Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:t efter derom gjord ansökning, enligt nådigt Bref den 31 Januari 1860, medgifvit, att gamla länsfängelset i Piteå finge till Norrbottens läns hushållningssällskap upplåtas, för att af detsamma användas, på sätt, som för befrämjande af sällskapets ändamål lämpligast syntes, hade Kongl. Fångvårdsstyrelsen i underdånighet till Kongl. Maj:ts förordnande hemställt, huruvida ifrågavarande gamla länshäktesbyggnad måtte, på grund af den derom framställda anhållan, till Jemtlands läns Landstings disposition öfverlemnas eller huru med byggnaden eljest måtte förhållas. På enahanda grunder med dem, hvilka, i fråga om gamla länshäktets i Umeå öfverlåtande till Westerbottens läns innevånare blifvit af Justitie-kanslersembetet andragna och finnas intagna i Utskottets rörande detta ämne afgifna utlåtande, hade bemälda embete uti infordradt underdånigt utlåtande jemväl afstyrkt bifall till nu ifrågavarande hemställan och förslag men hade, med afseende derå att Jemtlands läns innevånare lemnat ett betydligt tillskott för uppförande af gamla länsfängelset i Östersund, hvilket nu vore för fångvården umbärligt, bland annat, hemställt om icke Kongl. Maj:t skulle täckas göra frågan om öfverlåtande åt Jemtlands läns innevånare af nämnda byggnad, med den rätt statsverket dertill egde, till föremål för nådig Proposition till Rikets Ständer. Vid ärendets underdåniga föredragning den 17 Maj 1864 hade Kongl. Majit, med afseende å hvad som rörande eganderätten till ifrågavarande byggnad blifvit upplyst, väl förklarat den gjorda framställningen om samina byggnads afträdande icke kunna i ärendets dåvarande skick bifallas, men på de af Justitiekanslersembetet anförda skäl har Kongl. Maj:t sedermera uti den ofvan omförmälda nådiga Propositionen föreslagit, att nämnda byggnad måtte, med den rätt statsverket dertill eger, öfverlåtas till Jemtlands läns innevånare, och hade Kongl. Majit emellertid tillåtit länets Landsting att, för länsinnevånarnes räkning tillsvidare och intilldess Rikets Ständer sig i ämnet yttrat, byggnaden begagna.
En utförligare redogörelse för Dagnys rerksamliet under cle förfl~~tna &amp; ren tillåter ej en Iromit.6-1) erattelses knappt tillmätta utrymme. I de ord dill våra liisare:) hvaniied Dagny inledde sin tionde hgång, lämnades en exposé af ti (Iskriftms innel~&amp;ll, särsliildt fiainhållande de uppsatser, livillia för hiiiiiofrågan ägt en mer vidtomfattande betydelse. Till denna Hterblick Bäiivisas härmed. De löften, som inneliöllos i de » inledningsord~, Iivarmed ti (1sbrifteii vid sitt forsta npptradancle halsade sina läsare hafva, det är (less ledares förhoppning, i någon mkn blifvit infriade. T y liar det diidse \ - arit I) agi ' ys sträfvaii att, ställande dessa ord sig till efterrättelse. warna å t kvinnan och hennes verkiiingskrets allt. det basta af förgångna tiders arf, a t t vara lienne behjälplig a t t fiin-erkliga de reformer, som föregående cleceii nier medfört, samt iitt beretlir henne för de stora och gagnande uppgifter. soni den irpste tiden förelagt henne ». På griiid af tid efter aniian inginglia förfriigiiinpr fialiii mhnga förbundsmedlemmar, Iiuriivida ej styrelsen ville fia i fiirfattning om anorbandet af ' enkla samk~ %iii. dar tillfiille till tankeutl~yte kulide beredas Förbuidets medlemmar, tillsuttc styrelsen pk hösten 188G en komit&amp;, som skulle aga att verka härför. Romitén bar sedan dess ett par glinger krligen ordnat samkväm och dess sträfvan har gått at på, a t t medelst omväxlande och tilltalai-ide ~uiderlilillning göra dessa så. angenäma som möjligt och bringa till stånd ett ii-inehlillsrikare nmgängeslif.
