Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sländer anvisade medel skola vara fullt tillräcklige för Riksgälds-Contorets behof, utan alt några utomordentliga åtgärder för extra tillgångars anskaffande vidtagas, anser sig Utskottet icke kunna understödja Herr Prosten Åstrands motion, utan får hos Rikets Höglofl. Ständer vördsamt afstyrka bifall till densamma. Jemte 2:ne bilagde Calculer, Litt. A och B., åtföljer en Ledamots reservation. Stockholm den 10 April i835. Reservation af Prosten Nibelius: ”Då den nya Stats-regleringen, hvad utgifterne beträffar, med innevarande år tagit sin början: då den förhöjning i Stalsutgifterne, som vid denna Riksdag blifvit beslutad, hufvudsakligen skall betäckas genom de ökade inkomster, som den nya Tulloch Bränvins-Bevillningen förmodas gifva, men dessa Bevillningar ej förr än med nästkommande år börja att tillämpas — och då derjemte Bränvinsbränningen för en del af detta år blifvit inställd; så torde det vara nästan gifvet, attén betydlig extra Statsbrist för innevarande år uppkommer. Anledningar saknas ej heller att befara, det dylika brister äfven skola under ett eller flera af de följande åren intill nästa Riksdag uppkomma. Under sådana förhållanden och på grund af de skäl, som af Prosten Astrand blifvit i dess motion angifne, anser jag den af honom föreslagna åtgärden vara af beliofvet påkallad. \ JBevillnings-Ulskotlets Betänkande N.o 60. Men då del är möjligt, att en för ett år uppkommen extra Statsbrist kan af det följande årets öfverskott till större eller mindre del betäckas, och då det bör förekom mas, alt den i frågasalta fylin adsafgiften ej må för något år blifva förmycket betungande, anser jag, i händelse Rikets Höglofl.
Friherre JVrangel, Henning, anförde skrifteligen: Till Riksens Ständers Öfverläggningar återföres nu den så otta förändrade BrännvinsFörfattningen, hvars ombytlighet, i anseende till dess inflytande på den enskdta hushållningen, verkat ochveikar den största ore^ da i det Allmänna. Man har klagat öfver Importens skadelighet, Myntförsämring och den nöd, till hvars afhjelpande Representanten nu rigtar sin forskning emellan hopp och fruktan, mot det mål, der Fäderneslandets öde skall be^ stämmas för varande och kommande Generationer. Månne icke täta förändringar i ceco-i nomiska Författningar i sin mohn gifvit anledning till denna klagan? Vi åberopa städse frihet och sjelfständighet; men kränka ofta dessa dyrbara ord, genom de förändringar, som tillskapas af människors olika interessen. Under Moralens larf framkallas Brännvi-; nets olyckliga verkningar. Jag medgifver sanningen af Brännvinets skadlighet i flere afsren-' den, och skulle vara den törsta att medverka till ett totalt förbud af denna varas tillverkande , så vida dess nyttjande äfven kunde afskaffas; men innan man derom biifver öfvertygad, och då Nationens lynne, genom vana och climat, hellre uppoffrar sista skarfven, än att neka sig denna dryck, så trorjjg, att det - 420 Den 24 Martii, e. m. ta sträfvande efter omvändelse vore utan båtnad. Ehuru ingen nekar vigten af Osconomiska Författningar, så lemnar man dock ofta föga uppmärksamhet åt de Öfverläggningar, hvartill de föranleda; men jag vägar likväl fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksam, het vid de skäl, som hos mig stadgat de Anmärkningar, jag nu går att göra vid Oecono. miaeUtskoitets Betänkande.
Skulle emedlertid Centonalens upphörande icke medgifvas, utan motsvarande minskning å lönerne, till förmon för de verk och inrättningar, som hafva Centonal-medlen sig tillslagne, anser sig StatsContoret, i afseende härå böra framställa det förslag, att i stället för den hittills verkställda Centonal-innehållningen, löntagarne skulle påföras, i sammanhang med Bevillning å lön, en mot Centonalen svarande förhöjd afgift, hvilken skulle till RiksgäldsContoret ingå emot det att RiksgäldsContorets bidrag till StatsVerkets behof blefve ökadt med medel till det anslag, som å RiksStaten skulle upplöras, för att såsom ersättning för Centonal-medlen komma vederbörande Nerk och Cassör i behörig ordning till godo. Genom en så beskaffad förenklingsåtgärds vidtagande, skulle vederbörande Embetsverk, Autoriteter och redogörare befrias från den likaså oformliga, som, i förhållande till det ringa belopp Centonal-medlen på det hela utgöra, besvärliga omsorg, att å hvarje aflönings-utgift afräkna, innehålla och serskildt redovisa en hundrade-del, hvilken derefter i sin ordning skall fördelas mellan olika verk, då deremot uppbörden af den till ersättning föreslagne afgiften kunde utan serskildt besvär verkställas i förening med debitering, indrifning och redovisning för allmänna Bevillningen. Enligt den uppgift å Centonal-medels-uppbörden för 1821 med i83o, eller för 10 år, som KrigsCollegium lemnat, gör densamma per medium omkring 34,000 R:dr, derifrån dock bör afräknas de omkostnader, som af denna uppbörd äro föranledde och kunde indragas.
