Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den betydliga tillökning, som i trävaru-skeppningen de sednare åren ägt rum, är hufvudsakligen att tillskrifva nedsättningen af trävaru-tullen i England, hvilken år 1840 utgjorde 6 £ å svensk läst, men sedermera efterhand nedgått till 2 £ p:r läst. Hvad Götheborgs irnpdrthandel angår, så utvisa nedanstående, på officiella uppgifter grundade sammandrag, att den upder de sednaste 25 åren likaledes vunnit en betydlig tillväxt. Synnerligast anmärkningsvärd är denna tillväxt för sådane bufvudsakligare införselsartiklar som utgöra råämnen för fabrikernas och handtverkeriernas behof, och i afseende hvarå den tillika innebär en måttstock för omfånget af landets inhemska slöjder och konstflit. Bomull. Bomullsgarn. Ull. Socker rått. Tobaksblad och Stjelk. Åren 1822—24 infördes i medeltal. Af lifsmedel och dryckesvaror utgöra följande de mest betydande importföremål, hvarvid likväl bör anmärkas, att hvad de egenteliga vällefnads-artik - 32 larne angår, de växande siffertalen i införselstabellerna otvifvelaktigt till någon del äfven äro att tillskrifva en sorgfälligare tullförvaltning ocb införselsafgifternas nedsättning i den mån att mindre retelse till tullförsnillning ägt rum. Kaffe. Salt. Sill, saltad. Vin. Arrac, Cognac, och Rumm. Tunnor. Tunnor. Kannor. Kannor. — Derefter har införseln år efter år stigit synnerligast af Bomullsooh Ylleväfnader, deraf tullspecialerna upptaga i medeltal för åren 1825—30 alnar 114,593. » 1831—36 » 472,564. Härvid gäller likväl samma anmärkning, som nyss anförts i afseende å vällefnads-artikla r i allmänhet. Att spanmål numera endast undantagsvis i någon större mängd införes, ådagalägges af följande sammandrag, som dock omfattar 3:ne svårare missväxt-år. Införseln till Götheborg af spanmål, af alla slag utgjorde åren 1827—30 i medeltal i
Utskottet hemställer, att densamma må bestämmas lill 900 R:dr, i likhet med hvad Utskottet tillstyrkt för Auditörerne vid Gardes-regementena. rf) Sergeanterue vid Artilleriet, hvilka, till ett antal af 78, för närvarande hafva lika lön eller 318 R:dr hvardera, äro i staten fördelade i tvänne Iöne-klasser sålunda, att 40 skulle erhålla 500 R:dr och 38 få 450 R:dr. Med afseende å dessa beställningars vigt för Artilleriets tjenstbarhet, anser Utskottet billigt, att ifrågavarande löntagare, hvilka hafva samma tjenslgörings-skyldighel, alla uppföras till den högre lön, som Kongl. Maj:t nu endast för de äldre af dem äskat; hvarföre Utskottet hemställer, alt för samtlige Sergeanlerne den nya aflöningen bestämmes lill 500 R:dr Riksmynt, e) Hvad vidare angår Konstaplarne, hvilka nu bestå af två grader, Förste och Andre Konstapels-, med lön af 90 R:dr i den förra och 37 R:dr 50 öre i den sednare graden, har Kongl. Maj:t uti den föreslagna slaten indelat dem i 3 grader, nemligen Dislinktions-konstapels-, Förste Konstapelsoch Andre Konstapels-, samt för dem i förstnämnda grad, till ett antal af 16, uppfört den nya aflöningen med 138 R:dr, för 78 Förste Konstaplar låtit nuvarande lön, 90 R:dr, förblifva oförändrad, och för Andre Konstaplar, 164 till antalet, äskat ökad aflöning lill 48 Rd:r. Då således blott en mindre del af personalen i Förste
