Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Aag wek icke, hw'ib k:»'.ds?ap om Riksgälds Wrrketö liistälid, som btifwit BewjllningsUrstorret meddelad, mea Hemliga Ui stöttet, iom deraf äger dea fullkemiigastb kännedom, försäkrar ar Riks>a!ds icke nästkommande är kan uplylla sina förbindelser, med mindre Bewill» ningen urgär j st»ncn-mvnr, eller med den fslesie.gna äevsl vseroaen af Rcksgälds. Sedlar. Der ar lnst ge» nom otllräckligheren af benna Beärilinings, Summa i er försämrade »nät, som Riksgälden , sedan sirsta Riks» dag, i ställer ak mmdstas, blifwic ansenligen fölökk, och sadan torde öfwer följden bi isma af »k offlug pä Betänkandet. Dä jag icke hast ben äran wara Ledamot af nagordera U-ssiotter, kan denna anmärkning icke aimsriede!:, än såsom Ll twifwelsnia!, af m.g framställas. Hemliga UstotkttS Betänkande cm Realifationerr utstakar tydligen, huru, sedan denna för sig gatt, bade Bewiilaing och anora p itter stola u.gk» as, namn» lige!' ^ uti strncn och 4 i Laur-rnr. Det lärer »u icke wara Högloflig? dig-' ar bestämma om-a > tid eller sätt, och genom et alflrg pä be af Hemiga Urstork t nu sedn-.-st för.stagne, winnes samma ändamål, som den östade kroxostlwnen äs)star. J'g anhalstr derföre ödmmkast, ak annan kropechiion icke göres, än uppå sjelfwa Betänkandet, el, ler rättare, den puuA deraf, si>m är under öfwer, läggning. 164 rzo6 ^ l Herr vein Ro turist eiri, >7,Iz.
Derför att ^Ser hän till Erna, som vikit ett par steg tillbaka, då Alland gick emot dem och nu står stilla med venstra handen mot bröstet, stirrande på hans ansigte.^ ALLAND. Jag vet inte, om fröken Walldén känner mig i alla händelser försmår hon alltid min helsning, när jag någon gång har det nöjet att möta henne på gatan ERNA kastar hufvudet tillbaka och ser honom trotsigt in i ögonen; derpå vänder hon sig om och går. ALLAND ser efter henne; sedan hon försvunnit säger han, lätt hänkastadt, men en smula nervöst. Se der en kvinna som förstår att drapera sig »i sin värdighets mantel», heter det visst. ^Går fram emot Louise, som står stilla, blek och med nedslagna ögon.^ Men hvad är det med er? Ni ser så underlig ut. LOUISE. Det är ingenting det går nog öfver ALLAND fattar hennes hand. Säg. Hvad är det Har fröken Walldén spelat donna Elvira? Men se då på mig åtminstone! ^Hon slår upp ögonen.^ Eller har jag gjort er ondt på något sätt? Har jag sårat er? LOUISE. Om så vore hvad skulle ni bry er om det? ALLAND mulnar. Icke bry mig om att jag sårat er? Med det insinuerar ni ju, att jag skulle vara rå! Hvad är det? LOUISE stryker med handen öfver pannan. Ingenting åh ingenting. Jag är bara litet melankolisk eller sentimental, om ni så vill. ALLAND. Hvarför är ni det då? LOUISE. För ingenting! Jag är väl sådan af naturen. Ni skulle bara finna det löjligt. ALLAND. Nej, nu vill jag veta det. LOUISE. Det är bara det, att jag skall lemna Paris. ALLAND. Nu snart? LOUISE. ALLAND. Så-å. Det har beslutits hastigt. LOUISE. Ja. ALLAND. Har ni haft underrättelser hemifrån? LOUISE. Nej. ALLAND. Men hvarför ^Böjer sig fram emot henne; dämpadt.^ Är det för min skull? LOUISE. Ja. ALLAND. Det är inte möjligt! Menar ni menar ni verkligen att att jag kunde bli farlig för er? LOUISE
