Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Norra fronterna 3,180,000. Södra fronterna : 5,034,000. Vid Södertelje 1,081,000. Vid Oxdjupet 276,000. Tillsammans 11,521,000. så hafva komitterade förslagsvis trott sig kunna upptaga en sammanräknad kostnad för Stockholms befästning, efter en mera utsträckt plan, med dess bestyckning, till 15 millioner, och skulle den äfven uppgå till 20 millioner, hvilket vore nära dubbelt mot den nu föreslagna och således icke sannolik, så anse kommitterade i alla fall denna kostnad vara för det vigtiga militäriska och politiska ändamålet ganska väl använd, ådagaläggande inför verlden, att vi icke sky någon kostnad för att sätta oss i ett försvarsskick, som tillåter oss att till det yttersta värna vår ömtåliga gräns, hvilket, om det underläts, skulle kunna tydas antingen som trots eller som efterlåtenhet, båda lika litet värdiga ett förståndigt folk. Nämnde kostnad är ändå, såsom många gånger blifvit visadt, i följd af den lyckliga fördel vi ega, att kunna anlägga våra verk på det skottfria hälleberget, mycket understigande den, hvartill fästningsbyggnaderna på sand i främmande land uppgå. Carlskrona. Icke blott för vår egen, fastän nu minskade flotta är det angeläget, att ega en skyddad hamn med dockor och sjöförråd; det är äfven nödigt, att vi kunna i Östersjön erbjuda en sådan åt våra naturliga bundsförvandters flottor, att vid behof dit ingå. Carlskrona uppfyller detta behof, när de framför liggande öarne blifvit befästade, på hvilka en fiende nu kan landstiga och nalkas staden tillräckligt nära, för att med det nya artilleriet förstöra både flotta och förråd. Denna befästning kan ske genom anläggning af några få, af läget gynnade fästen och således med måttlig kostnad. Men från landsidan är tillträdet alldeles öppet. Också på denna sida gynnar naturen anläggningen af några fästen, hvilka stänga passet vid Hvita krog. Flottans manskap, understödt af ortens beväring, utgör tillräcklig besättning att möta anfall från sjösidan; men mot angrepp från landsidan är behof af något understöd af trupper från armén.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, det R. o. Ad. behagade finna att Utsk. inbjudit R. o. Ad. lill instämmande i PresteSt:s beslut i afseende på denna del af frågan, och hemställde Hr Landtm., om R. o. Ad. behagade antaga denna inbjudning. Ropades ja och nej. Hr von Hartmansdorff: Vi hafva nu endast be slutat om formen, men icke talat om inbjudningen. Jag anser mig således berättigad att säga några ord om den sednare. Detta Stånd liar förut förklarat, att med handelsoch sjöfartsfondens förvaltning borde förfaras hädanefter såsom hittills. R. o. Ad. har en gång tillförene ogillat det förslag, sorn StatsUtsk. uppgjort, att tillsätta en ny styrelse, i hvilken Statsministern för utrikes ärendena skulle hafva plats. Det andra förslaget åter, att Commerce-colhm skulle öfvertaga förvaltningen af handelsoch sjöfartsfonden, har R. o. Ad. äfven ogillat. Jag hemställer vördsamt, alt Ståndet måtte vidblifva sitt, såsom jag tror, välgrundade beslut, och således icke antaga inbjudningen, utan låta det komma till omröstning i förstärkt Utsk., om sådant behöfves. Ilr Frill. o. Landtm, förnyade sin nyss gjorda propos. lill antagande af inbjudningen. Ropades ja och nej. Hr Landtm, förklarade det han trott sig finna att nej öfverrösta! ja. Uppå derefter framställd propos., blef den föreslagna voter:s-propos:n af R. o. Ad. godkänd. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, alt om han rätt fattat det af Hr von Hartmansdorff framställda och #*f R. o. Ad. aoo D e n 19 M a j f. m. gillade förslag ang:de föredragningssättet, så hade det varit att yttrandet om hufvudsaken först skulle af Ståndet pröfvas innan Ståndet pröfvade frågan om dispositionsrätten. Då Utsk. i sitt utlåt.
