Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Friherre af >Vecteriiecit, i ett jemte Economic-Uk stottctS Betänkande upläst Memorial, yrkat, att Betänkandet borde till Stats-Utstottet remitteras, anser jag ej nödigt, emedan af Publique Medel Intet biträde är begärt eller af Economic-Utstottck tillstyrkt, och beträffande den Jord som Utstottet föreslagit, att af Kronans Allmänningar eller odisponcrade Lägenheter, anwändaS till ersättning af enstildtc personers till Canalén ätgäende Jord, lärer det ofelbart wara Rik. sens Ständer sjelfwe som kunna ukläka sig, om de med sädaut wilkvr wilja hofwa Canalen, och i den händelse sedermera anmoda sitt Stats-Utstott, att i deras beräkning af tillgängar hafwa häruppä afseende, hälst detta behof omöjeligen kan sä dekcrmincradt förut beräknas, utan lärer wäl enda mekhoden blifwa, atk hos Kongl. Majlt ! underdänighet anhälla, dek Han i Räder täckes widtaga anstalter om werkstäklig» helen af detta, sä wäl som andre Riksens Höglaflige Ständers Desiut. Hwarförc jag ödmjukast anhällcr om Högwäbborrie Herr Ercfwcns och Landt - Marffalkens Proposition till Bifall af Allmänna Dcswärsoch EconomicUtssottcts Betänkande angäcnde Götha Canalcn, j hela sill widd. Herr von kko k k 8 ten , Lrtanä, upläste följande Oi6smen sä kroiocostum: Jag utbeder mig ett ögnablicks tolamod, dä fag, som jag nog frugtar, twärt emot den hos Högloflig? Ridderskapet och Adeln rädande meningen, wägar afstyrka bifall till den gjerde propositionen om en Canals öppnande emellan Wenern och östersjön.
Carlssons från Östergötland: att, då stängselvitsord begagnas, skola i by eller gärd, der tvänne eller flere hemmansegare finnas, som hafva lika del, desse ock i all rågångsstängsel såväl mot angränsande by eller gård, som delegarne emellan, äfvensom i den stängsel vid de skifteslaget öfvergående vägar, i afseende hvarå vid laga skifte blifvit öfverenskommet och bestämdt, att stängsel skall hållas, efter stångfall eller del i jorden lika del taga; att om en eller flera hemmansdelar i samma by äro sönderstyckade i mindre delar, den, som större del häfver, icke må deltaga i den stängsel, som genom denna sönderdelning uppkommer; »utan deie de, som mindre delar innehafva, den sig emellan, enligt ofvan föreslagna grunder;» och att i by eller Sammansatta Lagsamt Allm.
11 * n söndagsmorgon, då Tinnie i all sin glans, med nystruken » kollerett », en bred, rynkad remsa af hvit, fiu » kambriek », som föll ned från det tämligen urringade klädningslifvets öfre kant — hvita » mamelucker » och gröna saffiansskor, satt på golf vet vid den stora bokhyllan med sin dyrbara Josephus Flavius på ena och en ofantlig bibel på andra sidan om sig, inträdde klockaren, lång och högtidlig som vanligt. Pastorn satt vid det svartmålade lilla skrifbordet, bläddrade i psalmboken och tecknade upp siffror. Hans fru stod i dörren till salen, lade omsorgsfullt ihop » handklädet » och lade det in i handboken samt vek sirligt tillsammans den tresnibbiga hvita halsduken. En prest i sin prydno skulle nämligen på den tiden vara utstyrd på följande sätt: den hvita halsduken lades ihop från hörnet drygt två tum bredt, så att den blef lång och smal, lindadades ett par hvarf och knöts i en enda knut, hvarpå snibbarne stoppades ned under den ända till hakan hopknäppta västen; innanför denna halsduk stack upp ett par tämligen höga » fadermördare », utanpå densamma knöts prestkragen. Kaftanen, en lång veckad rock, knäpptes med häktor ända upp till hakan. Prestkappan påknöts, såsom troligen än i dag, med långa band, som lades i kors öfver bröstet och knötos om lifvet; » handklädet », en hvit näsduk, som höll ungefär fem kvarter i fyrkant, upptogs, ena snibben lindades om venstra pekfingret, och duken fick sedan hänga fritt ned från handen. Vid hvarje ämbetsförrättning skulle detta handkläde ovilkorligen vara med och hållas i handen, och om en prest t. ex. gått för altaret utan » handklädet », skulle det räknats nästan som en skandal.
