Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Visserligen erkänner jag, att då man går öfver ifrån ett systeme till ett annat, der - D c n i G N o v c m b c r f. m. 31 vid fordras försigtighet, och att det ej hör ske brådstörtande. Jag tror likväl, alt denna öfvergång ifrån förbud till en med hög skyddstull belagd export verkligen utan fara kan göras. IJet blir då tillfälle för de närvar, stångjernsverksägarne att under den tid, som tullen ar hög, hvilket försvårar exporten, rätta sina åtgärder derefter, att mera veltenskapligt behandla fabrikationen och således komma till en mindre arbetslön för tillverkningen. I allmänhet får roan val medgifva, att så länge icke någon sporre hos den ena eller andra fabrikanten väcker omtanka att kunna för bättre pris tillverka sin vara och bringa den till bättre qvalitet, så länge man med lättja och mindre omtanka kan förvärfva rikedom och sitt dagliga uppehälle; så ar man mindre angelägen alt söka begagna den gåfva menniskan fått alt göra nyttiga upptäckter och alt i vetenskaplig väg kunna latta förvärfvande! af hvad som belröfves. Man har äfven emot den åsigt, som jag hyser, nemi. en friare handel med tackjern, hemtat skäl af skogarnes tillstånd. De värde talare, som ifra för näringsförbuds-syslcmets bibehållande, hafva medgifvit, alt det syslcme för skogarnes behandling, som nu äger rum, icke han vara det rätta, emedan nu den största vårdslöshet uti skogshushållningen i allmänhet förefinnes. Jag tror, att om ett friare syslcme i detta afseende infördes, så skulle för framtiden större skogsliilgång för jernfabrikationen beredas; man skulle då komma till omtanka för skogens bibehållande, den skulle blifva mera värd och den skulle vårdas bättre. Föröfrigt får jag hemställa, huruvida det står tillsammans med en förståndig så val enskild som allmän hushållning, att, då man har stora skatter nedlagda i sina berg, man skall vara så rädd om dessa skatter, alt man af en stor del icke skulle hafva någon revenu. Jag skulle tro, att ju hastigare man kan förvandla det döda capitalet till ett räntebärande, dess bättre är det.
Hvad åter beträffar att Stockholms stad icke bidrager till kostnaden för den nya dockbyggnaden, så är det också ett misstag, enär Stockholms stad gifver 70,000 r:dr af egna medel till denna inrättning. Frih. Cederström: Man vill omöjligt medgifva att här är fråga om något annat, än beredande af enskild fördel åt Stockholms stad. Gr. Gyldenstolpe bar till yttermera visso för oss 250 Den 22 April. uppläst de moliver, som drätsel-kommissionen lagt till grund för sin anhållan om berörde kreditivrått. L)et torde ock vara ganska riktigt gjordt af kommissionen, alt ordentligen uppgifva de skäl, hvaraf den varit föranledd till sin begäran; men för det att den blifvit framställd med angifvande af en synpunkt af fördel för staden, som ej må utur sigte lemnäs, skulle deri för oss ligga ett hinder att se saken ur en mera omfattande synpunkt? Skulle det verkligen derföre blifva mera svårt för oss att taga i betraktande angelägenheten af att, just för det allmännas gagn och trefnad, bereda ifrågavar. lättnad i rörelsen för berörde korporation? Ej blott för stadens bästa, men ock för landsorternes, torde man medgifva billigheten häraf, helst dä man besinnar, att från många delar af landet strömmar till Stockholm årligen en ansenlig folkskara, för att här finna den arbetsförtjenst, hvaraf de äro i behof. Del är vid sådana tillfällen, som drätsel-kommissionen blifver i vidsträcktare målto nyttig, genom att anvisa medel lill allmänna arbeten; ty man har aldrig förnummit det vara Stockholmsboerne specielt och uteslutande förbehållet, att inträda såsom arbetare vid utförande af stadens byggnadsföretag, utan hafva alla duglige personer dertill med lika rätt fått anmäla sig och vunnit nödigt uppehälle.
