla distrikt, Doktor Åhlström, vitsordat behofvet af en läkares stationerande å lämpligt ställe för den tätt befolkade trakten af Stångenäs, Sotenäs, Sörbygdens, Qville och Bullarens härader, som ligger emellan städerna Uddevalla och Strömstad, der på en väglängd af 9l/2 mil icke någon läkare eller barnmorska finnes att tillgå, hvaraf blifvit en följd, att då desse härader hafva från 3 till 8 mil lill närmaste Provinsialläkare, månget lif blifvit spildt af brist på läkarevård; varande af bemälde Provinsial-läkare vidare anfördt, att Lysekihl, belägen på en i hafvet långt utskjutande udde, blefve olämplig till station för läkaren; att det icke vore skäl att anställa denne ensamt för Stångenäs och Sotenäs härader, då Qville, Bullarens, Sörbygdens och norra delen af Tunge härader med en befolkning af mer än 22,000 menniskor vore i lika stort behof af läkare; att station för en sådan borde förläggas i granskapet af Håby eller Svarteborgs kyrkor, eller ock emellan dem; samt att, om detta förslag vunne bifall, de i Strömstad och Uddevalla stationerade Provinsial-läkare, som härigenom finge mindre distrikler, kunde mera gagnande handhafva sin sjukvård, än nu mäste vara fallet, synnerligen inom Uddevalla distrikt, hvarest folkmängden uppginge till öfver 60,000 menniskor. Med åberopande af det utaf Doktor Åhlström sålunda afgifne yttrande, deri Eders Kongl.