Mom. frän sin Inkomst göra afdrag för sädane personers underhäll. 15- I anseende till Hemmans uppskattning iakttages noga, icke allenast att hivarje Hemmansdel hänföres till den Clasi, hwartill den efter sitt wärde hörer, utan afseende derä, att en annan lika stor del af samma Hemman, i anseende till olika godhet, blifwit i annan Clatz uppförd, utan ock, att Hemman och Hem. mansdelar, i wärde öfwer de i Tariffen bestäm, de Clatzer. taxeras efter de grunder, som der. före äro i Förordningen fastställde och genom exempel upplyste. Wärdet ä Hemman samt Stads-jord och andra Lägenheter, beräknas ef, ter ett medium af de i Orten gängbara priser wid de senast afflutade köpe-afhandlingar, hwar. om upplysning af Lagfarts-Protocoll och Upp. börds-Längder bör sökas: Skolandes derjemte behörigt afseende hafwas ä Arrenden och Hälf. ten-bruk, hvarigenom kännedom säkrast erhälleS om Egendomars afkastning, som alltid blifwer hufwudgrunden för deras taxering, 16. Wid bedömandet af de SkattskyldigeS Inkomster bör, ibland annat, afseende hafwas sä wäl a deras mer eller mindre widsträckta rörelse och antalet af de personer, hwilka de i fine Handteringar sysielsätta, som ock ä det mer eller mindre kostsamma lefnadssätt de föra. 17- Den Den ri Lctvber. 45 17. Den i 2. §. af r.
— är borta eller rättare fästad uppåt, i form af en hvirfvel, så har jag väl uttömt min och mode-profetissornas visdom. Nej, vänta. A c k, jag var nära att glömma en mycket viktig sak — » hufvudsaken » skulle en ordlekare säga. » Glöm för all del inte att skrifva till mig, hurudan min vinterhatt bör vara! » var det ångestrop, som i afskedsstunden frampressades från en lika älsklig som ung stockholmskas läppar. Min fröken, jag har samvetsgrannt utforskat denna fråga och ger er nu mitt råd: Skaffa er antingen: 1) en liten kapott-hatt, graciös naturligtvis; grön med pensée-färgade beläggningar eller pensée-färgad med gröna så- dana. Eller: 2) en hatt af samma fason som sommarens halmhattar med sina brätten starkt uppsvängda baktill, men betydligt mindre, af ljusgrå, luddig filt och en fågel anbragt framtill eller en svart plym rundtomkring. Allt efter er dräkt i öfrigt. Se där! Förlåt, att jag ej skrifver det privat, utan begagnar tillfället i » Iduns » spalter — ni tror mig nu bestämdt mera! Ni vill i allmänhet vara klädd en smula å la mode courante, min väninna? Nåväl, fasthåll då vid hufvudsnittet och hufvodtonerna, som jag framhållit. Men gör sedan variationer, i oändlighet, efter edert eget tycke, i fall ni ej älskar det banala. Så gör parisiskan. — Det var en gång en artist, som på en tafla skulle framställa typer för de olika nationerna. Svensken målade han i svensk dräkt, italienaren i italiensk, spanjoren i spansk, tysken i tysk o. s. v. Kommen till fransmannen, målade han honom efter mycken tvekan i den enkla dräkt, som naturen en gäng gifvit honom, i det han dock i hans händer satte ett stycke tyg och en sax. Det var en spirituel tanke, det där, en satir öfver behofvet efter modevexlingar, men också, indirekt, en hyllning åt den talang, som heter savoir-faire. En smula smak — d. v. s. främst blicken för det enkla — • är allt, som behöfves.