Skrifvelse N:o i97, På angelägenheten af en ytterligare lärarebeslällnings inrättande i detta sednare ämne har emellertid Rikets Ständers uppmärksamhet äfven blifvit fästad genom särskilda hos Rikets Ständer gjorda framställningar, deruti — med erinran om de storartade upptäckter inom många olika riktningar, för hvilka den nuvarande generationen stöde i förbindelse hos de förenade vetenskaperna fysik och mekanik, men alt dessa vetenskaper vid Upsala Universitet allt hittills ej lyckats erhålla en särskild Adjunktsbefattning, utan blifvit sammanförda såsom bihang lill den rena mathematiken, —• föreslagits, att det af E. K. Maj:t för inrättande af adjunktur i zoologi begärda löneanslag måtte, såsom mera beböfiigt för en adjunktsbeställning i mekanik och fysik, för detta ändamål beviljas. Dessutom hafva Rikets Ständer beträffande denna fråga inhemtat, alt, sedan E. K. Maj:ts nådiga Proposition angående Statsverkets tillstånd och behof till Rikets Ständer aflåtits, en af de Adjunktslöner vid Upsala universitet, som äro af beskaffenhet att kunna för hvilket läroämne som helst inom filosofiska fakulteten disponeras, blifvit ledig, samt att, efter af Consistorium Academicum upprättadt förslag och sedan den ä nämnda förslag i första rummet uppförde lärare med döden algått, Kanslern till Adjunkt utnämnt den vid Universitetet anställde Docens i Zoologi. Dä således den lärarebrist inom den zoologiska vetenskapen, sorn den nådiga Propositionen i första rummet afsåg att afhjelpa, för närvarande är uppfyld, och då E. K. Maj.t, i enlighet med filosofiska fakultetens förslag, af Rikets Ständer hade begärt, att lönen för den nya adjunkturen, ehuru denna vore alsedd för zoologien, icke skulle särskildt och uttryckligen anslås för detta ämne, utan att antalet af högre
B. 3og. XIX. A. 348. XX. E. ro6. ( -48 ) K lockarehelgonskylden i Skåne, om dess användande till folkskolor. XX. B. 71. A. ii3. Klubb, om inrättande af en allmän. I. 4°9- H. 9, 76. A. 161. Klubbar för Ridderskapet oell Adeln , angående Secreta Utskotts-rummens inledande till. I. g. A. 12. — RiksStåndens, angående ersättning af kostnaderna för. XIV. R. 35o. XVII. B. 174. XVIII. A. 95. Klädpenningar, angående ifrågastulld restitution af de sedan år 1819 af roteliållarne vid Uplands regemente erlagda. XXII. 54g. XXIII. R. 188. XXV. B. 315. A. 458. XXVI. E 29. — angående rotebåilarnes vid Uplands regemente befrielse från utgörande af. Se Uplands Regemente. Klöfversköld, Joban Adolph, yttrande. I. 286. Knektecontracten, 0111 deras återförande till iakttagelserna i deras ursprungliga innehåll, samt Nerikes Regementes befriande från deltagande till hälften i beklädnadskostnaden. IV. R. G6, i63. XVIII. B. 226. XIX. A. 292. E. 481 - Knek I elia I let, om utgifvande från trycket af författningarom. Se Rustoch rotehållare. Knektestugor, angående tillstånd för rotehållare, att å kronoparker eller allmänningar laga virke lill. XXV. B. 480. XXVI. A. 20. — angående tillstånd för Skaraborgs Läns innevånare, att taga timmer dertill å kronoparkerna Råda åsar och Ledsjömo m. II. Se Skaraborgs Län. Knorring, Cai l Gustaf von, yttranden. XXIV. 5o6. XXVI. 84.
