Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
När Staten underhåller Bildningsanstalten för VeterinairLäkare, har Staten gjort nog. De Provincer i allmänhet, som ej vilja sjelfve löna sine DjurLäkare, förtjena ej att af Staten påtrugas sådane. — Här är af någon yltradt, att tystnaden möjligen kan anses såsom samtycke till en Motion. I anledning deraf får jag bifoga den önskan, att hvad Friherre Toll föreslagit om ExerciceSqvadroners bildande lill 3^0 Den io December f. m. parraanenta Exercice-depots ej måtte korn» ma att äga rum» Lades på bordet. Friherre Klingsporj Fredrik Philip, uppläste följande: Ett ibland de tecken, sorn utmärka den tid, i hvilken vi lefva, och hvilket särdeles är i ögonen fallande för den, som älskar att med uppmärksamhet följa utvecklingen af menniskoslägtets intellectuella bildning, är en viss förnöjelse åt de skatter i lärdom, vettenskap, konst och litteratur, för hvilka vår tid har att tacka de förflutna tidehvarfven och ett visst begär att conservera dem, att samla, och i systematisk ordning uppställa hvad en åt annat håll rigtad bildning, i tider så olika våra, framalstrat. Det kan ej höra till ändamålet för denna framställning att undersöka huruvida en sådan hyllning af fädernes förtjenst är ett utbrott af ädel enlhusiasm raägtig att elda snillet till efterföljd af höga exempel, eller om den endast är en af de mångå ålderdoms-symptoxner, som caracteriserar vårt tidehvarf. — Allt nog, den existerar, och huru man än betragtar den, måste man medgifva, att den vittnar om förstånd, omtanka och conseqvence; att den i en framtid, under lyckligare förhållanden än dem, som för narva - I)en to December f. m.
Dertill kommer, att många qvinnor blott hafva sömnad m. m. som biförvarf i hemmet, och de anse det derför för öfverflödigt att meddela detta på listorna, så att man i det stora hela endast med mycken varsamhet kan begagna statistikens resultat hvad de qvinliga förvarfven beträffar. För det afsedda andam %let kunna dock de följande siffrorna vara tillräckligt vägledande, nar man blott ihågkommer, att de för hvarje särskild grupp, och spccielt för gruppen sömmerskor, blott äro minimi-tal. Det fans i Köpenhamn d. 1880 inalles 125,998 individer af qvinkön (nu, 1886, l: ', mera). För två tredje delar af detta antal upplystes det, att d e - försörjdes af andra (fäder, makar o. s. v.), för den tredje tredjedelen Fördelningen a f dessa 41,281 var i stora d r a g - följande: lärarinnor. barnmorskor, sjuksköterskor, andra fast anstalda på underordnade platser, studerande, nuniior, o. dyl. pensionister, hjon å milda stiftelser, kapitalister. damsömmerskor (med syatelier.). egare af tvättinrättning. hiirfrisörskor (med atelier). andra innehafvare af handtverksoch industriaffärer. småkrämare. restauratriser o. dyl. modehandlerskor. andra innehafvare af handelsaffärer. sömmerskor. tvätterskor, strykerskor m. m. tobaksrullerskor o. dyl. andra fabriksarbeterskor och biträden i handtverk och industri. butikbitriiden o. dyl. i handelsaffarer. tjensteflickor. daglejersker&gt; l, portvakter, lediga tjenarinnor, kokerskor o. dyl. med obestamdt eller icke arigifvet förvärf. ' personer i fattigstiftelser, straflanstalter m. m. E n blick på denna lista skall snart visa, att d e qvinnor, som försörja sig sjelfva, icke hafva mycket omvexlande förvärf.