Herr kIink fp or, 6er6t, erinbrade att han ej trodde att anmärkningar wid Brwillnings-förslaget kunde förekomma, innan den frägan först wore afgjord, huruwida saken till ventilation kunde företagas, och ansäg han betz företagande stridigt mot 72 § Regerings Formen. Herr Den 10 Octsber. 4067 Herr Lock, Lorfits iLusivist: Det är mot (konstitutionen att tilläta en sädan ventilation. Herr keck lin, ^oksn ^äolk: Dä jag har en beffnfwen Lag, kan jag ej annat än följa den. Jag finner innehället af 70 och 7Z ZZ RegeringS-Formen sädant, att ingen ventilation öfwer detta ämne bör äga ruin, innan Bewillnings - Summan är faststäld. Men jag will ej ingä i nägon widlöftig afhandling öfwer detta ämne, utan allenast anmärka, att saken, enligt min öfwertpgelse, icke nu kan emot deFa §Z:s fbreffrift afgöras. Ätffilliga hördes ropa bifall härtill, samt att saken icke nu kunde afgöras. Herr Grefwe» och Lanbt-Marsk olken: Riddcrffapet och Adela torde wäl finna att det är mia rätt att läta ventilera ett ämne, och att deröfwcr göra proposition, hwilken det sedan är Ridderskapet och Adelns rätt att beswara. Mänga röster hördes häri instämma. Herr Lock, Lorfits LuäviZ: Ja, om propositionen är enlig med Constitutionrn. Herr Grefwe» och Landk-Marskalkenr Jag har ännu alldrig gjort nägon proposition, som deremot warit stridande. Herr Lernfi man, Ambrosius klarnu8, begärde propositionen i enlighet med 70 § i Regerings - Formen. Fri - 4063 Den 10 October. Friherr, Leäerström, ^scob, uppläste följande dicramen:
Nro 382 om verkställd revision af K. Myntverkets räkenskaper för år 1031 blef ånyo begärd på bordet af Hrr Hjärne, Harald, och Dalman, Willi. Fredr. Lades till handlrna StatsUtsk:s d. 3 dennes på bordet lagda memorial: Nro 383. i anledn. af erhållen återremiss på StatsUtsk:s utlåt. Nro 32i; Nro 384- i anledn. af erhållen återremiss på StatsUtskrs utlåt. Nro 325; Nro 385. i anledn. af erhållen återremiss på StatsUtsk:s utlåt. Nro 338; Nro 386. i anledn. af erhållen återremiss på StatsUtskrs utlåt. Nro 34o; Nro 387. i anledn. af erhållen återremiss på StåtsUtsk:s utlåt. Nro 344j Uppå begäran af Hr Hjärne, Harald, samt Frih. v. Schulzenheim, Dav., lades ånyo på bordet StatsUtskrs d. 3 dennes bordlagda utlåt., såväl i anledn. af K. Mrs nåd. skrifvelse till R. St., rörrde en uti staden Wenersborg inträffad eldsvåda, som K. Mrs sedermera till R. St. aflåtna nåd. propos., angrde lånanslag till återuppbyggande af nämnde stad. Ånyo föredrogs LagUtskrs d. 3 dennes på bordet lagda utlåt. Nro 176 öfver gjorda anmärknrr vid Utskrs betänk. Nro i65 i anledn. af såväl K. Mrs nåd. propos. till R. St., angrde ändring i 5 cap. 1 § Missg.bm, som ock de i sammanhang dermed väckta motioner. Då R. o. Ad. redan förut bifallit betänk. N:o i65, ansåg Ståndet utlåt. Nro 176 endast böra läggas till handlrna. Hr Dalman, Wilh. Fredr.:
Hr Cederschiölds motion afser, alt genom StatsUtsk. få utredt, huruvida Hr Gripenstedts i ett föreg:de plenum gjorda anmärkn:r emot Fullmäktige i RiksgisKont. äro mera eller mindre grundade. Dessa anmärkn:r omfatta 2:ne tidpunkter, nemi. den ena före och den andra efter déchargens meddelande. Om Fullmäktiges åtgärder, under det första tidsmomentet, kan naturligvis någon undersökning icke komma i fråga, men beträffande den sednare tidpunkten kan och bör en undersökning anställas, så vida Hr Gripenstedts upgifter varit af den beskaffenhet, som motionären påstått. Jag tror att en hvar, som afbört discussionen, måste medgifva, att hans yttrande icke gaf någon befogenhet till att upfatta det så, som hade hans afsigt varit att anklaga Fullmäktige för någon pligt-öfverträdelse, tvertom förekom det mig, som hade hans afsigt endast varit att visa, det Fullmäktige bordt förfara på annat sätt, och att om de det hade gjort, skulle icke den brist i tillgångar upstått, som nu uppenbarats. Om under pågående Riksdag det befinnes, att Fullmäktige i Ranken och Riksg:sKont. underlåta sina pligter, så är klart, alt R. St:r böra beifra sådant, när en anklagelse göres emot dero, och är den af beskaffenhet att behöfva utredas, bör sådant ske och dermed icke anstå intill dess R. St:rs Revisorer granskat deras förfarande. Jag kan icke erinra mig något, som gifver anledn. till en sådan upfattning af Ilr Gripenstedts yttrande. Jag erkänner, att då jag hörde det, gladde det mig att en Konungens Rådgifvare upträder med positiva tankar och uttryck. Jag har mången gång beklagat, att vid flere tillfällen vi sakna dem här på våra bänkar. Det var då en fägnad att höra en Konungens Rådgifvare bestämdt uttala sin mening. Jag beklagar att Hr Gripenstedt nu icke är här, ty jag är öfvertygad att han eljest icke underlåtit att försvara sina ord.
Får vi då inte flor — det allra första! CD En hel karavan af vänner med blommor och äta hur mycket vi vill på en sån här högtidsdag? » » Så ja, nu ha vi bara att lägga ner klädninvänner utan blommor följde henne. Gärda tänkte garna. Men så här ser ut! Snälla Erik, inte inom sig, att syskonen gärna kunnat vara litet snyggare, men det var ju ingen, som hade haft ska ' vi ha snickareverkstad här inne? » &lt;3 » Nej vars! Jag ska strax bära ut mina verktid med dem. Pappa köpte biljetten och bad konduktören se tyg. — Se där får du din julklapp. — Usch, efter flickan, så hon icke kom på fel tåg, efterOD hvad ska ' du kyssas för? » t — I go * Ifyllningsgåta 1 + Länk 6. Bidrag mottagas med tacksamhet. CO Länkgåta. Hufvudordet. Jag är i tjänst hos Hygienen, Och är du klen, jag hjälper dig på benen. S3 pr • Länk 1. Liten är jag, men naggande god, Har ett geschäft som jag sköter Uti all tysthet, med oskuldens mod, ca t * » Där icke motstånd jag möter. Hvad på koncerten fordras ibland Tolkande det som man hörer; Som predikanten — ett ledande band — Genom perioderna förer. Hvad om det lägges till fint och godt Högre på skalan det höjer, Men om det stämplar en tjänst man fått ' Dess obeständighet röjer. Länk med påsen — bonden vid plog Ar det väl knappast. Korpralen Väl exercerad — furan i skog Är det — ja, äfven linealen. Kanske vi sutto en gång, vi två, — ø X o. p. En gång jag var ej, som nu, så söt, Uti teaterns fåtöljer, « (Kärnfrisk jag var dock, man sade. Idun So fe a N:r 43. B yra: Klarabergsgatan 54, Fredagen den 26 oktober 1888. Tidningen kostar en tr. Annonspris: 25 öre pr petitrad ( endast 1 krona fSr qvartalei. postarvodet inberäknadt. Ingen lösnumnierförsäljning! Redaktör och utgifvare: FRITHIOF HELLBERG. A U m. Telef.