Väl har jag mig bekant, att taxeringsman utses af kommnnerne, men icke att desse ega att pröfva de omständigheter, pä grund hvaraf en person kan befrias ifrån eller göra sig förfallen till böter. En sådan pröfningsrätt måtte väl tillhöra de af Konung och Ständer gemensamt inrättade embelsmyndigheter i landet. Praxis har hitintills varit den, att anmälan om taxeringsmans uteblifvande gjorts hos K. Bef:h:de, som deröfver hört den uteblefne taxeringsledamoten och efter omständigheterna antingen förklarat honom förfallen till böter eller också befriat honom derifrån. Detta är äfven 488 Den 19 Juli f. m. elen enda lagliga proceduren i det fall hvarom fråga är. Alt nu lägga en sådan pröfningsrätt i den väljande kommunens hand, hade lill följd, att man gjorde K. Bef:h:de endast till cxceculor af kommunens beslut i fråga om böternas uttagande, hvilket vore håde oriktigt och rättsvidrigt. Dessutom skulle derigenom kunna hända, att den väljande myndigheten, som icke är, hvad man kallar lagfaren, kan låta hänföra sig af hvarjehanda konsiderationer och tvertemot både rätt och goda skäl befria antingen den uteblifne ledamoten eller också den ledamot, som sig förtroendet afsäger, från allt ansvar. Institutioner af sådan art äro vådlige för både den enskilte och det allmänna, hvarföre jag hellre önskar, alt författningen må qvarstå sådan hon är, än att pröfningsrätten lägges i handen på en myndighet, som icke är densamma vuxen ej eller, efter våra lagar, är berättigad att densamma utöfva. Jag anhåller således om afslag ä betänk. Frih. Palmstjerna: Afven jag afstyrker antagandet af Bevilin. Utsk:s förslag. Det skulle väl blifva högst besynnerligt, om på sockenstämma skall pröfvas, huruvida laga förfall egt rum eller icke. I andra fall är det ganska lätt att pröfva sådant, emedan allmänna lagen bestämmer hvad med laga förfall förstås.
Den har icke heller tillförene agt rum, under Konung Carl XIV; ty sorgebetygelse öfver ett dödsfall kan ej räknas dit. Den 26 Februari f. ra. 4o3 Huru sammanstämmer nu den ifrågavar. öfvergången med förra förhållanden mellan K. M. och R. S!.? Iden första adress, sorn de afgåfvo till denne Konung sjtdf, och sorn deras ombud framburo vid Ijåns kröning i Trondhiem, yttrade de: ”Den enda belöning E. K. M. äskat, och den enda ”värdiga gärd, vi kunna gifva, är vår orubbliga kärlek för ”E. If. M. och Dess höga afkomling»!’. Den är fika fast ”med de klippor, hvilka omgifva oss, och skall, som de, ”oförändrad gå till våra efterkommande.” Om Hans Janssons förslag antoges; månne någon kunde tro, att det vore samma folk, sorn då talade i Norrige och nu talar i Sverige? När R. Ständer år 1823 voro på väg alt, jemväl genom BondeStcs föranledande, afgifva till vår nuvar. Konung en adress rör:de Riksstyrelsen i allmänhet, men icke till klander, utan till berömmelse; icke med anledn. af throntalet, sorn är Konungens ensak, utan af beiätlelsen om hvad sig i Rikets styrelse tilldragit, hvilken af ansvarige rådgifvare uppsattes: så hade Konungen den grannlagenhelen att afsäga sig emottagande!, på det alt Ständerne icke skulle derigenom lägga band på deras granskningsrätt öfver Hans rådgifvare. Huru förhåller det sig nu med Ständernes grannlagenhet i fråga om klander? Kunna vi ej afhålla oss från förtidiga bindande yttranden ang:de rådgifvare, hvilkas förvaltning ännu icke är skärskådad? Kunna vi ej åtnöja oss med deras tadlande, hvilka äro ansvarige? Skola anmärkningar äfven riktas mot den, som lagen gjort klanderfri? Man säger: detta är icke afsigten. Adressen är sjelfva oskulden och fogligheten; han innebär blott fromma önskningar.