Gå i detta ljus alt verka, Medan dagens stunder lida, Gå att ödmjuk, trogen, stilla Hopp oeh glädja kring dig spida! Lägg ditt ord i sannings vågskål, Tag din plats i dagens strider, Oeh ett folk skall dig välsigna, Som mot ljus allt mera skrider! — a. Teater och musik. Dramatiska teatern har tlere af de senaste aftnarne gifvit Molieres odödliga komedi » Tartuffe », som vid denna repris fått ett alldeles särskildt intresse genom hr Hillbergs mästerliga utförande af titelrollen. Den skenhelige hycklaren, den sinlige libertinen och den oförskämde skurken framställes med en i nästan alla detaljer genomförd realism, som ej kan annat än väcka åskådarnes lifligaste bifall. H r Lagerqvisl har i Orgons roll en af sina bästa. Ofriga medspelande gjorde sitt bästa, men lyckades må hända ej komma fullt i stil med stycket. Af dylika repriser har k. teaterdirektionen all heder, och vi hoppas, att flere dylika goda grepp måtte följa. Ett nödvändigt vilkor härför är dock, att den teaterbesökande allmänheten uppmuntrar till fortsatta försök i denna riktning. — » Råttan », komedi i tre akter af Edouard Pailleron, är den senaste och med stora förväntningar motsedda nyheten på denna scen. Stycket uppfördes första gången den 18 sistlidne november å Comédie PVancaise i Paris och har sedan dess gått öfver utlandets förnämsta scener. Första uppförandet här egde rum i onsdags, men för.dagen hinna vi endast meddela rollerna i stycket, som äro: Max de Simiers — hr Elmlund: fru de Moisand — fru Swartz; grefvinnan Clotilde Woiska, hennes dotter — fru Fahlman; Marthe de Moisand, Clotildes halfsyster — fröken Sandell; Pépa Rimbaut — fru Hartman; baronessan Hermine de Sagan cey — fru DorschBosin. A Nya teatern afslutade hr E. von der Osten sistlidne tisdag sitt framgångsrika gästspel. Teatersalongen var fyld till sista plats, oeh så väl under som efter representationen fick den uppburne gästen röna de påtagligaste bevis på åskådarnes sympatier.
Likaledes och i afseende pa Allmogens wid Rikets Sjökuster seglationsrattighet och det tillfälle till smyghandel med Scadsmannawaror, Lurendrägeri och tullförsnillning, hwartill mifibrukct af denna rättighet kai, leda, fa Riksens Ständer i underdånighet anhålla, del sadana Författningar i Nader widtagas, som a ena sidan genom ^vederbörlig controll kunde förekomma Lurendrägeri och tullförsnillning, men a den andra icke hindrade en nyttig frihet för Jordbrukaren, att utan betungande och mödosamma utwägar afyttra Landels Produkter och anlkaffa sina egna förnödenheter. Riksens Ständer framhärda rc. Upp - Den 25 Julik. »9Z5 Uppläst hos Ridd. och' Adeln den 2; Justi. Prest-Ständet den 2; , - , Borgare-Ständet d. 2; ' Bonde-Sländek den 2; Riksens -HZglofl. Srän-ers Stats-Ucstotts utlärande, angäende arfwoden för Re, specrive Riks-Grändens samt Urborrens Secreterare och öfrige Tjenstemän. ^sfran Herr Landtmarskalken samt Talmannen har Stats - Uijkottet fatt emottaga följande Förstag till Arfwoden sör Respective Riks, Ståndens Secreterare samt wid Canzlierne antagne Tjensteman, under detta Riksmöte: pro Memoria. "Undertecknade Landtmarskalk och Taleman an. se sig, i anledning af 24 §. Riksdags - Ordningen döra till Stats, Utskottet uppgifwa beloppet af det Traktamente, hwartill Standens Secreterare, Notarier och Canzlister i mohn af deras wid nuwaran, de Riksdag hafde manga och trägna arbeten simas förtjente wara, och fa fördenskull härmed förestå: För Riddarhus - Secreterare!, och Secreterarne i Presteoch Borgare - Standen hwardera 500 R:dr Banks För Bonde-Ståndets
