Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Datum ut supra. CARL JOHAN. C. D. Skogman. Utdrag af Protocollet öfver Handelsoch Pinan ce-Ärenden hållet inför Hans Maj:t Konungen uti Stats-Rådet å Stockholms Slott den s5 Julii 182g. Närvarande: Stals-Ministern för Utrikes Ärendena H. E. Hr Grefve af Wetterstedt Stats-Råden: H. E. Hr Grefve Rosenblad. H. E. Hr Grefve Löwenhjelm. Friherre af Nordin. Grefve af Ugglas. Hof - Bil. till K. M. Nadina Skri/v. N-0 76. 81 Hof-Cancelleren 'von Schulzenheim. Stats-Secretararen Skogman. Sedan Kongl. Maj:t i Nåder befallt, att Rikets Ständer skulle erhålla underrättelse så väl om nuvarande utsigter för årsväxten, sådana de, efter inkomna rapporter, sig visa, som angående Kongl Majlis, i anledning deraf, fattade Nådiga Beslut; så uppläste Stats-Secreteraren nu, med Kongl. Majrts Nådiga tillåtelse, underdånigt Förslag till Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse härom till Rikets Ständer; hvilket Förslag, lydande såsom det finnes Protocollet bilagdt, blef, enligt Stats-Rådets närvarande Ledamöters underdåniga tillstyrkande, af Hans Majit i Nåder gilladt, med befallning att Dess Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer skulle, i öfverensstämmelse dermed, under denna dag expedieras. Ex Protocollo Fredr. E. Hebbe. Bihang till R. St. Fröt., 1 Sami., 2 Band., 3:dje Häftet. 6 STOCKHOLM, tryckt i EcksteimskaTryckeriet Kongl. Maj. ts "Nådiga Propos. /Y.-o 77. 1 Nio 77. I Afskrift meddelad Exp.-Utsk d. 1 Sept. l8ag, KONGL. MAJ: T S Nådiga Proposition till Rikets Ständer3 om Pension för Herr Justities StatsMinistern m. m.
Det finnes ingen ibland ost som icke för sig sjelf och fina barn fäster ett glädjande hopp tvid den klippa pä hwilken Sweriges framtida sällhet grundas? — med denna öfwertygclse och dcsta tänkesätt är jag bland de förste att bifalla Conscriptivns-lltskolletS i sista pleno uplästa betänkande; men da amuel är af den mäst granlaga wigt och kan icke med nog ömhet och en fördomsfri urskillning behandlas, lämnar jag till Ridderskapet och Adelns uplysta pröfning, om det icke wore nyttigt akt till Kongs. Maj:t frambära nagra underdåniga önskningar, dä r ett sädant fall jag wägar bifoga följande. iro Den rz Majis§5 7:0 Akt de som ej äro inom conscriptionsäldern emellan 2^ och 25 är af det i krafr af Kongl. Förordningen under den 2z Avril i8n Upbädade förstärkningömanskapet, ännu hwarken beklädd eller exerceradt för det närwarande, samt följakteligen till en päräknad nylla för krigstjensten skulle mindre saknas, blefwo, sedan Kongl. Majus nädiga proposition om förändring i utskrifningssättet blifivik af Riksens Ständer bifallen, sä snart möjligt more befriade ifrän militairistk tjenstgöring, för akt fortfara med sitt arbete wid siöjder och äkerbruk, dä mänga af dem torde blott för dess sednare yrken befinnas nyttigt. s:o Akt pä ett mer bestämdt sätt mä tillätas fä recrutera äfwen i fredstider af nya bewaringSmanskapet, dä derom friwilligt, ä ömse sidor, contraheras. z:o Att dä en conscriberad leger uägons lagstadda dräng, torpare eller hemmansäbo, den förre mä förbindas, att under den sednares tjenst eller fardagsär, förskaffa dräng eller hemmansbrukare r den legdes ställe samt ansvara för befintelig husröta.