Och för att sluta raden af mina urahlåtenhetssynder: beskrifningen på de samkväm och fester, kongressen anordnade för sina medemmm, däribland den stora banketten i Ctstallningens största restaurationslokal, som afslutade kongress-veckan, har jag till min saknad måst inhibera, likaså omnämnandet af all den ~anlighet och gästfrihet, som en.skildt kom oss framrwide delegerade till del från staden Berlins älskviirda innevånare. Trots allt hvad jag lämnat osagdt, hoppas jag dock mina läsare af min ofullsfindigu frmställning fått ett någorlunda riktigt begrepp om Berliner-kougressens förhandlingar och allmänna karakter. » Och resultatet?, frågar man kanske. Jag svarar med en annan fråga: oHvilka. faktiska resultat ha i allmänhet kongresser att uppvisa? » Jag har hört vetenskapsiniin påstå, titt t. o. m. vetenskapliga kongresser lämna efter sig ganska ringa spår i den vetenskapliga forskningens historia. Det är utbytet af tankar och åsikter, de personliga förbindelser, som knytas, hvilka gifva dessa slags Aöten sin egentliga betydelse. Och kan detta sägas om » manskongresser », hvilka redan hafva hafd för sig, bör det ej förvåna nå- gon om en &gt;ikvinnokongress », ännix en ganska ny företeelse i vårt sadundslif, e j kan berömma sig af den eller den vinst&amp;, det eller det påtagliga resultatet. » En systerlig förbrödring » - jag kan ej finna något bättre ord - mellan kvinnor af olika nationer har BerIinerinötet bidragit att främja. Se där ett vinning. Och a.r ej en internationell kvinnolrongess som ett fullbordndt faktum i och för sig resultat nog? Lottevz Daiclgq.e~l. O Ur trenne skaldinnors diktning. ofversattning af Göran Bj örkman. Be @ unZa bladen. Carmen Sylva. Madame e o n s e Daudet. ' ej tolka han f 6r7r~i.7 ':
Skrifvelse, i\:n j$4. hvilka från Utrikes-departementets Kameral-afdelning emottagit medel för berörda ändamål, anses vara såsom verifikationer till fyllestgörande: Och halva Rikets Ständer ansett sig höra jemväl till berörda, af Rikets Ständers Revisorers förslag föranledda, nådiga framställning lemna bifall. Slutligen har E. K. Maj:t föreslagit, alt af de under Utrikes-departemenlets förvaltning ställda medel årligen till hemliga utgifter, emot redovisning endast inför Kongl. Maj:t, matie få användas en summa af högst 34,000 R:dr, hvaraf, enligt den antagna proporlionsgrunden, 24,000 R:dr sk rille utgöra Sveriges bidrag till dessa utgifter: Och enär det måste leda till god ordning och reda i förvaltningen, att en viss summa anslås, inom hvilken de under denna rubrik förekommande utbetalningar böra bestridas, har äfven härutinnan E. K. Maj:ts nådiga förslag blifvit af Rikets Ständer bifallet. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 17 September 1863. Tabell öfver Riks-Statens Tredje Hufvud-Titel. lltrikes-Departementet. Departements-chefen, Ståts-Ministern för Utrikes ärendena Departementets Expedition Minister-Staten Skrifmaterialier och Expenser samt Extra Utgifter Uppläst och godkändt hos Kidd. och Adeln den 12 Sept. 1863. Presle-Ständel den 12 Borgare-Ståndet den 12 Bonde-Ståndet den 16 — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående ändring af 1 och 7 §§:ne i Instruktionen för Rikets Ständers Revisorer af Statsverket. (Stats—Utsk. Utlåt. N:o 84 och Mern. N:o 144.) S. A. K.