I afseende på chartae-sigillatse-förordn. vill jag nämna, att mycken strid just om denna punkt uppstått, och att den ännu icke är afgjord. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att han, innan öfverläggningen vidare forlginge, borde fästa uppmärksamheten derpå, att R. o. Ad. bifallit de af Utsk. särskildt föreslagna förändringar i denna §, och följaktligen numera fråga ej syntes kunna uppstå om att utesluta § i sin helhet. Gr. Cronhjelm: Här kan icke vara fråga om antagande af den princip, att beskattningen endast skall utgå af inkomst; ty det är redan en afgjord sak, att capitaler jemväl skola beskattas. Hade det varit fråga om sjelfva principfrågan, då skulle jag möjligen kunnat instämma i den åsigt, att hela § borde utgå; men nu anser jag, alt man på den redan lagda grunden bör söka komma till ett så fördelaktigt resultat som möjligt, och derföre 120 D-en 4 December e. m. tog jag mig friheten att framställa frågan ur en slatsekonomisk synpunkt. Jag yttrade likväl, att jag icke skulle insistera på min framställning, om den icke af andra ledamöter understöddes. I afseeude å Hr Aminoffs anmärkn., anser jag mig böra nämna, att här alldeles icke är fråga om någonting annat, än att ålägga en bevillning, och alt således LagUtsk. omöjligen dervid kan hafva något att uträtta. Frih. Tersmeden: Uti Hr Gr. n. Landtnäs förklarande, att dc förändringar i 36 § hevilla.fördn., hvilka Ståndet redan beslutit, göra det omöjligt att förkasta hela §, kan jag väl icke fullkomligt instämma, emedan de förändringar, som äro gjorda, måtte hafva skett under förutsättning att § blir antagen, ty eljest vore det genomgående, hvarmed vi nu sysselsätta oss, öfverflödigt. Men jag underkastar mig den förklaring, som Hr Gr. o. Landtm, gjort, och, utgående från den synpunkt jag redan framlagt, tager jag mig friheten föreslå, att denna bevillning nedsältes från hvad som är föreslaget, nemi. 6 proc., till 3 för hundrade.
Utsk:s förslag innehåller en hemställan till R. o. Ad. att förena sig med de öfriga Stånden. Härpå bör naturligtvis framställas propos., men delta är också den enda propos. som behöfves, ty i öfrigt har Utsk. icke framställt något förslag, utan blott förklarat, visserligen opåkalladt, sin åsigt huru med grundlagsfrågor i detta fall skall förfaras, och det lärer icke vara görligt för Ståndet att påtruga Utsk. en annan öfvertygelse och handlingssätt för detta fall. Jag ser derföre icke hvartill en äterremiss skulle tjena. Icke eller kan jag (inna det formcnligt, och således icke instämma deruti, att Ståndet skulle besluta att uttrycka sitt ogillande af 464 Den 2G Mars f. m. Const.Ulsk:s uttryckta tanka, då densamma icke innefattar ett förslag och således icke utgör föremål för fattande af ett R. St:s beslut. Mig synes helt enkelt, att R. o. Ad. förklarar sig vidblifva sitt förut fattade beslut, utan något vidare tillägg. Utsk. bibehåller i alla fall sin frihet att handla såsom det anser rättast vara. Hade grundlagen alltid blifvit tydd på det sätt, som Frih. Cederström yrkat, så hade vi icke nu befunnit oss i delta dilemma. Hr Hjerta, Lars: En talare har här anmärkt, alt discussioner öfver formfrågor, sådana som denna, vanligen äro torra, och deruti lärer väl hvar och en instämma. Dä nemi. frågan är att jemföra stadganden i grundlagen med hvarandra, sä måste hvar och en talare naturligen blottställa sig för alt nödgas upprepa åtskilligt, som förut blifvit sagdt; men det är ock naturligt, att i sådana frågor, likasom i vissa rältstvister, om tolkning af testamenten eller contracter m. m., så beror det slutliga omdömet på den klaraste framställningen af skälen för eller emot. Hvar och en tror att han skall kunna tillägga någonting af värde för den logiska conclusionen, och det är orsaken, hvarför sådana discussioner oftast blifva långvariga och stundom äfven torra.