Den djupt sårade faderliga känslan blandade sig nu äfven med den förlåtliga sorgen hos sista ättlingen af en gammal aktad slägt, som ser den ovillkorligt med sig sjelf dö ut. Grefven ville gerna gifvit sitt eget, nu mera föga afundsvärda lif, för att kunna förvandla en af sina döttrar till en son, och af alla hans öfriga jordiska önskningar fanns ingen starkare än den att hafva en sådan. Denna önskan växte för hvar dag, och alla sina rikedomar som han så älskat, hade han nu gerna skänkt efter, blott för denna lycka. Men han var hopplös, ty han nalkades nu sina sjuttio år, och hans gamla maka drogs med en tärande lungsot, som för hvarje dag ryckte henne närmare grafven. Grefven vred sina händer, och önskade nu mera blott att kunna jaga ifrån sig och glömma denna oupphörligt spökande tanka, denna fruktlösa önskan. Han blef tungsint och svårmodig, och började ångra många af sin utsväfvande ungdoms dater, öfvertygad att han, just af den sorg som gnagde honom, derföre straffades och näpstes. Hans inre tankar, om han rätt velat redogöra för dem, skulle kanske varit det bästa motgift för mången ung mans törst efter dessa nöjen och förströelser, som lemna intet annat än ånger och förhärjelse efter sig. Men grefven teg med sina många bittra tankar, och man visste blott, att större glädje skulle han aldrig kunna få nu mera, än om en son i hast uppenbarat sig. Men derpå var ju icke ens att tänka, utan man pratade, skrattade, beklagade och hånade, förstod och förstod icke, kommenterade på mångfaldiga sätt, allt efter hvars och ens olika åsigter, den gamla mannens svårmod, och orsaken dertill. Den gamla grefvinnan dog ändteligen, och grefven företog en sommarresa för att litet förströ sig efter denna sista förlust, hvilken han kände så mycket bittrare, som hans maka var den enda hvilken deltog i hans saknad af en manlig afkomling.
De skäl, som sålunda blifvit anförda för den ifrågaställda utvidgningen af elementarläroverket i Halmstad, synas Utskottet fulit giltiga, helst fullständiga högre elementarläroverk numera äro inrättade i alla, i afseende på folkrikbeten, med Halland jemförliga provinser; dock anser Utskottet, af skäl som i nästföregående punkt är åberopadt, denna betydliga utvidgning först med läseåret 1866—1867 böra verkställas; tillstyrkande Utskottet alltså, att det för omförmälda ändamål af Kongl. Majit äskade anslag, 1 1,000 Ridr årligen, måtte af Rikets Ständer beviljas, dock alt de nya lärarebefattningar, för hvilka löner sålunda blifvit an slagna, icke förr än vid slutet af vårterminen 1866 må tillsättas. 31:o. För de i Landskrona och Christinehamn befintliga 3—klassiga läroverkens utvidgning till 5—klassiga har Kongl. Majit begärt för hvartdera 5,500 Ridr, nemligen lill förhöjning i rektorslönen 500 Ridr samt till lön åt 5 Kolleger 5.000 Ridr. Beträffande dessa läroverk upplyser ofta åberopade Statsråds-protokoll, att de i afseende på lärjungarnes antal, som under näsllidne års hösttermin utgjorde vid Landskrona skola 97 och vid Christinehams 76, vore betydligt öfverlägsna öfriga 38 Stats-UtsTcottets Utlåtande N:o 139. läroverk nied saimna antal lärare, med undantag endast af skolan i Lidköping, hvilken stad likväl icke vore belägen på mera än 2 mils afstånd från Skara, der fullständigt elementarläroverk funnes. Undervisningen vid Landskrona och Christinehamns skolor hade äfven i sjelfva verket redan för mer än ett år tillbaka erhållit samma omfång, som för de 5-klassiga läroverken vore föreskrifvet, i det Landskrona stad aflönat 2:ne och Christinehamns 1 extra lärare, hvarförutom, i anseende till lärjungarnes betydliga anta! vid Landskrona läroverk, arfvode af statsmedel åt en extra lärare derstädes varit under flera terminer efter hvarandra i nåder beviljadt.