Den 27 Julii 1831 gåfvo Fullmägtige Commissariatet tillkänna, att, som Bankens Sedeloch Cassa-system allena kunde, innan nästa Riksdag, blifva föremål för någon hufvudsaklig reglering, så ville Fullmägtige då icke yttra sig öfver Comiterades Betänkande i sin helhet, utan ansåge detaljerne af sedeloch cassa-afdelningarne, samt hvad dermed egde oskiljaktigt sammanhang, förnämligast böra utarbetas, på det samma afdelningar måtte varda fullständigt ordnade, innan Banken till silfver-utvexling öppnades. Och uppdrogo Fullmägtige åt Commissariatet att först utreda, huruvida Chefskapj på sätt 36 §. af 1668 års Banco-Ordning omförmäler, eller ock Coflecti-v Styrelse j skulle i dessa grenar af Banco-förvaltningen införas. Comiterade, som härå erhöllo remiss, yttrade sina tankar i detta ämne genom afgifvet Betänkande under den xo October i83i. Uppskofvet föranleddes af Banco-Secreterarens under flere månader fortfarande sjukdom. Commissariatets pluralitet instämde, enligt Memorial af den 22 October, i Committerades åsigter: att chefskap mätte ambulatoriskt besörjas af En inom hvarje Departement, på grund af öfverlåtelse från de öfrige gemensamt ansvarige administrerande; men arne af Commissai'ierne framställde en skiljaktig mening, nemligen: att chefskapet, och dermed åtföljande specielt ansvar, borde åt En inom hvarje Departement uppdragas af ÖfverStyrelsen. Denna senare mening blef af Fullmägtige, den 1 December i83i, gillad och godkänd samt, enligt deras beslut af den 26 Januarii i832, bestämd att läggas till grund, äfven vid Comiterades öfrige utarbetningar.
R:dr; dito dito, 4,376: 21. 4,376: 21. » utdikningen af Ratu-träsk i Bygdeå socken, å 1,840 R:dr; dito dito, • 2,340: 78. 2,340: 78. o dito af åtskilliga myrer på Wester-Sjulrnarks bys egor i samma socken, å 1,660 R:dr; dito dito, 2,111; 76. 2,111: 76. » dito af Hamptjernsoch Degerrnyrerna inom Degerfors socken, å 7,800 R:dr, emot återbetalning af 8 procent årligen, med beräkning af 4 procents ränta, 7,800: — 7,800: — inom Norrbottens lån: för utdikningen af det vid Niemisels by i Raneå soc ken belägna Westi-träsk, a 906 R:dr; återbetalas jemte kronoutskylderna, 1,052: 37. 1,052 37. » dito af Teurajervi-, Lombolom. fl. sjöar inom Ofver-Kalix socken, ä 7,800 R:dr, emot återbetalning af 8 procent ärligen, med beräkning af 2 procents rällta> 7,800; — 7,378: 28. » dito af Bålingträsket, Lilltråsket, Staftjeru m. fl. Transport: 10,367,646: 96. 13,473,398: 55. — 43 - Transport: 10,367,646: 96. sjöar i Neder-Luleå socken, å 3,320 R:dr, emot återbetalning af 8 procent årligen, med beräkning af 3 procents ränta, 3.217: för utdikningen af myrtrakter vid och mellan byarne Tärendö, Niva, Pajala, Kirnujärvi och Erkheike inom Pajala socken, å 6,360 R:dr, emot dito dito, 6,360: — » utdikningsarbete vid Kukkola by inom Karl
Utskottet har, i förmodan, att en befarad rubbning af presterskapets privilegier utgjort förnämsta hindret mot vissa af de föreslagna voterings-propositionernas godkännande af Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet, undantagit, uti de voterings-propositioner, som angå 3, 18, 20 och 25 punkterue, räntor och tiondeanslag, som ansetts vara under nämnde privilegier inbegripna, samt derefter föreslagit nya voterings-propositioner, med förändrad lydelse. Jag finnér detta förfarande strida mot 73 § Riksdagsordningen, som föreskrifver, att Utskottets förslag till sammanjemnkning