Venstern skall genom dessa säkert icke bli försvagad; tvärtom är det all sannolikhet för, att denskall eröfra någon af.de 27 platser, som högern ännu har qvai * af de 102 folketingskretsarne. När nu i det hela taget, till och med i de reaktionära högerkretsarne, en något annorlunda stämning än förut synes skola arbeta sig fram, så har säkert den ofvan omtalade bildningen af “ Köpenhamns liberala valmansförening “ mycket bidragit dertill. Denna ’ förening stiftades för ett par månader sedan med uppgift att samla icke blott ven-stermän, utan äfvén liberala högermän, så att egentligen blott den ministeriela högern var utesluten. Föreningen blef på det mest lidelsefulla sätt angripen i hela högerpressen. Den blef kallad “ en maskerad vensterförening “, och Köpenhamns borgare afråddes på det ifrigaste från att ingå deri samt uppmanades att sluta sig till den redan i flera år bestående “ Högerns arbetareoch valmansförening “, som samtidigt ifrigt gjorde reklam för sig genom annonser och på annat sätt. Det oaktadt hände sig det öfverraskande, att föreningen underloppet af några dagar fick öfver 4000 medlemmar, flere än högerns förening kunnat samla under åratal. Och då den liberala föreningen i december höll sitt Kasino-inöte, försiggick en ofantlig tillströmning dit. Inemot 2000 deltogo i mötet, och lika många måste gå sin väg utan att få plats. Och sjelfva mötet var ovanligt lyckadt, ett af de vackraste möten som på många år hållits i Köpenhamn. Bästa beviset på, huru väl det utföll, ligger deruti att högerbladen blefvo ense om att icke göra något referat deraf. Detta måste nödvändigt göra ett starkt intryck, då det klart visade, i hvilken riktning stämningen går i huf-vufvudstaden. För få år sedan skulle det varit svårt att skaffa gehör åt en vensterpolitiker, framför allt en så utpräglad som Berg; nu helsades han med ett så uppriktigt jubel, att intet tvifvel kunde ega rum om hans popularitet i vida kretsar af hufvudstaden.Just under denna period, då reaktionen har plats i regeringen, utbreder sig öfver, hela vårt land en äkta liberalism.
S. D. Vid föredragning af Stats-Utskotlets den 18 dennes pä bordet lagda memorial N:o 3ig, angående arfvoden för Riksdagskos]nadernes utbetalning, samt utlemnandet af skrifmaterialier med lieie effecter tor Riks-Ståndens och Utskottens behof, biföll Ridderskapet och Adelil detta memorial, med den förändring, att ifrågavarande art voden bestämdes att utgå med 266 R.dr 32 sk. för den tjensteman, som fått sig uppdraget att verkställa utbetalningarne för innevarande Riksdag och upprätta redogörelsen öfver härtill anordnade medel, med 133 R^dr 16 sk. för den tjensteman, hvilken det åligger att granska requisitionerna och räkningarne ä Riksdagsutgifterna, samt med 400 R:dr för den tjensteman, som blifvit utsedd att fullgöra de åligganden, hvilka i 165 § mom. litt. f. af RiksgäldsContorets Reglemente äro föreskrifne. S. D. Föredrogos och biföllos Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens den 18 dennes på bordet lagda utlåtanden: N:o 128j i anledning af väckta motioner om åtgärders vidtagande till lindring i båtsmansroleringens utgörande å landet; och JV:o 12g, angående väckte förslag om lindring uti postskjutsen, post - Pl oi.-Utdrag, den ig Muj i845- (öringens öfverlåtande på entreprenad eller öfverflytlande på allmänna skjutsinrättningarne samt skjutslegans förhöjning m. m. S. D. Föredrogs och bifölls Banco-Utskottets den 18 dennes pä hordet lagda utlåtande N'-o j3, i anledning af gjordt accordsanbud till liquid af Repslagaren H. P. Malmströms skuld till Bancodisconten för ingången borgen å ett af Skomakaren L.
