Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hr von Knorring: Sedan Hr Stats-rådet Lagerstråle haft den godheten att understödja mitt förslag, torde allt vidare ordande å min sida vara öfverflödigt; och får jag endast vördsamt förnya min anhållan om propos. på bifall till mitt nyss afgifna förslag. Frih. Tersmeden: I en tid, då ansökningarne om statens bistånd i alla riktningar äro så talrika, är det representantens pligt att tillse det de äskade statsanslagen uppfylla de dermed åsyftade ändamålen, samt att statsmedlen ej alltför hårdt må anlitas. Hvad särskildt nu beträffar det ifrågav:de företaget, förefaller det mig, som om detsamma ännu icke fått sin tillbörliga utredning. Då Utsk:t säger »att det, som icke förbisett behofvet af^ vägens fortsättande såväl från Fredrika till Hjörna, som från Åsele till Wilhelmina kyrka, men likväl ansett att med sistnämnda båda väganläggningars utförande lämpligen kan anstå intill dess vägen mellan Öhrträsk och Åsele först blifvit fullbordad, funnit sig böra hemställa etc.», kan det synas för en hvar, som icke är med frågan närmare bekant, såsom skulle den rätta vägens riktning ännu ej blifvit afgjord, och att frågan ännu ej fått erforderlig utredning, hvilket otvifvelaktig! skulle hafva blifvit förhållandet, om den förut blifvit af regeringen handlagd. Under sådana omständigheter synes mig detta förslag alltför väl kunna anstå till nästa riksdag, och anhåller jag derföre om afslag å punkten. Frih. af Ugglas: Då Frih. Tersmeden grundat sin begäran om afslag å denna punkt derpå, att en fullständig utredning ang:de denna väganläggning saknades, ber jag att i detta hänseende få lemna några upplysningar. De hufvudsakligaste skiljaktigheterna hafva förefunnits mellan dem, som vilja hafva väg öfver Åsele till Öhrträsk, och dem, som önska en dylik mellan Björna och Fredrika. Dessa båda vägar hafva både af Vägoch Vattenbyggnads-styrelsen och K. M:s Beflude blifvit framhållna.
Nog visste de, att de älskade hvarandra, det visste de ju ända från den tiden, då han var volontär och hon pensionsflicka; men ändå — att vara förlofvade och förälskade upp öfver öronen och ständigt omkretsade af främmande, nyfikna människor. det är förfärligt. Värst var det för stackars Karl! Åh, så han brummade ibland och gick omkring och såg ut som ett åskmoln. Åter skrattade hon sakta och muntert vid dessa minnen, tog därpå blommorna och kysste dem häftigt gång på gång. Sedan hon lyssnat några sekunder, lade sig ett stilla allvar öfver anletet, och hon fortfor i tankarne: Och så blef det höst — hvilken vacker höst. Allt hade Karl ordnat själf ... äfven det här lilla paradiset åt henne, dit han icke vågar stiga in utan » beviljad audiens », som den token säger. Och så bröllopet; det var ståtligt, sade man, men hvad brydde sig de unga om det » ståtliga ». Hon minnes blott, huru de möttes till vigseln, huru hon såg upp till honom. Hon känner ännu det djupa, ömma allvaret i hans blick. Hvad de lofvade hvarandra, där de hårdt tryckte hvarandras händer. det veta nog de och Gud. och hålla det göra de med hans hjälp också. Hon låg alldeles stilla några ögonblick, med knäppta händer. Därpå drog ett skälmskt leende som en solglimt öfver hennes ansikte. När de stego i vagnen — den dagen, den stora dagen — ropade en otäck pojke på gatan: » Äh, se, hon har ju bara fått en löjtnant! » Usch, att de skola vara så stygga mot löjtnanter! Om de visste, huru mycket man fordrar af dem nu för tiden. Hvilken tid som nu följde af stilla frid och ro och lycka! Han och hon. ja, det är nog sannt, som Karl plägade säga — makar skola uppfostra hvarandra till ett harmoniskt helt. » Lika rätt och lika makt ». Hur många män tänka så. men hennes man hade det till sitt valspråk. Hvad hon snart funnit, hur litet hon visste. men hvad det ock var roligt att 310 vara lians lärjunge! Dock nu, nu kommer en ny tid.