af Ståndens olika meningar bör föregå Stundens definitiva beslut, utan att tillerkänna Utskottet någon behörighet att, sedan dessa äro fattade, och, enligt hvad 2 Stånd nu förklarat, frågan dymedelst blifvit sluteligen afgjord, framkomma med nya förmedlingsförslag. Utskottet har derjemte förgätit eller lemnat utan afseende det hufvudsakliga skäl för voterings-propositionernes ogillande, som hos Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet blifvit anfördt, och som gäller alla de af bemälde Riks-stånd afslagna voterings-propositioner, nemligen att de deri framställda förslag, såsom innebärande en lagstiftning för framtiden, icke kan blifva föremål för omröstning i förstärkt Stats-utskott, hvaraf följer, att ett samtycke till sådan omröstning af dessa Stånd mäste betraktas såsom snörrätt stridande mot 75 § Riksdagsordningen, som innehåller, att, sedan en fråga 8 Slals-UtskoUels Memorial, N:o 329. förfallit, derigenom att 2 stånd stadnat emot 2, samma fråga derefter icke må vid den riksdagen kunna ånyo väckas eller upptagas. Skulle, enligt Utskottets åsigt, för sammanjemkning och förändringar af Riksståndens beslut någon preskription icke finnas; så vet jag i sanning icke, huru något slut skulle med säkerhet kunna vinnas i sådana mål, om hvilkas beskaffenhet Stånden äro på omförmälda sätt i sina meningar skiljaktige.
Uppför de mattbelagda blomstersmyckade trapporna buktar sig människoströmmen in i officersföreningens stora festsal, där hvar och en får sin plats anvisad. I förgrunden synes en estrad för hufvudkomiténs medlemmar. Framför denna stå förgyllda, med rödt sammet beklädda länstolar, bestämda för de kungliga, och å ömse sidor af salen flere rader sittplatser för de till festen inbjudna. I salens bakgrund är rest en estrad, där sångerskan fröken Fanny Gntje dirigerar sin damkor. Ännu hvilar dock taktpinnen, damerna vänta under lätt förståelig spänning på att få begynna kantaten. Publikum väntar ock, med spejande blickar vända mot dörren. Plötsligt går en hviskning genom församlingen: » de komma, » » de kungliga komma. » Och de k o m m o! Först konungen och drottningen, efterföljda af utställningens president gehejmrådinnan Buch. Därpå kronprinsessan Lovisa, uppvaktad af vice presidenten fru Gad. Så prins Valdemar och prinsessan Marie, kronprinsessan af Grekland, danska kronprinsparets alla barn och till sist prinsen af Hessen med gemål. Toaletten var, hvad damerna anbelanger, förmiddagsdräkt med hatt och för herrarne frack. Inga uniformer, inga glittrande ordnar syntes. Drottningen bar en grå sidenklädning och hvit spetshatt med lilasfärgade blommor. Kronprinsessan var iförd en mörkgrön sammetsklädnirg, svart spetskrage med röd besättning och spetshatt med röda rosor. De unga prinsessorna buro alla klädningar af blekrödt crepe. Prinsessan Louise en kapotthatt i samma färg som klädningen, de yngre, Ingeborg och Thyra, runda hattar med hvita plymer. Prinsessan Marie bar mörkblå sidenklädning med röd besättning och hatt i motsvarande färger. De båda främmande prinsessorna buro båda mycket ljusa sidenklädningar och voro liksom drottningen utan kappa eller något annat ytterplagg. Hufvudkomitén, liksom alla öfriga fungerande damer, hade valt toaletter, där gult och lilas utgjorde hufvudfärgerna. T. ex. lilasfärgad klädning och hatt i samma, färg med gula blommor eller crémefärgad klädning och hatt med gult och lilas.
