Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I Europas folkrikaste hufvudstäder, Berlin, Wien, Paris, London, äro universiteter, hvilkas medicinska faculteler disponera ofantliga lazarettet’, och således äga ymnig tillgång på cl i nisk praxis. Och ändå lefva bredvid dem instituter sådana sorn vårt Carolinska, med elen skilnad blott, att de hos dessa vidtberömda faculteler möta den mest gynnsamma välvilja. — Medan hos Carolinska institutets gynnare innästlat sig den lie11 visst irriga farhågan för en plan att nedsätta institutet til! en plantskola för bar be ra res t ligornas fältskiirsgesäller, hafva dess vedersakare lika irrigt föreställt sig och andro, alt det ville svänga sig upp ända lill rättigheten att gradera uiedicinae-doclorer. Jag har tillfälligtvis i en af våra största vettenskapliga corporationer varit vittne till discussiont r, deri institutets representanter på det solennaste afsagt sig delta anspråk, ja t. o. ni. för i fru I sig mot dem, sorn tänkte deråt. Ganska olyckligt vore, att denna inrättning måste lida mehn af sådana irringar. Carolinska institutet är en af de vackraste skapelserna under de sednare 3o regeringsåren, så utmärkta genom det ofantligt myckna sorn skett för Riktis sundhetsvård. Samme högtförljente man, hvilken så hufvudsakligen deraf äger förljenslen, har också varit ca af institutets verksammaste stiftare. Jag giädes af delta tillfälle till en offentlig gärd åt förste Archiatern Frih. von Weigel. — Jag förenar mig med PresteSUs beslut. Frih. Cederström, Jacob: 1 denna fråga skulle man egentligen helt enkelt kunna stanna der PresleSt. i början af sitt prot.utdr. yttrat sig öfver det skick, hvaruti frågan sig befinner; men, mine herrar! R,iksSt:n hafva i deras beslut, i afseende å Carolinska institutet, gått lungre i anslag än Konungen ens begärt. Del är således allt skäl, ett R.
Jag anser dessa anfall, ehuru de ofta upprepas, äfven oberäknadt att de nu till någon del träffat mig personligen, vara likaså ohöfviska som stridande emot ordning inom Huset. Den värde talaren har likväl äfven i sak gjort mig en beskyllning, som jag icke tror mig förtjena, den nemi. att jag upphört att vara liberal samt för närvar, i denna fråga försvarar illiberala åsigter. Om talaren så bar uppfattat min mening, så måste jag hafva uttryckt mig ganska otydligt. Det nu föredragna förslaget utgår nemi. från den i min lanke högst illiberala åsigten, att valen till öfre kammaren skola vara inskränkta inom didrict. Jag för min del har yrkat, att de må vara fria inom hela landet, och jag skulle förmoda, att det måtte vara liberalare än inskränkningen inom district. Hr von Hartmansdorff har sagt, att skälet hvarföre han önskade den öfre kammaren sammansatt på det sätt som den skulle blifva det enligt hans förslag, vore det, att hvarje öfre kammare, som räknade ett annat ursprung än den nedre kammaren, derigenom vore försvagad. Deruti har den värde talaren ganska rätt, men jag får erinra, att de som tillhöra min åsigt, Frih:ne Hamilton och Sprengtporten m. fl., hafva alldeles icke yrkat alt den öfre kammaren skall erhålla något annat ursprung. De hafva blott yrkat, alt den skall blifva vald på ett annat sätt. Det är visserligen sannt att pärs-kammaren i Frankrike icke kan anses utgöra ett starkt conservativt element, men denna kammare har också icke samma ursprung, som den nedre kammaren. Den är icke tillkommen genom folkets val, utan dess svaghet ligger deruti, att den är tillsatt af Regertn och således icke hos folket har det anseende för oväld och opartiskhet, som om den skulle utgöras af sommitelerna , de mest upplysta och erfarna, som inom landet kunde blifva valde af folket. Deruti ligger anledningen till dess svaghet, och icke deruti att de utmärktasle män sitta der; ty jag är öfverlygad, attoni desse män der sulto valde af folket, skulle pärs-kammaren vara ojemförligt starkare.
