Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Stockholm den 4 April 1810. Pä Constitutions-Utskottets »vägnar: Linos blloininA. 6arl von Uosonstoin. Daniel blborstoin. Dson D^olrort. tiar'/ Döo^ii. -» 655 N:o 40. Med hemställan om ändringar och tillägg i 34, 36 och 75 ZZ Niksdagö-Ordningen. Wördsamt Memorial. Mi ingifwet Memorial till Constitutions-Utstottet har Herr Lagmannen Grefwe Iohan Henning Gyllenborg anfört att, dä Oeconomieoch Beswärs-Utskottets arbetskrets nu mera finnes sträckt utöfwer de gränsor, Niksdags-Ordningen i 34 Z för samma Utstött förestristver, och till ämnen som icke kunde hänföras till slutmeningen af samma Z, att blott önskningar till Konungen derwid ägde rum, förmodade Herr Grefwen wara lämpligt göra en sädan förändring i nyssnämnde F, hwilken sträckte Oeconomieoch Beswärs-Utskottets Åtgärder äfwen till mäl, deri Ständer äga rätt att besluta, hwarigcnom twekan om Ärendernes behandlingssätt och ett om deras förhållande till Ständernes beslutande rättighet ofta origtigt bedömande undanrödfes. Constitutions-Utfkottet har under öfwerläggningen härom wäl ä ena sidan funnit det, utan en uppenbar förtydning af Grundlagens ordalydelse och bestämdt uttryckta mening, den slutsats aldrig bör kunna dragas, att ett mäl, deruti beslutande rätt Riksens Högloft. Ständer tillkommer, kunde förlora en sädan detsamma tillhörande egenskap, blott derigenom att malet blefwe till Beswärsoch Oeconomie-Utflottets utarbetande remitteradt, men deremot ä andra sidan icke trott sig böra lemna utan afseende den werkliga farhäga och det misstroende, som, ehuru 656 Expeditioner till Riks-StLnden. orätt, ett uppfattadt begrepp om ett motsatt förhällande nog allmänt utbredt.
Beredningens tid, ej heller att söka rubba de redan faststalta prelirninaira grunder för behandlingen af frågan om Disconternes reglering, anser jag inig likväl förbunden, inför Beredningen söka ådagalägga, att jag ietce saknar all grund för någon skiljaktighet mot de senast fattade besluten. Jag hyser aktning för andras mening; jag har hvarken önskan eller interesse, att verka med min; men jag har; till pligt, att den inför Höglofl. Beredningen frambära. Tvänne beslut äro inom Höglofl. Beredningen fattade. Det ena, som redan är juste•radt, innehåller en generel framställning till Pikets Ständer om suspension i Discont-liqviderne, intill dess Utskotten hinna utarbeta frågan om Disconternes reglering: det andra är den af Beredningen med Ja besvarade Propositionen: att Banken, i likhet med de öfrige Fordrings-ägarne i Disconterne, äger att utbekomma sine gjorde försträckningar efter de tillgångar, som i hvarje Verk finnas, och att således, på sådan grund, Disconternes utredande kommer att af Beredningen företagas och uppgöras. Som Ledamot af Banco-Utskottet har jag till pligt oell skyldighet, efter Ed och Samvete, Sihlsoch Banko-Utskottens Betäniandcn. 1195 att iakttaga Bankens rätt och bästa. Detta skall j g ock noga fullgöra; men ingalunda sätta desse serskilte förbindelser mig i något sådant förhållande, att j^ig, för Bankens skull, borde uppoffra min öfvertygelse om hvad jag anser Samhällets väl påfordra. Det är blott, så vidt mine tillstyrkanden om åtgärder från Bankens sida, skulle stå i motsägelse till mitt begrepp om det helas bästa, som jag handlade mot Ed och samvete: ty jag handlade flå antingen af interesse el'er af lättsinnighet.