O. f-lsmilton. 4 b. ^ei6msn. kä Lor§2re-§rZnäett kä ^Ieä2rv5rcl2 Loncle-Zrän I^. ec1rm§ter5 v§Anar: <jets I^eckumoterZ vägnar:' Obr. t.ovvea. ^näers ^vbaassoo. V Vunuius. Utdrag af Högloft. RidderffapetS och Adelns Protokoll wtd Urtima Riks. dagen i Orebro den 26 Sept. 18 lo. S. D. bifölls Stats Utstottets den 25 sistled. nv September pä bordet lagda Memorial, rö. rande bestämmandet af en Stat för Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen, Dest Gemäl och Son. Vt supra. Lx krstooollo 6. Silfverstolpe. Ut - Den 26 September. 6r Utdrag af Högloft. RidderffopetS och Aoelns Protokoll wtd Uttima Riks. dagen t Arebro den 26 September i8lv. S. D. »^emitterades: Tilt Banco Utffottct: Kongl. Maj:ts Nädiga Proposition till Rik. sens Ständer, af den 24 September, angäende anstalter till Jernwerks - rörelsens understöd. Vt supra. Tx krotocollo O. Silfverstolpe. Utdrag af Högloft. RidderffapetS och AdelnS Protokoll wid Urtima Riks. dagen L Orrbro den 26 September igro. > S. D. ^6iföll Högloft. Ridderstapet och Adeln /Stats.Utstottets fcrledne gärdag pä bordet lag. da Memorial, innehällande Dcst hemställan om eftergift för en skuld stor 515 Riksdaler zg st. 2 rst., hwarföre framlidne Aftestoren Dahl. , ströms Enka till Kronan häftar, Vc supra. Lx protocollo H. 6. Silkvsrvtolps. Ut» 62 Den 26 September. Utdrag af Högloft.
Stockholms befolkning ökas nemi. fortfarande genom inflyttningar, oaktadt mortaliteten vida öfverstiger nativiteten härstädes och af den tjenande klassen äro högst få Stockholms-födda. Detta i förening med det erkända förhållandet, att många qvinnor sjelfva uppsöka eller skickas till Stockholm för att der dölja eller undgå den smälek eller vanära, sorn ännu följer den ogifta qvinna, hvars fall åtföljes af den i moraliskt hänseende icke — aggraverande tillfälligheten af hafvandeskap, gör att Stockholms kommun kan icke anses förbunden att draga omsorg om alla de sålunda härstädes till o “ ' komna oäkta barnen. Det är derföre nödvändigt att åtgärder vidtagas till beredande af förökadt utrymme, hvarigenom medel beredes att förekomma ännu större brott, än som kan anses ligga i tillkomsten af en del af dessa unga medborgare. Konung Gustaf lil var den som först bröt den gamla traditioaen, att qvinnan skulle anses mera än mannen brottslig, om hon, utan iakttagande af de kyrkliga formerna, råkade att lyssna till naturens röst. Sedermera har omdömet i denna väg blifvit mindre strängt, och ifrågavide brott stämlas ej numera med uteslutande från samhället och nesa till dödsdag. Och äfven om dylika antiqverade åsigter ännu skulle få undantagsvis gälla, hvilket till en del af kyrkan påyrkas, är det dock obestridligt, att vi ej kunna lägga denna nesa på barnen. I andra länder är det vanligt, att man har särskildta barnhus för hittebarn. Dylika inrättningar finnas ej i Sverige: men uti reglementet för allmänna barnhuset föreskrifves, att jemväl hittebarn der skola emottaga». Det är emedlertid en glädjande omständighet, synnerligast i närvide tid, att under de sednaste 10 åren ej mer än 3 hittebarn blifvit på barnhuset intagne. Det är så modernt nu för Den 1 Maj. 11 tiden att bilda Magdalena-stiftelser, och andra föreningar, som hafva till syfte att omvända brottslingar och fångar, och i allmänhet att sysselsätta sig med romantiska tankar i den vägen. Månne det då icke vore bättre att söka förekomma det onda, och det sker bäst derigenom att man täger vård om det uppvexande slägtet!