Denna reservationsskrift anhåller jag må få åtfölja Utskottens Betänkande tiil Riks* Stånden. 4:0 Af Herr Brofessoren Doctor Lund~ blad. Jag har ej kunnat dela de förenade Utskottens åsigter, då de tillstyrkt införandet af Stats-Obligations-Systemet, såsom varande enligt min mening, ett ondt, möjligtvis vida äfventyr 1 igare för Statskroppen, än sjelfva det onda, hvilket man genom nämnda Obligationers utgifvande önskat förekomma. Ty, utom det, att flera slags mynt .representativer aldrig kunna vara och i längden blifva nyttiga för Staten, sko'a ifi ågavarande Obligationer, då de, för att vinna nödigt förtroende, mäste löpa »ned Ränta, samt vid anfordran inlösas af Eiksgälds-Contoiret, mer eller mindre diteet gravera Banquen och Staten, heldst RiksgäldsContoirets Credit ytterst hvilar på dess Gre - 388 Bane* Ultiottets B/tänkandts, diliv i Banquen , och Bår.quen åter garanteras af Rikstens Högloft. Ständer. Afven jag medgifver, att3 enligt ordspråket, nöden icke liar någon lag, men jag anser dock högst betänkligt, att, under djupaste frid vidtaga en utväg, som åtminstone bordt sparas till nödens, — man må hoppas och önska — vida aflägsna stund. Har snan en gång kastat sig in i ett dylikt, man kan val säga, ti.lkonstladt Bane System, så är ej lätt att säga, när eller hvarest man slutar. Det säkra är, att hvad närvarande Generation under en — jag medgifver det — visserligen icke inbillad, dock tili eri viss grad från jordelifvet oskiljaktig, ofta nog högt öfverklagad förlägenhet och till samma förlägenhets afhjelpande i konslad väg lånar, det måste ett kommande S ägte, på ett eller annat sätt, sannolikt under en ännu verkligare, ännu mer tryckande, förlägenhet, betala. 5:0 Af Herr Grosshandlaren Eckhoff.
Med djup vördnad betraktar jag en Regering, som med små tillgångar förmått hålla våi' bevaring i det stånd, den för närvar, är, och jag hembär min varma tacksägelse till de kamrater i armeen, som gjort allt för att vårda beväringen och ingjuta och uppehålla modet hos dem. Men härmed kan likväl icke vara nog. Vi, sorn öfverlefva^ 1808, känna dén missvårdnad, vårt fäderneslands unga söner då vederfors. Jag har följt dem i krig, sett dem med gevären på deras bara armar, hungrande och genomkylda, likväl uppmuntra hvarandra under väntan på commando: framåt! Sådana äro våra ynglingar, och det är dock för dessa, som man i lugn likgiltighet vägrar de mest oundgängliga behof; men jag hoppas, att R. o. Ad, som säkerligen icke kan undgå att inse dessa, bifaller K. M:s propos., hvarigenom var unga bevärings beklädnad må kunna någorlunda iståndsättas. Det förefaller mig temligen besynnerligt, och jag kan icke underlåta att derom yppa min tanka, att Ständerna visa tvekan och likgiltighet, då det är fråga örn anslag för beväringen och armeen. Jag skulle tro, att Ständerna hafva egna söner med bland denna beväring, särdeles BondeSt.; men jag finner en förklarings grund för likgiltigheten deruti, att man äger rätt att lega, hvarigenom skyldigheten (att försvara sitt fädernesland är aflägsnad från de förmögnare classerna, enär man endast behöfver kunna anskaffa en 5o-r:drssedel för att köpa sig från denna dyrbara pligt, och så länge man har en sådan utväg, lärer man väl icke bry sig om, hvarken huru beväringen ar kladd eller i öfrigt vårdas. Jag hoppas dock, att denna lggningsrättighet snart må upphöra. Jag anhåller att få förena mig med Hr Möllerhjelm i tillst vikande af bifall till K. M:s propos., och ber 0111 ursägt för det jag varit något vidlyftig; men då hjertat slår varmt, blifva kanske orden för många. Hr Möllerhjelm: Frih.