Enär dock sedermera några fa djur dött eller af annan orsak icke lära komma att sändas till utställningen, upptager katalogen 188 nummer stöfvare, 26 d: o långhåriga och 61 d: o korthåriga hönshundar, 12 d: o vindthundar, 23 d: o taxar, 15 d: o fox-terriers, 7 d: o vallhundar, vidare (i klassen 7) 23 d: o S: t Bernhards-hundar och Newfoundlands-huudar, 42 d: o Leon-berger-hundar, Ulmer-doggar, mastiffs, danska, tyska och engelska doggar, 11 d: o terriers, råtthundar och pintscher samt 32 d: o mopsar, King Charles-hundar, levretter, pudlar och hundar af icke uppgifvet slag, d. v. s. inalles 440. En stor del af hundarne är dock införd utifrån och icke född i Sverige.Af denna förteckning finner man genast, att stöfvarne (till hvilken afdelning drifvande hundar i allmänhet, således äfven elghundar, blifvit förda) äro de talrikast representerade, hvilket ju i vårt land också är alldeles naturligt Der-näst komma de korthåriga hönshundarne, hvilket beror derpå, att sådana, förnämligast af engelsk, skotsk eller irländsk härkomst, på senare tiden varit på modet i vårt land. Ett temligt antal långhåriga hönshundar utställes dock, hvilket visar, att dessa vackra och ädla fogelhundar ännu omhuldas af en del svenska jägare. Afven af taxar, hvilka för några år sedan voro rätt sällsynta hos oss, utställas icke så få. Af synnerligt intresse skall blifva att få på en gång skåda en sådan mängd stöfvare, blifva i tillfälle att anställa jemförelser dem emellan och söka utröna, om några inhemska raser af värde finnas. Likaledes bör jemförel&amp;en såväl inom hvardera afdelningen af hönshundar som mellan dem båda blifva lärorik. Vid denna första utställning bör man dock akta sig att ställa anspråken på hundarnes beskaffenhet allt för höga. Utställare finnas ur alla samhällsklasser. Främst bland dem kunna nämnas DD. KK.
Äterremisier af Stats-Utstcttets betänkanden i anledning af Konungens Nädiga Proposition cm nägra wid Stats-Regleringen förefallande omständigheter, om betalandet af nägra Hamburgste ^Banquierers fordringar, och om Pensioner för swärt blesierade Officerare och Under-Officerare wid Armeen och Flottorna. Bifall till Lag-Utskottets betänkande, angäende tiden för Marknaders hällande. Gillande af Lag-Utskottets Memorial, rörande sökt förklaring i 6 Cap. Z §. Misigerningsbalken. Af den ii October: Bifall till Bewillningssamt Allmänna Beswärsoch Oeconomi^-Utskottens betänkande vm rättighet för Carlscrona Stad, att utöfwa bränn - Den iZ October. 485 brännwins-bränning och distilering r ett Bolag och i ett enda sammansatt werk. Gittande af Bewittnings-Utskottets Memorial, rörande Konungens Nädiga Proposition om nagra underdåniga ansökningar om eftergift i Bewillning. Gittande af Constitutions-Utffottets förslag titt tillägg i 14 H. af Justitia Ombudsmannens Jnstruction. Gittande af Bcwillnings-Utffottets utlätande öfwer af Riksdagsmannen ^näsrs Ol88on frän Orebro Län sökta förklaringar i Bewillnings-Förordningen. Godkännande af Bewillnings-UtffottetsMemorial, rörande uppbörden af Bewillning af Officerare och andra Tjenstemän wid Regementerna. Bifall till Oeconomi.^-Utffottets Memorial om Gesällers ställande under TjenstehjonsStadgan. ÄterremiH af Stats-Utffottets utlåtande öfwer Konungens Nädiga Proposition om de pä Allmänna Indragnings-Staten uppförde eptra Löner och Pensioner. Bifall titt Bcwillnings-Utffottets Memorial i anledning af sökt eftergift i Bewillning för ätffillige Städer och Orter.
