Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
” Af Herr Akerman, Fr. ”Emot det beslut, Utskottets majoritet fattat, att, i strid med hvad instruktionen för Utskottet stadgar derom, alt alla frågor rörande bankens lånerörelse skola i ett sammanhang behandlas, nu lösrycka frågan angående fastighdtsbelåningen, får jag mig härmed reservera. Jag anser denna åtgärd icke blott oriktig, utaf äfven olämplig, dels derföre, att man, derest Utskottets betänkande komme att af Rikets Ständer godkännas, icke allenast skulle nu komma att utassignera en mängd lån, Banko-UIskottets Memorial, N:o 31. 5 hvilkas utbekommande utan tidsutdrägt lånesökanderne sannolikt icke beräknat, utan äfven förorsaka en flerårigstagnation i denna lånerörelse, så vida Rikets Ständer icke skulle vilja äfven vid denna riksdag betydligt oka fonderne för denna med bankens ändamål oförenliga lånegren, dels ock derföre, att åtgärden i viss mån innefattade en anvisning på framtiden om enahanda förfarande, då, utan tvifvel, enahanda skäl skola förefinnas.” Uti denna reservation hafva Herrar Bråkenhjelm, P. fi., Sköldebrand, K, skogman, C. D., och Herr Biskop Agardh instämt. Af Herr Gråå, I. F.\ ”Uti 5 §. af den för Banko-utskottet gällande instruktion är stadgadt, att Utskottet bör, så vidt ske karn, i ett sammanhang behandla alla frågor, som angå Bankens lånerörelse. Skälet till detta stadgande igenfinnes deruti, att Rikets Ständer, för att ega riktig öfversigt af ämnet, velat på en gång fä sig förelagd en fullständig plan för lånerörelsens ordnande. Men, utan afseende härå, har Utskottet företagit sig att, på grund af inom Utskottet väckt motion, från det hela utbryta en del och, under namn af förskott, tillstyrka fastighels-lånefondens förstärkande med 568,000 r:dr banko.
Jemlikt Utskottet tillhandakomna Protokolls-utdrag, är detta Utlåtande afslaget af Ridderskapet och Adeln, som beslutat uppdraga åt Banko-fullmäktige att till Banko-Utskottet vid nästkommande Riksdag afgifva förslag till lämplig lokal för ny bankbyggnad, åtföljdt af ritningar och kostnads-förslag till en sådan byggnad; hvaremot Preste-, Borgareoch Bonde-Stånden gillat omförmälda Utlåtande; vid hvilket förhållande, och då i frågor af förevarande beskaffenhet 3 Riks-Stånds sammanstämmande mening utgör Rikets Ständers beslut, Ridderskapet och Adelns ofvanberörde skiljaktiga mening icke föranleder tillnågon åtgärd; hvilket Utskottet skolat för Rikets Ständer vördsamt anmäla. Stockholm den 13 November 1857. Bih. till R. St. Ank. till Exp.-Utsk. d. 14 Nov. 1857, kl. 3 e. m. s Memorial, i anledning af Riks-Ståndens beslut öfver Utlåtandet JS:o 48, med afseende ä regleringen af Bankens låneoch kreditiv-rörelse m. m. För de beslut, respektive Riks-Stånden, enligt Utskottet tillhandakomna protokolls-utdrag af den 23, 26 och 28 September samt den 3, 10, 14 och 24 Oktober, fattat i anledning af Utlåtandet N:o 48, innehållande förslag till saminanjemkning af Riks-Ståndens olika beslut öfver Utskottets Betänkande N:o 37, angående reglering af Bankens låneoch kreditiv-rörelse, får Utskottet härmed redogöra och i sådant afseende vördsamt anföra följande:
Ridderskapet och Adeln anmärkt, att disponenten af en härvarande porslinsfabrik ansåge nödvändigt att skilja emellan tallrickar och andra pjeser, samt vore belåten med 4 sk. införseltull å de förra, om tullen å andra pjeser beräknades till 10 sk. skålpundet. Utskottet tror ock det vara angeläget att göra någon skilnad i införselafgifterna för måladt och tryckt oäkta porslin, tallrickar och andra pjeser; och föreslår, att, med upphäfvande af nu stadgade förbud mot införsel, måladt eller tryckt oäkta porslin må indelas i »tallrickar» och »andra pjeser», samt åsättas 6 sk. införseltull