Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Som Och Hon Och Och Och Af fågeln längtar hon ur bur^n, så en afton, når det skymmer, pelsar på sig i tambur ' n med den andre karlen rymmer. mannen solo vardt på keålfn, det är slutet på novell ' n. denna prof bit kan du se, Hur skönt När det som mest är mörkt och svart, Så — lika ledigt som jag rimmar — Författarn reder på en kvart, Hvad han har trasslat till i timmar, Och på en enda sida nu Förenar han de unga tu. Snart i en vagn med grön sufflett, Belyst af både sol ' n och månen, På scenen trillar in så lått Familjens hopp, den förste sonen, Skön och eålskapad det förstås, Han på sin ädle fader brås. Sist rullas upp ett perspektiv, Hur uppå barn och sällhet rika De föra ett lycksaligt lif, Där aldrig några ungar skrika, Och ingen sorg dem träffa kan, När de nu ändtligt fått hvarann. man i oår tid förtäljer. At våra mammors smak vi le, Men nu man skrifver, så det kväljer, Och undras må vid sådan smak: Går världen framåt eller bak?! Snorre. Modern barnets första lärarinna. Af J. jp. Malmberg. Belönad med fjärde gruppens pris i lduns senaste stora pristäfling. (Forts. o. slut fr. föreg. n:r.) - • o S. å snart br * aet fått någon kännedom om vårt lands geografi och minnesmärken, vaknar begäret efter historisk kunskap. För det sjueller åttaåriga barnet erbjuda våra forntidsdagar stora skatter. Bilder ur folkens barndom skola naturligtvis finna genklang i barnets själ. Men äfven i vår egentliga historia hafva vi mycket, som kan förtäljas för de små. Härvid fordras dock, att förtäljaren känner sina åhörare. J a g har därför ständigt haft till mål att berätta sådant, som varit egnadt att stärka de goda anlagen och motverka felen; j a g har sökt att begagna de bilder och jämförelser — med ett ord det språk, som för mina barn varit lättast begripligt.
Majit i underdånighet gjorda anhållan om beredande af rättelse uti det vid förvaltningen af Filial-Banken i Sundsvall anmärkta förhållande, att Filial-Banken upplånade penningar på tryckta, så kallade ”räntebärande Obligationer”, hvardera å 500 R:dr, ställda till innehafvaren på sex månaders ömsesidig uppsägning och daterade den 31 December 1856 samt åtföljda af räntekuponblad för 10 år, Kongl. Majit, uti Nådigt Bref den 5 Mars nästlidne år, pröfvat skäligt förklara utfärdandet af berörde obligationer vara främmande för FilialBankens i dess reglemente bestämda rörelse och, såsom följd deraf, förständigat Kongl. Majits Befallningshafvande i Wester-Norrlands län att, för rättelses tillvägabringande härutinnan, förelägga vederbörande viss lämplig tid och derest, efter dennas förlopp, rättelse icke följt, sådant hos Kongl. Majit i underdånighet anmäla. I anledning häraf anse Revisorerne sig böra meddela, att, efter hvad den till Fullmägtige inkomna berättelse öfver verkställd granskning af Filial-Bankens i Sundsvall räkenskaper och förvaltning från den 1 Juli 1857 till och med den 30 Juni 1858 gifver vid handen, samtelige ifrågavarande sedan förstnämnde år utelöpande räntebärande obligationer, 14 till antalet, hvardera å 500 Ridr, blifvit den 11 Juni nästlidne år af Filial-Banken inlöste, samt att, till underdånig åtlydnad af Kongl. Majits högstberörde Nådiga Bref, dylika obligationer ej vidare från Filial-Banken utlenmats. § 70. Till Bankens Reserv-fond hafva till och med den 10 nästlidne September följande summor ingått, nemligen: Filial-Banken i Sundsvall.