A*:o i"7' sådana åsigter är det, sora jag vågar till Oeconomie-Utskottets fÖt beredande handläggning framställa några betraktelser och frågor : att enskild förmögenhet och den deraf beroende allmänna välmågan är i aftagande , bevisas af den tilltagande allmännare skuldsättningen och oförmågan att fullgöra åliggande inbetalningar. Factiska bevis härpå äro under denna Riksdag nog ofta anförda. Att detta synnerligen är förhållandet på landsbygden, vitsordas af, bland annat , den allmännare klagan öfver SkiftesFörfattningarne, och att jorden icke förmår bära kostnaderne , eris för dess skiftande. Med det arf, sorn icke lönar skiftet, måtta det nu således stå slätt till, och månne någon , med hopp om säkerhet , derå skulla kunna lemna lån ? Af de få betydligare fastighets! riri eli a fvarrie i landet, äro de fleste, i anseende till ett redan öfver höfvan drifvet Lånesystem , att förlikna vid Inspectorer, hvilka skola i behörig lid indrifva landets frugt åt deras husbönder, de allmänna Cassorna och Låneanstalterna. Dessa Inspectorer stå dock under en strängare, ej sällan tillämpad Tjenstehjonsstadga, i händelse de försumma detta sitt åliggande ; jag menar Bysäiiningsoch Concurs-Lagarne. För ringare jordbrukare tyckes skuldsättning blifva ännu mera oläglig, i anseende till deras mindre vana att bedrifva upplånings» Ålim. Btsv. o. OfC. l/t ti. Månne det då är Lån. som jordbrukaren i allmänhet behöfver; hafva de icke skuld nog? Och ar det icke egentligen penningar till lånens och räntors betalande, som erfordras? Finnes det icke någon annan utväg lör jordbruket att erhålla dessa penningar, utan genom ytterligare skuldsättning’ Manne de 5 å 4 millioner, efter blotta Tullvärdet, hvilka årligen utgå för Landtmannavaror, att icke omnämna de genom Fabrikerna förädlade producter deraf, icke kunde komma landets egne jordbrukare till godo, och på livad sätt, — eller skall man antaga, att Svenska jordbruket är oförmöget att åstadkomma detta varubehof?
Jag vill derföre föreslå, att det mom. uti 81 § Reg.F., som handlar om Konungens propos:r lörlde grundlagsfrågor, måtte uttrycka den mening, att Konungens propos., ehvad den afstyrkes eller tillstyrkes, alltid kommer att blifva hvilande, men att, om Stånden blifva ense om en contraproposln, densamma kommer att alternativt hvila till afgörande vid kommande riksdagen, vid hvilken likväl Konungens propos. först skall till antagande eller förkastande framställas. Hr Hjärne: Sedan Gr. Horn återtagit sitt förslag, hal; ett annat splitternytt förslag af Hr Dalman blifvit uppläst; Om Gr. Horns förslag* såsom ordföranden uti Constit.Utsk; i sista plenum yttrade sig, innefattar en ny motiön Och derföre uti Constit.Utsk. kunde komma att undertryckas, så lärer det vara tydligt, att Hr Dalmans förslag ännu merä närmar sig till egenskap af ny motion, emedan det alster äfven förändring uti Constit.Ulsk:s organisation. Jag är likväl icke af den tankan, att del är någon ny motion; men jag fruktar, att Gonstit.Utsk., som hittills visat sig så consequent i sin oriktiga fixa ide', äfven nu vidblifver densamma. Man undviker med mycken sorgfällighet att ingå uti någon förklaring öfver, hvad man menar med anmärk n:r* Jag bukig H. 36 a8* Den 21 Februari f. ra* tar i6ke att förklara de olika åsigternas skal, hvarföre dé undvika sådant. Man skulle kunna tro, att det å ena sidan härledde sig derifrån, att man vill bibehålla samma otydlighet, som nu finnes, på det att, om majoriteterna blifva på ena eller andra sidan, de må kunna tillämpa stadgandet om anmärkntsrätten i den allravidsträcktaste bemärkelse; men som jag icke kan förutse, på hvilken sida majoriteten vid en kommande riksdag skall bilda sig, finner jag det äfven vådligt att bibehålla ett tvetydigt stadgande. Hr v.