för de förra och 8 sk. för de sednare. Slutligen har Kongl. Maj:t i afseende å förevarande artikel föreslagit att, i form af anmärkning under äkta porslin, införa den i Sundhetskollegii kungörelse af den 28 Augusti 1837 meddelade föreskrift, att kärl och redskap af äkta porslin för farmaceutiska behof få, sedan beskaffenheten och qvantiteterna blifvit hos Sundhetskollegium uppgifna och godkända, af apothekare i riket införas mot tull af 5 pro cent å värdet. Då ifrågavarande kärl och redskap så val för farmaceutiska, som vetenskapliga behof icke inom riket tillverkas och det med ofvanantagna allmänna grundsatser öfverensstämmer, att dylika redskap få under vederbörliga kontroller tullfritt införas, tillstyrker utskottet den förändring i Kongl. Maj:ts förslag, att kärl och redskap af äkta porslin för farmaceutiska och vetenskapliga behof må, sedan beskaffenheten och qvantiteterna blifvit hos Sundhetskollegium, Vetenskapsakademien eller vederbörande universitetsfakultet uppgifna och godkända, af apothekare och vetenskapsmän tullfritt införas. För portföljer, laskböcker, ridikyler och nattsäckar, som nu förtullas ad valorem med 25 procent, har Kongl. Majit föreslagit den förändring i förtullningssättet, alt de »af läder» skulle förtullas såsom »läderarbeten ej specificerade» och de »af väfnad eller papper», såsom ämnet, hvaraf de bestå, med tillägg af 25 procent.
JNko 89, i anledning af gjorda anmärkningar vid Betänkandet Nä>. 34,. angående väckt motion derom, att de is| Tunnor spanmål, sorn under benämning af Domkyrkolunuor nu årligen gå från Hernösands Stift Lill Upsala Domkyrka, hädanefter måtte tillfalla Kyrkan i Hernösand; Lades till handlingarne. N:o go, i anledning af väckt fråga om anställande af en undersökning till utrönande af det mäst lampliga sätt för allmänna; Landsvägaraes förbättrande; Bifölls., N:o gr, i anledning af väckt motion, angående vissa förändringar i Kongl. Förordningen den 28 April 1819 om privi-legia exclusiva; Bifölls; och N:o g2, i anledning af väckt fråga om rättighet för Adjuncter och Docenter, inom Juridiska och Medicinska Faculteterne, alt beräkna Academisk tjenstgöring vid fråga om befordringar utom Academien; Bifölls. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Statssamt Allmänna Besvärs* och Oeconom e-Utskottensy sedan den 3o sisllidne Junii, på bordet hvilande Utlåtanden; N:o 2, i anledning af väckt motion, om upphörande eller inställande utaf Afvittrings-Yerket i Herjeådalen; och. Proi.
Utsk. må uppgöra reglemente för liypotheksföreningarna, ty det anser jag vara rätta sättet att förfela hela ändamålet, då vi hafva tillräcklig erfarenhet om såväl Utskms som R. St:s oförmåga i denna del, isynnerhet sedan riksdagen så långt framskridit. Dessutom får jag derom vidare yttra mig i den motion , jag tillkännagifva mig ämna framställa. Äfven detta anhåller jag må få medfölja. Den 10 November. 117 Remitterades till StatsUtsk. i sammanhang med den i sista plenum beslutade remissen af K. M:s nåd. skrifvelse ang:de upptagande af ett lån till befrämjande af hypotfaeksföreningar. Vid förnyad föredragning af StatsUtskrs d. 6 dennes e. m. på bordet lagda utlåt. N:o 3oo, i anledn. af erhållen återremiss å memor. N:o 282 i frågan om slutligt bestämmande af aflöningeti till RiksStms och Utskms cancellier, blef memor. N:o 282 bifallet med de förändringar och tillägg, hvilka i utlåt. N:o 3oo blifvit föreslagna. Företogs till pröfning Statsoch Oecon.Utsk:ns d. 6 dennes e. m. på bordet lagda betänk. N:o 34 i anledn. af väckta frågor om folkskolors inrättande. Hr Cederschjöld, Pehr Gust.: Det är med ledsnad, som jag finnér, att Utsk:n med så myckén karghet utminuterat upplysningen för menige man genom de folkskolor, de tillstyrkt.
Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade till grundlagsenlig behandling efter 56 § Reg.F. godkänna det uti den nu föredragna 2:dra punkten framställda förslag. Ropades ja. Gr. Horn: Som jag ej hört någon anmärkn. göras emot denna punkt, förmodar jag, att det ej kunnat komma i fråga att svara nej till den nu af Hr Gr. o. Landtm, framställda propostn, utan tror jag, att det fallit af sig sjelf, att Utsk:s i denna punkt framställda förslag skall hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag. 3:dje punkten. Gr. Horn: Det förefaller mig, som detta förslag till ändring i Riksd.Ordn:s 36 § 1 morn., hvilket står i samband med tillägget och ändringen 1 72 § 1 perioden, icke vore så alldeles ändamålsenligt. Visserligen tror jag det vara 33* Den 23 Oc tohor c. m. Vält, att Utskrn sjelfva uppsätta sina expeditioner; men jag anser orätt, att ett RevisionsUlsk. finnes, som sedermera äger rätt att godkänna eller ogilla dessa expeditioner. Ett Exped. Utsk. mäste finnas för att uppsätta riksdagsbeslutet och sådana expeditioner, som ej tillhöra de andra Utskrn, men icke för att granska expeditioner, som i de öfriga Utskrn blifvit uppsatta. Jag skulle derföre tro, att Ståndet borde Såsom sin gemensamma tanke förklara, att sådant ej bör ske. Hr Dalman: Jag skulle tro, att Gr. Horn, om han med mera uppmärksamhet genomläste den föreslagna ändring gen, skulle finna sin anmärka, böra förfalla, ty här är icke fråga om någon revision eller granskning al' expeditionerna, utan endast om en jemnförelse emellan prot.-utdragen från Stånden, d. v. s. endast ett slags justering; och då R. St. i alla fall ej lära kunna vara utan ett Exped.Utsk., samt man sett, att, ehuru R. St. haft ett sådant
Herr Gref ven och Landt - Marskalken erinrade, att om Herr Hjertås anmärkning bifölls, borde ock i början af §:n ordet: Introduction till Introductionen förändras. Herr Hjerta: Det ena är articulus indefinitus, det andra definitus. På det senare stället tror jag säkert , att uttrycket skulle till Fransyskan.öfversättas med l’introduction. Herr von Hartmansdorff: Jag är af samma mening som Herr Grefven och LandtMarskalken, att artikeln, om den skall begagnas, bor tillsättas så väl på det förra, som på det senare stället, ehuru jag tror, att den rätteligen icke på någotdera är nödvändig, eller lämplig, så framt vi vilje bålla oss vid naturen af vårt språk. När man talar om en sak i allmänhet, lärer ingen artikel böra tilläggas; och jag vågar så mycket mera yrka det, i afseende på detta ställe, för att icke vålla ytterligare tvister i ett ämne, som redan blifvit så vidlyftigt afhandladt. Ordet: introductionen skulle möjligen kunna anses för en motsats af något annat föregående definitum till exempel adlandet, som icke finnes. Jag tillstyrker således bifall till den af Utskottet föreslagne redaction. Ridd. o. Ad. Prot. X.. Herr Hjerin: Det vore rätt illa, om någon tvist skulle uppkomma om §:n, för det man vill lia dess redaction rättad efter Svenska språkbruket. Örn någon Ledamot af Svenska Academien vore bär närvarande, skulle han säkert instämma med mig. Herr Cederschjöld j Pehr Gustaf: För min del kan jag, som likväl icke vågar gifva mig ut för stor språkkännare, ej finna Riddarhus-Utskottets förslag stridande mot Svenska språkbruket. Mig förekommer det, som vore ordet: någonj på senare stället utlemnadt. Herr Hjerta: Om man ägde rätt att* vid Grundlagens tolkning, förstå något ord inunder, skulle jag instämma med Herr Cederschjöld. Men då detta ej' är förhållandet, kan jag ingalunda förmås alt afstå från min anmärkning. Herr Cederschjöld:
» Det går inte för sig, Lillan, » inföll mamma strängt. » Och jag kommer för sent till tåget! » » Ack ja, kom för sent till det otäcka, gamla tåget! Hvarför stannar du inte här? » » Det går inte för sig, » sade han kort. Lillan såg från den ena till den andra. Göra hvad de göra ville, hon släppte ingen af dem lös, hon höll dem fast med en instinkt, som var mer än vishet. Och som de nu betraktade det egensinniga barnet, som ej kunde begripa, att pappa och mamma ville skiljas, då grepos de båda af ett oerhördt medlidande med den stackars lilla, som de ärnade tillfoga en sorg, hvilken hon ännu inte ens kunde fatta, och mot hvilken de ock själfva af hela sin själ reste sig. Och hvarför ville de göra det? I detta ögonblick visste de det ingendera. Mannen fann hvarken mod att gå eller att bli kvar och såg, hälft retad, hälft rörd, på Lillan. » För barnets skull, » sade den unga kvinnan, hviskande, med sänkta ögon, » skulle du för barnets skull kunna ha tålamod med min ' olidlighet '? » » Och skulle du för barnets skull kanna lära att fördraga min ' outhärdliga häftighet '? » » Jag vill det, » snyftade hon sakta. Då kastade han af sig sin rock, slängde sin hatt åt sidan och drog Lillan till sitt bröst. De visste nu, att de icke kunde skiljas. I detta medvetande och i känslan af samhörighet mildrade hon märkbart sin » olidlighet », och äfven hans » outhärdliga häftighet » lämnade plats för en manlig själt behärskning. De lekte nu ej längre med det farliga ordet » skilsmässa », hvilket så länge slungats som en boll emellan dem, att det från ett blott tomt ord till sist varit nära vid att bli verklighet. Och om de någon gång fruktade ett återfall i sin gamla stämning, så var en blick på Lillan nog att föra dem till besinning. Hon var och blef den fredsängel, som för alltid höll oenigheten borta. A. Noel. Studier från Stockholms horisont af G. Gullberg. Kvinnan i skilda yrken.
Hrr Electorers lista vid val af en ledamot i StalsUtsk. efter N:o 189 Hr Rääf i Småland, Leonhard Fredrik ;'_och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 1,620, Hr Lagerborg, Samuel Wilhelm. Äfvenledes öppnades Hrr Electorers lista vid val af en suppleant i StatsUtsk. efter N:o 2,209 Hr af Harmens, Henrik Otto; och befanns dertill hafva blifvit utsedd. Hr Bildt, Didrik Gillis. Slutligen öppnades Hrr Electorers lista vid val af en suppleant i Exped.Utsk. efter N:o 1,477, Hr Jägerhjelm, fullm. Gr. Posse, Erik; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 1,846. A. Hr Fock, fullm. Frih. Alströmer, Carl Jonas Oscar. Föredrogs ånyo Hederv. BondeSt:s cl. 16 och 19 dennes på bordet lagda prot.-utdr. af d. 12 i denna månad, ang:de tryckning och utdelning till Ståndets ledamöter af lagberedningens förslag till kriminal-lag. I sammandrag härmed föredrogs jemväl ett från Högv. PresteSt. ankommet prot.utdr. af d. 19 dennes, innehållande inbjudning lill MedSt:n att förena sig i det Högv. Ståndets samma dag fattade beslut, att anmoda Exped.Utsk. gå i författning om digifvande från trycket af en ny upplaga in 8:o af lagberedningens ifrågavar. förslag jemte Den 28 Februari. 707 dithörande reservationer och öfriga bilagor, för alt bland RiksSt:ns ledamöter utdelas, samt att kostnaden derför skulle utgöras af de till riksdagsumgäldernes bestridande anvisade medel. Sedan härefter Hr Gr. o. Landtm, tillkännagifvit, alt, enl. ankommit prot.utdr., BondeSt. antagit PresteShs nu föredragna inbjudning, anmälte och yttrade sig. Frih. Stjernstedt, Aug. Wilh.:
Direktionen har tillsyn, betraktas såsom ett elementarläroverk. Deremot är uti qvartalslistorna, hvilka såsom verifikationer medfölja och åberopas, i aflöningsräkningen tydligen och specifikt afskildt hvad som tillhörer hvarje särskild skola. Huruvida räkenskaperna skulle vinna i tydlighet och enkelhet, om den förändring vidtoges, att till hvarje skola afiemnades, för att i dess räkenskaper upptagas, hela det lönebelopp, som tillkommer samma skola, torde vara tvifvelaktigt, då anslagsbeloppen från Stats-kontoret och Stockholms Drätselkommission skola uppbäras och qvittera® af Direktionen, som är omedelbart ansvarig, att hvarje skollärare vederbörligen kommer i åtnjutande af sin aflöning. I § 2 anmärkes, att ”en redogörelse för premieoch fattigkassornas ställning ej varit obehöflig.” Af denna anmärkning vill synas, att Revisorerne anse Direktionen, i likhet med Stift-styl erna, hafva kassor af ifrågavarande egenskap om händer. Så är likväl icke förhållandet. De kassor, som afses i § 134 af Kongl, stadgan om elementarundervis - — 344 — ningsverken, äro i hvarje särskild skolas räkenskaper upptagne, men några sådane medel, som § 133 afser, äro icke ställda till Direktionens förfogande. Med djupaste vördnad, trohet och nit framhärda, Stormäktigste, Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter, GILUS BILDT. C. M. FALLENIUS. BROR EM. HILDEBRAND. JOHAN ER. LYDQVIST. N. H. SELANDER. N. J. EKDAHL. J. G. LUNDBERG. L. J. HJERTA. F. A. RINMAN. Stockholm den 9 Januari 1863. A. Lindberg. Förklaringar öfver Rikets Ilöglofliga Ständers Herrar Revisorers anmärkningar vid Kongl. Direktionens öfver Stockholms stads undervisningsverk räkenskaper för år 181:0. § I. Det vore sannerligen att mycket beklaga, det Herrar
Stän. der i underdånighet lärer varda Öfverlemnadt, Angående sluteligen hvad Herr Reutersköld anmärkt rörande Skatteköpet å Helleforss Silfveroch Jernverks Recognitions - Skog; sfi får Utskottet till upplysning i denna fråga härjemte bifoga afskvifter utaf ej mindre Kongl. Majös Nådiga Bref af den ii Julii 1811, den 21 Jänuarii 1813 och 14 Februarii 1815, än ock en under deri n September 1815 förrättad Skattläggning, hvilka Handlingar upplysa huru härmed tillgått och de grunder sorn blifvit följde. Detta allt hemställes vördsamt till Riksens Höglofl. Ständers öfvervägande; Hvarvid en Ledamots serskilt» tanka bifogas. Stockholm den 20 Maj iSiL Idit. A. Vi CARL med Guds Nåde Sveriges, Göthes och Vandes Konung. Arfving® till Norrige, Hertig till Schlesvig Hollstein SCc. år synnerliga ynnest och Nådiga benägenhet med Gud Alsmägtig ; Troman och Tjenare; Herr Grefve, f. d. Vårt och Rikets Råd, President Riddare och Comrnendeur af Vare Orden, Herr Stats-Utskottets Betänkanden. 1463 Grefve en af Rikets Herrar, Öfver-StåthåPare, President Riddare och Coinmendeur af Våie Orden samt Riddare af Konung CARL XIII s Orden; vice Piesident och Riddare af Vår Nordstjerne Orden, så ock samtelige Ledamöter i Vårt och Rikets Kammaroch Bergs Collegier!