St:s revisorer sammanträda den 15:tle September nämnde år; följaktligen skulle nyssnämnde båda verk endast hafva Juli, Augusti samt halfva September till dessa dubbla granskningsarbeten, ty det är icke blott förslaget till en rikshufvudbok, utan äfven till en särskild hufvudbok för Statskontorets egen rörelse, som skall skärskådas. Utlåtanden öfver båda skola vara färdiga så tidigt år 1849, att de då sammanträdande revisorerne hinna alt deröfver sig yttra. Det är \ visserligen icke sagdt att merberörde verks utlåtanden skola vara af gifne innan revisorernes första sammanträde, men dock torde det kunna antagas såsom varande meningen emedan både förslagets och de möjliga anmärkningarnes riktighet väl skola pröfvas och jemföras mot räkenskaperna, under deras genomgående af revisorerna. Nu är likväl förhållandet att kammarrätten såsom det yngsta verket, efter vanlig ordning, skulle komma att först afgifva sitt utlåtande och derefter stats-kontoret. Men kammarrätten har ferier från början af Junii månad till slutet af Augusti. Någon gång händer det såsom i är att de icke börjats förr än i medlet af Juni, och derföre icke slutats förr än i medlet af September. Dessa ferier åtnjutas på det att halfva personalen af ledamöterne må vara ledig till hvila och vederqvickelse, under det att den andra hälften är jemte presidenten tjenstgörande under de första sex veckorne. Den andra hälften, som under tiden tjenstgjort får, under de sista sex veckorne, äfvenledes åtnjuta sin ledighet. Dä kammarrättens hela personal följaktligen varit fulltaligt samlad på sin höjd 14 dagar före revisorernes sammankomst och ifrågavande arbete är af beskaffenhet att icke kunna pröfvas på en division, utan bör, enligt gällande föreskrifter, föreläggas samtlige ledamöter, så torde en hvar finna ogörligheten för kammarrätten att jemte löpande göromål, hafva inom så kort tid vederbörligen granskat ett så grannlaga och vidlyftigt arbete, som det ifrå— gakomna troligen blifver. Men om detta äfven vore möjligt så skulle ju i alla fall statskontoret hafva någon tid på sig att verkställa enahanda granskning innan de båda verken sammanträdde för att afgifva gemensamt utlåtande.
Riksdagskostnadernas bestridande plägar vara en af Rikets Ständers första åtgärder, sedan Utskotten blifvit satta, anser jag mig böra utan uppskof underkasta Höglofl. Ridderskapets och Adelns samt de öfriga Ståndens pröfning, följande vördsamma framställning, angående utbetalningen och redovisningen af Riksdagskostnadsmedlen. Alltsedan införandet af vårt närvaran - Den ao Novembe r. de samhällsskick hafva ifrågavarande medel utgått från RiksgäldsContoiret; men på olika sätt. Mot slutet af 1809 och 1810 årens Riksmöte utbetaltes de, efter Statsutskottets föreskrift, och Fullmägtiges anordning, omedelbart från RiksgäldsContoiret, till vederbörande Secreterare i Stånden och Utskotten, efter uppdrag af dessa. För Riksdagen i Örebro 1810 utbetaltes en rund summa till StatsContoiret, som derefter i andra hand liquiderade vederbörandes räkningar; och ett dylikt förhållande har sedermera fortfarit, till och med sista Riksdag, då dermed tillgick på följande sätt: I begynnelsen skrefvo Talemännen och BondeStåndets Secreterare till Hans Maj:t Konungen och anhöllo om medel till de första kostnadernes bestridande, hvarom Nådig befallning afgick till StatsContoiret. Sedan bestämde och anslogo Rikets Ständer först 17,000 R:dr och derefter 22,000 Ridr B:co månadteligen för samma ändamål, att räkna från Riksdagens början; hvilka medel borde från RiksgäldsContoiret utbetalas till StatsContoiret, och af StatsContoiret anordnas till en viss af Kongl. Majit utsedd tjensteman inom sistnämnde Verk, hvilken åter, i sin ordning, borde utbetala medlen efter LandtMarskalkens och Talemännens requisitioner, eller efter af dem godkända räkningar. För hvarje nytt beslut i delta hänseende skrefvo Rikets Ständer i underdånighet till Hans Majit