I ett sammanhang föredrogos ej mindre StatsUtskls deu23 dennes på bordet lagda mern. N:o 4[7> ang:de handläggning af frågor rör:de disposition af den lill allmänt nyttiga ändamål anvisade andel af bancovinsten, än ock PresteSt:s s-amma dag bordlagda prot.uldr. af den i3 dennes, med inbjudning lill de öfriga Stånden att förena sig i PresteStts beslut, att Statssamt Ekon.Utsktn skulle anmodas gemensamt inkomma med förslag till bancovinstens användande till allmänt nyttiga ändamål. Upplästes dels ett prot.uldr. från BondeSt. af den 2oden nes, af innehåll att Ståndet beslutat anmoda StatsUtsk. att till R. St. inkomma med förslag till bancovinstens fördelning på Rikets samtl. län; dels ock ett prot.uldr. från BorgareSt. af ilen 9 dennes, innehållande underrättelse derom att BorgareSt. antagit R. o. Adis den 29 sisth Dec. i ämnet gjorda inbjudning. Frih. Sprengtporten, Jac. Wilh.: Sedan nu tvänne Stånd, nemi. Borgareoch BondeSttn, antagit R. o. Ad;s beslut röitde behandlingen af frågan vöiäde bancovinstens 19 11. 5i D«u a; Januari f. m. användande, och då det således i della ögonblick är eli R, St:s beslut alt della ämne skall af StalsUtsk. handläggas, så kanjag icke föreställa mig, att R. o. Ad. nu, med frångående af dess beslut, hvaruti, på salt som jag nämnde, sine Stånd efter inbjudning instämt, kan antaga PiesteStis inbjudning. Af denna anleda., och då dessutom en förändrad procedur i detta ärendes behandling, som redan ganska långt framskridit, inom SlatsTJtsk. otvifvelaktig! skulle föranleda till mycken vidlyftighet och långsamhet i detsammns återstående handläggning, Får jag hos Hr Frih. o. Landtm, anhålla om propos. att, med afslag på PresteSt:s inbjudning, vidblifva R. o.
Jag har äran känna det genom personlig bekantskap, och jag är öfvertygad att han vid närmare genomläsning af denna skrifvelse skall, med sin egen stilistiska förmåga och humana bildning, finna, att anmärkntna icke sakna grund. Jag anhåller derföre om återremiss, fullt öfvertygad att Exped - Utsk., vid närmare genomläsning af skrifvelsen , icke skall ogilla de gjorda anmärkmna, enär Utsk. Hr skyldigt att äga och icke heller saknar tillräckligt fin känsla för alt gifva skrifvelsen den forin den bör äga, då den är ställd till Statens öfverhufvud. Hr Lagerheim: 1 anledn. af en värd talares anmärk n. att det skulle vara skråförordningarnes försvarare, som upphäft sig till klandrare af Exped.Utskts skrifvelse, anser jag mig, ehuru derutinnan förekommen af en annan talare, likväl böra förklara, att en af mina äisklingside'er i mångå år alltid varit allmän näringsfrihet inom fäderneslandet , icke blott inre, utan, med högst få undantag, äfven yttre eller handelsfrihet, och jag kan således icke tillräkna mig den gjorda anklagelsen. Endast den omordade ömtåligheten oell finkänsligheten vill jag icke bortvisa, dä jag uti .Representationens skrifvelse till Konungen icke kan antaga sådana uttryck, som man ogerna nyttjar till hvilken medborgare som helst. I öfrigt får jag fästa uppmärksamhet på det förhållande, sorn redan blifvit omnämndt af en annan ledamot, hvilken visade huru stor skilnaden är emellan ett utsk.betänk, samt en lind. skrifvelse till K. M., ang:de det i samma betänk, afhandlade ämnet; och att man ingalunda utaf bifall till ett utsk.betänk, kan såsom gifven följd antaga, att man derigenom velat bifalla att skrifvelsen affattas i samma ordalag, emedan sådant skulle förutsätta att ändamålet med de underd. skrifvelsernas justering uti Stånden egentligen icke vore annat, än att collationera dem med de betänktn , hvarpå de grunda sig.