I anledning af§. uti Regerings-formen har till det förstärkta StatS-Utffottet blifwit remitterad den uti Högwördige Preste - Ständer wackte fräga, huruwida den Laxerade mä wara berättigad att wäija, antingen han för, ut i laglig ordning will söka ändring uti Taxeringarne eller ock att wädja till Compromist-Rätt. Sedan wid det förstärkta Utffottets nu hällne sammanträde en af dest Ledamöter blifwit pä manligt sätt utlottad, hafwa de öfrige ny samfält röstat öfwer följan, de nu framstaldeoch gillade Voterings, Proposition. ''Den kom bifaller att alla Klagomäl och Beswär öfwer Taxeringarne skola afgöras genom CompromiK-Rätt flrifwer I» — Den det ej will, ffrifwcr Nej — Winner Nej sä kommer enligt Preste-Ständets Beslut den Taxera, de att äga rättighet att wäija, antingen han förut i wänlig och laglig ordning will söka ändring i Taxeringarne eller och att wädja till Compromist-Rätt". Och som elter Voterings-Sedlarneö utdelande, ater upphämtande och öppnande, befunnos 54 Ia och 6g Nej — Och Nej sälebes wunnit, sä kommer enligt Preste-Ständets Beslut den taxerade att äga rättighet att wäija antingen han i förut wänlig och laglig ordning will söka ändring i Taxeringarne eller ock att wädja till CompromiA-Rätt. Till Riksens Högloft. Ständer sär StatsUtskottet detta härmedelst »vördsammeligen anmäla. Stockholm ben 17 April Pä Högloft. Ridderskapets och Adelns Leda, möters wägnar Llues kleming. Pä Den Li April. 90 r Pä Högwördige Preste-Ständets Ledamöters magnar 1 k. seidman. Pä Wälloss. Borgare-Ständets Ledamöterwägnar Larl k' r. Pä Hederwarda Bonde-Ständets Ledamö» ters wägnar Jokan Ericsson. dl. kröäeliu».
Hela sitt lif hade han tillbragt bland kläder och husgeråd, hvilka efter en förgången glanstid gjort resan utför mot allt djupare förnedring, intill dess de hamnat i den lumpens égalité, som råder i ett kallskumt klädstånd. Hit kom den gyllene kavaljerens réunionsrock af sidensars, när ficklocken med de afnötta galonerna gömde lakejens finkam i stället för élégantens luktflaska, och hofskönhetens roberonde, då Lisette dansat pösen slaka på Vauxhall, och Lokattens flickor sprungit sönder garneringen i stadsgårdens trappor. De ciselerade ljusknektarna från salig excellensens nattduksbord och sexternskrifvarens ljussax, den svängda tennterrinen från åldermannens salsskåp och statbondens söndagsstop lefde här i naboskap på samma bord, alla förenade af samma degraderingens lag. Men längst in i kyffet satt dubbel-Jakob, och vanan att se världen genom alla dessa lunor gjorde honom till en sorts cynisk filosof. Som i sitt eget element hvisslade han belåtet, där han var nersjunken i en för detta salongsemmas spruckna sits och höll små filosofiska dialoger med ett gammalt, stort, halfförstördt porträtt, som stod uppställdt midt emot. Det var en 1500-talsriddare, hvilkens ryttarharnesk och riddarkedja blott svagt anades i den mörka, ogenomträngliga duken under ett gulblekt krigaransikte med svarta knäfvelborrar och hopbitna läppar, en spansk kättarmassakrörs fysionomi. »Godmorgon, herr Graf von und zu Gefressen von dem Wurm. Hur behagar nådig herr grefven må?» Dubbel-Jakob stirrade oförskämdt närgånget porträttet in i ansiktet. »Ack, Ers Härlighet, här är inte värdt att högmodas. Vi äro ju alla lika inför vår Herre, skräp och schoddy, ärgiga kastruller och buckliga, gamla tennpottor.» Dessa tre, sins emellan så oförenliga människor förenade fru Rosalie i detta ögonblick vid sitt soffhörn genom sin stilla, högtidliga vänlighet.
För Qvarnar i 13.73° Bergverken j . • . 31,000 Manufakturier . » . 15,130 För Krono-Egendomar * 2,150 Akadernie-Statemas d:o • . 840 Allmänna Bolags d:o 3o Fromma Stiftelsers d:o • 870 Afgifter af Arrendatorer . 30,000 Af Borgerlig rörelse . 253,100 Ståndspersoner i Städerne 18,000 Gästgifverier, Värdshus etc. 1 8,940 Handlandes Betjening • 2 1,000 Handtverks d:o 13,440 Bruks-Betjente etc. i7,33o Advocater, Artister etc 9,340 Arbets-Classen 18,450 Stånds-Personers Betjente 11,100 Bruksoch Fabriks-Arbetare . 14,680 Gårdfari-Handlande etc.. 59,o5o Grund skatts-Afgift . 47,380 Postoch Lots-Hemmans-Afgift 800 Rotefrihets-Afgift 18,190 Kolnings-friheter » . 8,730 Krutoch Svafvel-Bruk 43° Kyrko-Tionde » . 1,260 Theater-Representationer 240 Gårdfari-Handlandes Pass Af Testamenten - , *0 0 O O O För Fiskerier m. m i . 5,590 Af Trollhätte Lottsedlar . 985 Af Tullverket för socker etc.
