Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Prop. M 48. stiga för banan till Ystad 2,430,000 Riksdaler och för banan till Helsingborg och Landskrona 2,300,000 Riksdaler, att utgå på hufvudsakligen enahanda vilkor med de i Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse af den 26 Oktober 1860, angående länet till Borås-banan, upptagne; dock att, med afseende å förevarande jernvägars mera allmänna vigt och betydelse, lånevilkoren i så måtto må blifva lindrigare, att, med bibehållande af lika kapitalafbetalning eller en procent och befrielse ifrån densammas erläggande under den för arbetenas utförande afsedda tid, årliga räntan nedsättes till endast tre procent, hvarjemte Kongl. Maj:t ansett Sig till Rikets Ständers bepröfvande böra öfverlemna, huruvida det till Statsverkets betryggande må anses erforderligt att, såsom vid förenämnde lån blifvit föreskrifvet, äfven nu stadga, det teckningssumman skall uppgå, icke blott till den tredjedel af hela beloppet, som af aktie-egarne inbetalas, utan ock till enahanda belopp derutöfver.
Några och 20 års oafbrutna mödor, samt alla de under tiden för detta verk nedlagda omkostnader, i hopp om framtida er. sättning och vinst, blifva utan all nytta, och fö reståliningen af en så olycklig förändring, då man tillika känner, att förhållandet bordt och kunnat vara annorlunda, skall för alltid afskräcka från ytterligare företag i denna våg, hvilket ehuru lönande det ock kunde anses, under sådana omständigheter, icke möjligen kan verkställas utan mångdubbelt större kostnad, ån dea som nu erfordras. Ifrån denna synpunkt betraktadt^ förtjenaf ämnet utan tvifvel Riksens Ständers allvarliga behjertande. Vöre härvid endast fråga, att lemna ersättning för några individuel uppoffringar, så skulle jag vid detta tillfälle ej våga höja min röst. Interessenterne i närvarande Bolag hafva, det år sant, ingått uti företag Utöfver deras förmåga, de hafva i saknad af till - it. till Ridd. o. Ad. Pr. VII, Band. 3* 54 Den 1 Augusti e. m. råcklig fond, och endast af denna orsak, måst vidkännas betydliga förluster, hvarifrån de eljest varit fredade. Deras dom år gifven redan i samina stund, som Verket nedlägges, de måste i sådant fall dela samma öde, som så många andra anläggare af nyttiga inrättningar förut undergått; men mine Herrar, härvid uppstår en annan och ännu vigtigare fråga, om nemligen Skånska Stenkolsverket skall upphöra derföre, att närvarande Bolag icke förmår att drifva detsamma, och om de igenom Bolagets bemödanden nu tillgängliga skatter böra begagnas, eller förblifva utan all nytta för fäderneslandet. I samma mån, som fördelarne af nåringsföretag, uti ett land åro gifne eller nära för handen utgöra de mer eller mindre betydliga linkar af det hela, och i sådant afseende intager Stenkolsverket ett stort och vigtigt rum, Fördelarne deraf grunda sig icke på aflägsna eller inbillade förhoppningar, de finnas redan, och måste nu fullständigare utvecklas eller ock alldeles upphöra. Skånska Stenkolsverket intager, i detta afseende, första rummet bland alla de företag, som hittills påräknat och för närvarande påräkna, understöd af allmänna medel. Grunden år lagd till en säker och varaktig byggnad.