Utsk:s Bet:de N:o 81 och Utkde N:o 109) S. A. K. Rikets Ständers uppmärksamhet har blifvit fästad derå att, då ångfartyg, äfven under reguliera resor inrikes orter emellan, hade med fartyg, sora anlända fran frem mande länder, det gemensamma åliggande alt anlita kronolots för anlöpande af kustplatscr, hvilka äro vid öppen redd belägna, detta förhållande, hvad förstnämnde fartyg beträffade, likväl icke syntes vara af behof påkallad t, men deremot ofta föranledde menligt uppehåll och tidsutdrägt i resan, hvarjemte förekomme, att flertalet af de ångfartyg, hvilka, gående utomskärs, göra reguliera resor, blifvit, efter underdåniga ansökningar, Nådigst befriade från skyldigheten att, när de komma från sjön, lots begagna. I betraktande häraf fa Rikets Ständer hos E. K. M:t underdånigst anhålla, att Svenska ångfartyg, som, enligt på förhand upprättade rese-turer, göra reguliera resor, måtte befrias från skyldigheten alt, kommande från sjön, taga lots. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 19 September 1857. 352 ExpeditionsUtskottets Förslag till anderd. Skrifvelse N:o 128. Uppläsl och godkändt hos Ridd. oell Adeln den 16 Sept. 1857. Preste-Ståndel den 19 Borgare-Ståndet den 19 Bonde-Ståndet den 19 /likets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående lån Jör återuppbyggande uj IVallen luna församlings genom åskeld förstörda kyrka. (Stats-Utsk:s Uti. N:o 110). S. A. K. Med förmälan alt tornet vid Wallentuna uti häradet af samma nanni och Stockholms
Att minska, om icke förekomma de stora förluster till lif och egendom, som vållas af bristande ledning nattetid fö;bi nämnda ref måste vara en Statens oeftergilliga skyldighet, hvilken ock i viss mån är erkänd genom de å samma kust redan på dess bekostnad ordnade anstalter för skeppsbrutnes räddning. Framföre dylika anstalter är dock onekligen att föredraga de, som förebygga sjelfva skeppsbrotten; och såsom en högst angelägen sådan anstalt för farvattnet emellan Skåne och Bornholm må väl då en fyr-anläggning å Sandhammaren vara att betrakta. Den visserligen icke obetydliga kostnaden för dess utförande synes ock fullt motvägas genom deri minskning i förluster på skepp och gods, sorn den ifrågaställa anläggningen otvifvelaktig! skulle hafva till följd, att icke tala om den derigenom afvända lära för sjöfarandes lif eller helsa. Jag tillstyrker derlöre i underdånighet, det Eders Kongl. Maj:t täcktes för anläggande å Sandhammaren af en så beskaffad fvr-inrättning. som Lots-direktören föreslagit, af Rikets snart sammanträdande Ständer i nåder äska ett extra stats-anslag till det uppgifna beloppet af 181,000 R:dr riksmynt, att under åren 1861 med 1863 utgå med en tredjedel årligen.» 76 Bil. M 3 lill Kongl. Majlis Nåd.
Jag hemställer, om icke R. o. Ad. skulle vilja antaga Utsk:s inbjudn., och får upplysa, att då frågan om f\:dc hufvudtiteln inom Utsk. förevar, höjde sig icke en enda röst emot behofvet af liela det belopp, K. M. äskat; men nian nödsakades, i anseende till de knappa tillgångarna, inskränka sig till en mindre summa, och önskade Utsk. att denna summa måtte företrädesvis användas till fyllandet af de nödvändigaste bland de af K. M. i nåder uppgifna behofven för 4‘de hufvudtiteln. Föreseende likväl, att sådant icke kunde af Utsk. i detail bedömas, antog Utsk. en rund summa af 100,000 r:dr och föreslog en underd. skrifvelse till K. M. med afseende å utsträckning i vilkoren för användandet af dessa medel, af ungefär enahanda lydelse med den det Högv. PresteSt. beslutat. Gr. von Platen, Baltzar Julius Ernst: Då jag anser det tillhöra en constitutionel statsförfattning, att Styrelsen är underkastad en sträng redovisning för anslagna medel, finnér jag det å andra sidan otjenligt, att Representationen ända på 100 r:dr-sedeln bestämmer, hvad sorn kan vara iner eller mindre angeläget. Jag finner altså Presteoch BorgareStms beslut i denna del fullkomligt riktigt och tillstyrker, att R. o. Ad. må deri förena sig. »68 Den 36 November f. m. H. Ex. Hr Gr. af Wetterstedt: Utsk. har här framställt en fråga, öfver hvilken Etsk. uppgifver, att R, o. Ad. icke förut fattat beslut. Jag hade önskat, alt Utsk. förfarit på enahanda sätt vid 8:de punkten, på det man kunnat undvika den discussion, som derom nyss ägde rum; men då iakttagandet emedlertid i denna punkt skett, förenar jag mig med Gr. v. Platen och hemställer, att inbjudn. må antagas; i följd hvaraf voter:spropos:n kommer att förfalla.
