Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bevillning af löner i allmänhet är till sin princip oriktig, och innebär ej annat än att gifva med den ena handen och taga tillbaka med den andra. Tjenste-utöfningen utgör den enda rättsenliga ersättning Staten för lönen borde fordra. Utskottet har ock ansett Bevillning af Testamenten böra sträckas ända till 5o R:drs belopp, i stället att den förut upphört vid 3oo R:dr. Denna Bevillning af Testamenten är icke enlig med Bevillningsgrunderna i allmänhet, utan står alldeles isolerad, och borde således rättas efter den beskattnings-princip, som i allmänhet blifver gällande. För min del har jag trott, att Testamenten böra upptagas såsom en inkomst för året, och i sådant hänseende underkastas Bevillning, då man icke behöft någon olika Tariff. Utskottet har föreslagit, att värderingen af mjöloch sågqvarnar måtte verkställas efler de grunder, som finnas utvecklade i 3 Art. af i8a3 års Bevillningsförordning, men att i fråga om det i slutet af 20 Mom. 2 §. 3 Art. omnämnde undantag för mjöloch sågqvarnar, borde tilläggas vid Momentets slut: eller seder mera såsom husbehof s-inrättningar tillkomnej emedan dessa qvarnar böra vid hem - 2Ö0 Den 3o Mars f. m, mans-värdet af ses och inberähias. I afseende härpå gäller i första rummet, hvad jag hade äran anföra om beskattning i allmänhet. Men, i afseende på grunderne för värderingen, anser jag alldeles ickeBevillnings-förordningens föreskrifter lämpliga, för att komma värdet så nära, som möjligt. Den ränta qvarnar i allmänhet erlägga, är så obetydlig mot afverkningen, att om den tages till grund för värdet, kan detta icke jemföras med det rätta; och då de i sednare tider anlagda lägenheter äro mera beskattade, uppkommer en olikhet emellan qvarnar, nära hvarandra belägna, som lätt kan medföra missnöje och icke väcka förtroende till lagstiftarens noggrannhet. Friherre
Jag anhåller att, i händelse Betänk, icke varder återremitterad!, R. o. Ad. behagade, med ogillande af de utaf Utsk. anförda motiver, lägga ifrågavande Betänk, till handlingarne. Hr Tersmeden, Nils: Jag instämmer med Gr. Liljencrantz deruti, att en högre andlighet än som nu eger rum vore önskvärd. Han har ganska förtjenst fullt utvecklat detta ämne, men jag kan icke inse att det hörer till den fråga, som nu är under öfverläggning, ty detta andliga lif mätte väl egentligen icke hvila derpå, om den nya eller gamla katechesen begagnas vid nattvardsundervisningen. Jag skulle tro att så väl den gamla som den nya grundar sig på Guds ord, hvarföre jag icke heller kan inse, ali det skulle utgöra Den l Juni. 33 något samvetstvång, såsom den siste talaren förmenade, om man stadgar att den nya eller gamla katecliesen bör begagnas. Den gamla katechesen begagnas af ganska många. Jag har ingenting deremot, och jag skulle äfven tro att preslen partiell rättar sig efter yttrade önskningar. Men huru är det verkställbar! vid undervisningen af nattvardsungdomen, som måste lära sig densamma utantill ? Huru är det möjligt att vid ett gemensamt förhör det ena barnet skall nyttja den gamla och det andra den nyä. Att R. St. skulle till K. M. aflåta en ttnderd. skrifvelse med begäran, att enskilde kl ist ne eller någon församling, hvars enhällighet i en sådan önskan ej är tänkbar, skulle få begagna den äldre katechesen och handboken, kan jag icke finna lämpligt. I afseende på enskilde kristne, så kan jag icke förslå, att de behöfva vända sig till K. M., för att få begagna den eller den handboken? Beträffande en hel församling, så kan man icke veta hvad beslut K. M. fattar. Hvilka äro desse kristne, snm man är så örn om? I stor skala känna vi icke andra än Separatisterne i Wermland och Dalarne. Hvad desse sednare beträffar, så är ju bekant, att försa tillingarne, långt ifrån att önska någon förändring i afseende på andaktsböckerne, hafva hos K.