De orsaker, som mest dertill bidragit, hafva Fullmäktige ansett vara: att allmänna arbets-inrättningar förfärdigat handtverksvaror, ofta till en ganska stor myckenhet, hvarigenom enskilda handtverkare, hvilka icke kunnat inlåta sig i pristäflan med berörde inrättningar, icke allenast gått i mistning af en högst betydlig arbetsförtjenst, utan äfven sett sin samhällsställning är från år försämras; att å landet Bosatte handtverkare här i staden afyttra sina varor till lägre priser, än hvartill dylika inom staden och med deraf följande mångdubbelt större omkostnader för förfärdigade varor kunnat försäljas; att en mängd personer, de der, med och utan tillstånd, utöfvat handtverk såsom försörjningsmedel, dels förenat sig om gemensamma verkstäder, dels ock, för sina yrkens utöfning, begagnat biträde af ett icke obetydligt antal handtverksarbetare, sedan desse, under förespeglingar att erhålla en större frihet, blifvit tubbade att öfvergifva sina mästare; att flere personer, ehuru icke ägande sådan arbetsskicklighet och öfrige egenskaper, att de kunnat vinna burskap här i staden, hvarest, i dylika fall, Kongl. Fabriksoch Handtverks-ordningen med noggranhet tillämpats, likväl, sedan de, under ett kort besök i någon annan stad, lyckats erhålla borgarerätt, härstädes fått utföra, med här antagne arbetare, ganska betydliga handtverksarbeten, hvaribland till och med byggande af boningshus; att det handtverksidkande borgerskapets kommunalskatter, långt ifrån att hafva blifvit nedsatta i ett rättvist och billigt förhållande till minskningen af dess arbetsförtjenst och borgerliga rättigheter, tvärtom årligen ökats; samt slutligen att öfverträdelser af Kongl. Fabriksoch Handtverks-ordningen, hvilkas åtalande icke sällan af ill villige tidningsskrifvare blifvit gjordt till föremål för begabberi, jemväl derföre opätaldt fått äga rum. Borgerskapets
[349] L ä r a r i n n a, seminarist, som med nit o. skicklighet kan undervisa i vanl. skolämnen, språk o. musile samt är i besittning af gladt o. jemt lynne, erh. plats hos fam. på landet för att undervisa 4 elever om 13, 11, 8 och 6 år. Ansökningar med bifogade rekommendationer och löneanspråk torde sändas under adress » G. W. », Alingsås, pöste restante. (G. Hvardagar ' /; &gt;3 — ' H. domar. företrädesvis Barnsjuk[34] Behandlar Tandläkaren. Adolf Hörnström Regeringsgatan 3 0. Mottagningstid helgfria dagar 10 — 2 och 4 — 6 e. m. OBS! Verkställer allt, som hörer till tandläkarekonsten. [240] ROLAND MARTIN T a n d l ä k a r e Vasagatan 1 0, Stockholm, snedt emot Centralstationen. [243] Doktor CD. Allm. telef. Fruntimmerssjukdomar, Förlossningar. Panoptikon öppet hvardagar oeh söndagar dagen från kl. 9 fm. till 10 e.m. H u s Th. m ö Winborg d r a &amp; r! C:is Kungsträdgårdsgatan 18 h e l a [359] Försöken i Stockholm tillverkningar af Coneentrerad Ättika på flaskor för utspädning. Senap, blandad efter engelsk och fransysk smak, flere sorter. Beefsteaksauce. to S r k E - [291] E n a n s p r å k s l ö s flicka, van vid husliga göromål, sömnad m. m. samt äfven handel, önskar sig plats i familj. På lön fästes mindre afseende, mera på ett vänligt bemötande. Goda rekommendationer finnas. Svar torde sändas t. » Augusta », Iduns byrå, Stockholm. [333] andra o c h få returneras Doktor Carl piensburg 30 PLATSSÖKANDE. Annonspris: 25 öre pr petitrad ( Ingen annons införes under 1 kr. för uppdrag Dubbelt porto torde medsändas. Pris 500 kr. (musiklekt. inber.) Härå reflekt.