M-rtts perssons, Riksdagsmannen, Memorial om en jemnare fördelning af allmänna skyldigheter pä all jord i Riket. Medaille, till förewigande af de Herrars minne som utfört styrelse-förändringen, Maji 43. — om flående af en öfwer Thronföljare-walet. Apr. 607. 710. 812. — öfwer den wundna freden med alla Rikets fiender, Febr. 79. 1F25. '— öfwer den lyckligen utförda Regements-förändringen, Febr. 80. 1525. om medel dertill, Mars 1583. Apr. 1. 747. — om präglande af en mindre öfwer Lagmannen dMenvreutri, Febr. Z90. 437. Medel till särskilda tillfälliga utgifter, Konungens nädiga Proposition derom, Vlov. 571. Dec. 95. 1295. i§54. — allmänna, om förwaltningen deraf sed-' i8oo ärs Riks-dag; se Ledowisning. Medicinal,afgift, om förhöjning deraf, Sept. zg 2zo. 8z ' , Register. Medicinal-wär-en för Arm-en, Dept. r?2. Febr. 610. se Läkarewärd. ^ . Nolanäerttjc-Im, Canzli, Rädet, Attén med honom ut, åängen, Ian. 758. »s Neli», Henr. ^eor§, yttrande, Dec. 750. Militaire Statevne, till lands ITlov. 1ZLO. Kebe. 8rZ. — till sjös klov. Se widare Stat-Xegleringen. MUiraire ärenden, Stats - Utstottets Memorial med beswarande af anmärkningar öfwer ätstillige, Febe. Minister-Staten, Nov. 1269. — 0M tillökning r Penstonerne ä Rappcllcrade - Sept. 112. Monderings-pecftdlar, om fastställande af de Indelta Regementernes, I""- 833. Äng.
Murs i83o fastställde grund för inlösen af Bankens sedlar; 2:0 Rikets Ständer stadga och föt klaia, att genom realisa.inneus veikställighet någon förhöjd beräkning af läntor och skaller icke lår, under livad minu tiel vara må, ego rum, samt att, i följd deraf, alla skaller och enera, af hvad slag oell beskaffenhet som helst, således äfven mbegiipua de räntor, hvilka i Jordeboekerne till visst belopp i penningar arn utför» de, skola, ilian och med den dag du Silfverinvrxliogen täger sin början, Leräluias ali utgå efter enahanda grund, som i ,\1 vm hestämniugslageu deri I Mars 18.I0 finnes fastställd, så att, vid deras utgörande med penningar, den betalande eger efter eget godtfinnande alt dem erlägga antingen uti Bancoeller Riksgäldssediar eller uti Silfvermynt, beräknad! efter 3 Rdr. 3a sk.
För att i någon mån afhjelpa den förlägenhet hvaruti Subaltern -Officerare vid LandtRegementerne kunna befinna sig, i afseende på deras nu försvagade och ringa lönevilkor, då de icke äga ärfd förmögenhet, eller understöd af förmögna föräldrar; samt för att gifva dessa unga Officerare ett tillfälle till sysselsättning på ett sätt, som äfven med deras hufvudyrke öfverensstämmer, torde det finnas ganska ändamålsenligt, att, (i likhet med hvad som sker i Norrige) låta Landtmäteriet genom dem förrättas. Redan gifves uti vårt land exempel derpå, att unga Officerare, efter öfverenskommelse med ordinarie Landtmätare och under deras inseende, använda sin semestre, eller permissionstid, till Geomethriska förrättningar och Chart-ritningar. Härigenom hafva de befriat sig från sysslolöshetens tyngd, fördubblat sine inkomster, och utan tvifvel ökat sin militairiska duglighet genom ett härdande lefnadssätt och vunnen skicklighet till reeognoscerin - Den 9 F e b t u a r i i e. m. gar. Det är således sannolikt, att dessa försök skola af flere efterföljas. Detta torde likväl gå mycket långsamt, och många slags hinder möta en allmän efterföljd, så framt icke Regeringen derpå fäster det afseende, att efter hand deså kallade Commissions-Landtmätare härigenom helt och hållit kunna ersättas och umbäras. Bland de flere invändningar, som emot denna förändring torde göras, är kanske den första, att i krigstid de frågor om Mitt och Ditt, som af Landtmätare-åtgärder bera, härigenom skulle sakna nödig handläggning, och komma må hända flere år att hvila. Då i alla händelser en förste och en andre Landtmätare på Stat i hvarje Län nödvändigt skall finnas för LäneArchivets vård, samt kronomåls bevakande m. m. skulle ock deras biträde vara att tillgå för sökande jordägare, och sedan inrättningen vunnit stadga, skulle ibland afskedade Officerare säkerligen finnas tillräckligt antal, som under tjenstetiden vunnit öfning i yrket, och i krigstid troligen gerna skulle låta använda sig dertill. Dernäst torde fruktan för collision emellan de civila och militära authoriteterne väcka betänkligheter emot förslaget.