Den, sorn godkänner Utskottets förslag, att väfnader: ylle-: alngods: kläde, dråp, halfkläde, vadmal, ratin och corderoy; äfvensom casimir af andra än nyss uppräknade färger böra till införsel tillåtas mot 2 R:drs tuil per Skålp., voterar ja; den, det ej vill, voterar nej; vinner nej, antages Preste-, Borgareocb Bonde-Ståndens beslut, att denna artikel skall till införsel förbjudas. Flaggduk ochQuiTrenne Riks-Stånd hafva gillat Utskottets förslag nette, Packing till tullbestämmelser å artiklarna Flaggduk och Quinette, eller Prässduk. Packing eller Prässduk, samt alla andra slag; men sorn Alla andra slag. Bonde-Ståndet stadgat att desamma skola, i afseende å tullen och dess belopp, hafva de bestämmelser, som 1835 års Taxa utstakar, så och jemte det Utskottet hemställer, att Bonde-Ståndet behagade frånträda detta dess beslut, serdeles som tullbehandlingen i Utskottets förslag är uppgjord efter vigt, men deremot i gällande Taxa är utsatt efter alntal samt rubrikerne blifvit af Utskottet förändrade och flere i 1835 års Taxa med serskild specification förekommande artiklar i Utskottets förslag äro sammanförde under den allmänna rubriken ”alla andra slag”, får Utskottet likväl, i händelse beslutet af Bonde-Ståndet vidhålles, för frågans afgörande, föreslå en så lydande voterings-proposition : 337:o. Den, som bifaller det af Utskottet föreslagna förtullningssätt, redactions-värdesoch införsels-bestämmelser Foris, af Bevillnings-Vlskotlets Memorial, If.-o 4 (• 65 ske per aln med 3 R:drs värde och 1 R:drs införsel-afgift u hvarje. I händelse sistnämnde hegge
Mig synes som, när Staten ändlligen vill hafva sina afgifter erlagda i frimärken, det vore Statens ovilkorliga skyldighet, att pä det postkontor, der jag inlemnar mitt bref, detsamma emottaga utan annan afgift än sjelfva frimärket, och att Staten må vidkännas kostnaderne för frimärkets påsättande, eller också utlemna det till mig i postluckan, så att jag må hafva tillfälle att påtrycka detsamma, innan brefvet dit ingifves. Ur ingen synpunkt är således denna afgift rättvis, hvarföre jag mot densammas antagande protesterar, ehuru jag förutser, att punkten godkännes. Gr. Lagerbjelke: Det ligger i systemet af Utsk:s förslag, att Staten icke bör emottaga betalning i penningar, utan i frimärken, ty just derigenom åstadkommes förenkling i kontrollen och upbörden; men då man förutsett, att mången brefafsändare vill erlägga portot i penningar, har Utsk. väl tillstyrkt, att detta porto skall få erläggas i penningar, men postförvaltaren tillika vara skyldig, att förse brefven med de frimärken, hvilka afsändaren bordt å brefven anbringa. Då man nu ålagt postförvaltarne en sådan skyldighet, har man äfven velat förskaffa dem någon vedergällning och på samma gång motarbeta, att icke för många brefafsändare begagna sig af denna utväg. Det är således ganska rigtigt, att någon förhöjd afgift erlägges af dem, som icke begagna frimärken. Jag har således ingalunda klandrat Utsk. för tillstyrkandet af denna afgift, hvilken icke heller får betraktas såsom en bevilln. eller skatt, utan endast såsom en vedergällning för det besvär, postförvaltare i och för frimärkens åsättande få vidkännas. Under sådant förhållande synes mig äfven mindre lämpligt, att R. St:r bestämma beloppet af denna vedergällning, hvilket bör tillkomma K. M.