Fondens säkre tillgångar utöfver Bankens lemnade lånbiträde, eller Fondens så kallade Besparings-Cassa, sorn uppkommit, dels genom de vid Den 6 Mars. »5 vid lånens lifgifvande afdragna interessen, dels genom förfallo-rentor, utgjorde vid detta års början 472,667 K:d. 35 sk. 4 r:st. Fondens utgifter bestå 1:0 Uti Interessen till Läne-Banken, sorn, då hela den tillåtna Samman begagnas, utgöra 8,738 R 28 sk. 2 r:st, 2:0 Ordinarie Aflöning till Discont-Verkets Embetsman och Betjening, tillsammans 2,323* ib. 3:0 Arfvoden, hvilka, enligt Kongl. Brefvet den 30 April 1800, böra fördelas på Kongl. Commerce-Collegii Handels-Divisions Ledamöter, så lange de uti förvaltningen af Discont-Ärenderna fortfara, och Utgå årligen till ett belopp af R:d. 850 4:0 E.rtrn-Ordinarie Aflöning till Assessoren, Lagman Wall 1stjerna, hvilken genom Kongl. Brefvet den 27 Maj 1812 blifvit tillagd en extra Assessors Lön, tills Ordinarie Lön på Stat honom kan tillfalla, med 533. 16. samt, i följd af Kongl. Brefvet den 9 Januari 18li. erhåller Kamnjarförvalten i Kongl. Collegii-Bäkenskaps-Corrtoir och en Kammarskrifvare derstädes, ^del i Löne påökning af Discont Fonden, som årligen utbetalas med 116. 3c?. y.o Pensioner: Enligt Kongl. Brefven den 2 3 Februari 1792 och den 17 April 1794, den 3 April 1795 och 9 April 1811, undfår Herr Presidenten i Kongl. Stats-Cöntoiret, Riddaren och 86 Den 6 Mars. och Commendeuren af Kong]. Maj:ts Orden, Högvälborne Friherre C. E. Eagerheim årligen i sill lifstid R:d. 800.
Likaledes gälla dessa lagförändringar före i8f5 års utgång i de fall, dä vad under Hof-Rätt dessförinnan eger ruin, såsom i andra punkten här ofvan sagdt är; och iakttages härvid, att de mål, hvilka oafgjorde öfverlemnas från Kämners-Rätt till RådstufvaRätt, eller från Lagmans-Rätt till Hof-Rätt, böra anses och behandlas, de förra, såsom vore de till Rådstufva-Rätten omedelbarligen instämda, och de sednare, såsom hade de\genom vad kommit frun Härads-Rätt till Hof-Rätten; dock att verkställighet å Härads Rätts beslut i sistnämnde mål ej må äskas; men för alla före den 1 Januari 1846 från Kämner s-Rätt till Rådstufvu-Rätt, eller inom laga tid efter 1845 års Lagmans-Ting från Lagmans-Rätt till Hof-Rätt vädjade mål, skola hitintills gällande föreskrifter, i afseende på vads fullföljande och målens behandling, i Rådstufvu-Rätt och Hof-Rätt oförändrade tjena till efterrättelse. Slutligen och jemväl i fullkomlig öfverensstämmelse med Lag-Utskottets ofvanåberopade, vid sistförflutne Riksdag i ämnet afgifne Betänkande, får jag fästa Rikets Höglofl. Ständers uppmärksamhet derpå, att, enär hinder möjligen skulle kunna möta för verkställighet af berörde lagförändring, vid den tid, som i mitt ofvanståemie förslag omförmäles, samt öfverflyttandet af Kämners-Rätternes domsrätt till Rådslufvu-Rätterne torde hafva den följd, att för Stockholm och tilläfventyrs jemväl för några bland de ofri ge af Rikets Städer, der Kämners-Rätter nu finnas, flera afdelningar af de nuvarande Rådstufvu-Rätterna blifva erforderlige, hvilket fall i synnerhet lärer inträffa i förstnämnde stad, der dessutom det egna förhållande eger rum, att flera serskilda domstolar äro förordnade, som, jemiikt serskilda stadgandea och författningar, nu såsom första instans upptaga åtskilliga Lag-Utskottets Betänkande , fl.o 5a.' judiciella mål, i hvilka besvär