Riksdagsordningen, kan mot Konungens Rådgifvare väcka anmärkningar; men han har fullkomligt orätt, och handlar tvert emot Grundlagen, då han inom Ståndens plena väcker fråga om, att sådana anmärkningar bordt äga rum. Detta utom ämnet. Hvad sjelfva saken beträffar, vill jag blott upplysa, att Tolagen härleder sig från åtskilliga Kungliga förläningar till Städerna utgående till olika belopp å olika ställen. Hvad sjelfva rättigheten för Rikets Ständer att besluta häröfver angår, så kan den visserligen dem icke bestridas. Tolagen tillhör icke BorgareStåndets privilegier, och är således icke inbegripen i 114 §• RegeringsFormen. Men annat är, att kunna besluta öfver Tolagen, likasom öfver hvarje annan ekonomisk fråga; annat ätt i sammanhang med allmänna bevillningen vilja afgöra den. Man bör icke partielt rubba Städernes rättighet; en generel undersökning bör föregå angående Städernes så väl inkomster, som behof. Det är visserligen ej utan skäl, som man förmodar, att öfverskott af Tolagen finnes, hvilken nian önskar måtte användas till mera allmän nytta. Men om sådant är förhållandet i några städer, finnas säkerligen andra, Den i November f. ni. i3 eler Tolagen är otillräcklig. En allmän undersökning bor således föregå, innan man beslutar i ett ämne, som under mera än 200 år, likt de öfrige detäillerne i vårt Kammarverk, invecklats genom vidtagne olikbeter i stadgandeli, som visserligen aldrig bordt vidtagas, men som icke kunna afhjelpas genom vidtagande af lika brokiga författningar. En partiel reglering deraf vöre alltså i högsta måtto oförståndig, hälst då man hvarken vill eller kan ersätta städerna de förluster, som derigenom för åtskillige skulle uppkomma. Man måste icke undergräfva städerna, ty då undergräfver man samhällets bestånd; om städerna aftyna, får ej landtmannen afsättning på sina produkter. Jag anhåller derföre om afslag å Utlåtandet, emedan det vore att begå en bestämd orättvisa, om man nu i ämnet fattade något beslut. Herr Tham:
Högvördiga Preste-Ståndet har, med afslag å Utskottets hemställanden att gästgifveri-, hålloch reservskjutsen samt postskjutsen borde skiljas från jordbruket och öfvertagas af Staten, samt att det städerna åliggande skjutsningsbesvär borde öfvertagas af Staten, återremitterat hvad utlåtandet i öfriga delar innehöll; hvaremot Hedervärda Bonde-Ståndet utlåtandet bifallit; och hade Utskottet derefter, uti nytt betänkande, N:o 23, förklarat sig visserligen fortfarande hysa den åsigt att det lämpligaste, med rättvisa och billighet häst öfverensstämmande sätt för skjutsningsbesvärets ordnande, vore att så väl jordbruket som städerna befriades från detta besvär, som deremot öfvertoges af Staten, men att, då inom tre Riks-Stånd denna åsigt ej kunnat göra sig gällande, utan ändamål vore att ånyo föreslå densamma till antagande; hvadan Utskottet föreslagit Rikets Ständer att besluta: att skjutsningsbesväret för det dåvarande ej kunde från jordbruket skiljas; att gästgifveri-, hålloch reservskjutsen ej vidare borde vara en jorden åliggande natura-prestation, utan så väl skyldighet som rättighet för de skjutsskyldige att bestrida sådan skjutsning upphöra; att postföringsskyldigheten borde från jordbruket skiljas, emot åliggande för posthemmanen att fullgöra de onera, från hvilka de dittills varit i sin egenskap af posthemman befriade, — samt såsom följd deraf, posthemmanen tillförbindas att, i likhet med andra i skjutslag indelade hemman, deltaga i det allmänna skjutsningsbesväret, såsom detta komme att utgöras; att skjutslagen, så väl i stad som å landet, sådana de voro eller framdeles kunde blifva indelade, borde bekosta skjutsningens