Briljant skönhet, pikant koketteri, ett stickande ystert men också smekfullt och graciöst intagande föredrag i ypperlig Auber-stil, en excellent karaktcriseringstalang genom rollens alla facer, in i de minsta smådrag och som det hela9 bouquet en skimrande kaskad de grannaste fiorityrer, ornament, sirat af alla slag. Koloratur-scenen — i förbigående sagdt en af de ypperligast scenidkt motiverade koloraturarior som finnas i opcraliteraturen — fick i hennes föredrag en liffullhet, en skalk-aktighet, en glans, som alldeles förvred hufvudet på den bedå-rade publiken. Också var Catharina en af denna alltför tidigt tystnade konstnärinnas bästa partier, der man alltid skall minnas henne — med saknad. En motiverad rolfördelning var hr LundmarkSanta Cruz. Denna sångares röst med sin hälften dramatiska hälften lyriska timbre egnar sig ej illa åt opéra-comique-sång, hans spel är här friskt och fullt af goda ansatser. Naturligtvis når han ännu icke Arnoldsson, som just i partier som dessa hade de för honom bäst liggande uppgifterna. Men å andra sidan brast också Arnoldsson först han fick dessa partier » i ledighet och elegans » särdeles inför prof. Bauck, som i allmänhet hade stora anspråk på sångares » tournure » *. Derför kan man ju hoppas det bästa om hr Lundmarks framtid i dessa roller, Santa Cruz, Georges Brown, Almaviva, Fra Diavolo, Zampa, Bryggaren i Pr es ton, Chapelou Saint Phar etc. etc. * Se Ur Dagens Krönika Sept.-Okt.-hafiçt.Att hr Nordquist gjort rätt att taga upp både Aubers och Délibes operor ar musikalisk hänsyn, kan väl endast af den dogmatiskt ensidiga dok ti nära partikritiken bestridas, om än rolför-delniogen i särdeles den senare måste beklagas.
Att detta stadgande icke blifvit förändradi i sammanhang med borttagande af börd-rätten - Motioner i Borgare-Ståndet 1862, J\st 79. 177 ten samt bestämmande af fjorton dagar ifrån tredje uppbudet såsom fatalietid för an h ängigg drande af viderboende.^ oell nabot lösnings talan mäste antagas grunda sigpä ett förbiseende, hvilket antagande jemväl synes vinna stöd af det förhållande, att, ! afseende pä lagfart af fastighet på landet, lagaståndstiden blifvit förkortad i samina män, sorn tiden för anställande af bördst al an blifvit inskränkt. Vid stadsdömstolarne råda, till följd af hvad jag härofvan andragit, (dika meningar i afseende pä tiden då vid lagfart ett köp mä anses vara lagständet och fastebref kunna utfärdas, i ty att åtskilliga Rådhusrätter med tillämpning af olVanäberopade Kongl. Förordning den 21 December 1857 anse köpet, såvida icke klander derå anhängiggöra. ^ vara lagständet fjorton dagar efter tredje uppbudets meddelande, då andra deremot af den oförändrade bestämmelsen uti -t kap. 2 § Jorda-balken samt Kongl. Förordningen den 10 September 1829, finna anledning att fortfarande utsträcka !agaståndstiden till tolf veckor från nämnda uppbuds meddelande.. På det enhet härutinnan må åstadkommas och dä numera, elter upphälvande af bördsrätten i stad. ingen anledning förefinnes att vid lagfart derstädes utsträcka Iagaständstiden utöfver de fjorton dagar från tredje uppbudets meddelande inom Indika viderboende och nabo, (le ende, sorn numera ega någon lösningsrätt, äro pligtige att sin lösningstalan lagligen anhängiggöra, föreslår jag att 4.-de kap. 2 § .Jorda-balken mä erhålla följande lörändrade lydelse: ”Jord, hus och tomt i staden, sorn säljes, skall ock offentligen vid öppna dörrar å Rådstufva tre måndagar uppbjudas, fyra veckor emellan hvar t uppbud; faller helgedag in ä uppbudsdag; då fullföljes uppbud nästa måndag derefter.