Vid modrens bröllopp med sin sednare man, fick gossen, då blott sex år gammal, ej rum vid bordet; han gjorde då en liten vers till sin tröst. Det oaktadt var han – enligt egna berättelser – ända till sitt elfte år trög och oläraktig. Då föregick hos honom en hastig förändring. Han hade till informator den sedermera såsom predikant berömde Brag, efter hvilken en postilla finnes utgifven. En dag, då de voro i skolkammaren, väckte han denne lärares uppmärksamhet genom en hörbar knäppning i sitt hufvud, en liten smäll, hvarvid han skrek till, och kände en skakning ifrån nedre delen af pannan till hufvudets bakdel. Derefter kunde han i blinken sin läxa, och röjde alltsedan ett ypperligt mått af minne och fattningsgåfva. – Kunde man påhitta ett medel, att i slöa barns hufvuden åstadkomma sådana smällar, så skulle detta föranleda en grundligare revolution, än både krutets och tryckpressens upptäckt. Lidners kunskapliga uppfostran fortsattes i Göteborgs skola och gymnasium. Der befann sig likväl då ännu icke den jemnårige Thorild, hvars närmaste vänkrets han sedermera i Stockholm tillhörde. Sin Moder förlorade han vid fjorton års ålder; just då han både djupast behöfde moderlig omsorg och djupast kände förlusten deraf. Skall man tro sonens vittsord – och hvem tror det ej gerna? – så har denna moder varit en af qvinlighetens huldaste uppenbarelser. Till gudomlig dyrkan gränsar ock den hyllning, som han vid alla möjliga tillfällen egnar åt hennes minne. Om anledningen alltid är synbar eller icke, bekymrar honom ej; dock har näppligen Franzén skäl till sin förundran, att i spetsen för hans dikt ”Yttersta Domen” finna henne helsad med en hågkommelse, på hvilken den från Virgilius lånta epigraphen förbereder. Plötsligare framträder hon i ”Spastaras Död”, der hon utgör sjelfva slutbilden; men visserligen mindre oväntad, i en diktmålning, enkom egnad åt den moderliga kärleken och enkom ingifven af den sonliga. Denna stroph, så mycket beundrad af hans samtida, skall ock alltid skattas beundransvärd: Spastara! om min suck dig hinner, Der du med englar dig förent;
Han kan icke klassificera och på denna barnsliga ståndpunkt är hans syn på lifvet ett fullt naturligt uttryck för hans inre lif. Det är genom att beskrifva honom som ett sådant oförfalskadt naturbarn, Björnson räddat hans naturs ädelhet. Det innebär just derför ingen öfverdrift att han dör, när den stora uppenbarelsen kommer, att naturen endast för ett ögonblick kan öfverskrida sina vanliga gränser, naturens guddom i sin majestätiska stränghet ser han då, för första gången och ovan vid denna syn kan han icke uthärda den, likasom Moses på Sinai icke kunde fördraga det strålande ansigtet, som tillhörde lagens Gud.Genom ett par landsortsbrillor Fragment ur det förflutna halfårets krönika. Af Gustaf G-ullberg. Hvarje gång ett nytt år ingår, ta “ poemboksförfattarne “ fast i sina lyror, rulla en smula med ögonen, se andäktiga ut och fejunga så vackert, så vackert om tidens omätliga ocean, malmens klang, som ljuder vid gamla årets sista timme, om det nya årets morgonväkt och mycket annat vackert, som kommer tårame att tillra som ärter ned för alla små mamsellers och gamla jungfrurs röda och gula kinder. Det vill säga poemförfattarne ha redar) sjungit de der vackra sakerna på hösten, så att sättaren hunnit sätta, tryckaren att trycka och bokbindaren att inbinda grann-, låten, innan den framlägges på juldisken. Yngste medarbetaren i småstadstidningen får också då tillfälle att skrifva en kria, som sättes främst i bladet med corpus antiqua och har till uppgift att pudra i allmänheten, att redaktionen har andra tankar än på prenumerantantalet och sista jqvartalets annonsräkningar. När man så ödslat bort några kannor trycksvärta af “ The Durable “ på det nya årets lof, så börjar den vanliga trallen igen. Jag har aldrig kunnat förstå de der vackra fraserna, på mig hä de icke gjort större verkan än en kunglig eller vice kunglig handrörelse på en förstockad stortingsmajoritet. För mig hägrar nyårsdagen som måndagen för en lat student. Då skall man börja knpga igen. Det är alltid på TJr dagens krönika.