Sagta, med svigtande knän och klappande hjerta, trefvade hon sig fram i mörkret och stod slutligen vid en halföppen dörr, derifrån ett svagt ljussken utgick. Den medikamentslukt, som derifrån trängde sig emot henne, öfvertygade Elisabeth, att det var sjukrummet; men hon vågade ej inträda, ty hon visste ej om han var ensam, oaktadt den djupa stillheten derinne. Med återhållen andedrägt lyssnade Elisabeth, då en djup suck, som af hopplös längtan, nådde hennes öra och följande ord, uttalade med en sorglig, klagande och svag stämma: ”Hon kommer ej! Hon bryr sig ej om mina qval, mina lidanden, hon har glömmt, har öfvergifvit mig, mig som så älskar, så tillber henne! O Elisabeth! Visste du huru jag lidit, och huru ändå midt i plågan jag funnit tröst och styrka i hoppet på din kärlek, så skulle du ej så grymt hafva öfvergifvit mig. Nu först, se’n jag ser, att du ej mera älskar mig, nu först äro mina plågor lika helvetets qval. O hur det bränner och svider i mitt hjerta, i mitt arma krossade bröst. Gud, gud låt mig dö!” ”Nej lef,” hviskade det sagta, och ett par lena läppar vidrörde lätt hans brännande panna, ”lef för henne, som älskar dig högre nu än förr!” ”Elisabeth,” utbrast den sjuke gladt och slöt den älskade i sina svaga armar, ”du är då här! Du älskar mig då ännu! Huru lycklig är jag ej, hvad är allt mitt lidande emot denna sällhet!” Elisabeth satte sig på sängkanten med hans båda afmagrade händer slutna i sina. Med djup sorg betraktade hon honom. Hans manligt vackra ansigte var blekt, nästan askfärgadt, kinderna infallna, ur de djupt liggande ögonen strålade en underlig eld och kring den hårdt sammanpressade munnen lekte ett leende fullt af en underbar blandning af trots och ödmjuk undergifvenhet, nu förenad med en tacksam glädje. Imellertid tycktes han lida mycket, andedrägten gick tung och väsande öfver de bleka läpparne, bröstet häfde sig långsamt, men högt, och stundom skakades hela hans väsen af en våldsam hosta.
Lyckligen frälsadt ifrän stormarnas ras, är, ehuru icke utan den känbaraste förlust, äterfördt i ben hamn, Den 2 October. 1191- hamn, der dcl tryggast hwilar, äterlemnadt i deras wärd, att äler lständsäktas, som närmast ömma för - desi wälfärd, ostiljaktig frän deras egen, ät dem, som mest nitälska för dest framtida beställd, som säkrast leda det under tidernas skiften. Det päkallar ömt och erhäller säkert af Rikets Ständer all den omsorg och hjetp, som för desi återupprättelse är möjlig att gifwa. Lyckligt att dest tillgängar, hittills wärdstösade, utan winning för Riket, kunna ökas med förmän för öäde Statens wäl och enskiltcs bätnad, att desi utgifter, strödde utan beräknad nytta, kunna ester hand instränkas utan oförrätt. Hans Mas:t Konungen dar i gäder täckts äska för sä kallade Extra Stars-anslag till -ätssilliga behof, hvaribland förnämligast militära, i million Riksdaler ärligen; och wid denna stora summa bör förekomma , efter min tanka, till ömsestligt noga betraktande, nödwändigheten af dch erhällande och möjligheten af betz utgifwande. ^ Dä jag hwarken kan eller bör ,'ngä i öfwerläggning om det förra, anser jag för en glädje att, som jag tror, kunna wisa huru denna stora summa anses i hast för wida betydligare än den är, samt art» wid närmare granskning, med beräknandet af tillgängar för närwarande och besparingar för tillkommande, hon kan till ett mindre belopp nedsättas, hwilket sedan bör läggas till de poster, som för RiksgäldsKontoret och Banken hittills blifwit uträknade, för art fä slutligen hela Brwillnmgssumman.