Handels-disconten 299,27g. 883,27g, böra således till verklig utlåning disponeras; men för öfrigt anser jag, i öfverensstämmelse med de åsigter jag nyss uttalat, att R. St. nu böra så reglera banken, att, sedan den vid i83g årsslut utelöpande sedelstocken blifvit med nämnda depositionsmedel förökad, densamma icke underkastas annan hufvudsaklig ökning eller minskning, än den naturliga som silfvervexlingen medför. Till vinnande af detta ändamål, är nödigt, att först taga en öfversigt af bankens lånerörelse, och å ena sidan undersöka beloppet af de capital-afbetainingar och vinstmedel, som banken under de 5 åren 1840—44 erhåller, och som verka till motsvarande sedelindragning, samt å den andra sidan tillse i hvad mån och på hvad sätt dessa medel böra till allmänna rörelsen återgifvas. Det är en sådan öfversigt jag nu vill söka framlägga. I afseende på bankens fordringar af Staten är under riksdagen ingen förändring föreslagen och banken kommer således att äfven hädanefter årligen uppbära capitalalbetalning af Riksg.-cont. med 88,000 rtilr, som under 5 år lemnar en tillgång till nytt användande af 440,000 r:dr. Icke heller i afseende på lån mot rörlig pant är förändring föreslagen. Denna rörelse är, särdeles i afseende på jernbelåningen, underkastad starka fluctualioncr; men då en ökad utlåning i denna väg vanligen motsvaras af en ökad behållning af vår betydligaste exportvara, äro dessa fluctuationer af mindre betydenhet; de reglera sig sjefva och böra vid sedelstockens fixerande ej tagas i beräkning eller anses föranleda till några åtgärder till sedlars indragning. — Jernbelåningen var dessutom redan vid i83g årsslut så högtuppdrifven, att någon särdeles ökning ej bör väntas. Af lån till städer och corporationer inbetalas årligen ungefärligen 5,ooo r;dr, alltså iutil! nästa riksdag en tillgång af u5,ooo.
Län, Memorial, angående förhöjning i Rotehjelpen. Stats-, Bevillning^- samt Allm. Besvärs och Ekonomi-Utskotten: Johan Bengtsons, från Yester-Norrlands Län, Memorial, angående visse förmåners bevil - Protocolls-Utdrag. 119* Beviljande för Nybyggare i nämnde Provin-» cer. Statssamt Allmänna Besvärs ocli Ekonomi-Utskotten: 1:0 Carl Fr. Bergs Memorial, angående inrättande af en Trivial-Schola i Kongelf. 2:0 David Rasmussons, från Skåne, Memorial, angående leverering af den till Stora Barnhuset i Stockholm anslagne Kronotionde. 3:o Eric .Brobergs, från Södermanlands Län, Memorial, angående Jägeri-Betjeningens afskaffande. 4:o Pehr Ericssons, från Kronobergs Län, Memorial, .angående befrielse från böter för uteblifvande vid Uppbords-stämmor. Banco-Uts kottet: l * 1:0 Jöns Pehrssons, från Malmöhus Län > Memorial, angående Banco-Lån. 2:0 Anders Nilssons, från Östergöthlands Län, Memorial, angående bestämmande af andre grunder för Banco-Lån. Lag-Utskottet: Börje Pehrssons, från Bohus Län, Memorial, hvari föreslås, att förmedlade Hemmantalet må tjena till grund för bestämmandet af Allmänna Onera. 7^ 0 i ij)2 Riks-Stdndens Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskotten: ' 1:0 Andeis Anderssons, från Upsala Län , Memorial, angående ändring i Enskiftes Stadgan. 2:0 Olof Jonssons, från Elfsborgs Län, Memorial, angående Kyrkoherdars skyldighet, att underhålla byggnader vid deras innehafvande Boställen. Bévillniiig sSaint Allm, Besvärs - o c h E k o 11 o m i - U t s k o 11 e n. Lars Lidmans, från Östergöthlands Län, Memorial, angående tillökning i PostförareLégan. Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotten, 1:0 Pehr Ericssons, från Kronobergs
Johansson svarade, att han hört både utrikes och här hemma, att för några år sedan en person skjutit sig ihjäl för ett qvinfolks skull. Klangh nekade sig hafva nämt Douglas som bestickare. En viss Printz fick vittna, om han sagt till Johansson, »att de illa tagit upp er skrift, men er kunna de ej stort skada, utan den lära de knipa, som hafver bestuckit eder» o. s. v. Det framhölls, att kongl. boktryckaren Niklas Wankijf vid tryckningen »icke heller sagt eller varnat den anklagade med ringaste ord». Croninghs slutpåstående lydde, att Johansson må sjelf ansvara för sin tro, att landshöfdingen hölle gref Douglas suspect, att han uppehållit saken med att åberopa sig på så många, som ej hafva något synnerligt att berätta, och att han måtte efter förtjenst blifva straffad. Härmed var det kinkiga förhållandet med Douglas skjutet åt sidan. Denne behöfde ej ens inställa sig i rätten. Handlingarna i målet remitterades till den ärade magistraten, hvars dom utföll den 10. januari 1670.