Endast Borgare-ståndet har, i öfverensstämmelse med Utskottets för-Kardor och slag, beslutat, att å kardor och kardläder, ulan. åtskillnad för deras olika Kardläder. beskaffenhet, bestämma gemensam införselstull af 4 sk. skålpundet; hvaremot Ridderskapet och Adeln, Presteoch Bonde-stånden härutinnan bibehållit gällande taxa, som indelar kardor och kardläder i dem ”öfver till fabri kernas behof” och i ”alla andra slag” samt å begge rubrikerna bestämmer 6 sles införselstull per skålpund. Genom 3 Stånds sammanstämmande beslut är sålunda afgjordt, att nu gällande redaktion för kardor och kardläder skall förblifva oförändrad; Men, derest Borgare-ståndet icke vill frånträda sitt beslut angående sjelfva lullafgiflerna och instämma i de öfriga Ståndens, föranleder skiljaktigheten härutinnan följande omröstning: BevHhiings-Ulskotlets Memorial', Av o 23. 193:o Den, sorn, i enlighet med 3 Stånds beslut, anser gällande införselstull af 6 sk. per skålpund böra bibehållas å de serskilda slagen ”kardor och kardläder,” röstar Ja i den, det ej vill, röstar Nej; Tinner Nej, nedstittes denna tull till 4 sk. skålpundet. Kläder Utskottet bade föreslagit, att förbudet mot införsel af ej specificerade goc|1"’iän»-e*g^11S", linneoch sängkläder, nya, andra slag, än fruntimmers-, af lill inej specificeförsel lofgifna tyger, skulle upphöra och rubriken ”gång-, linneoch sängra ' kläder, ej specificerade,” åsätlas 25 procent införselstull, samt föreskriften att ”spetsar och blonder skola serskildt tullbehandlas” i taxan qvarstå.
De skulle alltså hädanefter bli på en gång deltagande tidtals i uppgörelsen af den gemensamma bestämningen af form och method för det hela med alla dess delar samt fortfara tidtals med parliell-staI ist i ken i det enskilda facket. Endast på delta sätt torde enhet och fullkomlighet approximativt kunna ernås. Alt uppgifva närmare detalj-förslag anstår mig naturligtvis icke, dä det hela äfven beror pä Regeringens godtfinnande och ompröfuing; men den anmärkn. torde höra tilläggas, att nationen troligen skulle bli vida mer belåten med att slippa tryckningskostnaden för de specifika berättelserue, hvilka gerna kunde stanna olryckte i bureauen, eller hvaraf åtminstone eli inskränkt antal exemplar kunde afdragas, i läll de skola tryckas för att alltid vara tillgänglige på vissa ställen, t. ex. vid filialbureauer, som troligen skulle uppslå i hvarje landsort. Blifva de lill allmänheten kriugspridde synoptiska labieauerne någorlunda fullkomnade, — hvilket likväl endast så småningom låter sig göra — så kan, under det den eller de som äro i behof af mera fullständiga uppgifter äga adressera sig till bureauen, ändamålet pä det hela med vår statistik vinnas både säkrare och för bättre pris. Statistiken har i sednare tider allestädes sträfvat till alt ernå mera vetenskaplig behandling; i delta land, der man är män om noggrannhet och bemödanden torde också böra ytterligare gö - *) Denna handling, som till Ulsk. allemnats, är ej i Prot. intagen; 1 II. 05 514 Den 25 Augusti. ras att bringa det goda vi redan i den vägen äga till ett för landet passande system, helst alta statsekonomiska oell finaneiella beräkningar, synnerligen i afseende på en hittills nästan förbisedd omständighet, nemligen capitalbildniugens mer eller mindre fullkomlighet, thy förutan mäste bli osäkra och ofta vitseförande.
Ofvan antydda svårighet att särskilja de hittills förbjudna och lofgifna sidentygen påkallar gemensam tullsats för dem bägge; och såsom öfvergångsålgärd från förbudet anser Utskottet sig böra föreslå, att nämnde tullsats varder bestämd till det för hittills lill införsel lofgifna sidentyger stadgade belopp, 6 R:dr skålpundet. Helsidenshawlar, sbawletter och andra dukar, hvaraf en del nu är tiliåten till införsel mot 7 Rulr tull per skålpund, men en annan del förbjuden, hafva Herrar Rosenblad och Murén upptagit under en rubrik s hate lar, shawlettcr och dukar, äfvensom genom fasonering till förkläden utmärkta tyger med 6 R:dr införselstull per skålpundet; hvarjemte Herr Rosenblad föreslagit, att de i handeln förekommande merendels på oloflig väg införda s. k. ostindiska tryckta näsdukar, hvilka i förhållande till värdet omöjligen kunde draga den i allmänhet föreslagna tullsalsen 6 R:dr, Bevillnings-Vlskollels Betänkande, JYI S. 63 såsom utgörande frun 60 iinda till 90 procent af värdet, måtto under serskild rubrik dukar (ej shawlar) tryckta i taxan upptagas och beläggas med 4 R:dr tull per skålpund. Utskottet instämmer fullkomligt i den af Herr Rosenblad föreslagna klassifikation af ifrågavarande artikel, men drager i betänkande att, vid öfvergången från förbudet, antaga så låga tullsatser, som de af honom föreslagna, samt tillstyrker, att för shawlar, shawletter och dukar, äfvensom genom fasonering till förkläden utmärkta tyger, införselstullen må bestämmas till den för hittills lofgifna slag stadgade, 7 R:dr skålpundet; och för dukar (ej skandar) tryckta, till 5 R:dr per skålpund. Af halfsidenväfnader äro shawlar, shawletter och andra dukar under 10 R:d rs värde stycket till införsel förbjudna; hvaremot dylika artiklar af högre värde få införas mot 20 procents tull.