Är han under Åtta dagars lid, eller deröfver, frånvarande, bote Trettio Riksdaler, hvilka böter afdragas arlvodel och tillfalla stadens fattige. Uleblifver han Irenne veckor, utan anmäldt laga förfall, skall han dessutom från sin befattning såsom Ledamot skiljas. § 4. Fattar Styrelsen beslut, dervid icke det i Banko-reglementet föreskrifna antal Ledamöter är närvarande, eller hindrar pluraliteten någon Ledamot att lå sin mening i protokollet antecknad, ege samma ansvar rum, som i 1 § föreskrilves; och varder i allmänhet stadgadt, all den af Ledamöterne, som, vid förekommande frågor i Styrelsen, sig icke lill protokollet särskildt yttrat, anses hafva instämt uti pluralitelens mening. § 5- Upptäckes af Fullmägtige i Banken, eller af Revisorerne, sådant underlåtande, öfverskridande eller afvikande från reglementet och öfriga föreskrifter, hvarå åtal följa bör, anmäle de det genast hos Rikets Ständers Justitie-ombudsman, hvilken åligger alt ställa den eller dem af Ledamöterne, om hvilken eller hvilka en sådan anmälan skett, under tilltal inför Svea Hofrätt: och afhålle sig denne eller desse af Ledamöterne från utöf ningen af ledamots-befaltningen, från det anmärkningen af Banko-fullmägtige eller Rev'sorerne skett, intilldess den tilltalade blifvit genom laga kraftvunnen dom frikänd. § 6. Är den tilltalade eller åklagaren missnöjd med Holrättens dom i dessa mål, ege han att deröfver, i den ordning i allmänhet för brottmål stadgadt är, anföra underdåniga besvär, hvilka hos Konungen, uti Dess Högste Domstol, upptagas och pröfvas. § 7. Expe ditions-Ulskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 162. 57 § 7 1 alla andra förekommande händelser, hvilka här ofvan icke aro nämnda, galle allmän Lag lill efterrättelse." Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 12 November 1863. Uppläst och godkändt hos Kidd. och Adeln den 14 Nov. 1863.
Svafvelbruks-tionden, sorn vid sednaste stats-reglering beräknades till 950 R:dr, har uppgått lill följande belopp: år 1850 1,002 R:dr » 1851 675 » » 1852 959 » »1853 1,060 » » 1854 1,227 » hvaraf medium utgör 985 R:dr B:ko eller 1,478 R:dr R:mt; och anser Utskottet denna inkomst, med afseende å dess omvexlande storlek, ej böra upplagas lill högre belopp än det uti Kongl. Maj:ls Nådiga Proposition beräknade, eller 9:o. Mantals-pemingar. Denna inkomst, som i nu gällande Riks-stat är upptagen till 343.000 B:ko eller 546.276 R:dr R:mt; och har Kongl. Maj:t, med afseende å denna stats-inkomsls årliga till vext i följd af ökad befolkning, ansett densamma lör nästkommande stats-regleringsperiod, äfven med afdrag af 10,000 R:dr B;ko för de vid förra Riksdagen från mantals-penningar belriade backstugusittare med deras hustrur och enkor samt inhyseshjon, kunna antagas till 360,000 R:dr B:ko eller 540.000 R:dr R:mt, samt, med tillägg af de på denna titel beräknade restantier 5,000 R.dr, till 545,000.R:dr R:mt, 6,561,600: 75,000: 75,000: 1,300: Transport: 6,712,900: — 12 Stats-Utskottets Ullätande N:o 33. Transport:
Ok, deni vi fått i lysande Arf afvara fordna Svenskar, och dem vi, såsom ett Palladium för vår tillvarelse bland fria Stater, oförskräckta böra lemna åt våra Efterkommande. Fråga har inom detta RiksStånd blifvit väckt örn förminskning af i af vårt Försvarsverk. Nedsättandet i ett vida ökat förbål lande af den Credit och det anseende Nordiska Kalfön genom lyckan och förtjensten nu nyligen vunnit bland Europas Stater, blefve deraf en ovilkorlig följd. Men då förminskning af de Europeiska Nationernas försvarsanstalter i allmänhet hvilar på förnuftsenliga och Menniskoälskande grundsatser, och tillämpningen på oss, af dessas i sig sjelfva sunda och heliga Grundsattser hämtar ett förfärande sken, är det af verklig vigt att närmare utreda sanna förhållandet och orsakerna till omöjligheten för Sverige, att i närvarande ögonblick verkställa en sådan Indragning. Länge hafva Folket före oss varit kastbollar före ärelystna styrande planer, än längre och kanske alltid skola de blifva det. Den store Konung Fredric i Preussen skrifver sjelf, att när Konungar spela om Provincer, ä'10 IJndersåtarne de Spelpenningar, hvarmed de Den <9 Januarii. lil betala. En af Frankrikes ryktbare Konungar, som der skapat sitt eget Tidehvarf, med lika stora fordringar, lika mycken ärelystnad, sorn hans öfveflägsna Snille och Talenter tyckes gifva honom rättighet att hysa, började först på ett förfärligt sätt öka sina stående Troupper. För att ej blifva offer af detta Systeme, måste Europas öfriga Nationer så småningom derefter bilda sig. RevolutionsKriget, der Franska Nationen nästan i Massa reste sig, för att mot förenade Utländska Härar försvara sin frihet, ökade ännu mer de Aromers talrikhet, hvilkas lika förändrade framgång som förlusterne vi ännu bära i friskt minné.
HolRätten kan således blifva bedragen, hvilket tydligen synes, att Lagstiftaren äfven förutsatt när lottning blifvit anbefalld; hvarigenom en sådan möjlighet skulle, om ej upphäfvas, åtminstone försvåras. Dessutom frågas billigt, om lagligen föreskyifne Controllör skola, i somliga fall, icke få gälla derföre, att principen för Controil förutsätter obehagliga möjligheter, eller mannamohn, såsom Utskottet uttrycker sig? På den grund borde alla Controller afskaffas. IS*u säger Lagen bestämdt, att Referent icke kan handlägga mål, som ej genom lottning honom tillkommit; derföre utdelar man målen 252 Dm 12 Julii f. m. genom den scrupuleusaste lottning, emellan de sittande Ledamöterne; men sedan Lothringen är skedd, vill man anse målen tillhöra sjelfva Stolen på hvilken första Ledamoten suttit; så att man på denna 6tol anser sig, genast efter lottningen , och så ofta man behagar, kunna utan lottning, insätta hvarje främmande person, som kan komma i fråga såsom Adjungerad Ledamot. År sådant rimligt? I Lagen står likväl att man skall lotta emellan personer och ej emellan stolar: är det sundt förnuft uti, att uppbygga med ena handen och nedrifva med den andra? Att först lotta noggrant om hvilken person, som skall emottaga ett mål, och sedan utbyta den efter behag? Under sådana förhållanden bör jag göra mig skäligen säker, att Ridderskapet och Adeln ej låter förvilla sig af Utskottets Betänkande. När nu det samma ej mera kan återremitteras, så anhåller jag om afslag derpå; samt att Herr Grefven och Landtmarskalken täcktes göra proposition på min, till Utskottet gjort da framställning, i likhet med hvad Biskop Wallenberg föreslagit, nemligen: att den Perfont forn på vanligt fatt anmälts till adjungerad Ledamot, mätte förut vara beflämd genom lottning etnellan %:ne, hvilka Prejidcnten äger, att i detta ändamål inför HofRätt uppgifva.
Då Frih. Raab, sedan jag anmält mig, erinrat om den irring Hr von Hartmansdorff begått, när han yttrade att molionärerne åsyftat inskränkning i landtmannahandeln, vill jag endast tillägga, att, enl. min tanka, Utsk. verkligen gått en medelväg, då det föreslagit att nu gällande stadganden måtte bibehållas. 1 afseende på bränvins-utminulerings-rättigheten har Utsk. ganska rigtigt anmärkt, alt det är ett stadgande, som kommer alt bero på Särskildta Utsk:s behandling. Jag anhåller derföre om bifall till Utsk;s hemställan. Hr, von Hartmansdorff: Jag har ganska riktigt genomläst Betänk, och äfven denna punkt. Alt jag nämnde motionärer i st. f. motionären var ett felagtigt uttryck. Men jag gör alldeles icke afseende på motionärernas antal; ty ora vi skulle taga såsom ex. bränvinsfrågan, hvilken jag olyckligtvis kom att omnämna, så finna vi att de flesta motionerna i den sednare saken voro just från det Stånd, som, då fråga blef om bränvins beskattning, visat sig vara gensträfvigast. Genom min ämbets-utöfning i Kammar-Rätten, har jag erfarit huru halade landlhandlarne äro. Mål förekomma icke sällan, där desse klaga öfver, att de blifva för hårdt beskattade, och efter hvad handlingarne visa, är det ock sannt. De till KaromarRätten afgifna förklaringarne antyda att taxerings-kommitéerna på landet anse landthandlare såsom skadedjur och söka att, då socknarne ej lyckas, genom Iandshöfdinge-embetels åtgärd, blifva från dem befriade, beskatta dem så högt, att de förlora lusten lill bosättning på landet. Ar det nu bättre alt folket derstädes söker genom sjelfhämd göra sig af med dem, än att lagstiftningen förekommer den skada och det missbruk, dessa handlande förorsaka. Ben 27 September f. m. 33a Gr. Lagerbjelke:
KonglMasts Nådiga Proposition till RiketS Ständer, angående upplösande af Skånsta War, geringen. vr supra k!x krotocollo, 6. Lringman. Utdrag af protokollet. hållet hos fetzer, wända Bonde-GtaNdet wid Urtima Rikss dagen i Orebro den iz ^Zunii 1812. SD. 8^onde-Ståndet har med djup innerlig wördnad emottagit det genom Hans Kongl. Majus Nådiga Skrifwelse till Talemannen, af den 2:dra i denna manad, förkunnade dyrbara wedermäle af Kongl. Majus Nåd, att 22-af Bonde, Ståndets Söner mage såsom Fri-Cadetter i Kongl. KrigsAcademien pa Carlberg intagas; Och da Ståndet tillika känner huru mycken del Hans Kongl. Höghet Kron, Prinsen tagit i denna Inrättning, wore ingen ting mera enligt med Ståndets listiga böjelse, än att aenast i underdånighet, sa wäl för Hans Kongl. Maju, som för Hans Kongl. Höghet tolka detz underdåniga tacksamhet; Men da twenne af de öfrige Respective Ständen äfwen i denna Nåd deltaga, samt Höglofl. Ridderstaper och Adeln torde anse denna anstalt såsom ledande till en utwidgad bildning, tillika åsyfta ett allmänt redbart godt an, damal; Sa tror Bonde, Ständet sig böra wärd - 688 Den 17 Junit. samt och Manligen inbjuda de öfrige Respeckive Standen, att genom en stor Deputation under Herr Landtmarikalkens anförande, serLilte til! ämnet lam, pelige tacksägelse-addrefter till Hanö Maj-t Konungen och Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen, matte i underdånighet frambära. ille supra. Lx krotocollo, O. Lrinlrmau.
Och enär nu mera wära medborgerliga frioch rättigheter, genom 'den nyligen antagna Regeringsformen af den 6:te nästledne Junii blifwit befastade samt uti Hans Maj:t Konungens höga försäkran i alla matto sanctioncrade, mäste följden deraf wara och förblifwa allmän trygghet och säkerhet; i hwilket förewetande det icke mindre wore lagstridigt och allmänna säkerheten gwäljande, at wäcka frägor om rubbning eller förminskning uti Högloft. Ridderstapets och Adelns privilegier, än at det efter min tanka synes öfwerftödigt at yttermera wilja förskansa fig emot inbrott uti Medborgares ägande fri - och rättigheter; hemställan - Den 8 Juiri. r>s landes jag derföre i ödmjukhet, at nägon proposition om antagande af det omformälta wilkoret icke mä äga rum. Stockholm d. 8 Julii isog. Lrrl 6. Ltgernswät. Uplästes följande af Herr König, keNr, ingifwit Wördsamt Me m 0 ri al! Utan at, i anledning af Herr ^-Islsväräs i förra Pleno wäckte Memorial, ingä i widlöftig pröfning af det beslut, som öfwer en sadan fräga kunde fattas, det band pa Ridderffapets och Adelns öfwerläggningar för framtiden, som härigenom tilffapas, och följderna deraf-, fäster jag mig allenast wid den r Regeringsformens 56 § föreffrifne formalitet, at alla allmänna frägor, som i Riksens Ständers plena wäckas, böra, innan de der ti! afgörande företagas, först til weöerbärligt Utstött remitteras. Denna fräga är werkeligen ny; ty den innefattar et beslut, at Rid. derskapet och Adeln ej skulle tilläta, det nägon ändring föreslogs i deras nu innehafwande priwilegier, innan en allmän refning öfwergätt all landets jord. Den stär wäl i gemenffap med den förut gjorda proposition om skatters älagande pä Säterier, men är deriftän längt IM Den 8 Julli. längt ätstiljd
Utaf anslaget för anläggningen och utförandet af vestra och södra eller de 2:nc från Götheborg och Malmö utgående jernvägs-stambanorna (§ 150 >> hvaraf under sistlidet år utbetalts 1,200,000 R:dr och under innevarande år 2,750,000 R:dr; under hvilket sednare är dessutom från Kongl. StalsS, n kontoret för dessa 2:ne jernvägs-anläggningar nyligen utbekommils ett belopp af 500,000 R:dr, som genom sagde anslag skall godtgöras. D:o lånet för jernvägs-anläggningen mellan Fahlun och Gelle, eller Gefle-l)alo-jernvägen (§151) » D:o d:o mellan sjöarne Norra Barken och Wessman eller VVessman-Barkens-jernvägen (§ 152) » l):o d:o för fullbordande af Norbergs-jernvägen (§ 153) » Summa vid sednaste Riksdag beviljade och under eller efter samma Riksdag från Riksgälds-konloret utbetalda lån och anslag R:dr Utaf nedannämnde af Rikets åren 1853 och 1854 församlade
Afbetalning å hufvudstol eller räntebetalning, som af gäldenär, eller med hans vetskap, gjord är, så ock annat gäldenärs erkännande af fordringens tillvaro, gälle såsom hade fordringen hos honom bevakad blifvit. Inteckningsförnyelse håfve ock lika verkan emot ägare af den intecknade egendomen: vill borgenären hålla talan emot annan öppen; bevake då sin fordran emot denne såsom i -i § sägs. § 4. Nu har gäldenär blifvit för fordran lagsökt: fastställes fordringen genom dom eller utslag; varde lid att den sedan efter 4 § bevaka räknad från det domen eller utslaget gafs, der ej verkställighet derå kommer innan den tid ute är: har lagsökningen afstadnat och, sedan gäldenären sist hördes eller till hörande kallades, den i i § utsatta tid förflutit, och visas det ej, att fordringen blifvit under den tid så bevakad, som i samma § sägs; då vare, till kr af rättens bibehållande, den lagsökning emot gäldenären utan verkan: samma lag vare, då dom eller utslag fallit, hvarom kungörelse skall gäldenären meddelas, der sådan kungörelse ej sker eller fordringen efter 1 § bevakas, inom tid, som der stadgas, räknad från det gäldenären sist hördes eller till hörande kallades. § 5. Aro flera gäldenärer, de der, en för alla och alla för en, betalningsskyldighet sig iklädt, och försummar borgenär att sin fordran hos någondera bevaka efter 4 §; vare de andra ej skyldige att gälda hvar mer, än sin del efter hufvudtalet: uppkommer brist hos någondera; varde den lika fördelad emellan de öfriga, som förbindelsen sig iklädt, och falle borgenär den del till last, som gäldas skolat af den, han låtit blifva ansvarigheten qvitt. Har borgenär under tionde året fått sin fordran hos någondera gäldenären ut; då äge denne, inom ett år sedan fordringen gulden blef, sin rätt bevaka hos de andra, af hvilka ersättning bör utgå, för hvad han öfver egen del betalt. Lag-Utskottets Betänkande N:o 34. 5 § 6- Vill den, hos hvilken fordran blifvit genom kraf utom
Ridderskapet och Adeln, som biföll RiddarhusUtskottets hemställan, alt de af Ridderskapets och Adelns Döttrar, hvilka icke finnas å Genealogierne upptagne, ej Den 2^ Julii f. m. eller må i Stiftet inskrifvas, förrän deras Genealogier blifvit behörigen completterade, fann likväl icke skäl godkänna Utskottets förslag, att uti de framdeles utfärdande StiflspensionsBrefven kunde inflyta, att, derest någon blifvande .Stiftsjungfru skulle befinnas af något begånget misstag å Adlig Ätts Genealogie uppförd, utan att ett sådant misstag vid inskrifningen kommit att upptäckas, bon, enär ett dylikt förhållande blef styrkt, borde förklaras sin pensionsrätt förlustig och PensionsBrefvet henne afFordras, hvilket förslag af Ridderskapet och Adeln ogillades; och blef RiddarhusUtskottets hemställan angående en ny Kungörelse i Tidningarne om Fröken Gustava Catharina Blåfields pensioner för åren 1826, 1827 och 1828 af Ridderskapet och Adeln bifallen. §. 3. Ridderskapet och Adeln ansåg denna §. icke erfordra någon åtgärd. §§. 4 ocb 5. Hvad RiddarhusUtskottet i dessa §§. hemställt, blef af Jdidderskapet och Adeln bifallit. Ut Supra. Justerades tvenne ProtocollsUtdrag, innehållande Ridderskapets och Adelns i Plenum den 18 dennes f. m. i öfrigt fattade beslut. 9° Den 27 Julii e. m. Justerades ett ProtocollsUtdrag, inne-, hållande Ridderskapets och Adelns i Plenum den 24 dennes e. m. fattade beslut. Höglofl. Riddersbapet och Adeln åtskiljt des klockan half till 3 eftermiddagen. In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim.
Man har väl sagt, att frågan om Bankens skiljande från sin lånerörelse eller åtminstone vissa delar deraf, vore en sä enkel fråga, skild ifrån sjelfva bankrörelsen, att den utan olägenhet kunde, oberoende af de öfrige delarne af betänk., företagas och afgöras. Men då jag betraktar BancoUtsk:s uppställning af dessa frågor ifrån början till slut, så synes mig nämnde fråga ingå uti den principfrågan, huruvida Riksg.cont. skall komma att röra sig med Bankens sedlar. Detta synes mig vara en sä vigtig fråga, rakt ingripande på sjelfva bankrörelsen, att jag anser den böra i sin helhet afgöras. Då nu öfverläggningen örn föredragningssättet ansågs fulländad, yttrade H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., atl om R. o. Ad. behagade besluta, att öfverläggning nu må äga runi öfver betänk, i dess helhet, kunde deraf likväl icke uppstå hinder för att sedermera upptaga betänk, till pröfning punktvis, derest R. o. Ad., efter öfverläggningens slut, funne sådant lämpligt och nödigt; hemställande 11. Ex. nu, i öfverensstämmelse med hvad de Heste talare yrkat, om R. o. Ad. bifölle, att öfverläggningen må omfatta betänk, i dess helhet. Ropades ja. iHr Skogman, Carl David: R. o. Ad. torde ej ogunstigt upptaga, att den, som i BancoUtsk. varit ett slags registrator af meningar, sorn under Utsk:s öfverläggningar synts vinna mesta afseende, yttrar några ord vid början af discussionerna om BancoUtsk:s betänk. De förslag, som BancoUtsk:s pluralitet framställt, afse Bankens consoliderande samt myntvärdets upprätthållande och stadga, utan Bankens skuldsättning utom eller inom landet, och utan våldsamma inskränkningar i lånerörelsen, hvilken tvertom i vissa grenar skulle erhålla en af omständigheterna undantagsvis påkallad tillökning. De åsyfta ett förmedlande mera emellan olika meningar, än emellan olika intressen, hvilka i sjelfva verket äro mindre stridiga, än man i allmänhet förmodar.