;if fouragc-arliklarne dervid lill den minstbjudande upplåtes och det dä bestämda ralions-prisel för dessa regementens mindre antal hästar, i jemförelse med kavalleri-regementenas, närmare motsvarar gångbara priset å fourage-artiklarne; alt rationel! faslställes lill 12 skalp, lif», 3 kannor hafre och 4 skalp, halm, eller lika med hvad den för fourageringen af Lif-gardets till häst ntimmer-häslar linder exercistiden gällande stal bestämmer, hvilken slat är lägre än den för artilleriet, samt att kostnaden för fou lagelin gen för ifrågavarande officerares ijenste-iiästar må anvisas alt ulga från förslags-anslaget till foiiragering af artilleriets och värfvade kavalleriets hästar; hvaremot all kontant rations-ersältning skulle ur löno-staterne försvinna och deruti endast införas det antal rationel-, hvartill hvar och en af ifrågavarande personer är berättigad. Till upplysning för beräkningen af den häraf uppkommande större kostnad innehåller den Departémenls-chefens betänkande åtföljande tabell litt. 11 uppgift å de rajJons-penningar, sorn, enligt sint och serskilda föreskrifter, för närvarande utgå, äfvensom ä del något minskade antal rationel-, sorn för framtiden föreslås. Utskottet anser äfven för sin del med billighet och rättvisa öfverensstämmande, alt ralions-ersällningen för de officerare, hvilka böra vara med tjmslehäslar lorsedde, bestämmes till ett belopp, som motsvarar den kostnad, hvartill Jiästarues fouragcring verkligen uppgår. Men i afseende å sältet för ersättningens bestämmande synes det Utskottet lämpligare, alt rations-priset faslställes för en längre tid till visst belopp, än alt detsamma skall årligen vara underkasladl förändring efter prisen vid de inför Artilleri-regementenas Fouragerings-direktioncr skeende uppliandlihgs-auktioner, hvilket sednare ock komme ali medföra besvär med uppgörande af årliga uträkningar öfver den för hvarje löntagare belöpande ralions-ersättning.
Till Stats-Utskottet remitterades Herr Åkessons motion, angående inqvarterings-besväret i Ystad, förslag, att staten må inköpa en derstädes varande Cassern-byggnad, jemte serskilda hus och tomter, samt uppskof för staden alt betala ett af statens medel till densamma lemnadt lån. S. D. Till Stats-Utskottet remitterades: l:o Vice Talmannen, Herr Hallings motion derom, att all ständig in - / Fröt, Utdr. d. 12 Februari. 18 rf o. qvartering uti fredstid må bekostas af Statens medel, jemte flere sammanhang dermed egande bestämmelser; och 2:o serskilde Talares i detta ämne afgifne yttranden. S. D. Till Bevillnings-Utskoltet remitterades Herr Mor sin gs motion, angående underdånig anhållan, att ingen partiel befrielse ifrån en gång påbjuden tulleller andra afgifter, af hvad namn som helst, måtte medgifvas, utan, derest Kongl. Majit funne skäl till nedsättning i någon tulleller annan afgift, sådant måtte ske lika för alla medborgare i Riket; äfvensom hvad, i anledning af motionen, serskilde talare yttrat, skulle remissen åtfölja. S. D. Till Stats-Utskoltet remitterades en af Herr Helsingius väckt motion onr den ersättning, som af statens medel borde tillkomma Herrar Talmän för deras kostnader under Riksdagen. S. D. Blef till Constitutions-Utskottet remitterad en af Herr Thore Petré anmäld anmärknings-anledning emot Konungens Rådgifvare. S. D. Föredrogos å 113m följande Kongl. Majits lill Rikets Ständer i Nåder allåtna, och af Ståndet bordlagda Propositioner och Skrifvelser, nemligen: l:o Kongl. Propositionen af den i dennes, rörande allmänna stadganden och anslag af allmänna medel till folkundervisningens befrämjande. Remitterades till Stats-Utskottet. 2:o — af den 15 sisllidne Januari, angående Calmar Läns fördelning i två Län.