Storma k tig ste Aller n å dig s l e Ii o n u n g l JEders Kongl. Majrt liar i Nåder behagat infordra Directionens för CivilStatens Pensionslnrättning underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers sist församlade Revisorers, vid granskningen af CivilStatens Pensionslnrättnings samt Dess Enskilta Enkeoch PupillFonds Räkenskaper för åren 1827 och 1828 gjorde anmärkning, att ”verifica”tionerne för Allmänna fonden och Enskilta Enkeoch Pupill-fonden ”befunnits sammanblandade; hvilket ansetts böra rättas, och verifica”tionerne hiläggas de serskilte Räkenskaper, hvartill de höra.” Direclionen får, till följd häraf, i underdånighet anföra: Enskilta Enkeoch Pupill-fondens för närvarande enda inkomst utgör en andel, eller Två Procent, af Delägarnes i Pensionslnrättningen årliga afgift utaf Pensionsbeloppen. Denna utgår i oskiljagtigt sammanhang med den till Pensionslnrättningen, enligt en för hela afgiften, efter föreskrifvit formulaire, upprättad förteckning, som bilägges Pensionslnrättningens Räkenskap. Den inflyter och lefVereras på lika sätt till Pensionslnrättningen, hvarest medlen, på en gång med Inrättningens egne, göras fruktbare, och Räkning deröfver med Enskilte Fonden upprättas; äfvensom de hvardera Fonden tillhörige medel uti Pensionslnrättningens Cassa-Räkning serskilt uptagas, så att, håde i anseende till debiteringen och lefvereringen, controllen är förvarad i den allmänna Räkenskapen, ehuru afskiljd Redogörelse, enligt Räkenskaps formulair, och Redogörares Instruction, är föreskrifven att afgifvas och upprättas. Veriflcationerne för densamma kunna icke blifva andre, än afsk rifter af ofvannämnde förteckning till Debet och af det gemensamma lefvcrerings-bpviset för Credit.
Sno Nybyggen med Frihetsår hönö Rusthåll k Dito Augmentsheminan . Sno Skattehemman Dito särskildt under Rruk skatteköpte . åbocVne hafva besittningsrätt 'ono Skatte Rusthåll derå k Dito Augmentshemman . Witiap-Boställen. . file Boställen iOesiastique Boställen Vemie-Hemman, Frälse ... Dito Skatte .. Dito Krono .. **pitalsoch Barnhushemman, Frälse Dito Skatte .. Dito Krono ... “o-IIemman, Frälse *Ulagde bebygde Torp, Utjordar, Urfjellar m. fl. Lägenheter utan Mantal, som ej under något hemmans ränta äro inbegripne, Frälse Dito Skatte .. Dito Krono ... * 'obebyggde ... Oskattlagde bebyggde dito, deraf Ryttare-, Soldate och Båtsmans-Torp Kronotorp med Frihetsår ... Backstugor Bebyggde Lägenheter, afsöndrade från hemman under ständig ägande rätt Dito på viss tid eller lifstid . Skattlagde Fisken och Fiskelägenheter af särskildte slag, som ej under något hemmans ränta äro inbegripne, Frälse Dito Krono Tnll-TVljölqvarnar med 216 par Stenar Tull-Sågqvarnar, Grofbladiga IIusbehofs-Mjölqvarnar, deraf 1 st. med särskildt i Jordboken uppförd ränta . II usbehofs-Sågqv arnar Stampar .. Stångjerns-Verk .. Ämneshammare ... Mas-Ugnar Jern-Mannfactur-Verk af särskildte slag Pappers-Bruk Tegelbruk . JernGrufva *»«•••.•••••••• Kalk-Ugnar . Krono-Parker och Allmänningar, som tillhöra Kronan af 5193 Tunnelands rymd utom odlingar Landsoch Härads-Allmänningar af 40,459 Tunnlands rymd Grufve-Skogar af 6,482 Tunnlands rymd Diverse Personer, som ej höra till viss näring Capitaler, Vinstmedel samt åtskilliga Societeter, Cassör och Verk m. m