Utlåtande, A'to 244. dessa dagsverken svarande Ärligt stals-anslag af 3,0.1 a r:dr 20 sk. 1 rst. för Strömsholms stuteri. Reservation: Af. Anders Andersson frun Skaraborgs län. ,JW Sl-f. Auk. till Exp.-Utsli. den 10 Juli kl. 1 e. m. Utlåtande, angående af slutandet n f Gullia Kanal-bolags och Malmö j. d. Diskonters utrednings (R:gs Afd.) Sedan, på sätt Rikets Ständers sist församlade Revisorer, tili Revisionsberättelsen angående Riksgälds-kontöret sid. 90—91, anmält, Fullmäktige derstädes, för alt vid innevarande riksdag kunna meddela Rikets
I fall jag nu till hans och det öfriga Husets obelåtenhet begagnat denna yttranderätt, % Den 7 Maj f. m. 379 sfi är jag i alla fall tillfredsställd med de motiver, från hvilka jag utgått, nemi. att hafva valt en sådan synpunkt för betraktande af saken, som något längre fram flera torde finna vara den rätta. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: Da LagUtsk:s s. k. principbetänk. bär förevar, hade Hr Silfverstolpe ett anförande, deruti Hr Silfverstolpe bland annat fällde åtskilliga yttranden om PresteSt. PresteSt. ansåg sig af detta anförande förnärmadt och tillskref Hr Silfverstolpe derom. Genom denna skrifvelse har Hr Silfverstolpe ansett den fria yttranderätten inom detta Stånd vara förnärmad, och i denna åsigt hafva åtskilliga talare sig förenat. Så är likväl efter mitt förmenande icke förhållandet. PresteSt. har nemi. bland annat sagt uti sin skrifvelse: ”Då Ståndet bäst känner med sig sjelf, att detta beslut utgått från en af högre bud verkad och öfver all menniskofruktan upphöjd kärlek till fäderneslandet, har ett motsatt omdöme öfver Ståndets afsigter icke kunnat annat än förekomma oväutadt och missnöjande, helst då det i ett annat Ständ blifvit fäldt af den man, som äger det dyrbara förtroendet, alt inför Thronell föredraga och bevaka Kyrkans och Ståndets angelägenheter etc.” PresteSt. har således icke beklagat sig öfver ett yttrande af Hr Adlercreutz, fullmäktig Hr Silfverstolpe, utan öfver ett yttrande, fäldt af den Konungens rådgifvare, som föredrager Kyrkans angelägenheter. Ståndet har på intet ställe uti skrifvelsen angripit yttranderätten, ehuru Ståndet sagt, alt ett sådant yttrande, fäldt af en Konungens rådgifvare, vore för Ståndet missnöjande, och i en strid emellan eli Stånd och en Konungens rådgifvare såsom sådan har R. o. Ad. efter min tanka ingen domsrätt, hvarföre jag anser denna öfverläggning icke blott onödig, ulan i högsta grad olämplig. Gr. Horn, Claes Fredr.:
N:o i. för Stockholm. C. Strehlenert. J^:o i. för Stockholm. C. H. Frodell. N:o 2. för Götheborg. Erik M. Leffler. L. S. N:o 4. för Gefle. Carl Valleij. L. S. N:o4|. för Bergsbrukens i:sta Val-Distrikt. Thore Petre. L. S. N:o 5. för Carlskrona. P. A. Thörn. L. S. N;o 8. för Calmar. J. Petter Bruse. L. S. N:o 10. för Westerås. Fredr. Langenberg. L. S. N:o j. för Stockholm. Joh. And. Biörck. L. S. N:o x. för Stockholm. C. Norman. L. S. N:o 1. för Stockholm. D. Helsingius. N;o 2. för Götheborg. B. H. Santesson. L. S. N:o 3. för Norrköping. G. Zander. L. S. N:o 4. för Gelle. Joli. Olof Linn. L. S. N:o 7. för Malmö. C. C. Halling. L. S. N:o 11. för Westervik. Carl G. Maschel. L. S. 121 N:o 12. för Uddevalla. Joli. Furssberg L. S. 1 ö' N:o i5. för Fahlun. P. Lindel holm. L. S N;o 17. för Carlshamn. C. Wigert L. s. N:o l3. för Landskrona. Aug. Helleday. N:o iö|. fö Fahlu Bergslag. E. E. Falhem. S. K:o 18. för Ystad. C. F. Wendt. L. S. N;> 19I. för Bergsbrukens 4lde Val-Distrikt. Maur. Sahlin. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Sammans. Lagsami Alim. Besv.- och Ekon.- Utskottets Utlåtande N:o 6. 15 ur alla fredsförhållanden och således är mindi-e beredd på att gå i fält.