Ehrenborghs nu på bordet begärda förslag att i sammanhang med detta ämne företaga BancoUtskrs på bordet hvilande memor., deri R. o. Ad. iqbjudes att instämma i 2:ne andra Stånds beslut, på det frågan ej må blifva hänskjuten till förstärkt BancoUtsk., så torde Frih. Ehrenborgh vid närmare eftersinnande finna, att sådant ej instämmer med lagliga former; ty om Hr Gr. o. Landtm., efter att nu hafva förklarat sin öfvertygelse i ämnet, skulle framställa den af BancoUtsk. föreslagna propos., blefve Ståndet öppet lemnadt att, med denna propos. besvarande med nej, till förstärkta Utskls afgörande öfverlemna en fråga, som icke får komma under dess bedömmande. Jag linner således Hr Gr. o. Landtnäs föredragningssätt vara fullkomligt öfverensstämmande med grundlagen och hoppas, att 11. o. Ad. af samma lag skall finna sig förhindrad att yrka den propos., Hr Gr. o. Landtm, förklarat sig ej kunna meddela. Gr. von Fersen, Hans: Jag skulle anhålla om upplysning, huruvida Exped.Utsk:s memor. redan tvenne gånger liyilat på bordet och således i detta plenum måste afgöras. Är icke förhållandet sådant, kan rättigheten, att ytterligare begära detta memor:s hvilande, ej förnekas. Är det åter Frih. Ehrenborghs förslag, som nu blifvit hegardt på bordet, och skulle sådan bordläggning ske, så ser jag ej, livar - 23o Den 21 Augnst!. till Hr Frihts förslag skulle kunna tjena, enär det sålunda skulle förekomma, sedan sjelfva saken redan vore afgjord. Måhända var det ett misstag, som här för några dagar sedan inträffade, att Hr Gr. o. Landtm, ansåg en af BancoUtsk. gjord framställning endast hafva skett ad notitiam och icke erfordra någon åtgärd, och för att rätta detta misstag tror jag det vara nödigt, att Exped.Utsk:s memor. pröfvas i sammanhang med BancoUtskrs betänk., lörtde samma ämne.
Riksdag ej kornme att ökas utöfver dess stadgade belopp, meddela Herrar Banko Fnllmägtige sädane föreskrifter, hvarigenom, i händelse emot förmodan den befarade förlägenheten skulle inträffa, Banko-Fullmägtige Sattes i tillfälle att, sedan Riksgälds Conioirets Herrar Fnllmägtige vid hållet sammanträde vi. sat, samt Banko-Fullrnägtige pröfvat och godkänt angelägenheten deraf, kunna under de for Biksgälds-Gontoiret förut fastställde vilkor , bevilja samma Contoir ett temporairt biträde till CreditSedlarnes inlösen, äfven utöfver de medgifne Två Mi llionerne. Och gaf Banko-Utskottet härvid tillika tillkänna, att, då Utsko.ttet å ena sidan så vida instämt uti hvad Höglofl. Stats-Utskottet, angående Banko-Sedelstockens belopp, föreslagit, att de till nästa Riksdag inflytande Summor kornmo att hållas i beredskap, att, derest omständigheterne sa fordrade, åter sättas i omlopp, kunde Banko-Utskottet likväl för ingen del medgifva någon betydlig ökning af Sedelstocken, och således så rnypket mindre lämna de Banko-Utskottets Betänkanden. 141 beviljade eventuella biträden utom ali beräkning, sorn, i lall desseskulle komma att någon längre tid begagnas, Sedelstocken derigenom måste blifva okad eller de till Fastighetsoch Odlingslån bestämde Summor förminskade, hvilket Banko Utskottet ansåse stridande mot Riksens Ständers . 0 förklarade afsigter. A ornförmalde Utlåtande blef Riksens Höglofl. Ständers enstämmiga bifall Banko-Utskottet meddell. Hvarefter Banko-Utskottet funnit nödigtatt serskildt uti reglementet meddela Herrar Banko-Fullmägtige den föreskrift, det berörde biträde ej finge beviljas utöfver en Summa af 500,000 R:d.