Om nödwändigheten alt någon wist bestämd lid stadgades till anförande af beswär öfwer sädane besiut, som af Past-r och Församling i Sockne, stämma fattas. Slutligen aflemnade, ä Kongl. Maj:ts höga magnar, Hans Excellence Herr SratsMinistern till Herr LandrMarstalken och de öfrige Ständens Tal. män de Conkrapropositioner, hwilka Kongl. Maj:t i afseende ä de fyra första ofwanomförmalte ämnen ansett sig böra till Riksens Höglofl. Ständer af. gifwa. Efter flu-ladt Plenum Plenorum åtskiljdes Högloflig Ridderffapet och Adeln kl. half 2. Lilverliolpe. Mändagen den 5 Fcbmari. Plenum kl. ic> f. m. Upplästes följande: Kongl. Maj.tts Nädiga Proposition titt Riksens Ständer angående afgjärda Bps rätt att K Den Z Zebrirarii att söka och erhålla skifte i skog och ut» mark; Gifwen Stockholms Slott den n Januari i8is. Hos Kongl. Maj:k hofwa Riksens Ständer wäckt fräga om ändnug af Lagens stadgande i 4 §. ry Cap. ByggningsBalken, hwarigenom rät igheken att söka stifte i Skog och utmark ar ensam tillagd Bolby och afgärda by förbudik,att sädank stifte begära, hwaröfwer Kongl. Majst serstildt sig yttrat; I följd hwaraf Kongl. Maist, i likhet med hwad Högste Domstolen och StatsRädet uii bifogade Protoooller tillstyrkt, förester Riksens Stander, atr 4 Z ,9 Cap. ByggningaBalkeu mä pä det fäst andras: att Ägare utaf afgärda Hemman mä lika med Bol« by äga rätt, att söka och erhålla stifte af Skog och utmark med sä iväl Bolbyn som andra Hemman,- med hwilka afgärda Hemmanet innehar gemensam mark.
Tanken på, huru obetydlig jag i sjelfva verket var trängde sig på mig; och då jag första aftonen gick till hvila bemäktigades jag af en känsla af öfvergefvenhet, som jag alldrig för har ärfarit men jag somnade med en bön till den högste om hjelp och bistånd i detta mitt nya företag. Och under den tid, som har förflutit har jag fört ett enslikt lif och ofta haft litet att äta; men mina böcker har varit min mat och dryck och mitt sälskap, om jag så får utrycka mig när brist och tvifvel har kommit utpå vet jag i sannig icke hvad jag skulle hafva tagit mig för om jag icke haft löftena i dessa böcker till mitt stöd och bistånd. Om jag ändå kunde komma på seminariet så vore det ändå en hugnad för mig; men jag får lemna allt till förtröstan på Gud, förty Guds hjerta klappar lika varmt för den menniskan som bär de trasslitne tiggarekläderna så ock för de som bär den guldbroderade hofdräkten. Det är icke alltid bäst att sitta i sådana salar der beväpnade men gå och påstå för salsdörarna ty vinnstötarne kännas mest upå höjderna. Carl Ludvig Pettersson.» Han frågade nu, hvad jag tyckte om denna hans ansökan. Jag svarade honom öppet och ärligt, att jag ansåge rektorn hafva ett hjerta af sten, om han ej toge intryck af dess rörande innehåll; men på samma gång påpekade jag, att de svåra staffel m. m., hvaraf den var uppfyld, kanske skulle inverka menligt vid bedömandet af hans kunskaper och lämplighet att vinna inträde på seminarium. Han försvarade sig med, att han ej varit i tillfälle att få lära sig bättre uti rättskrifning och att han ju följt gifna föreskrifter, då han egenhändigt uppsatt och skrifvit sin inträdesansökan. Jag kunde ej annat än gifva honom rätt härutinnan. Men när jag nu med honom genomgick och förklarade de gröfsta staffelen, började hans sjelfförtroende, hvilket jag både då och sedermera fann vara mycket stort, att vackla.