Hvem inser icke det ensidiga , det ytterligt oantagliga af sådana beräkningar? Säkerligen äfven Herr von Törne, och således tillika lempligheten, åtminstone möjligheten deraf, att Invånarena i Jemtland framdeles, likaväl som tillförene skulle kunna äga deras Lane flyr elfe i Hernnjand, dit de öfverhufvud tagit icke äga msr Den i6 September f, m. an 13, 20 ä 28 mil. Således torde detta Herr von Tornes stea!, utan stt man äger någon specie] kännedom af en Landi höj dinges göromål också kunna anses bland de problematiska , sora tala en närmare bevisning. Likaså med Herr von Torner uppräknade skäl, hvarföre Herjeådalen bör vara förenadt med jemtland, nemligen 2 att J’ nu mera allman Landsväg emellan Jemtland och Herjeådalen, på Statens bekostnad blifvit anlagd, att deri sistnämnde Provinsens invånare hafva i allmänhet längre väg till Geflej än till Östersund och på de marknader, som hållas å sistnämnde ställe, kunna de både köpa sina behof och afyttra sina varors oell bland annat: att ajvittringsveiket derstädes lärer komma att besörjas genom Jemtlands a/vilt ringsdomare/’ Åberopande Motionairernes samt Höglofl.
I allmänhet vill det synas, som ifrågavarande rörelse de sista fem åren bedrifvits med mindre behållning än under näst föregående quinquennium, så att om bättre konjunkturer 19 för jerneffekternas afyttrande icke uppstå, näringen förmodas komma att snart drifvas utan någon egentlig behållning. Sedan alla materialier med få undantag, dagsverken och forlöner stigit emellan 30 å 100 procent i värde, men jernet deremot hålles i ringare pris, har för denna handtering den olägenheten jemväl tillkommit, att spannmålspriserna stått temiigen höga. De liesta jernverk äro försedda med egna skogar, som af Kronan blifvit derunder upplåtna. Genom dels köp, dels sökta hemmansanläggningar äfvensom genom förvärfvade skattehemman har man varit betänkt på, att tillförsäkra bergsrörelsen oberoende i detta afseende; men om utsigterna för närvarande äro betänkliga i afseende på skogstillgången, huru mycket mer skola de icke blifva det i en framtid vid det förhållande om skogarne jag nyss haft nåden omnämna. e) Fabriker, Bruk och öfrige näringar, hvilka ej tillhöra Bergsrörelsen. Sågverk. Inom länet finnas tillsammans 21 sågverk, hvaraf 11 hafva privilegier å betydliga skogstrakter emot särskild grundränta och stubböresafgift sig förunnade, men de öfriga deraf, som under ifrågavarande quinquennium tillkommit, grunda sin tillverkning på köpt timmer. l)e förra kunna väl för närvarande anses äga temlig god tillgång på timmer, men denna är dock i starkt aftagande dels genom hemmansanläggningar å de privilegierade trakterne, dels ock genom öfversågning. De sednare äga knapp och obestämd tillgång på sågtimmer. Att tillverkningen vid sågverken varit ganska betydlig inhemtas redan af det föregående, ehuruväl uti den uppgifna qvantiteten utskeppade bräder ingå sådane, som tillkommit genom handsågning; men tillverkningen blir ännu betydligare, enär man betraktar, att hvad, som under nästlidet år vid flera sågverk producerats ännu icke kunnat utskeppas, samt att en myckenhet bräder blifvit transporterade från uthamnarne till andre inrikes orter, så att beräkningen deraf icke kunnat ingå uti Tullkammarens journaler. Skeppsbyggerier.