Ehuru denna jernvägsanläggning icke kommit till utförande, har dock, enligt hvad Utskottet inhemtat, Gellivara bolag, under förutsättning att Luleå eif blefve kanaliserad, numera afslutat förberedande aftal om byggande af en jernväg mellan Gellivara och oftanämnda eif, hvaremot frågan om denna sednare jernvägsanläggning äfven skulle komma att förfalla, ifall icke kanaliscringen kommc till utförande. Det synes således att, om ock Luleå elfs kanalisering skulle för Gellivara bolag medföra betydliga fördelar, så är det icke heller för det allmänna af ringa vigt att genom en sådan kanalisering befordra den föreslagna jernvägen till Gellivara samt derigenom möjliggöra de der befintliga outtömliga malmfältens bearbetande på ett sätt, som för fäderneslandet kunde medföra oberäkneligt gagn. Men, ehuru det således vore i flera hänseenden önskligt, om berörda jernvägsanläggning komine till utförande samtidigt med kanaliseringen, har dock Utskottet, sedan ett särskildt bolag numera blifvit bildadt, sorn vill åtaga sig kanaliseringens utförande och framtida underhåll, funnit detta företag i och för sig vara af så stor vigt, att detsamma icke torde böra sättas i omedelbart beroende af den tillämnade jernvägsanläggningen till Gellivara, helst kanaliseringen, äfven om icke jernvägen komme till utförande, skulle icke allenast för en vidsträckt, af rika naturförmåner gynnad ort medföra stort gagn, utan ock för det allmänna bereda öfvervägande fördelar. Utskottet har derföre funnit sig böra förorda, att Staten, utan att för egen räkning anlägga ifrågavarande farled, lemnar nödigt understöd för dess tillvägabringande genom det nu bildade bolagets försorg. I afseende på frågan om beloppet af det understöd, som härför må anvisas, har Utskottet, lika med Styrelsen för allmänna Vägoch Vattenbyggnader, funnit, att statsbidrag till inköp af ångbåtar och pråmar icke hör lemnäs; hvaremot Utskottet anser, att det anslag, som af Rikets Ständer kan varda anvisadt, bör beräknas i förhållande till kostnaden för sjelfva kanal-anläggningen och elfvens upprensning.
Förvaltningen af Sjö-Ärendena med Sjö- Chartae-Arclii vet 18,720 Chefens för Flottan Expedition 2,400 General-Adjulants-Expeditionen för Flottan 1,92° Flottans Stationer 4 13,485 36 Lotseri* och Fyrings-Slaten 59,333 16 S:r 495,859 4 Materiel. Flottans Underhåll och Nybyggnad 582,997 28 Diverse Anslag. Exercice af Flottans Bemanning samt Sjö-Bevärings-Manskapet 15,000 60,000 Spanmåisupphand ling och Bagerikostnader 20,000 Skrifmaterialier och Expenser När till desse i5,ooo R:dr lägges Penningcbeloppet å denna Uufvud-Titel enl. Utskottets förra Förslag uppkommer ofvanstående r,i 59,690 1,174,690 Stats-Ut skott et i Utlåtande N:o 216. Vid Utskottets beslut lili /f:de Punkten j angående koslnadcrne vid öjningar för Flottans bemanning: af Riksdagsfullrnäg ligen Hans Jansson från Elfsborgs Län: ”Sorn det af Utskottet nu beviljade ytterligare anslag lill Flottans esercice, icke, på sätt jag tillstyrkt, blifvit anvisadt till utgående från anslaget för Flottans nybyggnad, utan genom nytt Statsanslag; så får jag emot della beslut, pä sådan grund, mig reservera.” Uti denna mening har Herr Petré, T., instämt. Vid 5:te Punkten, i anledning af Anders Danielssons och Hr Petr és motioner: af Grefve Gyldenstolpe, A.: ”Jag reserverar mig mot della beslut, emedan jag är fullt öfvertyga'.! derom, alt Kongl. Majit redan fästat Dess Nådiga uppmärksamhet på den vigt och nylla Skärgårdsflottan eger för Rikets Sjöförsvar.”