Preste-Slåndet den 18 Rorgare-Slåndet den 18 Donde-Ståndet den i8 Rikets Sländers underdåniga Skrifvelsej angående jörtydligande af de i lag och serskilde författningar innefattade bestämmelser af straffet för inbrottsstöld. (Lag-Utsk:s Bet., N;o 34.) S. A. K. Hos Rikets Ständer har blifvit anmärkt, hurusom Kongl. Brefvet den 1 April 1773, med förklaringen deröfver af den 30 i samma månad, samt Kongl. Brefven den 25 Januari 1782, den 18 Juni 1807 och den 21 Juni 1820, angående andra och tredje gången ilererade inbrotts-slölders bestraffande, blifvit, serdeles i sednare tider, inom lagskipningen uti alla instanser, tillämpade efter olika åsigler, hvilka vid serskilda tillfällen ömsom gjort sig gällande, i så måtto, som en del förmenat, att den skärpning i straffet, dessa författningar, utöfver allmänna lagens stadganden, påbjuda, borde ega rum, då någon dömes för snatteri eller stöld, jemte andra eller tredje gången föröfvadt inbrott, men andre deremot, såsom vilkor för den skärpta bestraffningens ådömande, antagit, att inbrottet hvarje gång skulle hafva skelt i förening med tjufnad, eller, med andra ord, att den brottslige begått inbrottsstöld, hvadan, såsom lämpligt, föreslagits, att de spridda stadgandena i ämnet, så vidt de ansågos böra qvarstå, sammanfördes i en författning, som tydligen angåfve de tillfällen, då deras tillämpning borde ega rum. Vid pröfning af förevarande ämne hafva Rikets Ständer funnit, det de åberopade Kongl. Brefven afåren 1773, 1782 och 1807 gifva anledning dertill, som skuMe de i förstnämnda 2:ne
Föröfvar någon å qvinna, den han vet hafvande vara, sådan misshandel, att fostret förgås eller kommer ofullgånget fram, och hade han ej uppsåt att fostret skada; dömes, om misshandeln skedde med berådt mod, till straffarbete från och med två till oeh med fyra år, och, om den skedde af hastigt mod, till straffarbete från och med sex månader till och med två år; dock må, der brottet är med synnerligen mildrande omständigheter förenadt, straffet kunna nedsättas, i förra fallet till straffarbete i sex månader, och i sednare fallet till fängelse i två månader. § 32. Ilar någon i annat fall, än i 25 § sägs, uppsåtligen satt ut barn, det han pligtig var att värda och sorn sig sjelf ej hjelpa kunde, eller det eljest uppsåtligen från sig skilt och såmedelst i hjelplöst tillstånd försatt, och skedde det å sådant ställe eller under sådana om - Lag-Utskottets Betänkande N:o 20. 39 ständigheter, att gerning smannen ej med sannolikhet kunde vänta barnets räddning; domes till straffarbete från och med två till och med sex år. Fick barnet svår kroppsskada; domes till straff arbete från och med sex till och med tio år: ljöt det döden; dömes till straffarbete på lifstid. § 33. Blef barnet utsatt å sådant ställe eller under sådana omständigheter, att fara för dess lif eller helsa väl var för handen, men gerning smannen dock med sannolikhet kunde vänta dess räddning; då skall till straffarbete frän och med två månader till och med tvä ar dömas. Fick barnet svår kroppsskada; dömes till straffarbete från och med två till och med sex år: ljöt det döden; vare g er ning smannen förfallen till straffarbete från och med sex till och med tio år. § 34. Sattes barnet ut å sådant ställe eller under sådana omständigheter, att fara för dess lif eller helsa ej syntes vara för handen; då skall till böter från och med tjugu till och med trehundra Riksdaler eller fängelse från och med två till och med sex månader dömas.