Den 9 Julli. r;2s Le endast till hälften emot denna Tariff mage begagnas, men fulla afgiften derföre likwäl beräknas. iz:o Sa wa! afgiften för Bränwins tillwerkningcn pa Landet, som den deremot svarande Pannerymd, kommer att bestämmas efter der wärde hwartill Egendomen wid Allmänna Bewillningens Utgörande, blifwer Taxerad. 14:0 I Städerne betalas Bränwins, afgiften, äfwen efter Pannerymden i samma gradation som för Landet blifwer fastställd, och i stället för Afgift efter Hemmans wärde, kommer en serskild Afgift att erläggas af hwar och en i Staden Mantaisstrifwen Person. 15:0 Hivat och en som äger rättighet tillwerka Bränwin, blifwer det tillåtit i siere Pannor dela den pannerymd, som honom tillkommer att gagna emot det att Panne» afgiften erlägges ester Pannornes sammanslagna rymd; Dock mage icke sadane Pannor pä serskildta ställen, utan blott inom ett och samma Bränneri nytlsas. 16:0 Den som icke will tillwcrka Bränwin och dertill icke äger Redskap, betalar endast Hemmans, afgiften;.
Domsrättens skiljande i desse mål från de allmänna domstolarne och dess öfverflyttning till dömande Förmyndare-Kamrar, skulle hvarken förtjena eller vinna bifall/’ ”Fid bestämmande af den verkningskrets, som må kunna för allmänna Förmyndare-Kamrar utstakas, framställer sig vidare till besvarande frågan, huruvida och i hvad mon desamma borde ombesörja eller deltaga uti vården om de omyndig® och förvaltningen af deras gods, det vill säga, om Kamrarne skulle blifva öfverförmyndare eller medförmyndare, der laga målsmän funnos, och, då sådane saknades, omedelbart förestå förmynderskapet eller ock huruvida Kamrarnes verksamhet borde inskränkas derhän, att de endast skalle ega att controllera laga förmyndares åtgärder och förvaltning?’ ”Att närmaste skyldeman bör vara den omyndiges målsman, och att nästa fränder ega granska hans förvaltning, är en grundsats, som bibehållits oförändrad, både uti nu gällande Lag och uti det utarbetade förslaget till ny Civillag, hvilket ännu ej hunnit pröfvas. Flere århundraden beBih. till R, St, Brot, 1840, 7 Sami, 4 A/d, 23 Haft, 2 10 Lag-Utskottets Betänkandej N:0 81. 'vittna dess användbarhet, men dess vigtighet, fastän tidigt insedd, hvilar icke blott på häfd, utan äfven på moraliska och politiska skäl, hvilkas vigt lagstiftaren icke bör misskänna. I föräldrars naturliga förhållande till sina barn ligger den ursprungliga grunden för deras rättighet och pligt att icke endast sjelfve vårda och besörja barnens bästa, under deras omyndiga år, utan ock att förordna, af hvilka, efter föräldrarnes död, denna omsorg och, vård skall fortsättas. Der ett sådant förordnande icke skett, innebära den vänskap och det förtroende, sorn vanligen råda eller böra linnas emellan närskylde personer, en pligt för närmaste inom slägten att träda i föräldrars ställe, och åtaga sig de omyndigas sak.