Då till karaktärerna af det i 11 § omförmälda grofva brott jemväl hörer, att sådan slags skada, som inträffat, äfven var åsyftad, hafva Rikets Sländer funnit denna vigtiga omständighet äfven böra i §:n tydligen uttryckas. Expeditions-Itt sk oUets Förslag lill underd. Skrifvelse A:o 113. 133 Om förgiftning. Enär 20 § tydligen utmärker, att det deruti omförmälda giftmord karakteriseras redan genom blotta uppsåtet att göra skada, har tillägget ”ändå att förebäras skulle, att gerningen ej skett i uppsåt att döda’’, blifvit, såsom öfverflödigt, ur §:n borttaget. Det gjorda tillägget åter, som afser det fall att vid åstadkommen svår kroppsskada omständigheterna dock finnas synnerligen mildrande, är vordet i §:n in förd t i öfverensstämmelse med hvad i dylikt afseende egt rum i 1 och 2 §§. Om barnamord och fosters fördrifvande, så ock om utsättande af barn eller annan som värnlös är. Lika med E. K. Majit hafva Rikets Ständer funnit all bland kännetecknen på barnamord någon viss tidsbestämning i afseende på brottets föröfvande icke bör inläggas. Men enär det i 24 och 25 §§ förekommande uttryck ”vid födseln eller straxt derefter”, enligt Rikets Ständers åsigt innebär en nog skarp begränsning och då ordalagen uti 16 Kap. 1 § Missgernings-Ralken icke inom lagstiftningen gifvit anledning till oriktig uppfattning af karaktären å ifrågavarande brott, hafva Rikets Ständer ansett skäl vara förhand att än vidare begagna det i nämnde lagrum förekommande uttryckssätt, hvarigenom väl icke någon slags tidsbestämning angifves, men der ej mindre användandet af ordet foster i stället för barn eller spädt barn, som annorstädes i lagen förekommer, än äfven ordställningen i öfrigt hänlyder på gerningens omedelbara sammanhang med den ställning, hvari qvinnan genom sjelfva födseln blifvit försatt. Genom en sådan redaktion undvikes äfven det mindre egentliga uttrycket ”oäkta barn”, och 24, 25 samt 26 §§ hafva i öfverensstämmelse härmed blifvit förändrade.
Landtm, anser sig icke kunna lemna bifall dertill, så får jag anhålla om votering derom. H. Ex. II r Gr. o. Landtm, yttrade, att sedan han lillkännagifvit, att R. o. Ad, med öfvervägande ja besvarat den redan gjorde propos., någon ny deremot stridande propos. ej kunde framställas, utan votering till följd af Hr Prinlzcnskjöids nu gjorda begäran borde ske; hvarjemte H. Ex. hemställde lill Frik Cederström, huruvida han yrkade att få äfven sitt förslag under votering. Frih. Cederström: Då den contrapropos., som af Hr von Hartmansdorff är föreslagen, går ut pä att öfverlemna lill K. M. att bereda frågan, så är det helt tydligt, att det icke är nödigt för mig att begära votering om milt förslag; helst frågan måste blifva föremål för embetsmyndigheterues utlåtande, i fall Hr von Hartmansdorffs förslag vinner bifall. Sedan härefter H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagifvit, att de ifrågakommande förslagen skulle jemte voler.propos:n anslås, upplästes till justering och godkändes följande voter.- propos. Den som till contrapropos. vid äskad votering om bifall lill StatsUtsk:s utlåt. N:o 287, med de af Gr. Cronhjelm föreslag - Dr.n 15 Maj. 535 na förändringar, antager H. Ex. flr Gr. Björnstjernas förslag, voterar ja; Den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, kommer conlrapropos. vid sagde votering att utgöras af Hr von Harlmansdorfls förslag. Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit, som Tö lier: Ja — 35. Nej — 25. Sedermera upplästes och godkändes följande voler.propos. i hufvudsaken: Den som bifaller StatsUtsk:s utlät. N:o 287, med de af Gr.