Om också anvisning till lön åt en consul i Rio de Janeiro blifvit förbisedd, förmodar jag att det linnes fullkomlig tillgång att kunna aflöna en consul derstädes genom de besparingar, som kunna göras i utgifter för consuler på andra oi ter. Man kan lätt finna, att de utgifter, för hvilka Convojcoinmissariatet först inrättades, nemi. för handelns skyddande mot Barbareskstaterna, icke blifvit så förminskade,' som det kunnat låta sig göra sedan i83o, efter det förhållande som då inträdt, till följd af den Fransyska occupationeo af Algier, och att således genom en möjlig ytterligare förminskning i desamma en tillgång finnes för andra behof. En annan invändning, som vid förstå påseendet synes hufva skäl för sig, är den, alt utgifterna endast blifvit beräknade för de årliga behofven, och att inga medel skulle finnas disponibla för sådana nödvändiga ändamål, som icke på förhand kunna beräknas. Vore förhållandet verkligen sådant att inga medel funnos disponibla, då skulle äfven jag mycket tveka alt gifva min röst åt förslaget; men förhållandet är icke så. Til! Konungens disposition anslås vid hvarje riksdag creditiver, och det är just creditiver, som böra finnas för utgifter af detta slag. Att anslå årliga bidrag till utgifter, som man icke vet hvarken när de inträffa eller huru stora de äro när de förekomma, tror jag icke vara förenligt med en god statsreglering. Att deremot för dylika behof lemna en viss rund summa, af hvilken Reger;n, då så finnes nödigt, kan använda hvad söm erfordras, är den enkla utväg, som tillförene blifvit använd och som låter tillämpa sig äfven här. Jag röstar för bifall till Utsktns förslag. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Jag gillar alldeles den grundsats, sorn Frih. Sprengtporten framställt, alt man bör, sfi vidt möjligt är, sammanhålla statsverkets utgifter och icke fördela deni på särskilda cassör. Men jag anser denna grundsats icke vara tillämplig på andra cassör än dem, som tillhöra Sveriges rike allena.
Likaledes hafva Rikets Ständer, enligt hvad i skrifvelse af den 11 sisth April blifvit i underdånighet anmäldt, med bifall till hvad E. K. Majit jemväl i nådig Proposition föreslagit, beslutat, att, såsom ersättning för den upphörda dagsverksskyldigheten vid åtskilliga militieboställen i Skåne och Skaraborgs län, skall under nu ifrågavarande anslag upplöras i penningar tillsammans 4,473 R:dr 28 öre, och i oindelt spanmål, hälften råg och hälften korn, 2,834 kubikfot 6 kannor, eller, efter 2 R:dr per kubikfot, 5,669 R:dr 20 öre. Och komma sålunda nu omförmälda förändringar att föranleda en tillökning uti indelta Kavallerioch Infanteri-regementenas anslag af 12,179 R:dr 44 öre. 6:o. Löneförbättringar vid indelta Arméen. Sedan E. K. Majit vid 1856—1858 års riksdag fästat Rikets Ständers uppmärksamhet på behofvet af en förbättrad lönereglering för indelta arméens befäl, dels till Expedilions-Utskotlets Forsing lill underd. Skri/velse, N:o 433.