bestridande genom entreprenad; dervid Statsverket dock ville komma skjutslagen till hjelp med 4:del i entreprenadkostnaden; att, i afseende åkungsoch kronoskjutsningsbesväret, annan förändring icke borde vidtagas, än att, under förutsättning att gästgifverioch postskjutsen upphörde såsom natura-prestation, samtlige skjutsskyldige hemman i riket, så framt de ej voro helt och hållet eller i viss mån från kronoskjutsning befriade, förklarades böra i kungs-och kronoskjutsning deltaga; att Rikets Ständer måtte besluta det, till betäckande af Statsverkets andel i kostnaden för skjutsningsbestyrets ordnande medelst entreprenad, å öde Hufvudtiteln anvisades ett förslagsanslag af 200,000 R:dr R:mt årligen under derpåföljande statsregleringsperiod; samt att, såsom ersättning till Postverket för den ökade kostnad, som genom postskjutslegans höjande till likhet med gällande entreprenadlega komme att uppstå, ett sådant anslag anvisades och på enahanda vilkor,
533 har jag likväl trott mig böra fästa rikets Ständers uppmärksamhet på vigten deraf att, innan arbetena norr om sjön Salen fortsättas, taga under noggrannt öfvervägande åtskilliga förhållanden, hvilka icke varit nog utredda vid de tillfällen Rikets Ständer under sednast förflutne riksdagar behandlat frågan om stambanornas rigtning. Då Rikets Ständer vid 1853 och 1854 års riksdag först anslogo medel till Statens jern vägsbyggnader förklarade Rikets Ständer, uti underdånig skrifvelse af den 18 November 1854, sig anse anläggandet af en stambana mellan Stockholm och Göteborg i främsta rummet böra till verkställighet befordras. Vidkommande åter den andra af de stambanor, för hvilka statsanslag under nämnde riksdag yrkats, eller jernbanan mellan Skånska kusten och Wettern, så hade Rikets Ständer fästat uppmärksamhet derå, att, genom en jernväg från någon af Skånes hamnplatser till Jönköping, kommunikations-systemet inom Sverige blefve fullbordadt till sina hufvuddrag, hvilka, elter hvad naturen sjelf anvisat, borde åsyfta att förena de stora insjöarne inom mellersta delen af riket mod hvarandra och med de haf, som omgifva landet. Utförandet af jern vägs-stambanan mellan sydvestra kusten af Skäne och Wetterns södra ända syntes derföre Rikets Ständer ofördröjligen böra företagas samt nödiga medel dertill anslås. 1 öfverensstämmelse härmed anvisade Rikets Ständer vid nämnde riksdag en million Riksdaler Banko för påbörjande af en i rigtning ät Jönköping gående stambana frän Malmö till den pä nordliga sidan af sistnämnde stad belägna punkt, hvilken Kongl. Maj:t funne lämpligt bestämma. Det synes uppenbart att, vid den tid nämnde anslag beviljades, frågan om stambanornas rätta läge befann sig uti ett alldeles outredt skick, hvilket ock bekräftas deraf, att Rikets Ständer vid samma riksdag beviljade ett särskildt anslag af 60,000 Riksdaler Banko för anställande af noggranna undersökningar i statsekonomiskt och topografiskt afseende samt uppgörande af förslag till jernvägars rigtning, anläggningssätt m. tn.
Regemente för ArtillerieRegementerne beräknade tillgång, ej utgör 58,4-25 ll:dr i'4 sk., utan endast 49)220 Rtdr i4 sk., och att de i förstnämnde Summa, enligt K. Propositionen, inbegripne 1979 T:r Spunt med ett värde af gögö R:dr blifvit af Utskottet anviste lill andra behof inom HufvudTiteln, samt alt, hvad de serskilte Tjenstemännen beträffar, hvarken deras antal öfverstiger behofvet för den nödiga tjenstgöringen, eller deras Löner blifvit föreslagne högre än vid andre Corpser; och får Utskottet i öfrigt åberopa hvad i dess förra Betänkande i denna Punct blifvit anfördt, då Utskottet nu förnyar hvad deruti blifvit föreslaget.