Dec. 2 A. P. 219. B. 118. P. 255, 4°5. — i anledning af Riddarhus-Secreterarens hemställan om Genealogiernes renskrifning. RiddarhusUtskottets Ledamöter. Se Lista. Ridderstolpe, Grefve Carl, yttranden. Febr. P. 226. Mars P. 298. B. 620. Ridderstolpe, Friherre Fredrik, yttranden. Mars P. 5. Oct. 2 A. P. 317. Riksdag, om bestämmande af dagen till nästa. Riksdagen, dess öppnande på RiksSalen. Jan. -— dess afslutande på RiksSalen. RiksdagsBeslutet, justering af. Aug. 2 A. P. 334. Dec. P. 620. RikdagsBeslutet, angående dess felfria tryckning. Dec. 2 A. P. 178, 200, 4°7- Riksdagskostnaderne, om deras bestridande under denna Riksdag. Nov. P. 182. Riksdags-kostnaderne, angående verkstäld granskning af, för 1817 och 1818 års Riksdag. Oct. Riksdagsordningen, förslag till ändringar deruti. Aug. Oct. Nov. P. 584. Dec. 2 A. P. 28, 35, 49- RiksdagsPredikan, vid Riksdagens början, bjudning dertill. Jan. P. 66. — hållen. 495 Jan. P. 6g. — vid Riksdagens slut, bjudning dertill. Dec. 2 A. P. 2o5. — hållen. Dec. 3 A. P. 412. RiksdagsÄrenderne, angående Grundlagsändringar, åsyftande deras skyndsammare gång. Sept. P. 493. RiksDiscontVerket, f. d., om förrättad Revision af dess utredning och Räkenskaper för år 1822. Aug. 2 A. P. 126. RiksgäldsContoiret, om dess upphörande eller öfverlemnande till detsamma af Upphörden och Redovisningen för alla allmänna medel.
Nej — 84- I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen särskilt förde protocoll blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Grejven och LandtMarskalken förklarade, att den af Hr Uggla framställde, i Japropositionen upptagne, anmärkning, således komme att såsom Ridderskapets och Adelns gemensamma tanka till ConstitutionsUtskoltet hänvisas. Herr Hjerta j Gustaf: Sedan Ridd. och Adeln nu fattat ett beslut, hvilket gör de två följande partiella förslagen, det ena om TryckfrihetsGomite^ns hörande, det andra om publicitet vid ÖfverDomstolarne, öfverflödiga, vågar jag föreslå, att dessa bägge punkter måtte hvila till dess, genom Rikets Ständers beslut, saken kommit i det skick, att det blir afgjordt, huruvida Juryn skall frånryckas förslaget, eller qvarstå. Den 27 Januarii e. in. 99 Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf: Jag får vördsamt tillkännagifva, att Presteoch BorgareStånden fattat samma beslut, som Riddderskapet och Adeln. Således kommer en inbjudning att afgå från Utskottet till BondeStåndet, att förena sig med dessa 3 Stånd. I alla fall föreställer jag mig, att Ridd. och Adeln bör besluta om alla de förändringar, hvilka blifva en följd af det nu fattade beslutet, oberoende af hvad de andra Stånden kunnat göra. Det skulle vara alltför stor tidspillan att nu låta förslagen hvila, för alt sedermera beredas om igen. Hans Esccellence Herr Grefven och Landt Mar skalken yttrade, att en sådan behandling, som den Herr Hjerta föreslagit, syntes mindre lämplig, utan trodde Hans Excellence, att den af Ridd. och Adeln nyss beslutade anmärkning borde anses äfven innefatta de af Herr Hjerta omförmälte frågor. Herr Hjerta: Om Ridderskapet och Adeln gillar Herr Grefven och LandtMarskalkens framställning, har jag ingenting emot att frågan på det viset afgöres; men likväl finnér jag något betänkligt att ingå i ett sådant definitift beslut, innan man vet huru den förra frågan blifvit slutligt afgjord.