Q hård och obillig, då en välfrejdad person, som tor sin hemort, genom sin arbetsskicklighet, ofta kan vara ganska nyttig under den tid, han för tjenstgöringen kan umbäras, icke mera än hvarje annan medborgare må hindras att fritt använda den förmåga och skicklighet, han eger till sitt eget och sina medborgares gagn; hvarförutan mången gång förhållanden inträffa, hvarigenom det hillver nödvändigt, och derföre redan är i Lag föreskrifvet, att en gång medgifven permissionstid förlängs. Äfven i denna del anser Utskottet sig således böra tillstyrka afslag å Herr Prosten Sandbergs motion. Beträffande slutligen Johannes Johanssons motion, får Utskottet upplysa, att i Tjenstgör•ings-Reglemenlets i Del. 4 Cap. 68 §. 5 mom. stadgas: ”ej må någon Soldat af Befälet tvingas att taga permission, och ingen per mitteras, som icke har säker och anständig förtjenst/’ Det af Johannes Johansson föreslagna villkoret för soldaters permittering är således redan föreskrifvet, och ytterligare stadgande om ordningen för efterfrågan derom, på sätt som är föreslaget, synes icke erforderligt, derföre Utskottet hemställer, att Johannes Johanssons mation lemnäs utan afseende. Stockholm den i3 Juli 1840. N:o 88, Anlt. till Exp. Utslc. den 29 Jall, kl. 9 !, is®. Utlåtande, i anledning af vädd fråga om ändring i gällande författningar för Fartygs mätning. Från Vällofl. Borgare-Ståndet har, den a3 sisllidne Mars, Utskottet fått emottaga en motion af Herr P. O. Borin, sorn ansett nu gällande författningar angående fartygs mätning vara i vissa delar olämpliga, och förty, under förbehåll att vid ett annat tillfälle få närmare och fullständigare utveckla ämnet, föreslagit en sådan förändring i nämnde författningar, att rcglorna för mätningssättet varda mera tydliga och säkra, än de nu äro. £ih. till R. St. Be xv.- och Ekon.-Ut slo Hets f Hatande} N:o 88.
Stora Barnhuset i Stockholm. Dess anslag, förut bestämdt till 18,071: 41*» utgör rät teligen ej mera än det nu utförda, 17,295: 10. 3., deraf 16,128: 26. 3. såsom Tionde utgå. Frimurare Barnhuset i Stockholm har blifvit upptaget till enahanda anslag som förut, eller 666: 3a. — För Barnhusen i Larulsorterne fastställdes vid förra Statsregleringen anslaget till io,356 222 Exp. Utsi. Förslag tilt uriel. Skrif v. IS:o 288, 289- R:dr 3 rst., men upptages nu endast till det belopp, hvartill utgiften nu uppgår, eller(),535 R:dr i5 sk., hvilka medel såsom Tionde utgå. Institutet för Blinda och Döfstumma, hvilket hittills åtnjutit ett Statsanslag af 3,333 R:dr 16 sk., har deruti erhållit en tillökning af 2,000 R:dr, under vilkor, att ytterligare i Elev från hvarje af Rikets Stift må vid nämnde Institut emottagas och vårdas; varande alltså AnslagsSummau för Institutet bestämd till 5,333 R:dr 16 sk. Hela HufvudTiteln, hvars anslag vid 1823 års Riksdag bestämdes till n 5,761: 3o. 7. har nu blifvit ökad med 5,990: 41* 4- men minskad med 2,544: 2* II* samt således på det hela ökad med 3,446: 38. 5. Summa Råneo R:dr 119,198: 21. - Rikets Ständer framhärda etc. Uppl. 0. godk. hos Ridd. och Adeln d. 28 Dec. 1829'. Preste-Ständet d. 30 Borgare-Ståndet d. 30 Bonde-Ståndet d. 4 Jan, 1830. Rikets Ständers underdåniga. Skrifvelse, an - Exp. Utsi. Förslag till and. Slrijv.