Hvad af allt detta är hånligt frågar jag? Stegeborgs farvatten finnér Herr Nordenskjöld otjenligt till försvar, i anseende till sitt trånga inlopp. Asigterne kunna vara olika och detta har ingen rätt att förundra sig öfver; men nog kan man få hamnar, som lia'många, breda, obeskyddade inlopp, och deras öde torde vara problematiskt. Jag skulle dock i sådant hänseende föredraga Carthagena, Brest och Toulon, framför Köpenhamn och Torbay. Der dubbla men ganska trånga inlopp finnas på aine ställen, det ena innanför det andra, och nästan på skotthåll från hvarandra, såsom vid Stegeborg, der, om någonsin, måste det bli omöjligt alt sjövägen forcera sig in, om stället har aldrig så liten befästning, utan att de trånga utloppen på minsta sätt kunna blifva hinderliga för den roende egna sjöstyrkan att gå ut; lika litet som jag här kan inse mer än vanlig fara för en blokade och alldeles ingen af en fiendtlig Linieflotta, som skulle vara rätt välkommen på detta ställe, i den stund en SkärgårdsEscader der funnes. Faran af attaque till lands är här, som på hela öfriga kusten, der alltid befästningar blifva oundviklige. Men hvilka ”portarne på vestra 22 Den 19 Mars f. m. stranden” äro, som mäste omgifvas med fästningsverk, efter Herr Nordenskjöld, torde lian sjelf upplysa, då Götha Canalens vestligaste Sluss ar vid Sjötorp, och den vestligaste den allmänna genomfarten tillhöriga Sluss är vid Lilla Edet 5 mil in i landet. Den värde talaren har sagt, att Centralförsvaret och satsen om en hufvudstation för Skärgårdsflottan i sammanhang med den Canal, utom hvilken föreningen af Svenska och Norrska Skärgårdsflottorne är nära omöjlig, åtminstone högst oviss och långsam, är endast en följd af Götha Canal, sedan denna är nära fullbordad, som i annat fall blir af ingen nytta, och kan ej ens underhålla sig sjelf. Till denna talarens slutföljd höra äfven Wanäs, Verkstaden, Ångfartyg och Gud vet hvad.
Första artikeln om Brännvinsbränningsrättigheten § 1 Fri brännvinsbränning av vilket tjänligt ämne eller växt och med tillåten pannrymd samt mot avgifter och övriga villkor, som här föreskrivs, skall vara tillåten hela året. Endast högst viktiga omständigheter föranleder inställandet av denna tillverkning. Brännvinsdestillering är tillåten hela året, men endast av dem som är berättigade till brännvinsbränning. § 2 Rättighet till bränning skall på landet åtfölja hemman och hemmansdelar med åsatt mantal i jordboken, med åbo försedd utjord, som deltar i ordinarie roteringen eller icke roterade, som betalar särskild ränta till Oss och Kronan samt innehavare av torp. I städerna de till varje stads område hörande jordlott. § 3 Brännvinspannerymd beräknas intill nästa riksdag efter 1822 års taxeringar och indelas i tre klasser. Klass I Klass II Redogörs för de olika avgifterna. § 4 Ingen panna får vara större än 90 kannor, dock kan stora egendomar få ha en mindre panna vid sidan om. Gäller inte för pannor vid ättiksfabriker. § 6 Den som har flera egendomar inom en radie av en mil får slå samman värdet av egendomarna och bränna på ett ställe för alla gårdarna. § 7 På landet kan ägaren av ett hemman upplåta rätten att bränna till annan person, som inte själv är berättigad att idka brännvinsbränning. § 8 I städerna beslutar man om hur fördelningen av tillstånden skall upplåtas på innevånarna eller om innevånarna i staden skall bränna gemensamt. § 9 Pannrymden och stället där bränningen skall ske uppges vid mantalsskrivningen enligt justerarens anvisning. § 10 Alla pannor skall uppges, men rymden räknas samman vid debiteringen. § 11 Mantals - och skatteskrivare skall i januari upprätta förteckningar över de som lämnat felaktiga uppgifter. Förteckningen sänds till befallningshavanden för kontroll och eftersyn. En förteckning skall anslås i sockenstugan. § 12 Den som inte utnyttjar sin rätt att bränna, men ångrar sig, anmäler hos befallningshavande och får om han erlagt avgift, bränna under den tid han betalat för. I Stockholm, Göteborg och Karlskrona där brännvinsbränning och destillering utövats för statens räkning, kommer kronobrännerierna att upphöra och bränning tillåtas som i andra städer.