4 Sami. 1 Afd, 2 Band. 14 Haft. 1 a Stats-Utskottets Utlåtandet N:0 27/, Af Herr Stats-Rådet Poppiusatt, om än den af Utskottet tillstyrkta creditiv-summa 300,000 R:dr för närvarande motsvarade behofvet, kunde dock förutses, att den innan nästa Riksdag ej blefve tillräcklig, och att denna summa desto heldre horde bestämmas till 500,000 R:dr, som någon förlust eller olägenhet härigenom icke skedde, i fall hela denna summa ej komme att på en gång uttagas, hvaremot, i annat fall, sådant ådagalade, att det med creditivet åsyftade ändamål vore vunnet; Af bemälde Herr Stats-Råd, jemte Herr Friherre J. Cederström samt Herrar P. Lagerhjelm och B. Ribbingj att, genom låne-beloppens nedsättande från 75 till 50 procent af det ullen åsätta belåningsvärde, ull-productionen icke komme att, såsom afsedt vore, erhålla något egentligt understöd genom dessa lån, hvilkas belopp i sådan händelse blefve alltför obetydliga för att befria ull-producenterne från nödvändigheten att, under ofördelagtig conjunctur, afyttra sin vara; att den af Utskottet, till grund för den föreslagna nedsättningen, åberopade tilldragelse vöre af den serskilda beskaffenhet, att densamma icke gåfve någon skälig anledning till en dylik nedsättning; att någon annan än den af Utskottet omförmäida förlust under den förflutna tiden, då låne-rättigheten uppgått till 75 procent, icke härigenom förorsakats, samt att det, i och för belåningen, ullen åsätta värde i allmänhet beräknades ganska lågt af värderingsmännen, som enligt det utfärdade
För min del kan jag icke inse hvaruti olagligheten skulle bestå, troende att, med bibehållande af aktningen för våra former, en sådan skrifvelse allt för väl kan afgå, hvarföre jag yrkar bifall till förslaget i denna del. Frih. Palmstjerna: Jag skall endast yttra mig i afseende på grundlagsenligheten utaf den af StatsUtsk. föreslagna skrifvelsen. 37 § Rikd.-Ordn. innehåller: ”Intet Utsk., Const.-och BankoUtskm allena undantagne, vare berättigadt att väcka frågor till afgörande i R. St:s plena, eller att uptaga andra ämnen, än de från plena remitterade, såvida ej hvad StatsUtsk. serskildt angår, Konungens propos. enl. 27 §, lill detsamma omedelbarligen öfverlemnats. Grundlagen vill inskränka denna rätt till hvad, som angår Statsregleringen, och då StatsUtsk. åligger att utreda förhållandet med Statens inkomster och hvad dertill hörer, men Utsk. funnit sig icke kunna en sådan utredning verkställa, hvad beskattningen å en näringsgren angår, torde det ock finnas klart att detta Utsk. är närmast till och berätligadt föreslå att den behöfliga utredningen tillvägabringes. Detta och ingenting annat har StatsUtsk. gjort, då det föreslagit en underd. skrifvelse till K. M. med begäran, att utredning om förhållandet mätte komma att ega rum, samt att propos. i ämnet vid en kommande riksdag måtte till Sländerne aflåtas. Jag hoppas alltså att Hr Frih. o. Landtm, icke måtte finna sig förhindrad att göra propos. på bifall eller afslag å denne del af StatsUtsk:s utlåt., anhållande derjemte, att, då meningarne äro så divergerande, Hr Frih. o. Landtm, behagade dela frågorne, så att först till bifall eller återremiss framställes Utsk:s förslag till beräkning af inkomsten å Tionde-tackjernet; derpå förslaget ronde den underd. skrifvelsen, hvars aflåtande blifvit dels bestridt, dels påyrkadt och slull. om beräkningen af Statsverkets inkomst afhammarskaltsjernet.