Att i Lagen saknades stadgande, om aetiebref får ställas lill ionehafvaren. 19 §• 62:0 Att, innan Banken finge börja sin rörelse, den borde hafva in* salt 5o proc. af teckningssumman i allmän vård, deraf 25 proc. contant och 25 proc. i räntebärande papper. 63:o Alt, innan Banken öppnades, 75 proc. borde vara inbetaide, och hälften deraf satt under allmän vård. 64:0 Alt 10 proc. borde contant insättas i Banken såsom cass-a, innan rörelsen börjades, vidare inom 1 må nåd derefter: i5 proc. äfven uli Banken, och ytterligare, inom första årets slut, 25 proc. uti allmänt förvar. 65:o Alt Bolaget borde vara skyldigt, före Bankrörelsens början, insätta 20 proc. contant i Rikets Ständers Bank, med rättighe^t, att onder årets lopp utassignera hälften, emot åliggande, att, vid nästa års början, hafva åter insatt fulla beloppet. 6'6:o Att, om inteckningar användas lill insättning å grundfonden, de icke borde få öfverstiga | af den inlecknade egendomens taxeringsvärde. 67:0 Att, i stället för "lätt real i sa b la papper,” borde heta: ”lätt readisabla allmänna papper.” 68:0 Att Bolaget borde, efter octrojtidens slut oedi sedan dess rörelse upphört, vara berätligadt återbekomma sina säkei hetshandlingnr, i den moll det visar sig hafva inlöst sina sedlar. 69:0 Att man tycktes hafva förbisett: det Banken kunde förläggas i annan stad, än der Konungens Befallningshafvande vöre; alt utrymme för en större mängd guld och silfver möjligen saknades i Landl-Ränteriet; alt Konungens Befallningshafvandes lid skulle mycket upptagas genom de, kanske ofta påkommande utbyten utaf handlingar, som förslaget medger; och att Landt-Räntmästaren vore en tredje person, som äfven skulle hafva vården om hvad i Ränteriel nedsatt blifvit. 20 §. 70:0
— Att, i händelse något hinder af Rågångstvist yppas, hålla hand deröfver, att det med all möjelig skyndsamhet må afgöra* och undanrödjas! Att undersökning o.n Brukens och Bergverkens behof af RecognitionsSkogome, till deras underhållande med kohl ochandra Skogs-förnödenheier, skall derefter genast företagas och förrättas af Bergmästaren och Ofver-Jägrnästaren inom hvarje Orj med biträde af ordinarie Landtmätaren samt en Bergserch en Härads-Nämnderr.an , eiler, der Bergs Nämndemän eller Sexman ej finnas, af 2tne HäradsNämndemän, i närvaro af Bruksägaren eiler Ombud å ena och Kronofogden såsom Kronans Ombud å andra sidan: Samt att Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i öfrigt skola med deras uppmärksamhet följa och sjelfve öfvervara dessa undersökningar, så vidt deras öfriga Embets-göromål det medgifva ; Därefter skola Kammaroch Bergs-Collegierne, e ter behörig granskning och pröfning af untlersökningen, med hvad dervid a ömse sidor kan. hafva blifvit anfördt, meddela deras Utslag; Och, så snart det vunnit laga kraft, eller, i fall af Besvär, Kongl. Majus Nådiga Beslut deröfver blifvit rneddeldt, då skall afvittring därefter ske, och Bruket samt
Att för öfrigt all den skyndsamhet vid sjelfva beslutens expedierande om de ifrågavarande riksdagsmannavalen, hvartill stadgandet i il § af Riksdagsordningen, du den jeni fores med föreskrifterna i 14 § 6 inom., kunde och borde gifva anledning, jemväl blifvit af Kongl. Kollegium iakttagen, sådant torde kunna inhämtas deraf, att tryckta kungörelsen af den dl Augusti angående valen och den nya distrikt-regleringen utgafs i Stockholm och expedierades med posterne redan den 2 September; äfvensom de personella val-längderne för samtlige val-distrikterne oförtöfvadt derefter ifrån Kongl. Kollegium blefvo Bil. till l\. St. Justitie-ombudsmans Embetsberättelse den 15 IVov. 1847. öfversände till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, för att vederbörande Magistrater i val-orterne tillställas. Dessutom må det tillåtas Kongl. Kollegium bär tillägga och åberopa, att det nu var första gången, som det varit i fråga att inom en viss begränsad termin inskränka, verkställigheten af dessa, enligt Riksdagsordningens 14 § 6 morn., på högst invecklade förhållanden och förut samlad kännedom af en mängd specialiteter beroende riksdagsmannaval, dertill samtlige öfver hela riket spridde röstberättigade bruksägarne skola genom en, för hela landet gemensam, kungörelse kallas; och det var äfven första gången, då en sådan kollision som nu kunnat inträffa af tvenne nära liktidiga val, hvilka inom ett och samma val-distrikt skolat efter olika grunder verkställas, emedan aldrig tillförne någon statsrevision lärer hafva blifvit utsatt att hållas så nära inpå blifvande riksdag, som nu ägt rum. Hvad särskildt angår den af Kongl.