Majit anmält, uppgå de för fortsättning af Statens jernvägsbyggnader vid innevarande riksdag beviljade anslag, oberäknad! den (ill nordvestra stambanan anvisade, behållna räntevinsten å statslånelonden, till ett sammanräknadt belopp af Ridr 27,896,000: — hvaraf under innevarande år skulle komma att utgå Ridr 4,565,000: — samt återstoden med J:del, eller 7,777,000 R:dr, under hvartdera af åren 1864, 1865 och 1866, eller för alla 3 åren med „ 23,331,000: — R:dr 27,896,000: — Härförutan hafva Rikets Ständer för nedanämnda enskilda jernvägsföretag anvisat följande lånesummor, nemligen : för Eslöf—Ystad-banan R:dr 2,450,000: - „ Eslöf—Landskrona—Helsingborg-banan ... „ 2,300,000: — „ Christianstad—Hessleholm-banan „ 720,000: — „ Wexiö—Alfvestad-banan „ 434,000: — „ Köping—Uttersbergs-banan „ 500,000: — „ Herrljunga—Wenersborg-banan „ 1,870,000: — samt för Wenersborg—Lddevalla-banan „ 1,370,000: — 9.644,000: — eller tillhopa R:dr 37,540,000:
Vägarnes bättre eller sämre beskaffenhet är till en stor del beroende af jordens beskaffenhet, men jemväl i betydlig mån på de väghållningsskyldiges större eller mindre nit, att fullgöra denna skyldighet, ehuru många svårigheter härvid möta, dels genom saknaden af dugliga fyllnadsämnen och dels i följd af olämplig indelning af underhållsskyldigheten. Denna senare olägenhet qvarstår egentligast inom Westbo härad, der vägarne äro de sämst underhållna, men ny vägdelning är beslutad. Mångenstädes och särdeles närmast Jönköpings stad skadas vägarne och försvåras underhållet genom den starka forslingen af skogssamt bergsoch brukseffekter, af hvilka särdeles de förra i stor mängd forslats till nämnda stad och derifrån skeppats till Göteborg. Inom Mo härad hafva vägarne genom Kronobetjeningens nit och folkets goda vilja undergått en märkbar förbättring, ådagaläggande att goda vägar på sådant sätt kunna åstadkommas äfven inom trakter, der jordmånen eljest är mindre lämplig. Kommunikationerne och varuforslingen från de delar af länet, som icke angränsa Wettern, äro tidsödande och kostsamma, hvarföre innevånarne derstädes med otålighet emotse den tid, då lättnad deri, genom anläggandet af jernvägar, skall äfven dem beredas. Inom större delen af länet besväras trafiken af många och höga backar å vägarne. På flera ställen äro väl dessa hinder redan undanröjda eller betydligt minskade, men mycket återstår ännu i sådant afseende att tillgöra. För öfverfarten af sjön Nätaren vid Sundsholm i Tveta härad emellan Wireda och Knohults gästgifvaregårdar, som förut skedde medelst färja, är bro numera uppförd, vid hvilken bropenningar erläggas. Inom Norra och Södra Wedbo härader finnas 6 större broar, i hvilkas underhåll kommunerna deltaga. Bland dessa äro tvenne ombyggda för en kostnad af respektive 950 och 500 R:dr. I Westra härad är underhållet af 9 större broar indeladt på vissa hemman, och en bro underhålles af hela häradet gemensamt. I Östbo härad har en större bro blifvit nybyggd, hvilket kostat en enskild brohållare 3,000 R:dr.
Bedrager man annan till giftermål, genom antagande af falskt namn eller stånd, eller genom förtigande af smittosam sjukdom eller annat förhållande, som återgång af giftermålet föranleder; dömes till fängelse eller straffarbete på högst tre år. 23 Kap. 53 23 <§. Bedrager man, genom äktenskapslöfte som ej fullbordas, qvinna till lägersmål; straffes med fängelse eller böter. 24 <§. Uppgifver någon, i orlofssedel eller annan enskild handling, som i 14 Kap. 5 § nämnes, hvad han vet osannt vara, och deraf annan missledas eller skadas kan; straffes med böter till tjugofem Riksdaler. 25 g. Begagnar sig någon svikligen af orlofssedel, pass eller annat dylikt bevis, som för annan utgifvet är; straffes med böter eller fängelse. 26 §. Brott, som i 2, 3, 4, 10, 12, 16, 18, 23 eller 24 <§ sagdt är, må ej åtalas af annan än målsägande: ej heller må brott, som i 17 § sägs, åtalas af annan, än den, som brefvet afsändt eller till hvilken det skrifvet är, eller af den, som äger, i vård häfver eller emottaga skulle det, som eljest bru tet eller öppnadt blifvit. Brott, som i 22 g sägs, må ej till bestraffning åtalas, der ej förty återgång af giftermålet sökt är. 27 <§. Den, som till straff efter 8, 9, 14, 20, eller 21 § dömes, vare ock förfallen till den påföljd, som i 2 Kap. 25 § utsatt är. 26 Kap. Om bi dräglig eller vårdslös gäldenär i konkurs. 1 §.