Man har äfven sagt, att den lösningsrätt BondeStåndet yrkat, och för hvilken Betänkandet der blifvit återremitteradt, vore skadlig. Det blifver då så mycket lämpligare, att genast bifalla Betänkandet, hvilket jag ock nu sluteligen yrkar. För öfrigt kan jag ej tilltro mig att vederlägga Herr von Hartmansdorff!? långa och vackra anförande, men jag tror, att motiverne för LagComitcns förslag tili ny CivilLag innefatta en så fullständig vederläggning, att jag endast behöfver hänvisa till dem. Tiden tillåter icke 1111 deras uppläsning, och för att icke längre uppehålla Ridderskapet och Adeln, får jag, då här på bekostnad af döttrarne blifvit taladt så mycket för sönerne och deras omsorg för sina föräldrar, blott erindra att Historien väl omtalar en Antigone j men också den förlorade Sonen. Den 32 Juni i f. ra. Herr Cederschjöld: Det är verkeligen med förundran jag här hört så många skäl uppräknas mot en sak, som jag ansett så enkel och gifven, att jag knapt trodde den kunna motsägas. Men det går mig här, som vid läsningen af medicinska skrifter; ju flere medicamenter jag finner uppgifne mot en sjukdom, desto mera viss är jag, att intet är tillförlitligt. Jag anhåller emellertid, att i korthet få upptaga och hesvara ett och annat af hvad har blifvit anfördt. Man säger att Adeln skulle blifva utarmad3 om dess döttrar med lika arfsrätt gifte sig inom andra Stånd. Men då så många Adelsmän göra rika giften inom BorgareStåndet, och dervid njuta den förmån, att deras hustrur ärfva lika med sina bröder, skulle det vara obilligt, om man ville förneka de öfrige Stånden samina rätt tillbaka; det skulle synas alltför egennyttigt, att sjelf vilja taga lika arf med sin hustrus bröder, men neka att dela lika med sin systers man. Man har äfven sagt, att förslaget skulle bland BondeStåndet föranleda till ökade hemmanskljfningar och en deraf följande af tagande sjeif ständighetsoch Fosterlandskänsla.
Men han blandar sig också i utrikesangelägenheterna och hotar att kompromettera vårt förhållande till främmande makter! Det där klingar bittert, och Brandt förstår hvar skon klämmer. Det glimtar till i hans ögon, han njuter föreställningen om, att Struensee personligen griper den pudrade räfven i nackskinnet då och då! – Jag har tagit mig friheten utbedja mig detta samtal – Osten småler förbindligt – för att öfverlägga med er, min käre grefve, om hvad som bör göras. Utan ert bistånd, kan ingenting uträttas. Som en ingifvelse kommer det öfver Brandt, att ögonblicket är inne, då han med tillbörlig glans kan uppträda som fäderneslandets räddare. Med en djupsinnig och bedröfvad min framlägger han den plan, som sväfvat i dimmorna öfver hans själ allt sedan han mottog det första anonyma brefvet. Dock säger han intet angående dess ursprung och bifogar till yttermera visso några förbättringar, som han själf utspekulerat i mörka stunder. – Osten lyssnar uppmärksamt och nickar alltsomoftast, gillande – Brandt talar ifrigare och ifrigare: – På Rudersdahl skulle ni vara tillstädes, min käre grefve, jämte öfverstelöjtnant Numsen och andra invigde. Ni skulle då öfvertala kungen att låta föra Struensee till Kronborg och hålla drottningen internerad i sina egna gemak, tills vidare – Hm – invänder Osten – Jag fruktar – mina ämbetsplikter skulle icke tillåta mig att så där aktivt deltaga Ni, käre vän, är däremot i hög grad situationens man. – Nej, för all del – erinrar Brandt, förbindligt bugande – Min närvaro på Hirschholm är en nödvändig förutsättning för planens realiserande. Jag skall draga uppmärksamheten från ert förehafvande och dessutom – han småler tvetydigt – någon måste verkligen försöka trösta drottningen! – Utan tvifvel är ni rätte mannen också till det värfvet! Men det får ju bli en cura posterior? Planen är genialiskt uttänkt i alla punkter Men öfvertala kungen att utfärda en arresteringsorder mot Struensee kan ingen annan än ni själf. Mina ämbetsplikter kvarhålla mig som sagdt i hufvudstaden.