Notarier med de flere, Tjugusyra Skillingar. Handlande och Fabrikörer, En Riksdaler Tjugusyra Skillingar. Skrä-Handtwerkare och Manufacturistek, En Riksdaler. Andre Borgare som ej höra under Skrä, Tjugufyra Skillingar. Commissionairer, Ombudsman, SterbhusKamererare, Priwate Secreterare och Kamererare, Hos, SprakFackt, och Dansmästare med de flere af lika willkor, En Riksdaler Tjugusyra Skillingar. Handels-Bokhällare och Caflcurer, Tre Riksdaler. Andre Handels-Betjente samt Contoirsoch Bod,Drängar, Trettiosex Skillingar. Fabriks, Mästare, som ej arbeta för egen räkning, Tjugusyra Skillingar. F" Den i8 Augusti. 2898 strift deraf. Utaf defla asstrifttr, som ej behöswa charkeras, ställ Pastor råga wcderbörligt styrkt Bewis öfwer beloppet af Fästemans Bewillning och Der, jemte Lysnings-Sedlar,>e för det förflutna äret, emot Recipifle ä Douplerr-Förteckningen afgifwa i Stockholm, S894 Den »8 Augusti. Fabriksoch Handtwerks-Gesäller, Aderton Skillingar. Dykeri - Commistarier, Hamnfogdar, Parmmätare och Politie-Gewaldiger med deras wederlikar, Trettiosex Skillingar. Uppsyningsman, Waktmästare, Stadstjenare, ExecutionS-Betjente, Mkare, Mätare, Packare, Besökare, Krögare och deras ^vederlikar, tillika med Saltbittersjuderi-Mästare, atssillige Werks och Priwäte Personers Handtwerkare, Trägårdsmästare, som ej äro Borgare, Sockne-Handtwerkare, Styrmän samt Kammartjenare, Lakejer, Kussak, Kockar med flere dylika Personer, Aderton Skillingar. Bruks,Patroner, ssm äga till och med -sov Skeppunds Smide, Nio Riksdaler och deröfwer för hwarje iso Skeppund, En Riksdaler.
Jag skulle vilja, att Regeringen begärt, hvad som behöfdes härför, och jag skulle icke med min röst vilja motsätta mig erforderliga anslag härtill, såvida jag kunde vara fullkomligen försäkrad om, att anslagen ändamålsenligt användes, Att man nu för detta ändamål anslagit 5o,ooo r:dr, anser Den 28 Augusti. jag vara så ändamålslöst och oförståndigt, att jag skulle önskat, det StatsUtsk. icke inkommit med detta förslag. Det har af en värd ledamot blifvit yttradt, att Svenska försvarsverket vore det minst dyra. Möjligtvis kunde det vara det. Om roan, med beräkning af de tjenstskyldighet och onera, som åligga landet, åstadkommit något verkligt försvar, skulle jag medgifva, att Sveriges försvar icke vore så öfverdrifvet kostsamt; men om man jemnför kostnaden med hvad som derför åstadkommits, påstår jag, att det finnes ingen stat, som har ett så dyrt försvarsverk. Man bar vid sista riksdagen begärt ett extra anslag för att på en gång afhjelpa behofvet. Det oaktadt står man nu på samma punkt som då och behöfver nu lika stort extra anslag som då. Jag tror visserligen, att vida mera kan behöfvas, än som blifvit Legardt; men jag kan icke gilla, att man vid ena riksdagen säger: så mycket behöfves och icke mer, och vid en kommande riksdag visar, att det förut fordrade beloppet icke utgjort hälften af hvad som behöfves. Det är förlåtligt, om nationen, vid ett sådant sätt att tillvägagå, i allmänhet tror, att misshushållning äger rum med statens medel. Misshushållning tror jag äfven äga rum, då man håller en stående arme', dubbelt större än den behöfves, under det medel saknas för underhållet af de egentliga stridskrafterna eller dem, på hvilka det verkliga försvaret skall bero. Ett stort anslag har blifvit begärdt för artilleriets iståndsättande, hvarmed likväl icke afsetts reservbatteriernas anskaffande, deraf artilleriet äfven är i behof. Jag nekar icke, att reservbatterier
34 bY 34 88:0 för anläggande af en ny väg i Jemtland , , 4 f io5 ) 106 14 1 b. b. f 34 s. d. b1 34 b. s. d. bi 34 b. s. d. bV 34 b1 34 bi 34 b, s. d• 891° till upprättandet af Socken-chartor , , , , , , 4 108 3-5 6 > 6 b. s. d. b. s. de b. s. d. 90:0 till pris vid allmänna täflings-öfningar , , , 4 109 b. s. d. b. s. d. b. s. d. 91:0 till iståndsättande och förbättrande af WarU 7 w bergs hamn till en hamnbyggnad vid Cimbritshamn , , : 4 122 5 6 b. 1 34 b. s. d b. s. d. b. s. d. 92:0 4 i aå b 1 34 b s. d. b. s. d. b. s, d. 931° dito vid Ronneby Köping , 4 124 7 b. 1 34 b. s. d. b. s. d. b. s. d. 94:0 till öppnandet af segelfart genom sundet vid i Björnangshals nära Marstrand ,,,, 4 125 8 b. S. d. b s. d. bf 34 b. s. d. 95:0 till underhållet af en väg-anläggning till JNorrige 96:0 till stängsel omkring ättehögarne vid Gam—- 4 129 30 b. s. d. b s d. b1 34 b1 34 ta Upsala 4 131 l5 å. | 34 b. s d. b. s. d. b. | 34 Svar pa återremiss ,,,,,, t- 4 . 184 3 14 7 34 aa* V 34, a. a. M 34 a. a. V 34 4 ö g cs 3 cr.