Orsakerna till att Interims-styrelsen sökte och erhöll Eders Kongl. Maj:ts nådiga tillstånd att först i början af år 1862 öppna Institutet, men intill dess uppbära årsanslaget till detsamma, voro följande: Interims-styrelsens första åtgärd, sedan Rikets Ständer beslutat, att anslå Alnarps kungsgård till ett landtbruks-institut, blef att anskaffa en ändamålsenlig ritning till institutsbyggnad, och att sedermera underställa densamma Eders Kongl. Maj:ts nådiga pröfning. Den af Professor Meldal enligt Styrelsens uppdrag uppgjorda ritningen, blef, sedan densamma blifvit af vederbörande auktoriteter granskad, af' Eders Kongl Maj:t under den 29 Oktober 1858 i nåder fastställd. De första dagarne i Maj 1859 påbörjades byggnaden, och bedrefs arbetet med den kraft, att densamma redan i medlet af December samma år blifvit till sitt yttre uppförd och i det närmaste fullständigt taktäckt, så att inredningen redan år 1860 kunde påbörjas.
Derigenom har frågan kommit derhän, att, efter ali sannolikhet, ej någon votering i förstärkt Utsk. kommer att behöfvas, då jag förutsätter, att R. o. Ad. skulle förena sig i BondeStts beslut; men, i formelt hänseende, är det lika mycket, hvilketdera R. o. Ad. beslutar, antingen att förena sig med PresleSt. eller med BondeSl., ty derigenom mäste i alla fall frågan oro den oinskränkta bränniugstiden anses förfallen, och om R. o. Ad. förenar sig med BondeSt. om 6 månader, så blir detta R. Sits beslut, äfven om BorgareSt. skulle besluta ir månader, ty den gamla författningen mäste, vid ett sådant förhållande, i alla fall blifva gällande, emedan 6 månader af året der äro antagna för brännvinsbränningens utöfning. Om således R. o. Ad. förenar sig med BondeSt., så inser jag ingen möjlighet alt någon förändring i brännvinsbränningsliden kan komma att äga rum, hvad beslut de andra Stånden än kunna komma att fatta. Således synes mig delta medföra den verkan, alt frågan är afgjord. Skulle likväl de öfriga Stånden yrka en sammanjemkning genom votering i förstärkt Utsk., så kommer sådant ovillkorligen att ske, dock utan att kunna verka någon ändring i hvad som är bestämdt gifvet, nemi. att 6 månaders brännvinsbrännihgstid kommer alt äga rum. Jag föreslår således, att R. o. Ad. mätte förena ' sig med BondeSt., hvarigenom frågan är afgjord, huru helst de öfriga Stånden sedan fatta sina beslut. Hr von Hohenhausen: Af Frih. Hamilton har blifvit ytlradt och sedan af Frih. Cederström tydligen bevisadt, alt hvad Ulsk:n hafva föreslagit innefattar, hvarken i form elier sak, någon grund för R. o. Ad. att derpå stödja sitt beslut. ] form anse Utsk:n saken vara förfallen, och att det således bör förblifva vid stadgandet i i835 års förorda., som bestämmer en bränningstid af 6 månader. Detta sednare är således i sak.