Af Herr Cederschjöld* P. G.: ”Af det myckna, som i senare åren blifvit yttradt om odugligheten af vårt representations-sätt, har jag funnit så litet skäl och bevis, och så mycket högljudda declamationer, att jag för min del anser det icke löna mödan, att söka försvara det nuvarande, och att visa, det den gamla byggnaden icke är sämre, än att den skulle kunna repareras och, genom obetydlig tillbyggnad eller blott förändrad inredning, blifva ganska beqväm oell ändamålsenlig. I stället för att anföra sådant, hvartill knappt någon nu skulle vilja lyssna; och i stället för att redogöra, hvarföre jag icke kunnat i allo instämma i det af Utskottet uppgjorda förslag till nytt representations-sätt, vill jag hellre uppgifva de grunder, på hvilka jag för min del anser ett nytt representations-sätt tilläfventyrs kunna byggas, i händelse nationen verkligen är så enhällig om det gamlas afskaffande, som skriftställarne föregifvit. Dessa grunder äro i synnerhet följande: 1 §. Svenska folket skall vid Riksdagar representeras endast genom vadda Ombud, som kunna kallas Riksdagsmän. 2 §. Riksdagsmännen skola fördelas på 2:ne sjelfständiga Kamrar: en större och en mindre. 3 §. Riksdagsmanna-valen skola ske genom Electorer. 4 §. Valrätt eller rättighet, att deltaga i val lill Electorer, bör tillkomma hvarje inom Riket under de 3 sista åren boende och mantalsskrifven Svensk man, som fyllt 21 år, kan läsa och skrifva samt icke är ställd 52 Bil. till Constilutions-Utslottets Memorial, IV.'o 38. under förmyndare; icke befinner sig i cessions-tillstånd; icke njuter understöd af fattigförsörjningen; och som icke är dömd till straff för nesligt brott, eller förlustig medborgerligt förtroende, eller att föra andras talan; och som, i händelse han är tjenare hos enskild person eller bolag, varit de 5 sista åren under samma husbonde. Hvarje valberättigad kallas valman. 5 § Electorsvalen skola ske sockenvis.
Ständer af StatsUtskocret insände sa kallade Allmänna IndragningsStat, innefattande sadane Utgifter, ?ensionei? och Benndningnr, hwilka wid Srars-K^Ienn^en ansets af den egenskap, ar de med Jnnehafwarnes afgång böra indragas och Staren besparas, borde, såsom ländande til en för Allmänheten nyttig uplysning, pa publicus bekostnad ofördröjligen til tryckning befordras; sa har i anledning häraf, StatsUtskottet om en sadan tryckning fogac anstalt, och får nu härbos öfwerlemna Tre Hundrade (zoo) bx mplar til Utdelning ibland Högloft. Ridderskapeks och Adelns Ledamöter; och hemställer ScarsUlskocret, ar Trycknings-kostnaden, hwilken biifwir betingad til Trehundrade N:d. 6aueo> matte, med Riksens Högloft. Ständers tillåtelse, fa genom Stars-Utskottet anordnas til utbetalning as Riksens Högloft. Ständers Riksgälds-contoir. Hwad i öfrigt angar det af Riks Sranden widtagne beflut, ar en dylik tryckt förteckning ä alla pa Allmänna Indragnings-l'en. 8ion8- och Benadnings-rStaterne upförde Personer wid hwarje Riksdags början ma i ofwannämnde ändamål wara at ulga; sa ankommer werkställigheten häraf pa Kongl. ?Naj:ts och Rikets Statscontoir, och hwadan Riksens Högloft. Ständer lära finna nödigt, at hos Kongl. Majtt göra underdånig anhållan, det Stats-contoir^ mä i detta afseende erhälla Nådig Befallning. Stockholm den 14 Mars 18 ro. S-ette Bandet. Den 19 Mars» Pä Högloft. Nidderssapets Pä Högwördige Präoch Adelns Ledamöters ste-Ståndets Ledamö wagnar ters magnar claes LlenuNA. Ili. VVeiäman. Pä Wallofi.