Jag förekommer ofta, ja, kanske nog ofta, som reservant mot majoriteten af det Utsk. till hvilket jag hörer, och har derföre i denna obetydliga fråga, icke ansett mig böra besvära med något serskildt ogillande, ehuru jag icke delade majoritetens mening. Jag finner icke Utsk. vara berälligadi, att föreslå Sländerne att inså lill Konungen med begäran om ny undersökning, derföre att Utsk. råkar till all icke känna förhållandet. Det kan jag ej anse vara eli skäl, och derföre har jag ingenting emot alt betänk, afslås. Frih. Raab, Adam Christian: Såsom boende i den trakt, som här är i fråga, torde del åligga mig att lemna några uplysningar. Jag får dä försl nämna, alt f. n. finnas åtskilliga färjeplatser på Öland, hvilka hafva sorn privilegium åt sig öfverlåten rättigheten, att ensamme mellan Öland och fasta landet öfverföra folk, kreatur och varor. Det har varit högst angeläget, alt några fördelar tillerkänts dem, som åtagit slikt forslingsliestyr, emedan de, för sådant ändamål måst bekosta ganska dyra bro-anläggningar, färjor, rodd-redskap jemte underhåll och aflöning åt roddfolket. Men de trafikerande, och serdeles Calmar-boerne, hafva billiga anspråk på alt denna öfverfart blir underlättad mera än hvad nu är förhållandet, emedan det ofta händer att de, nu dertill befintlige anstalterne, icke äro för behofvet tillräcklige. 408 Den 12 Februari. Dessutom måste också erkännas, att färjörne eller båtarne äro ganska skröpliga, så all icke sällan handt, att öfverfarten varit förenad med fara för lifvet, och menniskolif hafva verkligen förspillts pä dessa färder. Ser man saken från denna sistnämnda synpunkt, så anser jag det icke vara för tidigt, att serskild upmärksamhet egnas åt delta ämne. Gr. Wrangel liar visserligen uplyst, att frågan om färjeplatsegarnes privilegier, f. n. vöre anhängig i K.
Öfverskott, tillgång för nybyggnad R:dr 111,668: 34. Då ofvanstående beräkning endast är approximativ, anses böra beräknas såsom tillgång till nybyggnad blott ett belopp af . » 100,000: — Af underhålls-anslaget, stort R:dr 631,242: ?o, skulle enligt förestående således utgå: Till nybyggnad R:dr 100,000: — Underhåll af fartyg » 317,831: 66. » af hus och byggnader » 70,500: — R:dr 488,331: 66. Till utgifter i och för stationernes bevakning, sjöfästningarne, exspektans-stat, m. fl. icke egentligen till fartygs eller byggnaders underhåll hänförlige » 142,911: 4. Bilagor till Sjöförsvars-Komiténs Betänkande. 2 10 :0< . M Förslag öfver Flottans bevarade Segelfartyg; beskaffenheten, enligt Undersöknings 1860; jemte det för desamma erfor - Fartyg. Närvarande beskaffenhet. Skrof. Artilleri. Tackling och Segel. Rundhult och Timmermans-inventarier. Komitén föreslår. Linieskepp. Carl den XIII 74 Försigtigheten 72 Gustaf d. store 68 Prins Oscar 66 Skandinavien 62 Fäderneslandet. Manligheten Fregatter. jFordrar ansenlig reparation. Godt, icke drifvet. Tjenstbart skick. ^Godt, icke förhydt, en \ del inredning fattas. fFordrar mindre re| paration. Kassabelt. D:0. Göteborg • Josephine , Fördrar ansenlig rep. 44 D:o d:o d:o. 36 Godt skick. Norrköping Korvetter. af Chapman Najaden Lagerbjelke Svalan (jern) . Brigg Nordenskjöld Skonertar. Falk Activ L'aigle Amiral af Puke . Kanon-skonertar. 13 stycken Komplett, begagnadt. D:o, i godt skick. Aflevereraflt. ^Komplett, i godt \ skick. D:o, en del äldre.