I den lugna bassinen speglade sig ej mera bredbladiga cannor och sammetsglänsande caladier, bladväxterna voro förhärjade. Blott styfmorsviolerna voro härdade nog att stå emot frosten, och de skrefvo ännu med brokiga drag på gräsplanerna: förbi! förbi! Det var lif och rörelse i trädgården. Frukten plockades ned, stegar flyttades från träd till träd, hoptals föllo löfven, gula, röda, gröna öfver gångarne, och trädgårdens egare gick med nedböjdt hufvud i sin härjade lustgård. Hans ögon voro sänkta, pannan fårad, stegen dröjande. Ett moln går öfver solen, bassinen blir blygrå, en isande vind drager genom trädgården. Löfven hvirfla upp i den höstliga luften. Gröna, gula, röda fladdra de ett ögonblick omkring och falla sedan i hopar, begrafvande under sig de vissnade blomstren, de härjade rosorna. Värna! f vad kan ej allt en liten kvinnohand uträtta! Hvad kan den ej åstadkomma med penna, pensel och nål! Den kan, hvad mera är, leda den starke, jämna fårorna på grubblarens panna, stilla den uppbrusande stormen i den sjukes hjärta, hålla tillbaka den arm, som mattar ett slag åt en svagare. Den lilla fina handen är ej stark nog att föra svärdet till fosterlandets värn och behöfver det lyckligtvis nu ej heller. Likväl beder jag nu hvarje kvinna räcka ut sin hand för att värna. Se, den skönhetsvärld, som utbreder sig för våra tjusta blickar, hur sköflas den ej af tanklösheten! Se denna nylöfvada björk, så fin och fager! Där komma några glada, sorglösa ungdomar och slita af dess fina kvistar, blott för att i nästa ögonblick kasta dem på vägen att förtrampas. Ropa till dem ett väckande ord, räck varnande ut handen till försvar för detta lif, som hotas.
Of1 ' iga omkostnade1 ': Till skoning) 1 fots höjd, M.gå, 5 fot. (jm ' n ' ityr af ylleflii.tgll,JlSer och yllegallshroderier, &lt; " tgratl ' el ' med knappar ' Jch snören ar silke samt sllörmaljor från Da.larne, omkl ' ing 8, 00.) ImMs !cä1 " p aj ' sammet åtgår ~ / {a.ln fl, 5,00 .. 7 ii. » l sömmerskelön ~ ': ': ":.: ' - c Summa Ju. v, .j En cle,qant liiill8kaps {l1 ' ägt kan göras till ett pris af 58,H. Tyg till klädningen a 3 1u ' 01l0r aJncn, duhbel br€ ' dd, 10 alnar, kr. SO,oo. Garnityr: bård nedtill, krage, uppslag, sni bbälte, 5 alnar il. 20,00., ~~ ' behöl ' ' 2,7v. Sömmerskclön .. 1i.0ll. Summit kr. 11 Priset å flen i Handarbetets Yänners lokal utstlll&lt;ht modellen till l ' efornH. !rHgt, apterad till säUskapsdrägt, visat ' sig enligt nu inkomna I ' ilknillgar v~U ' a: Sömmel ' skeräknillg, inbegripet tygel ': sammet och cheviot .. kl ', Broderier. l ' undt omkring oC ' h i halsen, n1odeller). ~~~ SUlUm. \ kr. Båledes år denna drägt alltigenom af material nf biista beskaffen· het, blir derigenom \ ' 1.11 ' aktig och, då häns; yn tages till dessa förhålla.nden, HI \ ' cn i lilng&lt; !en en billig klädning.