Herr Grefven och Landt - Marskalken yttrade, att som, efter hvad han fattat Ridderskapets och Adelns svar å den sist framställde propositionen, Ja öfverröstat Nej, och propositionen således blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallen , Herr Landt - Marskalken icke ansåg lämpligt, att, vid slikt förhållande, göra någon ny Den'"?? Novem lier e m. 661 proposition s utan finge endast fråga Herr Montgommerie, huruvida lian behagade afstå från sin begäran om Votering } Herr Montgommerie: Om Herr Grefven oeh Landt-Marskalken ej anser sig kunna göra ny proposition på afslag å Utskottens Utlåtande, hvarom jag dock anhåller, skall jag endast begära, att få till Protocollet antecknad min Reservation mot bifall af Utlåtandet, för att icke uppehålla tiden med en votering, som jag trott mig finna på Ridderskapets och Adelns enstämmigt yttrade tanka vara öfverflödig, och således icke ledande lill det ändamål jag åsyftat. Herr Grefven och L|andt-Mar-* skalken förklarade , att, sedan Herr Montgommerie nu mera afstålt från sin anhållan om Votering, vöre Utskottens Utlåtande, på sätt Herr Landt-Marskalken redan ti 1 lkä 11 nagifvit, af Ridder skåpet och Ä.S deln bifallet. Vid förnyad iöredragning bifÖlIs Statsutskottets den ii dennes under N:o 6c>4 afgifne , samt den 17 derpåföljde e. m. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af väckt motion, dels om förhöjning i lönen för Justitiae-Ombudsmans-Embetet, dels ock angående den rang, sorn JustititeOmbuds-. 662 Den 27 November e, M, mannen, sedan han från Embetet afgått, må tillgodonjuta. Företogs till pröfning
År i83o R:dr 40,: 2 3 1831 281: 22 g i83a . • . 822: 4 — 1033 * 4?: »8 - |7 hvarförutan låne-balancen, till följd af för 3:ne lån antagne accord, är förminskad med 2,760: 47 3 tillsammans B.co R:dr 4,3ia: 4^ 3 Biinco-iJtskottets B t. A'.‘o 36, Men, vid genomgående af Verkets räkenskaper, hafva Revisorerne, efter Expeditions-Secreteraren Dahlströms begifvande och tillstyrkan, å serskildt blad i halauce-extractet, för att hos Rikets Ständer till afskrifning anmälas, låtit aflura År iS3a lån till belopp af R:dr 14,1 r o: 14 6 i833 d:o d:o 7>°99*‘ 7 6 Och har Utskottet, vid noggrnnnt genomgående af så väl Revisorcrnes afgifnc berättelser som låne-balancen och Ombudsmannens redogörelse, funnit, det cj mindre berörde, af Discont-Verkets Revisorer anmälde lån än äfven ytterligare q st. lån å tillhopa 1i,834: 22 9 äro af den beskaffenhet, att Verket icke för dem Kan förvänta någon vidare ersättning; hvarföre Utskottet, efter ExpeditionsSecreteraren Dahlströms begifvande, anser sig höra hemställa, att omförmälde lån måtte få, genom Discont-Directionens försorg, afskrifvas med tillsammans R:dr 33,o43: 44 9• I händelse af bifall till hvilken hemställan, f. d. Riks-Discont-Verkets på vidare utredning och concurser beroende fordringar komma att utgöra E:co R:dr 34>888: 11 10.
Post-föringen och telegraferingen å Gottland, angående åtskilliga åtgärder för utsträckande deraf: B. X. 24, 144, A. 144 Post-kontor, Rikets, angående utarrenderande deraf: B. XI. 315, 319, A. 319. 190 — P — Post-medlen, angående beräkningen deraf: B. XI. 337. 354. A. 354. Post-remiss-vexlar, angående begagnande af sådana vid penningeförsändningar emellan de förvaltande verken i luifvudstaden samt myndigheter i sådane städer, der privateller filial-bank är belägeu: B. XI. 5, 119, A. 119. Post-Verket, angående upphörande af klockares skyldighet att fortskaffa Domkapitlens och Kyrkoherdarnes embetsbref, samt öfverflyttande af detta åliggande på allmänna —: B. VII. 351; VIII. 9, A. 9; U. Prtescription, tio-årig, angående antagande af ny lag derom samt om års-stämning: B. VII. 303, 358; VIII.*8. 127, A. 127; U. X. 63. 157, 224, A. 224, 225; E. XI. 219- Praescriptions-tid, angående inlösen af Riksgälds-sedlar, hvilka icke blifvit inom den bestämda praescriptions-tideu till invexling företedde: B. IX. 112. 152, A. 152.