För Mänufactur-Disconter» - «• — Jern-Contoiret *• ~ 430,00G. 3s 385,365: 26 2 304,405: 16 —■ 377,128: 29 8 c Till särskilde medgifné■ Förskotter utan Ränta1 För Vexel-Agios nedsättning — Inlösen af Krigs -, Commfttéens Invis» ningar *- 48°,300: - — Filial-Discont utredning - 2,531,520: 13 6 >— Spannemålsköp genom Magazins-Direc tionen • 300,000! >— Myntbara Metallers;anskaffande genom D:o» 83,8,8:75.:: • 10 Till Kongl. Myntet i Guld och Silfver . 3,442: Mynt.Attesters Inlösen . • 27,099: 4 5 .— Vexling g-Förskott, till Ränterierna, »- £»000: <Se Bilagan Litt* c.) Debiteradt: Banquens Hvalf och Cassör Tumba Förlag * Götheborgs Disconts äldre Creditiv Pappers-försäljnings Räkningen . Hemfallne Panter Oredovisade Silfver-Poster Inlöste bristfällige Sedlar Auctions Expencer . Lånspåkostnader Pappers-Magazinet • Rortkomne Maculaturer . Difference vid en Myntning En utgifven Auctions Skilling . Afl. Tryckt i MAK^uARDjka Boktryckeriet, A Tabell N:o 4. Provisionel Calcul a«t Banquens Reveniier, Utgifter ocl, Omkostningar samt Öfverskjutande Behållning Br åren 1822 1823. Af Lån, på Fastigheter, till Odlingar, på Guld oell Silfver, på Jern, och de flera egenteliga Låne-Anslag Af Discont Rörelsen Af f. d. RiksDiscontens återstående tillgångar Af Stats-Verket \ . » Af löpande Creditiver Summa R:dr År 1822.
S. D. Föredrogs ånyo utdrog [M 233) af Höglodiga Ridderskapet och Adelns Protokoll för den 28 sistlidne Mars, f. m., med inbjudning till de öfriga Riks-Stånden att förena sig i det beslut, hvarigenom, vid föredragning af Stals-Utskoitets Utlåtande, M 66, angående reglering af utgifterna under Riks-statens fjerde Hufvudtitel, Ridderskapet och Adeln, med afslag å Utskottets hemställan i sednare delen af 10:de punkten, för sin del beslutat, att ett belopp af 4,900 R:dr årligen skulle, såsom extra anslag, under nästa statsregleringsperiod ställas till Kongl. Maj-.ts disposition, för att användas till löneförbättring åt Lifbevärings-regementels nu qvarvarande befäl i kapitensoch löjtnantsgraderna. Ståndet, som vidblef sitt i denna fråga förut fattade beslut, afslog inbjudningen och lade Protokolls-utdraget till handlingarne. S. D. Vid förnyad föredragning af Paul Fritz Mengels från Upsala län i sista plenum bordlagda motion, om åtgärders vidtagande till inlösen för Statens räkning of Hebbeska fideikommiss-egendomen å Riddarholmen, blef berörda motion lill Stats-Utskottet remitterad; och skulle de, i anledning af samma motion, afgifna yttranden varda Utskottet meddelade. S. I). Föredrogos och godkändes följande från Expeditions-Utskottet inkomna förslag till Rikets Ständers underdåniga skrivelser till Kongl. Maj:t, nemligen: JV2 67, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens första Ilufvudlitel; M 72, angående löräiidrade grunder för mjöloch sågqvarnars beskattning; M 73, i fråga om antagande af en ny förordning angående mantalspenningarne; Bih. till R. St.
Om icke den omständigheten, att flera af de motioner, som bordt tillhöra det serskildta till andra Utsk. remitterade, i st. f. att, såsom det påstods, lemna Utsk. utan sysselsättning, blott gjort denna mindre öfverhopande, enär det väl icke är endast Arméen, KrigsColl.-m och Förvaltn:n af Sjöärendena, hvilkas organisation erfordrar granskning och omarbetning, utan Utsk. således kunnat få fullt upp att göra med de öfriga embetsverkens reformerande, äfven i det fall att det skulle varit alldeles formvidrigt, att de motioner i organisationsfrågan, hvilka redan blifvit remitterade, skulle kunna återförvisas till det serskilda Utsk., hvilket jag vågar tro mycket väl kunnat låta sig göra, och slutligen att jag ej kan inse att något Utsk. kan behöfva serskild s. k. motionsrätt för att kunna behandla en till detsamma remitterad motion. Jag vågar således tro att det af mig väckta förslaget icke var så opraktiskt och oformligt, sorn man lyckats förespegla, och att om nu så skulle inträffa, hvilket det efter mitt förmenande bör, att K. St:r finna sig förhindrade att bevillja de begärda löneförhöjningarne för alla de embetsverk, hvilkas organisation icke blifvit granskad och omarbetad, så kunna de embetsoch tjenstemän, sorn härvid blifva lidande, icke derföre skjuta skulden på E. St:r utan få tillskrifva det vederbörandes uraktlåtenhet, att icke innan de framlemnat ett i så stor skala upgjordt lönereglerings-förslag först afslutat den längesedan begärda reorganisationen, samt deras motstånd som förhindrat R. St:r att sjelfva upgöra en sådan plan. Frih. Cederström, Anders: Då Frih. Stael von Holstein nu afgifvit sin reservation, så och ehuru jag ämnat att afgifva min reservation vid prot:s justering, anser jag mig äfven, nu böra göra det då en ledamot redan reserverat sig. Det är visserligen icke i allo eller i bufvudsaken jag förenar mig med Fribm, utan endast i fråga om det grundlagsenliga i ärendets behandling.