Genom Nådigt Bref, den 12 Julii 1823, har Kongl. Maj:t vederbörande om Rikets Ständers Beslut härutinnan underrättat. 14* — rörande grunderne för den nya Landtmäteri-Taxa, hvars utfärdande vore i fråga. Föredragen, då den nya Landtmäteii-Taxan af den 5 Julii 1827 fastställdes. i5. — om införande af Brand-ocb Byggnads-Ordningar i Städerne jemte vissa omständigter, som dervid borde iakttagas. Bil. t. R. St. Just. Ornb.ns Emb.-Ber. d. !\ Nav. 1828. 7 Genom Nådigt Circulaire-Bref af den 21 September 1824, har Kongl. Majit anbefallt samtlige Landshöfdingarne, att låta öfverse och förbättra de redan varande Brandoch Byggnads-Ordningar, samt föranstalta om upprättande af sådane, der de ej funnos, till ledning hvarföre blifvit meddeldt ett af Allmänna Brandförsäkrings-Directionen sammanfattadt Förslag till Allmänna grunder och föreskrifter dervid, och äro sedan, för de fleste Städer nya Brandoch Byggnads-Ordningar utfärdade. 16. — om inskränkning i tillåtelsen att nyttja Guldoch Silfver-Broderier å Civileoch Militaire-Uniforrner. Föredragen den 19 Augusti 1823, då Kongl. Majit förklarat sig så väl i allmänhet, som vid förekommande frågor om uniforms-förändringar å denna hemställan vilja göra det afseende som *omständigheterne och Embetsmännens värdighet fordrade. 17. ■—. om forum i frågor om Hemmans klyfning. Föredragen, då Kongl. Förordningen om grunderna och vilkoren för Hemmans klyfning, samt jords eller andra Lägenheters 8 Bil, t. R. St. Just. Omb;ns%Emb.-Ber. cl. 4 Nov. 1828. afsöndring från Hemman, under d. 19 December 1827 utfärdades. 18. — rörande försäljning till Skatte af'tvänne vid Gefle Stad varande Krono Lax-Fisken.
De på öns kuster ofta inträffande strandningar lemna äfven tillfälle till förtjenst genom upphandlingar i parti vid auktionerna, och åt några få uti kommissions-arfvoden. Exporten af träd varor sker till Lybeck och städerna i Hertigdömena Holstein och Schlesvig, samt till några af de Danska öarna. Packsten eller osläckt kalk utskeppas egentligen lill Lybeck, Stralsund, Wismar och Rostock, hvilken sistnämda stad är nästan den enda, som med egna fartyg här afhämtar osläckt kalk. En obetydlig qvantitet packsten afsättes ännu på Holstein, men denna afsättning minskas årligenFordom var exporten af kalk på Danzig och öfriga Preussiska städer, äfvensom på Danska Staterna, ganska betydlig, men har mer och mer aftagit, sedan i nämnda Riken kalkbränning i stor skala blifvit infö.rd. Löskalk utskeppas mest på Stockholm och Norrköping samt Skåne, som till betydlig del afhemtar den med egna fartyg. Mindre qvantiteter afgå jemväl någon gång till andra Svenska städer. Spannemål och brännvin utskeppas för det mesta på Stockholm, men jemväl på andra Svenska orter, då stegrade priser derstädes dertill föranleda. Vid gynnsamma konjunkturer har äfven export af spannemål på England ägt rum. De på landet så allmänna tröskverken lemna tillfälle till en tidig export. Handeln på de sydliga Östersjö-provinserna upphör gemenligen med September månads slut, hvarefter handeln på Stockholm blifver så mycket lifligare med export af spannmål, brännvin, saltadt fårkött, samt import af specerier, m. m. Minut-handeln består i försäljning till landets behof af salt, specerier och alla slags kramvaror. De handlandes antal har i sednare tider och äfven under detta 31 qvinqvennium ökat sig; men ganska många fallissementer hafva äfven inträffat. År 1837 utgjorde de handlandes antal 55. och år 1842 utgjorde de 56. Hela antalet af Borgare uppgår till 258. Då sammandrag öfver export och import nu mera icke vid Tullkamrarne uppgöras, kan värdet å från staden utförda och dit införda effekter icke uppgifvas.
Han hade påmint sig ett utmärkt sätt att plåga henne – ett ofelbart och ofta bepröfvadt. Med en hand fängslade han båda hennes handleder och med den andra kittlade han henne på halsen. Hon vred sig fram och tillbaka – omöjligt att slippa lös! Händerna sutto som i ett skrufstäd. Och denna äggande nervösa rörelse af hans stora, kalla fingrar narrade henne att skratta. Ett kort, öfverretadt skratt, som ibland föll öfver i grät. Den mjuka, smidiga barnhalsen böjde sig åt alla sidor – vek undan för hans hand, och det blöda hullet gaf efter för tryckningen. Så tog han och nöp henne under örat. Nöp rigtigt hårdt – det kändes som om det mjuka skinnet blef urkramadt under hans hand. »Se der fick du, för det du icke lyder – du.» Hon ryggade tillbaka mot väggen med en häftig, nervös snyftning, som skakade hela hennes varelse. Hon visste att hon hade ett stort rödt märke – der, alldeles under örat. Dä hon stod framför spegeln om qvällen och klädde af sig, såg hon det. Det var som ett aftryck efter hans röda fingrar. Hon rodnade ända upp till hårfästet – hon blygdes, hon visste egentligen icke hvarför. Och på samma gång letade hon i sitt minne för att påminna sig huru det hade känts, och förde så omedvetet fingrarne upp till halsen. Så stod hon länge – med handen glidande utefter hela sidan af halsen ända ned till skuldran. Tanklöst stirrande på ljuset med halfslutna, dunkla ögon. Så spratt hon till – mötte sin egen blick i spegeln och skyndade sig att komma i säng. Berta hade nu trädt in i slynåldern – var en rigtig »Backfisch». Hon hade skjutit upp i växten, var lång och slankig med magra, kantiga armar, som hon aldrig rigtigt visste hur hon skulle föra, och det såg alltid ut, som om kläderna hängde på kroppen på henne. Hyn hade också blifvit blekare, temligen grå, och ögonen djupare med dunkel blick. Håret var ovanligt långt och tjockt och drog nästan hufvudet tillbaka, så flätan hängde nedåt ryggen. Hon hade icke längre så god aptit och klagade öfver hufvudvärk och sömnlöshet.
I chigt ställe LandtMarskalken sig till efterrättelse, hvad ofvan anförde 47 §. om den gemensamma öfverläggningen Talmännen ernell lan närmare stadgar. För hvarje plenum bör, sedan Talmansöfverläggningen för sig gått, genast uppgöraB en serskild föredragningslista, hvaraf en afskrift under påstående plenum bör vara uppsatt i RiddarhusSalen, derå alla förändringar j föredragningsOrdningen, hvarom Ståndet kan öfverenskomma, 6kola genast anmärkas. Stadgandet i 49 §• Riksdagsordningen, att i Ståndets Cancellie alltid skall finnas att tillgå en förteckning öfver alia på bordet liggande mål, Den 4 December e. m. 29 med dertill hörande Acter och Handlingar, iagttages särskildt. §• 36 Väcker någon munteligen en fråga, som på bordet lägges, eller remitteras, eller med de öfrige RiksStånden communiceras, bör den innan nästa plenum skrifteligen till Protocollet aflemnas. Gör någon munteligen sådane anmärkningar vid ett Utskotts yttrande, att de till samma yttrandes återförvisande föranleda, böra de, efter ledning af RiddarhusSecreterarena förde Memorialprotocoll, inom åtta dagar vara skrifteligen uppsatte och inlemnade till RiddarhusCancelliet. Underlåteg det, skola de, sådane de till protocollet blifvit uppfattade, till Utskottet afsända*. §• 37- Uppstår fråga om någon tillåtit sig personligen förolämpande uttryck, pröfve Ridderskapet och Adela om han derföre af LandtMarskalken enligt 34 §. 3 momentet af denna Riddarhusordning varnas bör} om saken af ett Utskott skall närmare pröfvss eller ock alldeles förfalla; förvises saken till Utskott, skall ett sådant af tolf Ledamöter sättas och äge LandtMarskalken, samt dtn person, hvilken i fråga är, att af nämnde Ledamöters antal, hvardera hälften utnämna.
Summa R:dr 1,521,756: 33. 11. 1,528,355: 38. 5 Innestående Behållning utaf den, genom Rikets Ständers Bank, afsatta fond å Riksgälds-Kontorets dervarande räkning N:o 2, för inlösen af utelöpande Riksgälds-sedlar och Kopparskiljemynts-Polettcr Vid !§42 års slut. Bil. Litt. B. till Rikets Ständers år i84~> församlade Revisorers Berättelseangående granskningen af R iksgälds-Ver ket. Sammandrag ur Riksgälds-Kontorets Räkenskaper, för år 1843 och 1844, utvisande detta Verks Inkomster och Utgifter under nämnde år. Inkomster: Allmän Bevillning Centonal-aigill Anmärkning s-medel Godtgjordt Remisslage vid anmärkningsoch indrifningsarfvodens utbetalande Stämpel-afgift för Spelkort Dito för Tidningar Skatteköpe-skillingar Lösen för å skattej orden växande Ekar Kapital-inbetalningar å under längre tid eller för vissa bestämda föremål beviljade lån, häruti inberäknad afbetald köpeskilling för en af Riksgälds-Kontoret försåld och för byggnadslån intecknad egendom i, Wenersborg: 572 R:dr 36 sk., Räntor å dessa lån Återbetalning å det äldre Kreditivet för undsättningar i missväxtår Dito å Kreditivet til! kostnader för Cholerafarsoten Dito å det till ullproduktionens befrämjande beviljade Kreditiv Godtgjord ränta för de å sistnämnde Kreditiv lyftade medel Återbetalning af tillsvidare förräntade medel Räntor å dylika medel • — Ersättning af förskott till kostnader vid Chartte-Sigillatce-hvitstämpling en ■ ■ Dito af dito till kostnader för Justitie-Ombudsmannens embetsresor Dito af dito till hr andför säkrings-afgifter af egendomar, intecknade för byggnadslån, Dito af dito till lag sökning skostnajer i ett skuldfordringsmå! Dito af dito till kostnader för utförandet af rättegången angående en balans vid f. d. General-Assistans-Kontoret Afbetalning å samma balans
Riksdag beredda förslag till ändrad lydelse af 2 och 9 §§ i Successions-Ordningen, hvilket, enligt hvad Utskottet hemställt, skulle komma att förfalla derest Kongl. Majits ofvannämnde Nådiga Proposition Nio 94 icke blefve af Rikets Ständer bifallen; 3:o förslag till ändring i 7, 17, 18 m. fl. §§ i Regerings-Formen samt 41 § Riksdags-Oi dningen, i afseende på behandlingen af en del Regerings-ärenden; och 4:o förslag till tillägg vid 28 § Regerings-Formen, angående naturalisation af utländsk man; i anledning af hvilka tvänne sednare förslag Rikets Ständer under den 3 November 1854 hos Kongl. Majit i underdånighet anhållit, det Kongl. Majit täcktes låta utarbeta samt vid denna Riksdag till Rikets Ständer framställa förslag till den särskilda stadga och den särskilda lag, som i de föreslagna förändrade lydelserna af 17 och 28 §§ Regerings-Formen äro åberopade; en anhållan, hvarå Kongl. Majits Nådiga svar ännu icke blifvit Rikets Ständer meddeladt. Af de sålunda lillkännagifna anledningar har Utskottet lemnat ofvannämnde fyra förslag beroende på särskild anmälan hos Rikets Ständer. Stockholm den 14 November 1856. Förslag lill ändringar i Grundla (jarne. 3 Flir slag' till ändringar i Grundlagarna, af Rikets Ilöglofl. Ständer vid Riksdagen II853—1854 hänskjutna till grundlagsenlig behandling vid nu ingångna Riksdag. fi. kongl. Majlis Nådiga Proposition aj den 6 Juni 1854, angående ändring i 85 § Regerings-Formen, i afseende på Tnjckfrihets-Förordningens egenskap af Grundlag, äfvensom, i sammanhang dermed, uli åtskilliga §§ i Regerings-Formen och RiksdagsOrdningen. (Nu gällande lydelse, hvaruti arn med kursiv stil utmärkta de delar, hvilka blifvit föreslagna att ändras eller utgå). Riksens Sländer välje genast, sedan Riksdagen blifvit öppnad, de Utskott, hvilka skola ärendena bereda.