Maj:t afgifna underdåniga utlåtanden, får Utskottet, efter tagen kännedom af dessa handlingar, jemte öfrige Utskottet tillbandakomne upplysningar, hos Rikets Ständer anmäla de i omförmälde Berättelser förekommande ämnen, hvilka Utskottet ansett böra Rikets Ständers närmare pröfning underställas; kommande Utskottet att dervid hufvudsakligen följa den ordning, som af Revisoreme blifvit iagttagen. 1836 års Revisions-berättelse. § (Pag. 152.) Enär det ville synas, som skulle under Revisionen af StatsBancooch Riksgälds-Yerken, hvilken ofta omfattar Statsförvaltningen under de år, för hvilka decharge redan blifvit Stats-Rådet och Konungens Föredragande meddelad, sådane förhållanden och åtgärder kunna varseblifvas, hvilka, om de under Riksdag varit noga kände och granskade, möjligtvis gifvit anledning lill de åtgärder emot. Siats-Rådets Ledamöter eller Föredraganderne, hvarom stadgas i Regeringsformens 106 och 107 §§, samt då det icke torde kunna bestridas, att en obestämdhet eller mindre tydlighet förefinnes vid jemförelse emellan r 1 § i Ansvarighets-Lagen för Stats-Rådets Ledamöter och 76 § Riksdagsordningen, angående meddelandet af decharge Dih. till R. St. Prot. 183.0. 3 Sami. 1 Afd. 3o Haft. 1 2 Stats-Ut skottets Utlåtande, N.-o j6. åt Stats-Rådet och Föredraganderne, å ena sidan, samt de serskilda stadganden i Grundlagen, hvilka handla om Rikets Ständers granskningsrätt genom deras Revisorer och Stats-Utskott, å andra sidan; så hafva Revisorerne, med anledning derjemte af hvad under Revisionsförrättningen förekommit, funnit sig höra fästa Rikets Ständers uppmärksamhet på vigten deraf, att åt berörde grundlagsstadganden bereda mera öfverensstämmelse.
Jag hemställer blott, om det kan anses billigt, att den enskilde fordringsägaren skall i flere år gå miste om räntan på sin fordran, under det Kronan gör alla möjliga invändningar för att undandraga sig betalningen af sin skuld; och jag hemställer, om man icke ytterligare skulle försämra värdet af fordringen, genom sökandernes tvingande, på sätt Herr Danckwardt nu föreslagit, att taga penningar i stället för jord. lag hoppas att Utskottet i den delen ej frångår sin yttrade mening, och begär för min del återremiss blott i den afsigt att liquiden må uppgöras i KammarCollegium, utan någon ny undersökning. Den 4 November. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskcilken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg de vid StatsUtskottets ifrågavarande Utlåtande gjorde anmärkningar höra föranleda till detsammas återremitterande. Ropades Ja. Å nyo föredrogs StatsUtskottets den 26 sistlidne September under N:o 278 afgifne, och den 8 derpåföljde October e. m. på hordet lagde, Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss å handlingarne i målet, rörande upphörandet af Nyeds Sockens Bergslagsfrihet. Herr von Hartmansdorff j August: På grund af min uti Utskottet emot förevarande Utlåtande gjorde reservation, anhåller jag om återremiss, på det saken må tagas af Utskottet i närmare skärskådande. Herr Rosenblad, Bernhard: Ehuru i liufvudsaken instämmande med Herr von Hartmansdorff, anhåller jag, innan jag yrkar återremiss, att få veta de öfrige Ståndens beslut i förevarande fråga, på det icke tiden må borttagas med en onyttig åtgärd. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken tillkännagaf, att StatsUtskottets förevarande Utlåtande blifvit af de öfrige 3:ne RiksStånden bifallit. Herr Danckwardt, Magnus Georg:
Elit till Riksens Ständers kännedom, med en öfverlemnad säker förhoppning, ait <\ allenast för den förslående tiden före och, nied 1810, utan ock framdeles erhålla ordning i StatsYerket,s Räkenskaper, är det för mig en så mycket större tillfredsställelse» som då, vid 1813 ars Revision, jag hade tillfälle att undersöka SfatsVerhets räkenskapsmethoder, och fann nödvändigheten af rättelse deraf i flera omständigheter, jäg i revisionen fdrst väckte den motion, sorn, gillad af mina Medrevisorer, nu foranfedttill ett i Högloft. StatsUtskottet fattadt beslut sorn, i anseende till sina följder, blifver för framtiden af en synnerlig vigt. Vid detta förhållande anser jag mig pligtig, ej mindre som Riksdagsman, utan som den der först väckt förevarande fråga, att till Ridderskapets och Adelns bevågenhet anmäla den, nämligen StatsCommissarien Widegren, som både före Riksdagen hos Kongl Majit i underdånighet anmälte och uppgaf möjligheten att uppfylla hvad Revisorerne för StatsVerkets säkerhet äskat, utan ock under Riksdagen, pä StatsUtskottets hos Kongl, Majit anmälda och bifallna begäran, utvecklat planen till en fullständigt upplysande RiksHufvudbok, samt med titiedda calculer och räkningar styrkt möjligheten, att fullborda hvad han föreslagit. Derjemte och då denna för Statsverket och för Riket sä högst angelägna och vigtiga omständighet Den 17 Juli. a< tu. 795, erfordrat myrden tid, moda och arbete» så får iag till Riåderskapets och Adelns bepröfvaode underställa, om icke en Summa, af Fvra eller Femtusende Riksdaler, svaran-, de emot dess arbetsmöda och den väsendtlig nytta detta arbete Riket och Statsverket tillskyndat, måtte såsom ersättning ocht belöning honom bevliljas. Remitterades till StatsOtskottetu. Jn Om lorita'-ande af bidrag af Statens nied'I lill S >dtrtelge Canalinrättningg ur del ili CäsernByggnad tor
Ridderskapet och Adeln förekommer: A. Att Utländsk Spanmäl hör, uttder ansvar af Magazins-Inrättningens Styrelse, allena kunna införskrifvas, i hvilket fall likväl Inrättningens Lager af Inhemsk Spanmäl anses böra hesta af minst 300,000 Tunnor, hvaraf ej något får af yttras förr iin 2.ne månader före en ny skörd; hvarjemte i sammanhang härmed anföres, att, dä genom en sä beskaffad föreskrift i afseende pä inför skri] ning af Utländsk Säd, befaras kan, att Spanmälsprisen stegras, torde detta dock kunna förekammas genom Magazins-Inrättningens större / panmnåls-Lager , till beredande hvaraf Inrättningens Creditiv pä Banken borde vara oinskränkt. Stats-Utskottet har väl i dess anförande om upphandling af Utländsk Spannmål hemstälf, att, då en sådan upphandling oundvikligen för Allmänna Magazins-Inrättningens räkning behöfver göras, synes den endast genom Verkets Öfver-Styrelse böra föranstaltas och ingen annan Autorité, såsom oftast hittills skedt, dermed äga befattning. Härmed har Utskottet lik - Stats-Utskottets Retänkanden. Väl ej hvarken hemställt eller haft för afsigt, att Magasins Directioiien ensamt skulle äga den utesluiatule rätten, att införskrifva Utländsk Spannmål, och att all enskild åtgärd dermed borde upphöra. En sådan högst skadlig och till förfång för enskildta handels-industrien ledande föreskrift, afstyrker Utskottet aldeles, Utöfver 200,000 Tunnor Spannmål synes Magazins-Inrättningens Lager ej behöfva utsträckas, oell med detta Lager äger ock Inrättningen, efter den omfattning den kan och bör hafva, tillräcklige förråd till undsättning. Hvad Utskottet i denne del i det afgifne Betänkandet anfört, åberopas vördsam igen.