Om Comiténs förslag, i afseende på sjelfva stängselgrunden, en gång antagestill Bii. t. M. K. Nådiga Protos. N:o 43. 67 lag, blir det nödigt att stadga, det alla äldre hägnadsdelningar skola rättas efter denna grund, emedan den likhet i rättigheter och skyldigheter, som med Förslaget åsyftas, eljest skulle för de flesta fall gå förlorad; men för att göra denna rubbning så litet kännbar, som möjligt, kan det tillika föreskrifvas, att hägnaderne, i det skick de då befinnas , skola delas till underhållning, efter den nya grunden , och att den, sorn förut haft mera att hålla, ej må borttaga ett sådant öfverloppsstycke. Detta är en jemkning, som ej har oskäl med sig och som ganska mycket skall lätta verkställigheten af lagen; men stadgandet härom har ej bordt i sjelfva Lagförslaget intagas , utan hörer, såsom egande blott en temporair verkan, till den författning, hvarigenom Lagen sättes i utöfning. £>8 Bil. tK. M. Nådiga Propus. A':-» 43. Vtdrag af Protosollet öfver Karn* viarÄrenden, hullet inför Hans Majit Konungen uti Stats-Rådet på Stockholms Slott den 51 December 1828* Närvarande:; Justitia Stais-Ministern H. E. Herr Grefve Gyllenborg. Siats-Ministern för Utrikes Ärendena H. E, Herr Grefve af Wetterstedt. Stats-Råden: H. E. Herr Grefve Rosenblad. H. E. Herr Grefve Mörner. H. E. Herr Grefve Löwenhjelm. Friherre af Nordin Schwan Grefve af Ugglas. Hof-Cancelleren von Schulzenheim. Stats - Secreterare!! Danckwardt. 8 tats-Secreteraren föredrog i underdånig - Högste Domstolens afgifna underdåniga utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Re - Bil. t. K, M. Nådiga Propos. N:o 43. gp miss den 22 sistl. October, uppå det af Stats-Seereteraren till Kongl.
Dock härvid vill jag mindre fästa mig än vid ordställningen i §:n hvaraf nästan synes som vore det en förste Kanslistens rättighet att vara Sekret, hos Ridd.Utsk.: jag anser det böra vara en skyldighet, men ingalunda någon bestämd rättighet, ty inträffa kan, att de aldra vigtigaste, på Adelns representationsrätt, eller i andra hänseenden mest inverkande frågor varda till Ridd.Utsk:s utredning och handläggning öfverlcmnade, i hvilket fall man kunde önska och behöfva en Sekret, derstädes, som hade större insigler, högre kunskaper, djupare statsmannablick och mera utmärkt förmåga, än hvad i allmänhet kan fordras af förste Kanslisten. Jag anser således ordställningen böra förändras och vågar föreslå att §:n måtte erhålla följande lydelse: i 2 mom: ”Under Den 26 Maj. 167 påstående riksdag åligger honom alt tillika vara Sekret, hos Ridd.Utsk.” Då blir det en skyldighet ifrån hvilken han likväl kan befrias under det att nuvarande bestämmelse gifveren rättighet, som någon gång kunde blifva menlig och inverka på ärendernas gång på ett sätt, som stridde mot R. o. Ad:s önskningar. Då nu II. Ex. Hr Frih. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. bifölle den af Utsk. föreslagne 61 §:n ropades nej, hvarefter H. Ex. hemställde om R. o. Ad. bifölle samma § med den af Frih. Palmstjerna yrkade förändring, att början af 2:dra mom. erhölle följande lydelse: ”under påstående riksdag åligger honom alt tillika vara Sekreterare i Ridd.Utsk. och besörja etc. Ropades ja. § R2. Bifölls. Föredrogos ånyo och biföllos StatsUtsk:s d. 21 och 24 dennes på bordel lagde utlå(:n: N:o 141, ang:de föreslagne understöd för ålerupbyggandet af den nedbrunna delen af staden Lidköping samt verkställandet af den nya tomtregleringen derstädes; och N:o 142, ang:de ett läns beviljande för den nya regleringen af tomterne i staden Christianstad.