Då jag nu tror mig hafva visat, att helt annat erfordras, än nya anslag, för att reda vårt compliquerade IndelningsVerk, och då ett fortfarande fredstilIstånd i det Öfriga Europa synes hota handel och näringar med ytterligare förfall, kan Den 5 Octo ber f. rn. jag icke tillstyrka beviljandet af ökade medel till Arméens Befäl, utan hemställer, att Ständernes åtgärd i detta afseende må stanna vid förklarande, att ytterligare anslag, än det redan till Generaliletet emot min och fleres mening beviljade, icke kan åt Armeens Befäl tilldelas, och att Ständerne förnya deras år i8a3 aflåtne underd. Skrifvelse angående organisationen af Arméens Befäl. Det af Friherre Anckarswärd uppgifne förslag torde alltså få inflyta uti Contra-Propositionen. Grefve Horn, Clas Fredrik: Den proposition, Friherre Anckarswärd begärt, och som blifvit understödd af Herr Hjerta, är den jag önskar mätte vinna, emedan det är min innerliga öfvertygelse, att Nationen icke uthärdar några ytterligare skattebördor. För den, hvilken, såsom jag, voterat emot förökade anslag till a:dra Hufvudtiteln, är det en gifven pligt, att äfven rösta emot dylikt till den 3:dje, emedan den Civila Administrationen måste vara vigtigare, än den Militaira, och denna sednare dessutom har mera än tillräckliga anslag förut, och så stora, att ingen Magt, i proportion till folkmängd, läge och tillgångar, på långt när har dem så betydliga. Deri har Herr von Hartmansdorff ovilkorligen rätt, alt Na» tionalRepresentationen äger en moralisk förbindelse, att neka de af Styrelsen begärdta ökade anslag, om det beflnnes, att de redan Den a O c t ober f. ii). beviljade icke ändamålsenligt användas; och det är just en sådan förebråelse, som jag nu tror, ott man med myckel: skäl kan'göra Styrelsen, då män aldrig bort talas om någon nedsättning i de personela anslagen, och besparing til! de materiela behofven.
Anslag knappast ulgör ytdel af deli fiån Stiftet indragne förläuingsspanmål och att, då en sådan inkomst frångår Paslorerne, billigheten syntes fordra att den i första rummet användes lill lönförbättring, för sådane på sin plats alldeles otmibärlige församlings lä ra re, hvilka, sedan Kyrkoherden afslåtl hela sin löneinkomst eller så stor del deraf, sorn någonsin med skäl kan honom al fordras, likväl, i anseende till den, under namn af Capell, frånskiljda församlingsdelens ringhet och torftighet, äro så knappt lönade, att de, i ordets egentliga mening, nära nog tjena utan dagligt bröd. Till närmare utredande af ifrågavarande Capell-Predikanters lönevilkor har Utskottet erhållit del af en ifrån vederbörande Conlracts-Prost infordrad embetsberättelse, hufvudsakligen innehållande: alt Capell-Predikanten på Thorö i Sorunda Socken njuter i årlig lön, af Pastor och Församlingen gemensamt, 4| tunnor råg, 3 l:r korn och 38 R:dr banco samt någon strömming och fisk; hvarförutan han lill boställe begagnar ett oskatllagdt torp med åkerjord lill i tunnas utsäde och äng lill io lass hö; beslående Capellförsamlingen af 6A:dels mantal och 438 personer, och är kyrkan belägen 3 mil ifrån moderkyrkan och 2 mil ifrån Ösmo; alt Capell-Predikanten på Nämdö har i årlig lön ic)6 R:dr, i ett för allt, jemte ett torp till boställe, som lemnar böafkastning åt 2;ne kor och några lår; församlingen utgöres af Saniels mantal med 27c personer; varande kyrkan på ett afstånd af 4 mil ifrån moderkyrkan och af 2 mil ifrån Dalarö; att Capell-Predikanten i Nacka och Erstavik uppbär i ordinarie lön af Pastor och Församlingen 12 t;r råg, 1 t.a korn, 200 Lisp:d hö och g
