Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag känner pä mig sjelf och är säker pä mina wedbröder, pä hela Swensta folket, at de wilja bälta lif och blod osparde til upfyllande af Let löfte, lwarutom allt hwad man redan wägert och företagit til Fäderneslandets räddning wore en fäfänga. Sädant kan aldrig werkställas utan antagandet af den grundsats, at hwarje wapenför Swenst man nu mäste bälta sig redo och anse sig skyldig at wäqa sitt lif til Fäderneslandets förswar, när och öwar det kan päfordras, samt at alt det goda r penningar och waror som i Den 17 Maj. i6ö landet sinnes bör hällas i beredskap til detta ändamäl. Nu hafwa wäl Riksens Ständer updragit Riksföreståndaren widtaga nidige mätt til Rikets förswar; men om mari ock medgifwer at detta underdäniga förtroende stall och hör tydas wrdsträcktare an til anwändandet af krigsmakten och de wanlige förswarsmedlen; sä wet man nogsamt den granlagenhet werkställande magten/hälft i en öm och mild Furstes hand, alltid har, dä af folket stall fordras hwad som kan falla det tungt och tryckande. Men pä des fienden icke ma draga nägon fordel, eller Fäderneslandet sättas pä wägspel för stikå csn8ille rycioi^r. och werkställande manten undgä bekymret at kräfwa hwad Rikets nöd och kärleken til Fosterlandet äska, at wi friwilligt och i förhand erbjuda; sä anser jag mig böra proponera, at et Utstött af Riksens Stander genast bör ut« wäljas, med hwilket Hans Kongl. Höghet
Besvärsoch E k o n.U t s ko 11 e n: N:o 184, i anledn. af återremiss af Utsk:s betänk.N:o 87; N:o 185, i anledn. af väckt motion 0111 upplåtande af kronobetena samt kronoatlmänningarna i Skåne lill kronotorp, m. m.; Nio 186, i anledn. af väckt motion 0111 förändring uti K. brefven den 2 Maj 1826 och den 18 Juli 1827, så vidt de röra stockfångst för sågverken i Westeroch Norrbottens län; Den 5 April e. m. 2/17 N:o 187, i anledn. af väckta motioner om förändring i sältet för hemmans förmedling; N:o 188, i anleda, af väckt motion om rättighet för vissa häraders inom Skaraborgs län innevånare att till knekte stugors uppförande taga timmer å kronopaikerna Råda-åsar och Ledsjömo, m. fl.; Expedition s-Utskottet: N:o 1 anledn. af anmäikt stridighet i R. St:s vid denna riksdag fattade beslut i båga om afskrifning af und* sättningsskulder. II. R. o. Ad. åtskiljdes kl. ^ till om aftonen. Iu fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Tisdagen den 6 April i84i. Plenum kl. 9 f. m. Justerades i prot.utdr. för förliden gårdag. Ånyo föredrogs StatsUtskis den 8 sisth Mars och den 3 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 444> ■ anledn. af väckta motioner, ang:de ersättning åt vissa commendanter för sportlar, förlorade till följd af K. M:s nåd. förordning af ilen 3 Juli 1840 om prejning från Rikets fästningar af örlogsoch andra fartyg. Hr
Fabriksrörelsen bedrifves genom 3 färgerier, 3 lädergarfverier, 2 kardfabriker, 1 tobaksfabrik, 1 tegelbruk och 2 urfabriker, hvarvid 40 personer årligen användas och hafva fabrikstillverkningarne per medium uppgått till 15,847 R:dr Banko årligen. t Saltsjöfisket har under de förenämnde åren varit mindre fördelaktigt. Sillfisket, som är det betydligaste, har bedräfvits med 9 så kallade vrakekar, bemannade med 36 personer. Under ifrågavarande fyra år har sjöfarten härstädes tilltagit. Den bedrefs år 1843 med 9 fartyg af öfver 10 lästers och tillhopa 221 lästers drägtighet och 5 fartyg under 10 läster hvardera; men vid 1847 års utgång med 18 fartyg af öfver 16 10 läster, bärande tillhopa 4001 läster, och med 4 fartyg under 10 läster. Stadens fartyg hafva under tiden mest begagnats till inrikes sjöfart, men äfven för någon del till fraktfart utrikes orter emellan. Staden saknar stapelrätt. Kongl. Maj:t har dock tillåtit direkt införsel af råa hudar och utförsel af jern och kopparsmiden härifrån till och ifrån ön Bornholm, hvilken rättighet dock föga begagnas. Staden underhåller en folkskola. Tomt inköptes och byggnaden påbörjades år 1847. Staden har äfven en Apologistskola med en lärare. Byggnad dertill har staden bekostat. Behofvet af bidrag till fattigförsörjning har de sednare åren något ökats. Läkarebiträde saknas ej inom staden, som är station för Provincial-Läkaren. Staden underhåller 11 båtsman, genom erläggande af vakans-afgift. Christianstads Lands-Kansli den 25 Nov. 1849. GEORG von ROSEN. J. N. Bråkenhielm. 0. Beckman. Uträkning som visar Medium af Fyra års Markegångs-pris för Christianstads Län.
Der synes, att beloppet af hvad’slatsverkel skulle förskjuta, är beräknadt till 1,900,000 r:dr, motsvarande anslagen dels till löntagare och dels till academier, verk och inrättningar äfvensom rusthållsaugment m. m., och att deremot återstoden af indelta ordinarie räntan och tiondespanmålen, såsom beslående af boställsräntor och rusthållshemmansräntor, icke skulle af statsverket öfvertagas; hvarförutan ordalydelsen af första punkten, hvarest lill rusthäll anslagna räntor omtalas, utvisar, att dermed blott augmentsräntor varit afsedde. Man bar anmärkt, att. rusthållet! hafva rättighet att lill skatte lösa nugmentshemman, som äro närbelägne. Delta är visserligen händelsen, men då torde ett sådant augment icke behöfva komma i annan belägenhet än förut varande, och detta förhållande hindrar således icke att augmentsräntorne ingå lill Kronan, som utbetala värdet deraf. I annan händelse skulle man förfela en stor del af ändamålet, som icke är ränletagarnes utan hufvudsakligen räntegifvarnes fördel; ty på detta sätt skulle de räntegifvare, som äro anslagne till rusthåll, komma i samma belägenhet, som de, hvilka för närvarande äro Kronan behållna. Dessa sednare hafva optionsrätt alt betala med spanmål eller penningar. Detta är således en fördel för dem, som äro anslagne lill indelningshafvare, vare sig löntagande personer eller verk och inrättningar, och ändamålet med hela förslaget är alt alla räntegifvare må komma i samma ställning. De räntegifvare, som hafva augmenthemman, utgöra en gauska betydlig del af alla räutegifvarne, uppgående nu förmodligen till lika stort belopp, efter räntorna räknadt, sorn hela den del af räntorna, hvilken ingår till befälet vid indelta infanteriet. Således svara augmentsräntorne ungefär emot alla de räntor, som ingå till de indelta infanteriregementerna, och skulle icke augmentsräntorna blifva intagna i detta förslag, så skulle derföre en gauska betydlig del af ändamålet vara förfeladt och återstå att söka vid ett annat tillfälle.
Det var delta, som Utsk. icke kände, hvarföre Utsk. beslöt att afböja all fråga om ett anslag, sorn Utsk. ej visste om det kunde behöfvas. Utsk. tillstyrker således att öfverlemna till K. M. att förelägga R. St. förslag om de medel, som K. M. kunde finna behöfliga, och det är på sådan grund, som jag tillstyrker bifall till Utsk:s betänk., hvilket i min tanke innefattar detsamma, som Hr von Hartmansdorff åsyftar, emedan det är så vidsträckt, att det omfattar, både den händelsen att medel kunna behöfvas, och den att de ej behöfvas. Allm. besvärsoch Ekon.Ulsk:s betänk. N:o 133 blef af ]!, o. Ad. bifallet. Don 3 April f. ra. Vid förnyad föredragning af Allm. Besvärs-och Ekon.- Utsk:s den 8 sistl. Mars på bordet lagda utlåt. N:o i 34, i atiledn. af Utsk:s betänk. N.‘o io4, ang:de villkor för befordran till kronolänsmanstjenster, fann R. o. Ad., som bifallit betänk. N:o io4, utlåt. N:o 134 icke erfordra annan åtgärd än att läggas till handlingarna. Frih. Cederström, Jacob: Jag anhåller att få till prot. antecknadt, att Utsk. har uti betänk. N:o 134, hvilket nyss blifvit lagdt lill handlingarna, oriktigt emot Riksd.- Ordn:s 49 § förfarit, då Utsk. ej helt enkelt besvarat BondeSt:s återremiss, och ej de öfriga Stånden, då betänk, endast af ett Stånd blifvit aténemitteradt. Föredrogs ånyo och bifölls Allm. Besvärsoch Ekon.- Utskts den 8 sistl. Mars på bordet lagda utlåt. N:o i 35, i atdedn. af föreslagen districtsfördelning inom Stockholms län vid de årliga markegångstaxornas upprättande. Ånyo föredrogs Allm.
Iciiins läsarinnor bedjas uppmärksamma annonsafdelningens rubriker tfjänstisökande och Lediga platser. som som Red. b e f o r d r a r gärna alla inkommande frankerade svar, bära tydligt annonsnummer eller signatur, till annonsör, vid annonsens insändande meddelat Red. namn o. adress. Bäst är att vid annonsens insändande bifoga likvid i penningar eller gångbara frimärken. Hvar o c h en kan själf beräkna annonskostnaden, enär hvarje tiotal stafvelser bilda en rad å 25 öre. Minst fyra öfverskjutande stafvelser räknas s o m full rad. Alla lättförstådda förkortningar äro tillåtna. Idun ar Tör kvinliga tjänstsökande bästa annonstidning! Allt, « i m r ö r damernas värld &amp; ett uppkok, skummat den väl samt, ml .hall, åter slagit den öfver köttet. Linchen. Huskurer. En kokerska får aldrig öfverlemna Frostmedel. I Idun ha redan förr sig åt den villfarelsen, att soppan är ma åren åtskilliga medel mot frostfri från fett, därför att den hårda fettkakan därpå borttagits, medan soppan I skador i händer och fötter angifvits. I dag meddelas emellertid ett nytt, var kall, och detta skall hon snart ypperligt recept. Man skaffar sig på inse, om hon ånyo uppkokar soppan, apoteket 10 gram Ichtyol ammon. och ty då den kallnar för andra gången 10 gram vaselina flav. Väl blandade bildas åter en fettkaka därpå. gifva dessa ämnen en visserligen till Ett sätt att borttaga det feta hastiutseende och lukt obehaglig salfva, hvilgare än genom skumningen och utan ken man om kvällen stryker på de att låta soppan kallna, men som vi sjuka ställena och omlindar med en dock ej vilja rekommendera, är att mjuk linneduk. Redan efter några få fylla en liten skål med soppa samt att, dagar, «kall man förnimma betydlig då fettet samlar sig på ytan, luta litet lindring och snart vara kvitt det onda. på skålen och blåsa fettet öfver dess D:r P. brädd. Detta går ganska hastigt och Medel mot bleksot. 55 gr. pomeransendast helt obetydligt af soppan går skal, 25 gr. milifolium, 40 gr. fin förlorad.
Lagerbjelke förespeglade, nemi. alt monntel icke öfverensslämde med 6ö:le §:n Reg:sF:n. Då, såsom jag nyss nämnde, Frih. Palmstjerna förklarat, att endast ordalagen, sådana de nu äro, torde lägga hinder i vägen för K. M:s sanktion, vill jag icke motsätta mig en ålerremiss af delta hiönl., men får deremot nämna, alt jag icke inser riktigheten af de nnmärkn:r, Gr. Lagerbjelke framställt, att 7:de mom:tet icke skulle öfverensstämma med G6:te §:n Reg:sF:n samt alt K. M:s namn endast skulle blifva en grannlåt; ty en lag, som är godkänd af 3:ne Stånd, måtte väl anses vara lagligen tillkommen från R. St., tyden invändning, som jag hört, ali en fråga för alt kunna blifva såsom en lagfråga ansedd, fordrar att densamma handlägges af LagUtsk., godkännes ingalunda af grundlagen, som, endast betraktande Utsk:n sorn förberedande samqväm, tillerkänner R. St. jemte Konungen lagstiftningsrätten. Gr. Lagerbjelke: Då Hr Bildt har medgifvit ålerremiss, änsér jag mig icke behöfva så fullständigt som eljest besvara de af honom emot milt sisla anförande framslällda anmärkntr. I förbigående ber jag likväl alt få fästa R. o. Ad:s upraärksamhet deruppå, att då den värde talaren npläste Utslcs förlag i detta hänseende, Den 20 September e. m. 117 uteslöt han slutet af detsamma. Det lyder fullständigt sålunda: ”att R. St. måtte i underdihel anhålla om K. M:s Nåd. fastställelse å de beslut, som af R. St. varda meddelade, ang:de kapitaloch ränteliqviderna för ofianätnude lån, jemte dermed sammanhängande frågor •” Då nu R. o. Ad. har återremitterat det 7:de momrtet, der dessa frågor förekomma, kan man väl icke på förhand besluta, att man skall begära K.
Det är således endast häröfver jag hos Rodderska? pet och Adeln anhåller, att få yttra mina tan-, kar, trygg att tala på ett rum, der upplyst ningen tillräckligt förstår att skilja iinmAi in-3 4T0 Den 2* April f m. tresse från perfonms, det förras gällande föfSecler, den sednares blott för dagen. ConstitutionsUtskottets föreslagne förändring af i:sta momentet i Regeringsformens x c 7 §•, efter Hvilken föredragande i Com tnandotuål skulle hänföras till samma opinions makt som StatsSecreterare, är motiverad på det skäl, att ”Grundlagen bör äga en tydlig analogi emellan Civile och Militaire föredragandes Embetsåligganden, stödjande sig förnämligast på bägges skyldighet till ansvar,och begges rätt till reservation. Jag kan härvid ej annat än yttra mina^ tvifvelsmål öfver rigiigheten af denna slutsats, hvars motiver jag ej igenfinner hvarken r Grundlagens, anda eller i dess ordalydelse, sorn, långt ifrån att i. andra afseenden stadga en sådan analogi emellan Stats-Secreterarne och Föredragande i Commandomål uppdragit ett bestämdt råmärke emellan dem. StatsSecreteraren åligger det, enligt 38:de § Regeringsformen, att yttra sina tankar i alla de mål han föredraget, och, derest Konungens beslut voro stridande mot Grundlagen, derom göra föres äHning samt vägra sin Contrasignation och nedlägga sitt Enbete, i lall Konungen ändå skulle yrka ett sådant beslut. Föredragandens i Commandomål Constitu-' tionella pligt inskränker sig åter dertill att \id beredningen af Commandomål sin mening^ .v
13. — förrättad tacksägelse i Kongl. Slottskapellet i anledning af, angående. V. 220. — bevistande af dess jordfästning i Riddarholms-kyrkan, angående. V. 413. Historiska handlingar, om anslag för Digifvande af. Se Stals-Utskottets Utlåtande N:o 160. Hjelmare kanals underhålls-fond, angående nedsättning i räntan å. I, 271. II. R. 3, 7. IV. B. 339. V. 39, 75. R. 86. Hjelmaren och Quismaren, om anslag till sänkning af sjöarne. Se Siats-Utskottets Utlåtande N:o 158. Hjerta, Friherre Fredrik Philip, yttranden. Hjulsjö och Jernboås kyrkor, om anslag af vin och byggnads-säd åt. Se Stals-Utskotlets Utlåtande N:o 73. Hofbageri-egendomen i Slockholm, f. d., angående väckt fråga om inbelalning till Riksgälds-Kontorel af en emot köpeskillingen derför svarande summa af Myntverkets tillgångar. I. 49. R. 127. III. B. 177. A. 183. E. 215. Hof-Kapellels Pensions-Kassa, om upphörande af den utaf kringresande skådespelare ulgående afgift till. V. B. 126. A. 198. Hoffman-Bang, Direktör, angående ersältning af reseoch traktamenls-kostnader åt. Se Stats-Utskoltets Utlåtande N:o 192. Uofhållnings-anslag. Se Hufvud-Tileln, Första. Hof-Rätt, ora bestämmande af pn summa appellabilis för fullföljd af talan derstädes emot Underrätts beslut i tvistemål. Se Summa Appellabilis. — om bildandet i Norrland af en. VII. B. 204. VIII. 36, 104. A. 105. Ilof-Rätterne, angående förhöjda arfvoden för adjungerade ledamöter uti. II. 358. R. 77. VI.
Under det att smöret undergick en prisstegring af 32 sk., höjde sig nemi. rågpriset från 10 till 12 R:dr T:n, hvilket utvisar, att spanmåls-priserna under nämnde lid voro mera varierande än smörpriserna. Serskilde propos:r å hvartdera morn. af Utsk:s förevar:de hemställan blefvo härefter framställde, hvarvid de utan anmärkn. lemnade Usta och 3:dje momme biföiros och Hr Gr. o. Landtm., efter med starka Ja, jemte några Nej besvarad propos. å bifall till 2:dra mom. förklarade sig hafva funnit Ja öfvervägande. Skaraborgs län. Hr Palmcran tz, Joh. Mauritz: Länets deputerade hafva, vid med dem hållet sammanträde, förklarat deras önskan vara, att, såvida ej hela ordinarie räntan finge förändras till en bestämd penningeränta, de nuvande skattetitlarne måtte oförändrade få bibehållas. Då R. o. Ad. redan fattat ett beslut, som lägger hinder i vägen för denna önskans upfyllande, så torde det vara fåfängt att vidare ifra derför. Men något afseende bör väl ändå fästas vid de skattdragandes önskningar, och jag anser mig, hvad Skaraborgs län beträffar, uttrycka länets räntegifvares mening, då jag nu föreslår, att dagsverksräntan måtte förvandlas, icke till spanmål och smör, utan ensamt lill spanraål. I Skaraborgs län eger nemi. samma förhållande rum som i Upsala län, eller att artikeln smör är en ganska osäker värdemätare och underkastad vida större prisförändringar än spanmål. Om R. o. Ad. behagade finna, att min framställning har något skäl för sig, skulle jag anhålla, alt Betänk, måtte i denna del till Utsk. återremitteras för vidtagande af förändring i den syftning jag antydt. Då jag icke biträdde det beslut, som på f. m. fattades i afseende å dagsverksräntans förvandling, anhåller jag att nu, medan jag har ordet, fä deremot nedlägga min reservation, öfvertygad som jag är, att om denna åtgärd kommer lill verkställighet, en förhöjning af skatleboloppet i många orter af fäderneslandet deraf blifver en följd.
Widare få Ulskotten, i anledning af det förslag som under litt. g. blifvit framstäldt, anföra, att, då nödvändigheten fordrar, att alla delar af krigsmakten ega att påräkna förstärkning af beväringsmanskapet, det ej bör vara uteslutande öfverlemnadt åt de beväringsskyldige att välja det vapen, <de skola tillhöra. Derigenom skulle det förhållande kunna inträffa, att ett vapen blefve utan förstärkning af beväringen, hvaremot ett annat erhölle mera manskap, än behofvet fordrade. Så vidt omständigheterna det medgifva, bör väl hvars och ens önskan i afseende härå uppfyllas, men bestämmandet deraf anse Utskotten, lika med Kongl. Maj:t, böra till mönsterherren öfverlemnas, och få derföre tillstyrka, att, såsom Kongl. Majit föreslagit, i de för armeen bestämda bevärings-områden, der utom infanteri äfven ka valleri, ellet artillerieller sappör-depoter finnas, mönsterherren utser hvilka, som böra tilldelas artilleriet, kavalleriet eller depöterna; hvartill dock i första rummet uttagas sådane beväringsskyldige, som sjelfva önska tjena vid dessa vapen, såvida de i öfrigt äro dertill duglige. Beträffande det förslag, som under litt. i förekommer, så få Utskotten först erinra, att de redan yttrat sig ej kunna tillstyrka den förändrade ordning för beväringsmanskapets uttagande, som Kongl. Majit föreslagit; men, ehuru Rikets Ständer i underdånig skrifvelse den 3 Juli 1812 framställt den önskan, att icke mindre än en hel klass af beväringen i sender måtte -uppbådas, synes det likväl Utskotten vara alldeles nödvändigt, att Kongl. Majit i krigstid må ega att i de landsorter, der Kongl. Majit pröfvar behofvet sådant fordra, uppbåda till och med alla beväringsklasserna, utan afseende på, huruvida å andra orter inom riket hela bevärinBih. till R. St.
S. D. Föredrogs ånyo Sammansatta Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial, JV2 13, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i en till vilkoren för försäljning af bi anvin och andra brända eller spirituösa drycker hörande fråga; äfvensom i sammanhang dermed en från Vällofliga Borgare-Ståndet, uti protokollsutdrag J\l 447. ankommen inbjudning till de öfriga Riks-Stånden att förena sig uti förstnämnda Riks-Stånds, vid behandling af samma Memorial, fattade beslut, att, med vidblifvande af hvad Ståndet förut beslutat, och i enlighet med Herr Witts reservation, förklara, att förslaget, att anslå en femtedel af bränvinsmedlen för Landstingens behof, förfallit. Memorialet lades lill handlingarne och ofvannämnda inbjudning blef af Ståndet af slagen. S. D. Föredrogos ånyo Banko-Utskottets nedannämnda Utlåtande, JVs 65, i anledning af erhållen återremiss af åtskilliga framställningar i Utskottets Betänkande, M 44, i fråga om lörändrade föreskrifter i l:sta, 2:dra och 5:dje artiklarne af Banko-reglementet. Bifölls. niv -iSll* ilon Sm • iiv h. Me»., Prot.-Utdrag den 17 Oktober 1863. 657 Memorial 32 67, med förslag till instruktion för Rikets Ständers revisorer öfver Banko-verket. Hvad Utskottet i detta memorial föreslagit och hemställt, blef af Ståndet bifallet, dock med ändring af 7:de paragrafen i så måtto, att från densamma borde uteslutas följande ord, nemligen å 2:dra raden: mäst sammanträdande», samt på 8:de och 9:de raderna: vid derpå följande riksdags bör jann. Memorial 32 68, med förslag till instruktion för Rikets Ständers revisorer öfver lånekontoren i orterna. Bifölls. Memorial 32 69, med förslag till ansvarighetslag för Rikets Ständers Full mägtige i banken.
Konungens deltagande i lagstiftningen för Banken såsom en väsendtlig garanti för den beslutade myntbestämningen, och i denna anda uppgjordes äfven förslaget till ny redaction af 72 §. Reg.F. Jag delar visserligen Gr. Cronhjelms ledsnad deröfver, att utvexlingen ej koni att äga rum vid den af Ständerna påräknade tiden; men jag kan ej instämma deruti, att det ifrågavarande redactionsförslaget stått i något så gifvet sammanhang med utvexlingen, att för dess antagande skulle erfordrats, att utvexlingen redan varit börjad; tvärtom hade Ständerna troligen, om det stått ideras magt att vid sista Riksdagen antaga denna §., då antagit den. För min del hyser jag samma öfvertygelse nu som då, och kan ej se någon våda af förslaget, enär å ena sidan R. St. hafva rätt att säga nej till alla från Konungen framställda förslag, som icke öfverensstämma med deras egen åsigt, och det å andra sidan ej är tänkbart, att Konungen skulle vägra sanction åt R. St:s beslut, med mindre Bankens förmåga att göra rätt för sig derigenom skulle äfventyras; och att så beskaffade beslut ej komma till verkställighet, anser jag som en lycka. Deremot finnér jag flera fördelar af K onungens delaktighet i bancolagstiftningen; jag vill likväl icke upptaga tiden med att anföra alla, utan blott erinra om ett par. Alla menskliga åtgärder äro underkastade misstag, såväl regeringars som representationers; men äfventyret af misstag måste alltid vara mindre, der två sammanstämmande auetoriteter erfordras för beslutet. En annan fördel, som jag icke anser bland de mindre, hvilka man af åter - Den ix Mars f. m. i33 förd reda i myntväsendet bör kunna påräkna, är tillgång på främmande capitaler till lägre ränta, än den lii t ti I Is bos oss gångbara; men härtill erfordras, att utländningen skall hysa förtroende till Bankens säkerhet och till dess ordentlighet i fullgörandet af sina skyldigheter, och för stadgandet af en sådan opinion hos utländningen, anser jag Konungens garanti och delaktighet i bancolagstiftningen vara af största vigt. På dessa skäl röstar jag för den nya redactionen. Gr. Cronhjelm:
Såsom ett annat alternativ har Utskottet föreslagit, att Riksens Ständer måtle hos Kongl. Maj:t anhålla om Nådig Proposition til! Svea Rikes Sländer och Norriges Stor-Thing om allt, hvad Kongl. Majrt finner nödigt till afbjelpande af de i Riksactens stadganden, rörande Förmyndareval för omyndig Konung, befintliga brister: brister, bland hvilka Riksens Ständer i underdånighet borde anföra, att Riksacten, för händelse af Konungs minderårighet, icke bestämmer, huru och när frågor mellan Svenska och Norrska folkens Representanter böra afgöras, om det antal Förmyndare, sorm för omyndig Konung väljas må; om hvilken bland flera sådana Förmyndare må ordet föra, och om förhållandet, då rösterna i en af flera samansatt Förmyndarestyrelse blifva lika delade; äfvensom, att sama Riksaet, lika litet som Norrska Grundlagen, stadgar något om det högsta antal Förmyndare, som för omyndig Konung väljas må; i följd hvaraf Norriges Stor-Thing kan välja el t antal, som Svenska Grundlagen förbjuder. Slutligen får Utskottet till Bonde-Ståndet hemställa, huruvida Ståndets mening med dess å Utskottets Memorial N:o go afgifna svar är alt god - 8 Conslilatiuns-Ötskottcls Memorial, N.-o 108. känna de två i Memorialet N:o G3, s. i5, radd. 3a — 35 och s. t n, radd. i 4 — 20, fVamstähla för slagen. 'Aok. till Exp. Utsk. den 5 Maj s84*> th 1 e. m. Memorial till Riksens Ständer, i anledning af Riks-Ståndens Yttranden, rörande Constilutions-ötskottets Memorial N:o 88.
Maj 1849 angående sättet för kungörelsers uppläsande i kyrkorne, om upphäfvande deraf; motion af Herr Richard Michael Ehrenborg: se Motioner. — den 12 Januari 1855 angående Svenska jerneffekters stämpling, i anledning af väckt motion om ändring deri: B. 11.322, 373, 424, A. 424; E III. 58. — angående vissa föreskrifter till kyrkotuktens uppehållande den 4 Maj 1855, i anledning af motion om förändrinsz deraf: B. VI. 392, 449, A. 439; B. VII. 246, 248, 250. A. 250, B. 262, 264, A. 264, B. 306. 326, A. 326. — angående handels-böcker och handels-räkningar den 4 Maj — F — 71 1855, i anledning af väckt motion om förändring deri: B. VII. 14, 19, A. 19. Förordningen den 1 Oktober 1858 angående tillverkning, vård och försäljning af krut, i anledning af väckt motion om ändring deri: B. I. 521, 555, A. 555; E. II. 57. — deri 12 November 1858 om ändring i föreskrifterna rörande hemmans-klvfning och jord-afsöndring, angående förändring deraf; motion af Herr Enar Wilhelm Nordenfelt: se Motioner. — den 7