Prot. V B. l Afd. 4j> 46. 35+ Den ti April - Herr Grefven och Landt Marskalken yttrade, att utan att återtaga sitt för en stund sedan gjorde vägrande af den då begärde Proposition på tryckning af ifrågavarande Protocoller och Handlingar, ansåg Herr Grefven och LandtMarskalken, sedan frågan nu mera kommit i ett förändrat skick och endast innefattade en önskan till Constitutons-Utskottet om berörde tryckning, sig böra hemställa, om icke Ridderskapet och Adeln behagade anmoda Constitutions-Utskottet, att till trycket låta befordra så väl de i Utskottet hällne Protocoll, som Handling3rne uti det till Utskottet remitterade Anmärkningsmål mot Stats-Rådet samt Konungens Rådgifvare i Commando-mål för Flottorne, i afseende på de till Befälhafvarne för en i Nåder anbefalld Kustbevaknings-Expedition den 8 April 1817 utfärdade Ordres. Friherre af Wetterstedt, Gustaf, föreslog, att Ridderskapet och Adeln i stället för anmodan måtte till Constitutions-Utskottet endast framställa en begäran om ifrågavarande tryckning. Grefve von Schwerin , Fredric Bogislaus, samt Herr Påhlman, Otto Fredric, ansägo det vara mera enligt med Formerne, att Ridderskapet och Adeln endast måtte gifva ConstitutionsUtskottet tillkänna Ridderskapets och Adelns önskan, det Constitutions-Utskottet ville låta verkställa ifrågavarande tryckning. Herr Grefven och LandtMarskalken hemställ - Den it April. ie derefter, om icke Ridderskapct och Ådeln behagade gifva Constitutions-Utskottet tillkänna Ridderskapets och Adelns önskan , det måtte Constitutions-Utskottet låta till trycket befordia ofvannämnde Pi otocoller och Handlingar $ hvilket bilölls.
Det vore samma förhållande, som om Konungen skulle tillkalla en biskop för alt afgöra vissa ecclesiastikärender. Jag anser, att man icke ens här bör förmoda en sådan orimlighet, och då ingen grundlags-§ finnes, som ålägger Konungen att hafva en särskild rådgifvare i commandomål, inser jag ej heller, hvarföre något särskildt derom här behöfver nämnas. Hr Lefre'n: Jag är först skyldig Hr v. Hartmansdorff tacksamhet för hans benägenhet att gå oss tillhanda, och vidare är jag skyldig att för dem, som ansett ett särskildt stadgande af nöden för den händelsen, att Konungen går i fält eller är ute på resor, göra den anmärkningen, att då Konungen går i filt och öfverlemnar Regeringen åt Statsrådet eller sin .Son, mäste der alltid finnas både en föredragande i krigsärender och en rådgifvare för commandomål, hvaremot Konungens Generaladjutant endast är chef Den 6 Oc tuber e. m. för Generalstaben och ingen ansvarig rådgifvare. Han är blott en militärperson; men hos Regeringen skall alltid in loco finnas en föredragande och en, som i commandoväg bar verkställigheten om hand, så att, om t. ex. någon class af beväringen skall uttagas, beslutet derom blir föremål för Conseillen, men rådgifvaren i commandomål bestämmer, huru det skall gå med exercisen och dylikt. Jag ber således, att detta mom. må förbigås utan anmärkning, så framt man ej vill göra någon redactionsförändring för att sätta mom. i conformitet med de föregående.