December pä bordet lagda memorial med afstyrkande ä Landshöfdingen och Riddaren ak 8cdsnboms anhällan, att Läns-Bskhällare lönen i Stockholms Län mätte, sädan den nu utgår, till en del indelt och en del contant, fä bibchällas och pä ordinarie stal upsöras. VisöllS. Hwarefter föredrogs ä »yo SlatS-UtskottetS de» 7 De - nz6 Den 19 December. December pä bordet lagda memorial, i anledning af Landshöfdingen och Riddaren ak 8c!,enliom8 anhållan, att som den indeldle Landshöfding lönen i Stockholms Län, med resepcnningarne samt hushyremcdlen äro till Kongl. Maj:r och Kronan indragne, samt till Kongl. Stars, Contoirct inga m. m. han mätte sä komma i åtnjutande as den werkeliga Lands» höfdinge lönen med äcsöljande sörmäner. Hans Excellence Herr Grefwe äVaLktMeisrer 6 lass, ansäg wara bäst att Hans Excel» lence Herr Greiwé ak Ozgl.as erhölls Prcsidentslönen, och Herr ak Ledenkom Landshösdinge lönen. HerrGreswen och Lan dt-Marff alten förmälte, att dcsta bägge löncr lara wara disponerade pä annat sätt, men att denna sak ej kunde asgöras, utan i sammanhang med ett annat dermed gemcnffap ägande betänkande frän Stats-Utffstt-t, hwilket Herr Landt>Marffalkcn nu wille föredraga; hwaresrer SratS-UtffotkctS den 7 December pa bordet lagda memorial, i anledning af en af Riksdagsmannen Lric kruse gjord anmärkning wid Hans Excellence Herr Grefwe aL blyglas innehafwande löner ä nyo föredrogs. HerrGreswen och Landt-Marskalken upläste härefter oen nys; antonina bulletinen, rörande Konungens hälsa.
Dessa trakter befunnos nu i ouppodladl skick, hvaremot om de, lika med Kronans öfriga mark, fått fritt upplåtas till bebyggande och odling, befolkningen inom nämnde län derigenom kunnat under sednare seklets lopp betydligen ökas, äfvensom Kronan erhålla en mångdubbelt större inkomst. Af E. K. Maj:ls Befallningshafvandes äldre embets-berättelser inhemtades, att dessa Iandtsträckor endast inom södra delen af Norrbottens kustland, sorn innehåller 230 qvadratmil, uppgått till en vidd af 58 qvadrat. mil, oberäknadt de landytor af privilegierade marken, som ligga inom frälsehemmans och lappmarkernas områden, och såsom exempel å de omförmälda privilegierna har anförts, att Kapitenen Jonas Meldercreutz, genom Kongl. Resolution deu 20 Augusti 1753, som den 13:de December 1763 blifvit förnyad, erhållit uteslutande rätt till hemmans-anläggning på en landsträcka af omkiing 20 mils längd och 10 mils bredd emellan Luleå och Kalix’ elfvar; alt Majoren Georg Wilhelm Palmstruch, genom frihelsbref af den 8 Maj 1775, erhållit upplåtelse af ett ödesland, 10 mi! långt och 2J mil bredt, på norra sidan af Piteå eif; samt att medelst Kongl. Brefvet den 14 Juli 1828 till Korpfors och Rensundsfors jernverks-anläggningar, upplåtits en vidd af icke mindre än 377,691 tunnland duglig skogsmark. Ehuru alla dessa privilegier blifvit beviljade med vilkor, dem innehafvarne sedan lång lid tillbaka lemnat ouppfyllda, fortfore likväl privilegierna ännu alt begagnas såsom skäl alt förhindra bifall å allmogens ansökningar om hemmans-anläggningar, hvilka frågor sålunda kommo alt afgöras först i sammanhang med de långsamt pågående afvittrings-förrättningarna i orten, hvaraf åter blifvit en följd, alt ett stort antal personer först elter tiotal år fått sina ansökningar pröfvade och andra åter sett sig föranlåtne att afstå sin rätt åt annan person.