St:s uppmärksamhet på behofvet af Bevilln.- förordningens förtydligande i denna del, så alt i densamma må blifva uttryckt, att tjenstehjon, som äger fyra eller flera minderåriga harn, må komma i åtnjutande af samma lindring i kronoutskylder, som alla andra, hvilka Bcvillnförordn. afser med sitt stadgande i detta hänseende, helst det är tjenstehjonet, som betalar sine mantalspenningar och sin bevillning, ehuru beloppet understundom måste af husbonden förskjutas. Jag anhåller om remiss till Bevilln.Utsk. Remitterades till Bevilln.Utsk. 28 * 218 Den 14 Augusti e. ro. Upplästes en af Ilr Hallenborg, Carl Johan, inlemnad, så lydande motion: Nuvarande national-beväringslag tillåter conscriberad att sätta annan person i sitt ställe. En sådan dispens befordrar icke den krigiska auda, sorn bor finnas hos hvarje Svensk medborgare; ty tankan alt kunna genom penningar befria sig frånfjden heligaste af alla pligter, nensi, den att uppoffra lif och blod för ett älskadt fäderneslands frihet och sjelfbestånd, roedförer veklighet och liknöjdhet; dessutom är en sådan rättighet en orättvisa mot den fattiga eller mindre bemedlade beväringsynglingen. Han skall finna del bardt, att lian mäste slilas frän anhörige och vänner under det bättre lottade likar konna friköpa sig från krigets faror och besvärligheter. De rika hafva sä många företräden framför de fattige, att de allt för väl kunna dela ledt och ljuft med de sednare, när det gäller att värna fosterlandet eller att dertill inöfvas. Ehuru jag icke gerna vill hemta exempel från despotiska Stater, mäste jag dock erkänna förträffligheten af Preussens eonscriptious-system, som, ulan åtskillnad, sätter furstens och bondens, rikedomens och armodets söner i samma led.
Vid jemförelse af de flere författningar i detta ämne, som röra allmogen, syntes deras passfrihet »efter förra författningarne» bestå deruti, att kronobetjeningen för dem kan utfärda pass, hvarförutan de, enligt Kongl. Kungörelsen den 18 Maj 1824, vid utvandringar till arbetes förrättande i aflägsna orter, endast behöfva vara försedde med prestbevis; varande för öfrigt i Kongl. Brefvet den 25 November 1817, utgifvet för särskildt fall, den grundsats uttryckt, att allmoge, lika med alla, som färdas från en ort till en annan, böra förse sig med vederbörliga pass. Under en tid, då lättade kommunikationers utomordentliga vigt dagligen blifvit allt mera insedd och då jernvägar i flera rigtningar gjorde det möjligt att på några timmar tillryggalägga den väg, som förr var en dagsresa, borde de olägenheter, som dessa passföreskrifter skulle medföra, der de tillämpades, lätt kunna fattas. För den, som är bosatt på landet, skulle anskaffandet af pass stundom medtaga mera tid, än sjelfva den resa, derför passet skulle användas, om tillfälle funnes till begagnande af jernvägseller ångbåts-lägenhet. Hinderlige, såsom föreskrifterna skulle vara, der de efterlefdes, voro de nu, då de endast undantagsvis tillämpades, så mycket äfventyrligare; ty hvarje resande, som, i förlitande derpå att pass ej skall honom affordras, begaf sig utan pass utom den trånga krets, der han visste sig vara känd af gästgifvaren, lopp fara att, om denne antingen of brist på hästar eller andra tillfälliga anledningar dertill funne sig föranlåten, blifva uppehållen och förd ur sin väg. Man har ansett passföreskrifterna såsom medel att ertappa förrymda brottslingar; men erfarenheten har visat att, om än någon enda brottsling blifvit anhållen såsom saknande pass, så bereda sig de fleste tillgång dertill genom köp, stöld eller förfalskning, samt äro just genom innehafvandc af en sådan handling mera fredade för misstanka.
Våra svenska tre kronor äro t. ex. öfver (Watlrang), pelikaner, som då nästan alltid afbildas födande Stockholms slotts södra portal anbringade på en päronforsina ungar med sitt eget blod (Snoilsky), hägrar, vanligen mig, på den s. k. kommendantsflygeln på en klotrund samt med ett klot i den ena upplyftade klon (von Hofsten), fåglar förekomma in uti slottet på sköldar af de mest olika former. af flere andra slag, bland dem två utan näbbar och klor, de Skall heraldiken, hvilken, såsom en af Tysklands förnämsta i den franska heraldiken ofta. förekommande a l é r i o n (Lornu lefvande heraldici, furst Hohenlohe, riktigt anmärker, med raine, Montmorency) och m e r l e t t e, hvilken ses i drottning Nordenflycht lika rätt kan räknas till de sköna konsterna som till vetenJosefinas familjevapen Beauharnais. Af fiskar förekomma skaperna, icke nedsjunka till handtverk, så får icke konstdelfinen, skarpt stiliserad, " torsken (t. ex. Margareta Cabeljau, närernas fantasi instängas inom för trånga gränser. Gustaf II Adolfs sköna älskarinna), stören, gersen m. fl. Bland De af heraldiken erkända färgerna äro b l å t t (franska: mängden af djur kunna vi vidare uppräkna kräftor (Humazur), r ö d t (fr. gueules), s v a r t (fr. sable), g r ö n t (fr. sinople) merhjelm), musslor (Celsing), snäckor, iglar (Igelström), ormar samt p u r p u r. De franska färgnamnen hafva alla orientaliskt (medeltidssläkten Snakenborg), bin och myror (Frumerie) samt ursprung, ett minne från korstågen. Man kan äfven gifva sagodjuren enhörningen, en häst med ett horn midt i pannan, vapenbilderna n a t u r l i g färg, men detta brukades ej under vanlig i den engelska heraldiken, och draken, synnerligen medeltiden och b ö r således helst undvikas.
En i nära Atta Månader fortfarande Riksdag, som, oaktadt Representanternes gemensamma bemödanden och ihärdiga arbetsnit, ännu lemnat måhända de vigtigaste föremålen oafgjorda , har naturligen vändt ConstitutionsUtskottets betraktelser på orsakerna till en sådan långsamhet, och på medlen att i framtiden motverka densamma. Det torde väl ej böra nekas, att ju sjelfva Representationens fördelning i Fyra Kamrar, utan någon direct inbördes beröring, och med Utskotten till deras enda föreningspunct, väsenteligen bidrager att förtröga Riksdagsangelägenheternas gång; Men då det hvarken synes rådligt eller ens möjligt att söka rubba dessa åldriga former, som vunnit seclers helgd och allt djupare inträngt i Statsförfatningens huf - 22 8 Constitutions-Utskottets Bctänkanden. vudgrunder, har ConstitutionsUtskottet eftersinna»:, om icke andra utvägar kunde återstå, för att, under bevarande af Riksens Ständers samt enskildta Riksdagsmäns rättigheter, och utan sakernas uppoffrande för behandling methoden, förkorta Svenska Riksdagarna och minska dermed förbundna, både för Staten och för Val-Menigheterne tryckande kostnader Och Utskottet har snart funnit sig öfvertygadt att ändamålet, åtminstone i någon mån, skulle ernås genom vissa förändringar i det arbetssätt och de öfriga reglementariska detallier , som dels gamma] häfd, dels äfven Grundlagen sanctionerat. Föreskriften i RiksdagsQrdningens 2/j, att allt hvad innom ett Stånd förefaller och beslutes skall till Protocollet noggrant antecknas, medför den olägenhet att vidlyftige discussioner, ofta ej inflytande på Utslaget, måste ovilkorligen in extenso upptagas, Och änskönt Utskottet icke vågar positift tillstyrka upphäfvandet af öfverläggningarnas fullständiga publicitet, innan RiksStånden samfält medgifvit åhörares fiia tillträde, tror dock Utskottet det tills vidare böra på hvarje Hånd särskildt bero, att om Protocollets summariska eller utförliga redaction, efter omständigheterna, förordna. Constitutions-Utskottets betänkanden.