I detta hänseende åter förekommer, ali inhemska försäkrings-bolag erlägga bevillning med 2£ procent af sin behållning. Antages nu att behållningen uppgår till 20 procent af inflytande försäkrings-premier för egendom och 10 procent af premierna för lif, så skulle en skall af ,V procent å de förra och af i procent å de sednare motsvara den bevillning, som inhemska bolagen för sin behållning erlägga; hvadan ett stadgande i öfverensstämmelse härmed blifvit infördt i 8 § 8 mom. af bilagde förfaltnings-förslag, äfvensom i 14 §7 mom. ansvars-påföljd bestämd för underlåtenhet att med stämpladt papper förse bevisen om slutad försäkring. Eli af E. K. M:t föreslaget tillägg vid slutet af § 8 af följande innehåll: "Handlingar af de i denna § omförmälda slag äro, när de å kronans vägnar företes, fria från stämpladt papper”, har af Rikets Ständer blifvit godkändt. § 9. I afseende å stadgandena uti denna § har E. K. M:l föreslagit, att nuvarande karta-sigillata-afgift för Ivsningssedlar till äktenskap, utgående med Aidel af mannens hevillnings-afgift och med minst 12 sk. banko, skulle bestämmas till en Ridr lör hvarje fullt tio-riksdalérstal af bevillningen och lill 25 öre för dem, hvilka antingen icke erlägga bevillning, eller äro till mindre än tio Riksdaler, enligt 2:dra Art. i Bevillnings-förordningen, taxerade; äfvensom alt stadgandet rörande lysnings-afgift för utländsk man, som ej är skattskrifven i Sverige, måtte uteslutas; men då nuvarande karle-afgift för Ivsningssedlar till äktenskap torde vara en af de beskattnings-tillar, som minst öfverklagas, samt antagandet af E. K. Mits förslag skulle medföra en icke obetydlig minskning af Statsinkomsten, hafva Rikets Ständer funnit sig icke kunna biträda högstberörda förslag, i vidsträcktare mån, än att karte-afgiften, 12 sk. Ranko för dem, som icke betala bevillning efter 2:dra Art. blifvit nedsatt till 25 öre. § 10. 1 E. K.
Rosa hade just hunnit lemna oss, då en Postiljon inträdde och till Friherrinnan aflemnade ett bref; knappt hade hon kastat ett öga på utanskriften, då hon, under ett högt glädje-utrop, uppslet couvertet och häftigt tryckte brefvet till sina läppar, "ifrån min son! dessa efterlängtade rader", var allt hvad hon under glädje och öfverraskning förmådde yttra. Hon ilade så fort det lät sig göra till sina rum, och jag aflägsnade mig till mina. Hennes son! upprepade jag för mig sjelf... Hon hade en son! derom hade hon ännu aldrig nämnt. Denne var en person, så oförmodadt framträdd på scen, så jag knappt kunde förlika mig med möjligheten af hans tillvaro. Och hvar vistades denne son? liknade han i mildhet och englagodhet sin mor? dessa voro allt frågor, hvilka jag ännu, intagen af förundran, oupphörligt gjorde mig sjelf. Glad på Friherrinnans vägnar satte jag mig ned, samt började på Pianot preludera några toner, och sjöng, likasom inspirerad, utan någon bestämd melodie dessa enkla, men passande verser, författade af vår älsklings-skald: "Svala du, som rör så gerna vingen, Med ett tröstens bud till henne flyg, På dess skuldra sitt, och sedd af ingen Dessa ord i hennes öra smyg: Goda moder! (här vågade jag endast för tillfället förändra benämningarne) om din son du saknar, Hör hans trogna hälsning genom mig, Nästa morgon, endast vinden vaknar, Lossar han sin båt och söker dig Lång är vägen, och han sjelf behöfver, Vindens hjelp, att klyfva fjärd och sund, Men; " "Ja! min dyra Mathilda" sade Friherrinnan, hvilken under min sång sakta inkommit "vägen är lång, du har rätt, väl icke i morgon men snart hoppas jag dock få återse denna älskade son, hvilken ödet länge skiljt ifrån mig, se här visande på brefvet här har jag det skrifteliga löftet, att ännu i sommar, så snart hans permission utfallit, blifva i tillfälle se och omfamna min Gustaf!"