Vid Königsberg, hufvudstad för det egentliga Preussen och »iite för flera af Rikets Collegier, hålles som bäst på med storartade befästningar och dessa nya befästningar äro redin tili idel färdiga. Ännu iner kunde i ämnet sägas, utan att intränga i frågans detaljer, hvilket här dock icke torde vara hvarken försigtigt eller räte, men det jag nu haft äran anföra torde innebära fullt giltiga skäl för den åsigt jag hyser, nemi. att hvarje värn, beredt ål Sveriges hufvudstad, skall öka Sveriges trygghet, Sveriges sjelfständighet och med tacksamhet emollages af Sveriges Folk! Frih. Stackelberg, Berndt Oscar, anförde skriftligen: Ur Gr. Anckarsvärds anförande i Lördagens plenum, emot K. II. Nåd. Proposin och hvad deri förekommer om 4:de och 5:te Hufvudlitlarne, ger anledning till flerfaldiga anmärkmr, och då hr Gr:n till stöd för sine åsigtcr så ofta åberopar deras öfverensstämmelse med allmänhetens, så anser jag, sorn också räknar mig till allmänheten, det vara min pligt tillkännagifva att mine åsigter rörande Sverges sjöförsvar, helt och hållet afvika från hr Grins. Hr Gr. Anckarsvärd säger: »hvarje lands förhållande till andra stater utgör tvifvelsutan utgångspunkten för försvarsanstalternes ordnande.» Hr Gr:u har deri onekligen rätt, om han menar det permanenta politiska förhållande, stater emellan, som grundar sig på ländernes geografiska läge, deras utsträckning, lynne, natur, resurser, o. s. v.; menar hr Gr:n deremot att försvarsanstalternes ordnande hör hafva lill utgångspunkter hvarje tillfälligt fördrag eller olika skiftning af politikens mantel, så synes han mig hafva orätt, ty då skulle kunna upsla llere och mera vexlande utgångspunkter än som för ordnandet af försvarsanstalter vore nyttigt. Hr Gr:n säger att »Novembertraktaten i politiskt hänseende ställt oss i ett mera bestämdt förhållande till vår östre granne.»
Cederström hafva önskat, alt hela denna beskattning kunnat borttagas, men jag misströstar derom, sedan hon är så gammal. Likväl skulle jag anse öfverensstämmande med R. o. Ad:s rättskänsla och med det beslut Ståndet fattat i afseende på bevillning af arf, att man icke ökade det oriktiga, utan alt, om man icke kan undanrödja det som finnes, man åtminstone icke måtte tillstyrka något mera. Jag hemställer derför vördsamt, att R. och Ad. måtte afstå den tillökning, som Bevilln.- Utsk. i detta fall föreslagit. Då nu öfverläggningen ansågs vara fulländad, hemställde H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., om R. o. Ad. behagade afslå ifrågavar. del af Utsk:s betänk, samt besluta, att nu gällande stadgande om charleriug af bouppteckningar skall oförändradt bibehållas. Hopades starka ja, blandade med åtskilliga nej, hvarpå H. Ex. förklarade, det han trott sig finna, att ja härvid öfverröstat nej. 6:te punkten, ang:de för tydli g unde af det i 3 mom. af f § befintliga stadgande om charteri/ig af fidvicommissbref. Frih. Cederström: Då lideicommiss-stiftelser för närvar, i Sverige icke fortgå längre, än till första descendent, så måste fideicommissbref äfven förnuftsenligt icke kunna anses annorlunda, än såsom ett vanligt testamente. Jag kan derför icke finna något rimligt skäl för afvikande i afseende på fideicomissbref frän det allmänna stadgandet rör:de testamenten, och får i följd häraf tillstyrka afslag å denna punkt. Gr. Cronhjelm:
Sedan nu Preste-Ståndet uttryckligen förklarat sitt första beslut så , att någon fråga om jemkning ej bör uppstå , anser jag den äfven hos oss böra destomera förfalla. Friherre Cederström har omtalat nödvändigheten att nu fatta ett definitift beslut till bifall eller afslag ; men Ridderskapet och Adeln lärer finna , att de detailler, sorn här äro i fråga och endast utgöra omklädnaden af de grundlagsfrågor, som blifvit i Constitutions - Utskottet behandlade, ej för närvarande böta hvarken antagas eller afslås, sä länge sjelfva grundlagsfi ågorne , hvartill omklädnaden hörer , icke kunna definitift afgöras Antoge män nu .Särskildta Utskottets Betänkande öfver detailferne , och Riksens Ständer vid nästa Riksdag alsloge de grundlagsför - 63a Den 14 December. ändringar, som utgöra väsendet deruti, så qvarstodo dessa detaiIler , såsom en kropp utan själ. Afsloge man deremot nu detaillerna , så stodo grunölagslörändringarne qvar för sig sjelfva, utan några motsvarande inrättningar för öfrigt, hvarigenom förändringarne skolat blifva fruktbärande. Detta synes mig innefatta de tydligaste bevis och de största skäl för rigtigheten af det uppskof, som Ridderskapet och Adeln redan beslutit; och hvarvid jag tillstyrker Ridderskapet och Adeln att förblifva, utan att ytterligare ingå i vidlyftiga utvecklingar af denna redan så mycket afhandlade sak. Herr Lefrén, Johan Pehr-, Att jag, såsom Ledamot i Särskildta Utskottet , anhåller om ordet, lärer Ridderskapot och Adeln benäget ursäkta , då en reservation medföljer Utlåtandet, som så mägtigt uppmanar hvarje Ledamot, hvilken deltagit i detta Utlåtande, att försvara sig deremot. Jag anhåller först, att få försvara mig emot reservationen, och att få framställa dess rätta hallt , och att sedermera få tillstyrka den proposition Friherre Cederström framställt. Det vore fåfängt, alt ingå i detta ämne utan att först hafva undanröjt den tvetydiga misstankan om olaglighetj hvarmed Utskottets förslag blifvit stämphdt.
St:s beslut, ang:de upphäfvandet af hemmanlals-räntan ifrån och a54 D e n 5 Februari. med år 1841 eller anbefalla dess ånyo debitering oell uppbörd, sedan densamma en gång upphört, ali uppbörd af allmänna bevillningen efter 1 Art. samt efter 2 Art. §§:na 21, 22, 23, 28, 29, 33 och 35 för hemman och lägenheter, verk och inrättningar m. in. under äganderätt, och § 18 för fastigheter i städerna genast skall inställas, så att , den bevillning, R. St. till bestämdt belopp sig intill nästa riksdag åtaga, endast kommer att utgöras efter de återstående nuvar. grunder för bevillningens utgörande.” Den 5:te motionen innehåller: ”att i reglementet för Riksg:s-contorets styrelse och förvaltning måtte intagas den föreskrift, att, för det fall Konungen skulle vägra verkställighet åt R. St:s beslut, att ifrån och med år 1S41 upphäfva hemmantals-räntan eller förordna om dess ånyo debitering Och uppbörd, sedan densamma en gång upphört, Riksg:s-contoret skulle vara pligligt att vägra utbetalning till statsverket af den del af allmänna bevillningen, som sålunda anses motsvara hvad hemmantals-räntan kunnat utgöra.” Alla dessa 3 motioner äro, såsom R. o. Ad. finner, af den beskaffenhet, alt de sammanhänga till ett helt och innebära försök att i detta fall tvinga Konungen. Det är derföre jag anhåller, att Hr Frih. o. Landtm, måtte framställa dem i en propos., på det Ståndet då må få yttra, örn de anses kunna i deras oförändrade skick remitteras. Jag vill icke helt och hållet bestrida, att remiss af motionerna må äga rum, utan blott motsätta mig en sådan, intilldess motionären från dem borttagit allt hvad som åsyftar Konungens tvingande. Frih. Sprengtporten, Jacob Wilh.: