Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För vidtagande af <en förändrad reglering i detta hänseende hade Rikets Ständer likväl ansett en fullständig utredning af ämnet er forderlig; men då emellertid, enligt hvad kändt vore, salpeterfonden, utom de utgifter som af densamma egentligen bort bestridas, vid flera tillfällen blifvit anlitad lör fyllande af behof, hvilka varit helt och hållet främmande för fondens ursprungliga bestämmelse, samt användandet, på sådant sätt, af en icke obetydlig del utaf londens medel under en tid, då dess tillgångar, vida mera än nu, togos i anspråk för salpeternäringens undertsödjande, m. m., nogsamt antydde, att någon väsendtlig olägenhet ej borde uppstå om numera, sedan förändrade förhållanden i afseende å salpeterärendena inträd t, nämnda fond indroges och i stället beviljades bestämda anslag, tillräckliga för de utgifter, som fonden vore afsedd att betacka; hade Rikets Ständer för sin del ansett, att en dylik åtgärd skulle vara ändamålsenlig. — I öfverensstämmelse härmed hade alltså Rikets Ständer, sorn, med godkännande af den utaf Kongl. Majit i olvanberörda hänseende gjorda beräkning, för statsregleringsperioden 1864 —1866 anvisat, till salpeteruppköp, ett årligt anslag af 60,000 rdr, tillika funnit sig böra hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det Kongl. Majit täcktes låta tillse, huruvida salpeterfonden må kunna indragas, samt vid nästa RiksBih. lill R. St. N:o 3 a. till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o i. om Statsverket 1865 dag låta afgifva förslag till salpeterväsendets orduande, grundadt på fondens öfverlemnande till Riksgäldskontoret och uppförande i stället å Rikssiaten af det anslagsbelopp, som för anskaffande af erforderlig salpeter funnes behöfligt.
”Alla andra svärmare”, säger bemälte Anmärkare, ”pläga dock rasa med en viss ordning, pläga dock härma en viss slutkonst, och draga mer och mindre rimliga följder af orimliga principer.” Men det råkar just att vara ”ordningen” och ”slutkonsten”, som, framför ”alla andra svärmares” skrifter, utmärka Swedenborgs; och näppeligen kan man tro, att denne Anmärkare gjort sig närmare bekant med Swedenborgs ”mystiska arbeten”, än med hans föregående vetenskapliga, om hvilka den dom fälles, att de förråda ett hufvud, ”ej berättigadt att räknäs ibland snillen”, och ”mera vittna om minnet af hvad han lärt, än om redigheten af hvad han tänkt.” Tvärtom: den, som företager sig läsa de Swedenborgska skrifterna, skall, till sin högsta förundran, finna dem vara författade just med en mathematico-logisk reda, conseqvens, symmetri, en ratiocinerande method, ja, en i sjelfva det mest mystiska fortfarande rationalistisk nykterhet, hvilken väl mest röjer sig i de bibliskt-exegetiska detaljerne af correspondens-tydningen, men äfven i det hela sätter på Swedenborgs föredrag sin afgjordt herrskande prägel. Jemnför man det sedan med t. ex. Böhmes, så visar sig denna prägel, onekligen, mera prosaisk än poetisk. Och likafullt är äfven hos Swedenborg en ocean af poesi: men det poetiska ligger här oftast blott i saken, nämligen än i sjelfva tanken såsom sådan, än i de syner som förtäljas; mera sällan i stylen, i tonen, i coloriten, hvarmed han undervisar och berättar. Visserligen förekomma härifrån undantag: särdeles bland Synerna; der ämnet ofta nog upphöjer föredraget till en lyftning, jemnlik Apocalypsens och Profeternes, – efter hvilka, vid sådana tillfällen, hans skrifart ovillkorligen format sig. Men jemväl då är, liksom öfverallt, hans föredrag egentligen ganska lättfattligt; och har tillika, öfverhufvud, en viss egen fryntlighet, en episk naivetet, en patriarkalisk språksamhet.
Balans till år 1860 : Cr edit. Balans från år 1858: Utgifter: Till aflöning ^’enn' » elevers underhåll “60: » samlingarnes vård och förökande 12,300. » gratifikationer 94. diverse utgifter ob. Balans till år 1860: Kontant behållning t*’ «..« Inventariers och samlingars värde 259,880: 34. -b-,221: iG. Summa 303,786: 65. b) Öfriga af Vetenskaps-akademien uppburna statsmedel. Debet. — 190 — Transport: Uppbörd: Statsanslag: Till befordrande af Akademiens fortfarande verksamhet , .— 960: — » insamling och afritning af svenska växter m. m, 1,200: — Lönetillökning för Akademiens astronom 300: — För meteorologiska observationers anställande inom riket 6,000: — Ersättning för af Akademien till statsverket af trädda fastigheter 3,000: — För tillbyggnad af Akademiens hus 75,000: — Anslag af mauufakturmedlen 1,550: —■ Balans till år 1860: Skuld Summa Credit. Utgifter: Af anslaget till befordrande af Akademiens fortfarande verksamhet i * 960: — a dito för utgifvande af ett planchverk öfver svenska svamparter 530: — Lönetillökning för Akademiens astronom 300: — Af anslaget för betäckande af kostnaderne för de med fregatten Eugenie hemförda samlingar 168: — » dito för utgifvande af ett vetenskapligt arbete öfver samina fregatts jordotnsegling 3,457: 75. » dito för anställande af meteorologiska observa tioner inom riket samt till inköp af instrumenter dervid 5,375: 24. » dito för tillbyggnad af Akademiens hus 48,140: 20. Omföring till räkningen öfver Akademiens enskilda medel af: Anslaget till ersättning för af Akademien till statsverket afträdda fastigheter 3,000:
Hr Lagerhjelm, Pehr; Jag froner ingen oformlighet uti att, på sätt flere ledamöter yrkat, låta denna inbjudning ytterligare bvila. Väl innefattar Riksd.Ordn. huru mål skola behandlas, sorn komina till Stånden från Utsk:n; men i stadgandet derom finnes ingenting intaget ronde inbjudningar, hvarföre jag, som sagdt är, icke finner något binder för inbjudningens ytterligare hvilande på bordet, ifall ej andra omständigheter kunna föranleda till densammas företagande nu genast. Hr von Hohenhausen: Af Gr. FrÖlichs första yttrande fann jag, på sätt han antydde, att omständigheter och svårigheter möjligtvis kunde uppstå om voter:s-propos:na. För min del hoppas jag och tror alt så icke bör kunna ske; men om verkligen svårigheter skulle uppstå, så måste det väl vara bra och öfverensstämmande roed den mening, som Grefven först yttrat, att hafva beredt en utväg, hvarigenom en förändring och ett slut i saken kan tilivägabringas. Sr rent och öppet min afsigt, som torde förtjena att tagas i betraktande, att denna inbjudning bör qvarstå, såsom en reserv, med hänseende till det sätt hvarpå den andra fiågan kan blifva afgjord; och kan jag ej afstå ifrån anhållan om den propos., sorn jag redan framställt. Frih. Gederström, Anders: Jag anhåller få veta huruledes StatsUtsk.s betänk N:o 522 blifvit af Presteoch BondeStm afgjordt; ty det beror af dessa beslut, huruvida det kan tjena till något alt låta inbjudningen hvila. Undert. Ridd.Secret. tillkännagaf, att ingen underrättelse ännu ankommit huru StatsUtskrs utlåt. N:o 522 blifvit afgjordt hos något af de öfriga RiksStånden. Frih. Cederström:
Utskottet har beslutit att for d*t närvarande dertill inskränka sig, att till Riksens Ständer anmäla nödvändigheten deraf, altLagCominittéen måtte anmodas, att i LagFör?Wig^l fästa synnerlig uppmärksamhet på be.stråfFningssättet af de brott, sons kunna f -r .f. as nior Tryckfriheten och på Rältegångssätt-t 1 Tryckfrihetsmål, pa det tillfälle må beredas, att äfven sådana utål efter deri nya Lagens antagande endast efter allmän'Lag ina kunna afdömas. 4-0 Fran Lagsamt OeconomieUtskotten, af den 4 Juli, angående en album ' andtdsfrihet, samt upphäfvcnde af ProductPlacatet rn. m., bafvandes Utskottet dels tillstyrkt, dels afstyrkt hvad i dessa afseenuen blifvit föreslaget. 5:0 Från StatsUtskottet, af den 13 Juli, angående Statsregleringen i allmänhet, samt med Project till RiksStat för år 1816 och påföljande år intill nästa Riksdag. 6:0 Från OeconomieUtskottet af den 8 Juli, i anledning af de anmärkningar sorn blifvit gjorde vid Utskottets Betänkande angående Husbebofsbränvinsbränningen och dermed gemenskap ägande omständigheter. 7:0 Från StatsUtskottet, af den 13 Juli» i anledning af Kongl. Ma j:ts Nådiga proposition om Statsverket, uti hvad som angår tredje HufvudTiteln, innefattande FörsvarsVerket till Lands och Sjöss. 7 ro Deu 14 Jult. f. m> 8:0 Från StatsUtskottet af rlfn 13 Juli, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss om ersättning för 1812 års Mantalsskrif* mingsprovision i Norrbottens Län; och fö» reslår Utskottet, att berörd'^ provision, stor £8 R:d.
Jag anser för en glad pligt, ak fä anmäla hwad nytta hans sorgfällighet gjort, och ber at sa recvmrnsnäera honom til åtnjutande af något wedermäle af Högloft. Riddcrskapers och Adelns benägenhet. Friherre Lo^e, Lric ^obsnslan. Jag förenar mig mycket gerna med den warda Ledamoten, som föreslagit ek prof af Ridderskapets och Adelns erkänsla och wälwillja för Herr Oxirains 8lgchgmmsr, och magar endast göra den erinran, at det kanske more nödwandigt, at wart beslut genast underställdes Le öfriga respsÄivg Standen, med anhållan öm de» ras benägna samtycke, hwilket för en sa förtjent Man, som Herr Lapiraineri Lisltrsmmsr, ej torke bliswg swart at utwerka. Herr Tiberi, Christof b sr lioZirlsur. I synnerhet, om han ätoge sig den förbindelse at fortfara med inseendet pcb förwalkningen af luncha Pappers» Bruk, dä den Summa, som Högloft. Ridderskapet och Adeln skulle behaga för honom utsätta, kunde anses såsom Lön. Hans kxLSilencs Grefwe Ruurlr instämde med Herr Tibets, > sa mycket mer, som en psnston af Languen skulle wara et wadeligt prLjuckicsr at framdeles kunna anföra; hwarföre och da Ospi-> rsiirs LtZIKnmm-ir aade sa mycken och »verkelig för - tjenst, Hans Lxcsllencs hemställde, at Ridderskapet och Adeln malte austa honom en lön för sin öfriga lifstid. Manga begärde harpa proposition. Grefwe stärner, Larl Gabriel. Ak jag ej genast föreslagit detta för Högloft.
Posse endast och allenast påpeka för revisionen, att det är nödvändigt för de förenade Skandinaviska rikena, för Unionen, att hafva en gemensam flagga, ty alla unioner i verlden hafva en sådan gemensam flagga. Hr Dalman bar anmärkt, att man icke bör framhålla denna omständighet, utan, enl. hans förmening, söka undanhålla sådana fall, hvilka äro en fait accompli. Samma förhållande är dock med tronföljarevalet; men det är just dessa »faits accomplis», som Sverige på rättvisa och billiga grunder vill hafva förändrade. Jag anser mig, med hänsigt härtill, hafva allt skäl att förorda införandet af Gr. Posses ifrågavide lilla tillägg; samt anhåller i öfrigt, att Hr Gr. o. Landtm, först framställer propos. på bifall till Gr. Sparres skrifvelseförslag i dess närv:de skick, med Ståndet öppen lemnad rätt, att, om det så finner för godt, sedermera derstädes införa Gr. Posses omnämde tilllägg och Hr Dalmans förslag till en bättre motivering för nödvändigheten att tills vidare bibehålla Ståthållareskapet. Detta är det sätt, på hvilket jag tror, att det Höglofl. Ståndet förer denna fråga till det lyckligaste slut. Gr. Sparre: Jag vill till en början bedja Hr Dalman om ursäkt derföre, att jag icke underrättade om sammanträdet i går afton; men anser mig i ani. deraf böra uplysa, att det icke var jag, som föranstaltat denna sammankomst. Då jag nemi. i går förmiddag var uppe i LagUtsk:t, kommo några personer derstädes till mig och delgåfvo mig att de i plenum dagen förut, då jag icke var närvarande, gått uti författttning derom, att anmoda ledamöter af fiiksStånden sammanträda för öfverläggning rörande ifrågav:de skrifvelseförslag. De framstälde äfven till mig den begäran, att jag då skulle vara tillstädes; och jag underrättade sedermera de personer, jag anträffade, om detta sammanträde. Jag kunde sannerligen icke skicka staden omkring och söka personer, för att sammankalla dem till ett sammanträde, hvarom jag icke föranstaltat.
Uti England, Holland, Frankrike är den mycket lägre än i Sverige, och derföre kunna ej fabrikaterne säljas till samma låga pris hos oss som i dessa länder. När våra capitaler så tilltaga att räntan faller, då kunna äfven vi tälla i pris med Utlänningen, men intill dess blilver det omöjligt uti annat , än riproduc*er. Det har älven blifvit antördt, att tullen på alla varor, som hafva ett jämnt pris, skola beräknas efter ett medelpris af förra året. Jag har nämnt, hvilka omständigheter som kunna förekomma det ena året emot det andra; om man ej vill medgifva Konungen rätt att efter conjuncturen jemka detta, så är man tvungen att hafva en olämpefig Tull hela det följande året. Det är genom sådanc ställningar vi sett en ofantlig skilnad uti varuvärde det ena året mot det andra. Jag tror derföre, att den utvidgade latituden för Konungen , hvilken Stan* derne hittills beviljat , äfven hädanefter för landets nytta bör medgifvas , ehuru jag erkänner att vi hafva fullkomlig rätt. att bestämma tullen 5 men jag tror mig ha visat, att vi ej med fördel kunna göra det. Herr Tham-. Jag tror mig ej inför Ridderskapet och Adeln behöfva upprepa, hvad 60 Den 14 Augusti t, m. 6ö §. RegeringsFormeri stadgar *, angående rättigheten att ändra Riksens Ständers beslut Ont tullbevillningen. Jag tror det vara Bevillningsutskottets skyldighet, att ställs sig Grundlagen till efterrättelse. Vi torde således hafvå blifvit oförtjent beskylde, för att vika från dess föreskrift ; men örn Riksens Ständer vilja vika derifrån , så blifver det deras sak. I afseende på den farhåga den siste talaren synts hysa för de följder , sorn kiinde uppkomma genom missväxter, så lärer han icke noga granskat ijtsköttets Betänkande. Uti den gamla Uriffen står särskildt undantag för Spanhemål. Nödvändigheten deraf har ej undgått BevillningsUtskottet. Den nya tariffen innehåller derföre: ”Tullen på ofvan uppräknade ”ömalne
Det var ej lätt att misstänka, att hans beslutsamhet alltid trampade ned i en dy af hänsyn och ovisshet, att han var en körsven, som ej tordes sätta vagnen i gång, därför att den då också kunde komma att välta. Hade hon vetat detta riktigt, så skulle hon bara skrattat åt hans oroliga bref. Men nu, fastän hon visste, att han var en trogen människa i andra förhållanden, så tänkte hon, att kärleken var en sak för sig. Det var sä- kert så, att han önskade sig fri från henne, fast han ej sade det öppet. Och så höllo de på att glida ifrån hvarandra, dessa två, som just tycktes skapade så, att de skulle uppväga hvarandra och jämna ut lifvet för hvarandra. Det var just strax före jul, som det började se ut, som om hon lämpat sig efter hans idéer och upptagit tanken på att skiljas, och det hade hon gjort, den stackars, ömma varelsen, bara för att behaga honom. Då stormade herr Leonard af som i sken. T y det låg riktigt för honom att få göra sig olycklig, det var hans lisa att få offra sig. 1 af dem alla, hon, som var både rikast och förnämast och mest omfladdrad. T y han hade dock ett hemligt hopp, att han icke skulle få någon lön för riddartjänsten hos detta fina balblomster. Det fanns ännu något inom honom, som k o m honom att vilja misslyckas i försöket, ty gick det inte, så skulle han liksom ha rätt att hålla fast vid den kära, gamla tösen. Det var som då skogsfjäriln kommer in i en trädgård. » Kära, stora, ståtliga blommor, » säger den, » det var ej här jag skulle vara, men jag Så skref han uppsägelsebrefvet till henne, så litet så- rande och ändå så bestämdt, som han kunde. Han berättade o m balen och kyssen och gjorde ett stort nummer af detta. Han hade komprometterat den unga damen, måste åtminstone fria till henne för att se, o m hon ville hafva honom, men på samma gång var han förtviflad öfver att nödgas lämna henne, hans lefnads bästa vän. Och han afbröt sig m e d utrop af ånger och tirader öfver sin fördömliga ombytlighet.
Hvad det utlåt, beträffar, sorn här blifvit fäldt af en af Ståndets utmärktare medlemmar, för hvilken jag hyser den största högaktning, och hvars kännedom i grundlagarne af ingen lärer bestridas, så beklagar jag icke deslomindre, att jag ej kan instämma i den af honom uttryckta åsigt i afseende på tolkningen af 114 § Reg.F. Om denna § endast talade derom, att icke något Stånds privilegier finge jemkas eller uppliäfvas, utan alla fyra Ståndens sammanstämmande beslut, då skulle jag otvifvelaktig! biträda Frih-.s mening, af det skäl, att hvarken i 1723 eller 1719 års privilegier, hvilka jag i detta afseende eftersett, någonting finnes bestämdt uttryckt om det sätt, hvarpå R. o. Ad. skall sig vid riksdagarne infinna; men då nu, i denna ofvannämnda 114 § står, icke allenast privilegier, utan äfven förmåner, frioch rättigheter, och då jag för min del ej kan anse hvarje ätts befogenhet att sig vid riksdagen infinna och sin riksdagsmannarätt der utöfva, annorlunda än som en förmån, frihet och rättighet, så kan jag ej annat än gilla de skäl, som ligga till grund för Ridd.Utskis nu föredragna betänk. Hr Cederschjöld, Pehr Gustaf: Till en början vill jag bjuda till att utreda R. o. Ad:s rätt att ensamt med K. M:s nåd. Don 19 October. 219 sanclion förändra sitt representationssätt. Oin jag minnes rätt, så var det redan vid 1823 eller 182S års riksdag, som det här pä Riddarhuset föreföll, att när Ridd.Utsk. hade inkommit med förslag lill ny Ridd.Ordn. samt samma förslag, efter skedd återremiss, skulle till afgörande företagas, så väcktes af en ledamot det förslag såsom contrapropos., att R. o. Ad. skulle förändra sill representationssätt och genom val utse sina ledamöter.
Såsom plenimål behandlas nu egentligen endast befordringsärenden och afskrifningsfrågor, ehuru åtskilliga andra mål, sorn handläggas på afdelningarne, lära expedieras såsom pleniären.den; hvartill torde kunna räknas skrifyelser, som intagas i Författnings-samlingen, Gencralmönstrings-äremjen och möjligen några andra. Af dessa synas afskrilningsinålen böra behandlas på ilen civila afdelningen, för att. derefter underställas Kammar-rättens ytterligare granskning; och öfrige af de nu såsom plenimål behandlade frågor, med undantag af belordrings-ärenden och åtal för tjensteförsummelsor, kunna i allmänhet icke gifva anledning till någon gemensamhet mellan Militär-afdelningarne. En sådan synes således knappast behöflig mellan dessa : afdelningar, men mellan hvardera af dem och den civila afdelningen visar den sig nödig, .på samma gång sona den bestämmer, sig sjelf genom de uppdrag, sorn tilldelas den civila afdelningen. Detta samband förutsätter dock icke och påkallar ej heller någon gemensamhet i öfverläggningar och beslut, utan endast en samverkan, så ordnad att den civila afdelningen eger oinskränkt tillgång till alla handlingar och upplysningar från de, öfriga afdelningarne, likasom dessa ega enahanda anspråk på den afdelning, sorn förvaltar den äfven för dem gemensamma Kassan och besörjer den gemensamma bokföringen. Skulle dock för några andra icke föresedda fall sammanträde mellan afdelningarne finnas nödigt, torde några enkla föreskrifter derom kunna befinnas tillräckliga. Med aidednieg häraf få Rikets Ständer till svar å E. K. Maj:ts nådiga Proposition, underdånigst meddela, att Rikets Ständer finna den nuvarande organisationen af Krigs-kollegium i flera hänseenden olämplig och bristfällig, och att Rikets Ständer medgifva, att Krigs-kollegium förändras till en Armé-förvaltning på det sätt, att inom d,ensamma bildas tre särskilda afdelningar, hvardera ställd under en Militär-chef, och att åt dessa Chefer uppdrages ätt, hvar inom sin afdel - ExpeditionsUtekottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 191.
Vinden hade sprungit om, det blåste hårdt, och vi kunde icke, äfven om vi velat, återvända till den lilla bugt mellan klipporna bakom skäret, dit den andra båten tycktes ämna sig; vågorna gingo höga, och snart förlorade vi den alldeles ur sigte. Blåsten hade öfvergått till en verklig storm, och först vid middagstiden kommo vi tillbaka till Gustafsberg, frusna och genomvåta af det salta bafsvattnet, som oupphörligen spolat öfver oss. Det var en helt oväntad utgång på mitt äfventyr, en utgång, som lemnade mig i samma mörker och villrådighet som förut, men som likväl gaf mig visshet om, att jag hade att göra med en mensklig varelse af samma natur som jag sjelf, om han också var den mest besynnerliga och listiga skälm, som någonsin funnits. Ja, så trodde jag då, och denna tro lät blodet flyta med raskare fart i mina ådror, och mitt hjerta klappa af mod och glädje. Jag ville tusen gånger slåss på lif och död med hvem som helst, om jag endast såge min fiende ansigte mot ansigte; men att i nattens dunkel, under en sällsam dvala, känna sig beherrskad af ett fantom, en skugga, en vampyr, hvars kalla, själlösa ögon isade märgen i mina ben och höll mig fången i en sällsam förtrollning, det var mer, än mina krafter och mitt mod uthärdade, och jag hoppades nu att vara befriad derifrån. Dåraktiga hopp, det räcker icke länge! Dagen derpå rapporterade Holger, att den främmande karlen, som kastat sig i hafvet, verkligen sjunkit som en katt med en sten om halsen, efter hvad Matts berättat, och att han icke ens i stormen kunnat få rätt på hans lik, ty hafvet var strax invid skäret just på det stället mycket djupt. Matts hade tillagt, att han ”måtte haft ett djefla ondt samvete, eftersom han vräkte sig i vattnet, utan att kunna simma, bara derför att man prejade honom an”.
S. D. Ånyo föredrogs Sammansatta BevillningsLagsamt Allmänna Besvärsoch EIwnomi-Ulskollets Memorial, N:o 20, i fråga om arfvode åt den person, hvilken, i egenskap af Sekreterare, hiträdt Utskottet: hvilket Memorial bifölls. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, N:o 18'J, i anledning af motioner om indragning af Biskops-embetena, med undanlag af dem i Upsala, Lunds och Hernösands stift. 862 Prot.-Utdrag den 17 Oktober 1860. S. D. Föredrogus ånyo oell biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betan kanden: N;o 490, i anledning af motion om ändring af föreskriften i Kongl* Brefvet den 15 Angusti 1829 om den till svaga rotars understöd bestämda ersättning; N:o 191, i anledning af motion om åtgärders vidtagande för bättre ord nande af Institutet för Döfstumma och Blinda; och N:o 192, i anledning af motion om ny uppskattning af civila och militära boställen, hvilka al embetsoch tjenstemän innehafvas. Från Heden. Bonde-Ständet. S. D. Vid förnyad föredragning godkändes Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 41, i anledning af väckta motioner om ändringar i föreskrifterna rörande vilkoren för anlägning af vattenverk och andre dermed jemförlige inrättningar. S. D. Föredrogs och bifölls i sin helhet Stals-Utskottets Memorial N:o 214, med förslag till stadganden i det nya Reglementet för Riksgälds-kontorel angående de under nu varande Riksdag beviljade oell till utgående från delta verk anvisade Stats-utgifter.
Ständer tillstyrkt, att full decharge måtte varda Fullmäktige meddelad för den tid, granskningen omfattar. Angående lianliens Öfverstyrelse och några serskildta åt samma styrelse gifna uppdrag. l:o. Mom. 1. Efter Grosshandlaren Carl Norman, som den 22 Mars 1846 med döden afgått, har, i den ordning 3 § 2 mom. i Banko-Reglementet föreskrifver, lista Supleanten för Vällofl. Borgare-Ståndets Ledamöter, Grosshandlaren och Riddaren af Kongl. Nordstjerne-Orden Carl Anders Scharp blifvit inkallad uti Banko-Styrelsen. Någon annan förändring har den af Rikets sednast församlade Ständer valde personal inom Öfverstyrelse!) icke undergått; men i anseende till förfall för Ledamöter af Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda Bonde-Ståndet, har, för de förra, Kaptenen och Riddaren af Kongl. Svärds-Orden, Friherre Jac. Th, Stjernstedt samt för de sednare, dels Riksdagsfullmäktigen Olof Johansson från Stockholms Län och dels Riksdagsfullmäktigen Carl Ersson från Westerås Län, på kortare tider i Bankens Öfverstyrelse deltagit. 1 2 Berättelse af Banko-Fullmäktige. Mom. 2.