Det åsyftade ändamålet vinnes bäst derigenom, att den, som slutligen har att bestämma ersättningsskyldigheten, göres oförhindrad att härutinnan följa berörda grunder, och derföre erfordras blott, att stadgandet om gäldenärens befrielse från de ökade kostnader, som genom den vilkorliga utmätnings-resolutionen uppkomma, ur författningen utgår. I följd häraf får Utskottet vördsamt föreslå, att Rikets Ständer måtte besluta, att sista momentet i Kongl. Förordningen den 10 Juni 1841, angående vilkorliga utmätnings-resolutioner, hvilket lyder sålunda: väfvensom ett sådant behandlingssätt icke i något fall, och således ej eller i den händelse, att gäldenär emot krafvet gör invändning och målet förthy kommer att fortgå, pä sätt eljest är i allmänhet föreskrifvet, må för gäldenär medföra någon ökad kostnad utöfver den, som skolat uppstå, derest ofvanberörda utmätnings-resolulion icke varit gifven», upphört att vara gällande. Stockholm den 13 Mars 1848. Ank. till Exp. Utsk. den 14 Mars, kl. 11 f. id. Betänkande, i anledning af vackt motion om en revision af äldre lagar och författningar. Uti ett bos hederv. Bondeståndet ingifvet memorial har riksdagsfullmäktigen Olof Pehrsson från Blekinge yrkat, att Lag-utskottet måtte anmodas verkställa 6 Lag-VIslottets Betänkande, N:o 33. en revision af äldre lagar och författningar, som antingen fallit i glömska eller stå i strid med nu gällande regering slagar samt derefter föreslå hvad Utskottet i saken finner tjenligt; med hemställan derjemte, för den händelse att Utskottets tid är otillräcklig för en sådan revision, att en serskild kommitté måtte för ändamålet tillsättas eller ock uppdraget öfverlemnas åt Lagberedningen, dock endast i det fall, att Rikets Ständers Justitie-ombudsman ej medhinner att fullgöra samma uppdrag. I anledning af detta till Lag-utskottets yttrande hänskjutna memorial, får Utskottet förklara, att Utskottet anser den åtgärd, motionären af detsamma äskat, icke ligga inom gränsen för dess i grundlagen utstakade verkningskrets.
Slutligen får jag, i motsats af andra sidans talare, för Const.Ulskls ledamöter, såväl inom detta som de öfriga RiksSt:n, hembära min tacksamhet derföre, att Utsk., i frågan om representationsreformen, med allvar och kraft brutit isen, samt derför att Utsk. icke för Ständerna framlagt ett lappverk, ulan ett förslag, som, hvad helst man derom må säga, hvad helst man deruti i afseende å detaljerna må klandra, likväl i principen af allmän valrätt på ett tillfredsställande sätt ingriper i den murkna ståndsbyggnadens innersta grundvalar. Gr Horn, Claes Fredr.: Jag skulle icke ytterligare hafva besvärat R. o. Ad. med något yttrande, hvarken i form eller sak, om jag icke blifvit uppkallad af åtskillige talares anföranden emot hvad jag tagit mig friheten yttra i ett föregående plenum. Jag anser att man egentligen riktat sitt klander emot den constilulionella åsigt jag uttalat om frågans behandling, då jag nemi. förklarade alt Const.Utsk., långt ifrån alt ställa sig ordalydelsen i 56 oell 81 §§:na Reg.- F:n till efterrättelse, aflägsnat sig derifrån och dymedelst ställt denna ytterst vigtiga fråga på den punkt af oreda, der 24 H. * 27 3 10 Den 19 April f. m. den sig nu befinner. Den 56, likasom den 81 §:n Reg.Ftn berättigar ingalunda Const.Utsk. alt framkasta enskilda grundsatser till afgörande af förstärkt Const.Utsk. Grundlagen stadgar uttryckligen i 56 §:n, att det skall vora ett fullständigt berndt förslag, som bör komma ifrån förstärkta .Const.Utsk., oell icke någonting annat; men något sådant har icke åstadkommits af de voter:s-propos;r, som blifvit framställda. Det är på grund deraf jag sagt att voteringen i första 1 k t Const.- Utsk. rörde en preliminärfråga. Denna fråga är likväl på ett bindande sätt afgjord.
N:o 7. 11 särdeles ojemn, hvarpå såsom exempel blott behöfver åberopas att Stockholm måste underhålla 437 båtsmän, då Göteborg endast underhåller 80%, utan äfven sjelfva grunden för fördelningen blifvit omöjlig att vidare tillämpa, sedan inkomsten på borgerlig rörelse ej mera är skild från annan inkomst vid bevillningens påförande. På grund häraf föreslås vördsamt, det Rikets Höglofliga Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det Kongl. Majit täcktes låta utarbeta och vid nästa riksdag framlägga förslag till ny fördelning af städernas båtsmanshåll. Remiss till vederbörligt Utskott begäres vördsamt. Stockholm den 8 November 1865. G. C. Witt. N:o 7. Af Herr Witt, G. C., angående anslag för tillökning af lärarepersonalen vid Ronneby lägre elementarläroverk. Ronneby köping, hvars folkmängd utgör omkring 1,800 personer, och som således är betygdligt större än mången af städerna i riket, har ett lägre elementarläroverk, der undervisningen bestrides at en Rektor och en Kollega. Sedan läroverkets öppnande höstterminen år 1858 hafva 67 lärjungar varit inskrifna i detsamma och innevarande hösttermin begagna 33 lärjungar undervisningen derstädes. Af de afgångne halva 10 lärjungar eller ,y3 öfvergått till fullständigare elementarläroverk, der de flesta intagits i 4:de och 5:te samt tvenne lärjungar i 6:te klassen. Köpingens innevånare hafva, i förhoppning om ökad lärarepersonal, uppfört af egna medel, för en summa af 11,104 R:dr R:mt, så väl en tidsenlig gymnastiklokal, som läroverksbyggnad, den sednare innehållande fyra rum, afsedda att användas till läsrum. Äfven finnes rektorsboställe, hvilket med tillhörande uthus är brandförsäkradt till 8,350 Ridr Rimt. 12 Motioner hos Borgare-Ståndet 1865.
Och som han är kommen uppå det högsta, skall hans rike brista, och dela sig i fyra himmelens väder; dock icke till hans affödo, ej heller med sådana magt, som hans varit hafver; ty hans rike varder utrotadt, och skall komma främmandom till lott. Och Konungen i söderlanden, den en af hans Förstar är, skall mägtig varda; men emot honom skall ock en mägtig varda, och regera, hvilkens välde skall stort varda. Efter någor år skola de befrynda sig tillhopa; och Konungens dotter i söderlanden skall komma till Konungen i nordlanden, till att göra en förening; men hon varder icke blifvandes vid arms magt, ej heller hennes säd ståndandes; utan hon skall varda öfvergifven, samt med dem som henne framförde, och med barnena, och med dem som henne en tid långt vid magt hållit hade. Men en telning af hennes slägte skall uppkomma, han skall komma med härskraft, och falla in uti Konungens fäste i nordlanden, och skall blifva vid sig, och få öfverhandena. Och han skall bortföra deras gudar och beläten, samt med de kosteliga klenodier, både af silfver och guld, in uti Egypten; och skall blifva väl ståndandes för Konungenom i nordlanden i någor år. Och då han hafver dragit igenom det riket, skall han draga hem i sitt land igen. Men hans söner skola varda vrede, och samka tillhopa många härar; och den ene skall komma, och fara framåt såsom en flod, och åter reta den andra till vrede inför hans fäste. Då skall Konungen i söderlanden varda vred, draga ut och strida med Konungenom i nordlanden; och skall hemta tillhopa en så stor hop, att den andre hopen skall varda gifven honom i hans hand. Och han skall föra samma hop bort; och skall hans hjerta förhäfva sig deraf, att han så mång tusend nederlagt hafver; men dermed får han intet öfverhandena med honom.
■ . $i - i i i-s i ■ i i & per ättel fe om f)toab i 5Jtfei be% &tyvelfe % tiUfrvmpt feban fifta ©tfmeit ©tocftjolmS ©tott ben 23 SDftofecr 1856. rv ben berättelfe^, Äongl. 3)laj:t mib febnafie Oiifébag tttebbefabe 9tifeté supte* ©tanber om Ijmab t SFdfet od) befi ftt)relfe nnber be tre närmaft förut (Sinligt Ijmab be af 3uftitie @tt fåbait minjfniitg i be iitftämba målend antal, imber bet Dåfetd folfntängb öfatd fantt näringarne od» inbuftrien på ett märfbart fatt utmedlatd od) framfaflat npa rättdförf)ållanöen, ft)* ned föga I)afma marit att förmänta, men finnér jin förvaring i beit om* jlänbigljeten, att ffttlbforbrittgdmålen år 1854 moro miba färre än be förutgångna åren, — ett förfjållaitbe, Ijmilfet t förening bernteb, att be f)od Äongt. ®iaj:td SSefalltiingdijafmanbe aitf)äitgiggjorba utföEniitgdären* ber fauttna år marit fåtaligare, än imber något af be närmat* förut* gångna, od) unberjligit antalet af bplifa ärenber för åren 1852 od) 1855 meb omfring 20,000 od) för året 1851 meb 26,000, ntå anförad få* forn ett från beit juribiffa fiatijtifeu fyemtabt gläbjanbe bemid för en fii* ganbe od) mera allmänt fpribb mälmåga inom fäbentedlanbet.
S. D. Föredrogs ånyo utdrag af Höglofliga Ridderskapet och Adelns protokoll den 24 dennes, JM 473, innefattande dels nämnda Riks-Stånds beslut angående Stats-Utskottets Utlåtande JM 196, i anledning af Kongl Maj:ts nådiga Proposition angående tillökning i arméens nuvarande kavalleristyrka, dels inbjudning till de öfriga Riks-Stånden att i samma beslut sig förena, O C? Prot.-Utdrag den 30 Oktober 1863. 701 Borgare-Ståndet, som den 24 dennes återremitterat ofvanberörda utlåtande, beslöt, att med pröfningen af ifrågavarande inbjudning skulle anstå, intilldess svar på nämnda återremiss ankommit. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Stats-Ut skottets Memorial, JVS 205, med förslag till stadganden i reglementet för Riksgälds-kontoret angående de vid före gående riksdagar beviljade, men ännu icke utbetalda statsbidrag. S. D. Föredrogs ånyo Lag-Utskottets: Memorial JV2 75, med voteringsproposilioner i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets Betänkande, JV1 35, öfver väckta motioner om förändring i stadgandena angående giftomannarätt. Med godkännande af Utskottets första yttrande, sid. 2, antog Borgare-Ståndet Utskottets inbjudning och lade de föreslagna voteringspropositionerna till handlingarne. Utlåtande ÖV3 76, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets Betänkande M 69 öfver motioner om arfsrätt för oäkta barn. Bifölls; och Memorial JVs 77. med voteringsproposition i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets Utlåtande M 57, öfver väckt motion <5 ... om ändring af Kyrkolagens stadgande i fråga om sättet att begrafva sjelfspillingar och dem, som i lifstiden fört ett ogudaktigt lefverne. Inbjudningen lades till handlingarne och voteringspropositionen godkändes.