Efter lörnvad föredragning af Konslilutions-Utskottets Memorial N:o 53, med förslag till åtskilliga ändringar i Regerings-formen och Riksdagsordningen, angående Riksdags hållande hvarje år. biel' sagda förslag af Preste-Ståndet förkastadt. S. D. Beslöt Preste-Ståndet, med hänseende lill Riksdagens snart förväntade slut, anmoda Lag-Utskottet alt lill Risets Ständer oförtöfvadt inkomma med Utlåtanden i anledning af inom Ståndet väckta och lill Utskottet remitterade motioner, dels om ändring i Missgcrnings-balkens 5 kap. 6, 7 och 8 §§, till skärpande af der stadgade böter för den eller dem, som på Sönoch Högtidsdagar öppna handelsbodar till afsalu af varor, dels om upphäfvande af Kongl. Brefvet den 17 Oktober 1778, angående barnamord, och dels rörande förändrad lydelse af 11 kap. 4 § Rättegångs-balken, angående stämning å den, som icke har säkert känd bostad. S. D. Föredrogs meddeladt Utdrag, N.o 391, af Högloft. Ridderskapet och Adelns Protokoll för den 8 dennes, innehållande dels Ridderskapet och Adelns beslut vid behandling af Lag-Utskottets Betänkande N:o 41, i anledning af väckta motioner om upphäfvande af 'bysättning, dels inbjudning tili de ölriga Riks-Stånden alt förena sig uti samma beslut; men Preste-Ståndet, som ej fann skäl att denna inbjudning antaga, lade, med vidbliIvande af sitt i frågan fattade beslut, förrberörda Protokolls-utdrag till handlingarna. troi.-Utdrag den 11 Augusti 1860. 615 Frän Vällojl. Borgare-Ståndet. S. I). Föredrogs å nyo Konslilutions-Utskotlels Memorial, N:o 53, med förslag lill åtskilliga ändringar i Regerings-formen och Riksdags-ordningen, angående Riksdags hållande hvarje år. Härvid förekommo följande Grundlags-paragrafer: Lenmades utan anmärkning. § 81.
Länet och denna inrättning försågs då med stadgar, hvilka af Kongl. Maj:t i nåder stadfästades under den 4 Februari 1829; varande banken under tiden öppen för insättning redan den 14 Maj 1827, och vid samma års slut voro af 57 personer insatte, jemte upplupne räntor, 496 R:dr 28 sk., så att banken vid denna tid hade en behållning af 639 R:dr 8 sk., dess egen hjelpfond deri inberäknad. Ehuru sedan den tiden banken genom en oredlig ombudsmans förvållande gjort förluster, har dock förtroendet till inrättningen icke minskats, hvilket synes af de betydliga insättningarne. Uti Sundsvall inrättades för staden och kringliggande ort år 1847 en särskild sparbank, som under den 18 Januari 1848 erhöll nådigt reglemente. Denna banks verksamhet börjades med år 1850 och vid samma års slut hade den en ansvarighetssumma af 7,469 R:dr 41 sk. r:gs. Insättarnes antal var då 130. 27 Vid Gideå bruk inrättades 1833 äfven en sparbank, hvartill brukets förre ägare Grosshandlaren H. W. Eckhoff skänkt grundfonden; men denna inrättning upphörde vid EckholFs iråkade obestånd 1844. Tjenstehjon. Brist på dugliga tjenstehjon har under många år varit öfverklagad, och denna brist, som ännu existerar, härrör hufvudsakligen deraf, att en mängd unga personer årligen bygga hjonelag enligt hvad förut sagdt är, ofta utan den ringaste utsigt för framtida bergning.
S :mt Uti slika Rentor på hvarje Rusthålls11 u mm er * sorn är lika med den lon IndelningsContractet för hvarje Båtsman utsätter, synes , i Ståts-Utskottets tanka, väl icke sakna billighet ; men som detta föranleder till ändring uti Indelnings-Verket och 80 §. i Regerings Fotmeri stadgar, att med Båtsmanshallet af Rotering och Indelning förblifver vid de med Bandet och Städerna upprättade Contracter och IndelningsVerk, hvilka till deras hufvudgrunder skola vara orubbade , intilldess Konungen och Riksens Ständer finna nödigt någon förändring deruti samfällt att göra; så kan, i sakens nu varande skick i Den 7 Juli. skick, och innan rätta och verkliga förhållandet blifvit genom ordentlig undersökning vederbörligen utredt, Stats-Utskottet icke tillstyrka bifall å Riksdagsmannen Jon Jonssons gjorda anhållan. Emedlertid och som Riksdagsmannen Jon Jonsson anfört, det åtskilliga förändringar genom tid efter annan vidtagna Författningar skola skedt uti det afslutade Indelnings Contractet, till tunga för Båtsmans Indelningens utgörande, och Kongl. Maj:t uti Hess Nådiga Proposition jemväl omförrnält, det, i afseende på Indelta Arméen och dess organisation, en närmare reglering, efter skedda undersökningar, blifver nödig; så hemställer Stats-Utskottet till Riksens Högloft. Ständer, att hos Kongl. Maj t i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj: i Nåder måtte täckas, att intill nästa Eagtiina Riksdag låta i dessa delar anställa behörig undersökning, rörande ej mindre Båtsmans-Indelningen och Roteringen i Blekinge , än Rusthålls - Indelningen samt Soldateoch Båtsmans-Indelningen och Roteringen i de öfriga Rikets Prövinser, då både Kongl. Maj:t och Riksens Ständer derefter kunna blifva i tillfälle, att sig yttra i ett sammanhang om och hvad jemkningar härutinnan kunna finnas nödiga. Hvilket allt underställes Riksens Högloft. Ständer vördsammeligen.
Vid förnyad föredragning af Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomire-Utskottens under N-.o 84 afgifne , samt den 14 dennes pä bordet lagde Utlåtande, i anledning af gjorde Anmärkningar vid Utskottens den 14 sistledne Februarii meddelte Betänkande, öfver väckt fråga, om indelning af By-vägar till underhållande; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit af de öfrige trenne Riks-Ständen bifallit, äfven för sin del, dervid nu mera låta bero. Föredrogs å nyo Lag-Utskottets under N:o 74 afgifne, samt den 14 dennes på bordet lagde Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets den 28 sistledne Januarii meddelte Betänkande, rörande väckt förslag em förändring af de Författningar, hvilka till 122 Den 21 April. förekommande af Barnamord äro utfärdade: Och som sistnämnde Betänkande redan blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallit; fann Ridderskåpet'och Adeln att Utskottets ifrågavarande Utlåtande endast borde läggas till Handlingarne. Företogs till pröfning Serskildta Utskottets den 2 dennes afgifne, samt den ii i samma månad eftermiddagen på bordet lagde Memorial, innefattande upplysningar om de hittills vidtagne åtgärder i frågan om indragning och sammanslående af öfverflödige Embeten och Tjenster. Herr Grefven och Landt Marskalken föreslog, att nämnde Memorial måtte hvila intill dess Utskottet till Riks-Stånden inkommit med Grunderne tili en allmar, ny Reglering af Statens Embeten och Tjenster, dä Ridderskapet och Adeln blefve i tillfälle atti sammanhang dermed pröfva berörde Memorial; hvilket bifölls.
Förteckning å Rikets Ständers vid 1847 och 1848 årens Riksdag till Kongl. Majit, genom Dess Landtförsvars-Departements Kantsli-Expedition, aflåtna underdåniga Skrifvelser jemte Kongl. Majits i anledning af dem fattade beslut eller vid tagne åtgärder. 4£:o af den 12 Januari 1848, angående medels anvisande för Topografiska Corpsens arbeten samt för fortsättning af fästningsbyggnaderne under innevarande år (2). 1848 den 1 Februari föredragen och nödiga föreskrifter i följd deraf vederbörande meddelade. 48:0 af den 16 Februari 1848, i anledning af Kongl. Majits Nådiga Proposition, angående öfverlåtande till Malmö stad af mark, tillhörande Malmö f. d. fästning (15). 1848 den 25 Februari föredragen och Krigscollegium örn Kongl. Majits och Rikets Ständers sammanstämmande beslut för behörigt iakttagande förständigadt. 4&:o af d en 16 Febr. 1848, i anledning af Kongl. Majits Nådiga Proposition, angående afskrifning af ett Majoren j. Weinbergs sterbhusdelägare ådömdt ersättningsbelopp för en balance (16). 1848 den 25 Februari föredragen och Nådig befallning gifven om afskrifningen verkställande i behörig ordning. 50o af den 4 Mars 1848, angående jordafsöndring från bostället Selleberg till byggnadsplats för skolbus i Rackeby församling inom Skaraborgs län (24). 1848 den 9 Maj föredragen och det af Kongl, Majit samfäldt med Rikets Ständer i detta ärende fattade beslut vederbörande i Nåder delgifvet, jemte befallning till Iiammar-collegium att tillse, det ifrågavarande jordrymd blifver, under de för upplåtelsen af densamma stadgade vilkor, vid utgången af det om
Ehuru min mening inga lunda är att bestrida den punkt, som nu blifvit föredragen för att af R. o. Ad. godkännas eller förkastas, anser jag dock att, då det är fråga om en sak af sådan vigt, att den till och med föranledt alla RiksStåudens sammanträdande till gemensamma öfverläggningar, man icke bör låta den gä förbi under tystnad. De medlemmar af R. o. Ad., som närvoro vid nämnda tillfälle, kunde dä förnimma, i hvilken hög grad målens antal på sednare tider ökats, isynnerhet inom CivilJDep:tet, hvadan det torde vara ej blott nyttigt, utan äfven nödigt, att bereda någon lindring genom att öfverflytta en del deraf på ett nytt Dep:t. Hvad deremot beträffar förslaget att öka antalet af de konsultativa Statsliåden, så ordades derom ganska litet, då blott en talare uptog denna fråga. Skälen för en sådan förändring synas mig dock mycket klara. Man har ofta mot Dep.- Cheferne och Reg. i allmänhet framdragit den förebråelsen, att R. St:r icke från denna får mottaga tillräckligt fullständiga förslag till reformer i alla de riktningar, der sådana kunna vara af nöden. Jag har äfven sjelf understundom varit fallen för att instämma i detta klander, men jag har då återhållits af den reflexionen, att D en 10 December f. m. 251 för utarbetande af så beskaffade förslag fordras ovilkorligen tid, och de 24 timmarna på dygnet, som ej kunna vidare utsträckas, äro för Dep.Cheferne tillräckligt uptagna genom mängden af smärre eller s. k. löpande mål. Grundlagen förutsätter visserl., att, sådana trender skulle kunna afgöras i närvaro af Dcp.Chefen och 2 konsultativa StatsRåder, men om så skulle tillgå, erhölle dessa sednare en befattning af icke blott den trägnaste, utan äfven den minst tacksamma art, då det nemi. alltid är Dep.Chefen, som får upbära hedern eller klandret för livad som utgår från hans Dep:t.
Kammar-Kollegium, uti skrifvelse af den 22 Mars delta år, förordnat, att kostnaderna för reparationer å Kronans hus och byggnader i landsorten borde uti Extra Utgiftsräkningen i vanlig ordning redovisas; så bar Konungens Befallningshafvande återreqvirerat till Kongl. Kammar-Kollegium, den 25 Febr. i835 och den i3 Februari detta år, insända handlingar öfver anliciperade dylika medel för föregående åren, på det sådan redovisning skulle kunna lill vägabringas. Och äro dessa handlingar, hvilka härhos bifogas, från Kongl. Kollegium nu ankomna i Bref den 26 sistlidne Oktober. Såsom — 317 — Såsom en följd häraf, afföres uti Särskilta Utgifts-räkningen, under titel: Kostnader för Kronans hus och byggnader i landsorten: Enligt Reqvisitionsförslaget d. 25 Febr. 1835, samt 8 Februari detta år, å i838 års anslag, återstoden, 4?8 Rdr 2 sk. 4 rst. Wenersborg å Lands-Kontoret den 11 November 1837. P. Sandelhjelm. F. Ii. Gasslander. Afskrift Till Elfsborgs Läns Ränteri. Af det, enligt skrifvelsen den 11 November 183^ , till afförande å 1838 års anslag för Kronans byggnader och reparationer i landsorten, bestämda belopp, 478 Adr 2 sk. 4 rst. Banco, kommer, sedan Kongl. Ma i: t, under den 21 sisth September, i Nåder bestånd, huru en del utgifter, hvilka i General-Sammandraget för samma år icke funnos upptagna, skola ersättas, afföringar att ske i följande ordning: å i83S års anslag, enligt General-Sammandraget, . 25g: 47- 8. Lindahl 1: 29. Rafstedt , , 29: i3. 4. Kjellberg, rest, 5: — •— i835 Juli 13.
Det har uti en af de serskilta meningar, som åtföljde Utskottets betänkande blifvit ansett , att denna nu i fråga satte offentlighet, vore otillräcklig, och att halfmessurer vore rent af skadliga. Jag har förut redan vidrört detta ämne och vill blott tillägga, att det nu under öfverläggning varande Förslag, leder, efter min tanka , närmare till ändamålet, jag menar offentlighet i Statsärendernas behandling af Nationens Representanter, än de sent ut-; kommande protocollen, och de laconiska bulletinerna, ehuru det med dem synes stå i det närmaste samband. Uti en annan af dessa särskilta meningar förekomma uttrycken ”med vettlösa ropen på tidsanda och liberalitet.''1 Dervid torde det til låtas mig förklara, att när dessa utrop äga en slik caracter, nemligen oförståndets, förtjena de ej någon uppmärksamhet; men när de stämplas af en motsatt, och sådant är äfven förhållandet, påkalla de aktning och afseende. Att OpinionsRegering kan lätteligen öfvergå till Revolutionsyra, äfven i samma särskilta tanka yttradt, tror jag om jag rätt fattat meningen i detta uttryck saknar grund i menniskolynnet och erfarenheten. Jag föreställer mig ej möjligheten af en revolutionsyra, åtminstone ej af en rådande, der Regeringen handlar i enlighet med den upplysta 79® Dm 17 Martil, opinionen. Vi se sjelfva oppositionen i England högtidligen sluta sig till Ministeren, och gifva den, så tillsägande, nationens odelade kraft till stöd för dess företag, endast derföre, att Ministeren uttryckt sig vilja handla i enlighet med den allmännare opinionen om Englands värde och nytta. Deremot visar oss historien i Franska revolutiönens första utbrott, frukten af en Styrelses företag, som ej lånade örat till det allmännas önskningar.