Upplästes följande från de öfrige Respective Riks-Stånden ankomne Protocolls Utdrag: Frän Hugvördige Preste-Ståndet: Af den II i denna Månad, innefattande: r.o Bifall till nedannäinnde Betänkanden, nemligen; Stats och Lag-Utskottens'. Om årliga Lag-samlingar; Stats-Utskottets: Angående Reglerande af de Kongl. Hofven* Anslags-summor; Om medels anslående till kostnaderne vid Kongl. Maj:ts Kröning; I anledning af återreroias, rörande bidrag , Statens Medel för Police-Inrättningen i Götheborg. 6 Rörande Pensioner för Hans Kongl. Hög het Kron-Prinsens f. d. Lärare; Den 14 April. LagUtskottets •• Om granskning af Police-Författningarne och angående Personers försändande till Corrections-Hus. 2:0 Preste.Ståndets Beslut att låta bero vid Stats-Utskottets Memorial, i anledning af återremiss rörande föreslagne Prestebohls-friheter för nya eller framdeles blifvande Kyrkoherdeoch Capellans-Boställen, 3:0 Instämmande uti Ridderskapets och Adelns Beslut af den 1 dennes, angående en underdånig anhållan till Kongl. Maj:t, att HofCancelleren måtte undfå Nådig föreskrift, att, så snart Riksdags-kallelsen utfärdas, låta vidtaga sådana förberedande åtgärder, hvarigenom RiksStåndens Protocoll och Bihanget må kunna under Riksdagens lopp skyndsamt från trycket utgifvas. Ifrån Vällojlige Bor gare-Ståndet: Af den 8 dennes, om bifall till Lag-samt Allmänna Besvärsoch Oeconomis-Utskottens Betänkande, rörande frågan om Husbehofs-Qvarnars befrielse från Skattläggning. Af den 11 dennes, med underrättelse att Borgare-Ståndet: x;o Återremitterat följande Utskotta Betan» kanden nemligen: 422 Den 14 April. La gUtskottets; Dels i anledning af vackt fråga om för, lindring uti det nu stadgade sätt för uppenbar
Oinskränkt vågfönngsrätt be•”viljas äfven så väl Bruksegare som Bergsmän, hvilka medgifva härd-anta”lets inskränkning i den reon, att gamla smidesrälten på härdarna mot”svarar minst 35o Skeppund på hvarje qvarvarande häi d;5 3;o Så väl mom. b) och c) i i:sta punkten, som hela 2: Ira och 3; 1 je punkterna ansågos böra förfalla; 4:0 Utskottets yttrande, rörande ifrågasatt rättighet att utföra tackjern lill utrikes ort, lades till handlingarna; 38o Prot. Utdr. d. 28 April 1 841 • 5:0 hvad Ulskolteb föreslagit ora kolhandelns frögifvande och om underdånig framställning till Kongl. Majit, angående ändring af Författningarna, rörande mutsedlar och jordegande-rälten till grufvor, blef af Ridderskapet och Adela bifallet. I öfrigt fann Ridderskapet och Adeln ingenting vidare vara att tillgöra, i afseende på Utskottets förslag, men ansåg, att, till följd af ofvanstående beslut, Hedervärda Bonde-Ståndets inbjudning komme att läggas tili handlingarna. S. D.