Derföre skall ock lejonet, som af skogen kommer, sönderrifva dem, och ulfven af öknene skall förderfva dem, och parden skall vakta på deras städer; alla de som der utgå, skall han uppäta; ty deras synder äro alltför många, och de äro vordne förhärde uti sine olydno. Huru skall jag då vara dig nådelig; efter din barn öfvergifva mig, och svärja vid den som ingen gud är? Och nu, medan jag dem mättat hafver, bedrifva de hor, och löpa uti horohus. Hvar och en vrenskas efter sin nästas hustru, såsom välfodrade stodhästar. Och skulle jag icke för sådant hemsöka dem, säger Herren; och skulle min själ icke hämnas öfver sådant folk, som detta är? Bestormer hans murar och kaster dem omkull, och skoner intet; förer bort hans vinqvistar; ty de äro icke Herrans. Utan de förakta mig, både Israels hus, och Juda hus, säger Herren. De förneka Herran, och säga: Det är icke han, och oss varder icke så illa gåendes; svärd och hunger kommer intet öfver oss; Propheterna tala mycket i vädret, och hafva intet Guds ord; det gånge dem så sjelfvom. Derföre säger Herren Gud Zebaoth: Efter I sådana tal hafven, si, så vill jag göra min ord i dinom mun till en eld, och detta folk till trä, och han skall förtära dem. Si, jag skall låta komma öfver eder af Israels hus, säger Herren, ett folk fjerranefter; ett mägtigt folk, hvilket det första folk varit hafver; ett folk, hvilkets tungomål du intet förstår, och intet förnimma kan, hvad de säga. Deras koger äro öppna grifter; ja, de äro allesamman hjeltar. De skola förtära din säd och ditt bröd; de skola uppäta dina söner och döttrar; de skola uppsluka din får och ditt fä; de skola förtära din vinträ, och fikonaträ; dina fasta städer, der du förlåter dig uppå, skola de förderfva med svärd. Och jag skall på den tid, säger Herren, intet skona eder. Och om de varda sägande: Hvi gör Herren vår Gud oss allt detta?
Bevillnings-Utskottet, som, på sätt ofvan är nämndt, anser berörde åsigter rigtiga och de åberopade skälen vara fullt giltige, har funnit det nu ifrågavarande förslaget desto mindre antagligt, som det icke är inskränkt till en enda eller några få städer, utan afser att åt alla bereda möjligheten af beskattningens tillämpning, i följd hvaraf jemväl den derifrån oskiljaktiga, för inrikes trafiken serdeles hinderliga, landltulls-bevakningen komme att öfverallt åter upprättas, hvadan Utskottet afstyrker bifall å Herr. Rosenblads ifrågavarande motion om viss accis-afgift å bränvin vid införsel deraf till Rikets städer; och lära vid sådant förhållande de, under förutsatt bifall härtill, i öfrigt framställde förslag komma att förfalla. Stockholm den 12 December i844- Herr Doctor Sandberg anmälte häremot reservation. Ank. till Exp.-Utsk. d. 12 Dec, kl. 12 midd. Betänkande, angående stämpling af spelkort samt afgiften derför. Enligt 3i §. Riksdagsordningen, åligger det Bevillnings-Utskottet att till Rikets Ständer afgifva förslag, angående den bevillnings-afgift, sorn bör erläggas för spelkort, och, i sammanhang dermed, rörande de controller, som öfver afgiitens behöriga utgörande må vara erforderlige.
Nov. 27Z. -56. kook, 6u8tsk, yttrande, Jun. 495. S. Sala Silfwergrufwa angäende, Aug. 676. — förbL häil i afseende pa dispositionen af de. derunder nnflagne KronoHarads och Sockne - Allmänningar, Vct. 1263. — Stats - Utffottcts Berättelse om desi tillstånd m. m. Ian. 46^. — 517. Allmänna Bcswärsoch Oeconomie - Utffottcts Betänkande derom Apr. 9Z0. 937. 967. 997. Salt, om inffrankning uti den Luleä stad äliggande ffyldighet att ärligen till Staden införa, Aug. 94z. Salt - killrverkning, inhemsk, angäende, Vct. 4722. Allmänna Besmärsoch Oeconomie-Utffottets Betänkande derom, Ian. 770. A90.969. — Bewillnings - Utffottcts utlätande om tillgäng för nödig penningcfond dertill, Febr. 455- 574> Apr. 620. 717. 826. om öfwerlcmnande till förstärkta Stats-Utffottet att afgöra frägan derom, Mars 1197. 1351. Apr. 47. 682.782. — Stats-Utffottcts anniälan om utslaget af förstärkta Stats-Utffottets voteringApr898. — underdänig ffrifwelse till Kongl. Maj:t om anställande försök dermed, Mars 777. -Vondc-Ständets crindran derwid, Apr. 86z. von 8-cktrn, Friherre Onstak, yttranden, Iun 841. Register.