Revisorers berättelse om granskningen af statsverkets räkenskaper m. m, åren 1850 och 1851, får Eders Kongl. Majrts och Rikets Stats-kontor i underdånighet yttra, att, beträffande Revisorernes hemställan derom, att anslaget till skiften och afvittrbu/ar måtte erhålla egenskapen af förslagsanslag, Stats-kontoret anser sig böra deruti instämma, samt att, i af - — 167 — seende å Revisorernes anmälan om Eders Kongl. Maj:ts nådiga beslut den 13 Mars 1852, enligt hvilket den, under rubrik ”ersättning för förlorade licensmedel” gjorda disposition af 300 Rdr åt tjenstemän vid Civildepartementets Expedition, hädanefter skall benämnas ”gratifikation”, Statskontoret icke kan hafva något att dervid i underdånighet tillägga. Statskontoret framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersäter, GEORG ULFSPARRE. TH. NYSTRÖM. C. W. GRÅÅ. G. W. af DONNER. Stockholm den 11 Januari 1854. L. S. J. A. Jcedrén. Gust. Widegren. Kongl. Sundhets-kollegii underdåniga utlåtande, i anledning af 1853 års Revisorers anmärkningar vid bemälte Kollegii räkenskaper. Stormäktigste Allernådigste Konung! Jemte öfverlemnande af transsumt utaf Rikets Ständers sednast församlade Revisorers berättelse, i hvad densamma angår granskningen af de under Sundhetskollegii förvaltning ställda anslag och fonder för åren 1850 och 1851, har Eders Kongl. Majit, den 5 innevarande månad, anbefallt Kollegium att, i anledning af nämnda berättelse, underdånigt utlåtande afgifva.
S. D. Föredrogs å nyo och lades till liandlingarne Beviilnings-Utskottets Utlåtande, N:o 36, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Memorial, N:o 5j, ined en af Friherre Carl Henric Anckarsvärd begärd Tableau öfver Bevillningens fördelning. S. D. Bevillningssamt Allmänna Besvärs och Oeconomie-Utskottens Betänkande, N:o i4, angående dels begärd Nederlagsfrihet för Städerne Gefle, Malmö, Hernösand, Ystad, Helsingborg, Calmar och Christianstad, och dels .Herr Arosenii framställning, att antingen Författningarne, rörande CreditUpplag, måtte förändras, eller Staden Norrköping äfven erhålla Nederlagsrättighet, blef, vid nu förnyad föredragning, bifallet. prot. Ultima den 7 Augusti 1829. 15 S. D. Föredrogs å nyn Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens Betänkande, N:o i5, angående yrkadt förbud emot införsel af utländske fabriksvaror, in. m., hvilket Betänkande, på grund af gjorda anmärkningar, återremitterades. S. D. Vid förnyad föredragning, bifölls Bevillningssaint Allmänna Besvärsoch Oeconom ie-Ut skottens Betänkande, N:o 12, angående dels inrättande af Porto-Franco på Gottland, och dels väckt fråga om nederlagsrättighet för Staden Visby. S. D. Efter å nyo skedd föredragning af Högvördige Preste-Ståndets Protocolls-Utdrag för den 31 sistlidne Julii, hvarigenom Preste-Ståndet inbjudit de öfrige Riks-Stånden att med detsamma instämma i PresteStåndets med bifall till Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens Utlåtande, N:o 44, i fråga om inställande af ali påbörjad eller verkställd indelning till ordinarie rotering af hittills oroterad jord, förenade förbehåll, att derigenom ingen förändring må föranledas uti den Comniinistrarne till följe af äldre uti Presterskapets
Herr Grefve von Essen har andragit, att sedan han af vederbörande, som ega befattning med Kongl. Majtis Hofhållning, jemte dertill hörande detailler, blifvit underrättad, att det anslag, hvilket af RiksensStänder till detta vigtiga ändamål är bestämdt, oagtadt all använd noggranhet, icke befunnits tillräckligt, Herr Grefven, såsom Riks-Marskalk och egande, i sådan egenskap, högsta Styrelsen öfver Konungens Hof, ansett sin skyldighet vara, att ett sådant förhållande anmäla och dervid anföra, att, utöfver det anviste anslaget 320,000 Ridr, en brist uppkommit af omkring 100,000'Ridr, hvarföre, enär allt anslag synes äinnadt, att upfylla det beräknade syftemålet och bi - i 264 Ståts-Utskottets Betänkanden*. behållandet af Kronans anseende, med hvil-, ket Statens är så nära förenadt, vore af ett stort och allmänt interesse, Herr Grefven trott sig böra hemställa, om ej tjenlig utväg till bristens fyllande må af RiksensStänder vidtagas och Konungen såmedelst sättas, i tillfälle, att äfven i detta fall uprättbålla Rikets värdighet, som Hans Majit, i alla andra hänseenden, så fullkomligen bevarat £ Och har Riksdags-Fullmägtigen Berg, med instämmande uti denna motion, såsom ytterligare skäl till den föreslagne tillökningen anfört, att Konungens stora och mångfaldiga utgifter otvifvelagtigt komma att ökas vid den förändring, som i Hofhållningen torde ega rum, sedan Riket fått den glädjen emottaga Hans Kongl Höghet Kronprinsens utkårade Gemål , icke att förtiga de kostsamma omsorger, Kongl.. Majit alltid haft osparde för fromma Stiftelser och välgörande Inrättninger» under resor inom Fäderneslandet. Stats - Utskottet får i anledning häraf yttra» att då Chefen för Hans Majit Konungens Hof anmält, att den till Konungens Hofhållning anslagne årliga Summa är för ändamålet otillräcklig, hvilket synes blifva en oundviklig följd af myntvärdets undergångna försämring och de
– Hvilken fråga! jag förgås af nyfikenhet att veta hur jag skall kalla henne, ty ehuru vi pratat med hvarandra en lång stund, vet jag blott att hon är danska; men att hon är en dam af stånd, är utan tvifvel; hon uttrycker sig med sådan lätthet, och hela hennes konversation förråder för mycken bildning att icke du skulle ha misstagit dig om henne. – Bah! hvarför skull jag misstagit mig, äfven om hon vore en furstinna. – Nå ja, det är emellertid det samma, säg mig blott hvem hon är. – Det borde vi genast kunnat begripa, det är en skådespelerska ifrån theatern i Köpenhamn; hon har rest några månader i Sverige och gifvit gästroller i Malmö, der hon väckt mycken furor bland de fashionabla ungdomarne, och återvänder nu till Köpenhamn, sedan hon ruinerat dem i alla afseenden. – Men hennes namn? – Hvad gör det till saken? Men om det intresserar dig, så vet jag också det. – Nåväl! – Hon kallar sig Agatha, förmodligen har hon gjort mesta lyckan i Friskytten och bibehåller derför namnet som en doux souvenir. – Men, min Gud, du kan väl unna henne få vara döpt till Agatha också, – sade Edvard, skrattande åt Albrekts vresiga ton. – Ja bevars, men sådana der damer bibehålla sällan det namn de äro döpta till, ty för hvarje ny älskare mottaga de vanligen ett nytt dop. – Jag tror min själ att du rest ut, för att slunga fördömmelser och draga i härnad mot vackra fruntimmer, men då lär du icke komma att värfva många anhängare för ditt kall; jag säger dig på förhand att mig åtminstone gör du ej till proselyt, återtog Edvard, ännu skrattande. – Jag har just icke räknat derpå heller, efter hvad jag kan se, men jag misströstar icke att den vackra Agatha skall göra det sjelf, ifall du fortsätter hennes bekantskap. – Det var vid himlen en kostlig förhoppning! jag trotsar dig.
Med en dristighet och säkerhet, som han icke känt af på tio år, slår han sig ned hos sällskapet, presenterar sig och vänder sig direkt till damen i den ryska skjortan. »Madame är ryska, inte sant?» »Nej, ni misstar er,» svarar hon raskt med ett litet löje. »Men då har ni åtminstone umgåtts mycket med ryssar?» »Ja, det har jag. Ni dömer mig efter dräkten, eller hur?» »Nej, inte bara efter den, fast intrycket af den naturligtvis kom med i beräkningen mig ovetande. Jag dömer er efter utseendet och sättet ... det ligger något ryskt i det.» »Det är väl möjligt. Det finns ryskor, som man gärna vill likna.» »Ja visst, det tror jag. I synnerhet till utseendet! De ryska skönheterna ha något alldeles sällsamt betagande.» »Jag beklagar desto mer att jag inte hör till dem.» »Hvad är ni för landsman då? Det är annars min specialitet att gissa rätt på främlingars nationalitet. Jag har uppöfvat min förmåga betydligt under senaste vinter.» »Af hvad sluter ni er då till nationaliteten? Låt oss höra! Af hvad? Sällskapet samlas med nyfiket intresse kring Klercken, som alldeles glömt sitt obehag för sällskapslif och känner sig lika ledig och hemmastadd som trots någon salongslustigkurre. »Jo,» säger han, »jag sluter mig till den af några hufvuddrag, som finnas utpräglade hos hvarje nation och som genast falla mig i ögonen. De falla för resten enhvar mer eller mindre i ögonen, men de finnas inte utpräglade hos alla individer. En engelsman eller en engelska känna vi alla igen. Hos andra nationer är det karakteristiska svårare att genast finna. Till exempel hos er själf. Så mycket vet jag, att ni är af kaukasisk ras och att ni inte har en droppe germaniskt eller nordmannablod i edra ådror, men om ni är ungerska, rumäniska, italienska, ryska eller fransyska, det åtager jag mig inte att afgöra ... Ty ni är kanske af zigenarblod,» undfaller det honom nästan mot hans vilja. Damen rycker till omärkligt. Klercken ser det och småler.
Ridderffapet och Adelns garantie, uptgga ett län pä Zosv R:dv b:o Deri 22 Iitnn» fo? kttS, hwilket genom Sn capitakions afgif, as 24 § för hwarse »mnlaloskrifwen Adelsman ärligen under § ärs lid, borde komina att äte, betalas. friherre L>s§er^'slke, anmärkte, akt Ridderslkapet och Adeln nyligen ätagit sig en dylik eapirarion, men ait delta more en olika sak. Der förra besintek angående ersättningen för tryckningskostnaden as Prokvrollerna hindrade ej, att nu en annan utwäg loges. Friherre l^^Lkbseikö iroddL att Man derpä borde wara betänkt. Iliskotkeks >1, mariat begärtes pä bordel. -Zerk 6^IiencreutT, Larl, ansag obilligt, att ersättningen genom capirakidn crlades emedan ett större summa dä kölle pä talrika samiller än pä de fätakiga, ehuru Riddersikapet och Adeln blott äger en röst för hwar slägt. H.N1 trodde alt en lik» reparrition borde sike pä hwar stägt emedan Ständer genom samiller representerades. Upiästes ett, ifrån Riddarhus Itrffottet, inkommit memorial rörande sor säljnuigenaf Högloft. Ridr dersikapet och Adelns protocoller. LadeS pä bordet. iAert LandtMarffalkm anmälte att Herr Ofverste Lieutenant klitttebtttS ifrån Riksdagen afresi, hwarfore han anmodade Herrrar Elcc'0- per att i desi ställe utivälja ett Ny Ledamot Us! StatS-UiffolM. Justerades följande: Utdrag af protokollet, hällit Ho6 Högloft. Rid, ?o8 Den 22 Iurm. Ridderffapet och Adeln, tvid Urtima Riksdagen i Orebro den 20 Junii »8 »2. S. D. Vifölls Slats-UlfVotkets, d. 17 sistl.