Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vi anse, att i saker, der appell är tillåten, bör finnas rätt för domaren eller domstolen att begära biträde af dylika assessorer. Enligt vår mening böra assessorerna hafva betaldt för sin tjenst vid domstolen men icke erhålla någon annan ersättning. Vi aose, att tillräckligt sakkunniga och oafhängiga mäns biträde skall kunna erhållas för måttliga arvoden. Dessa arvoden böra betraktas såsom rättegångskostnader. Dessa åtgärder, vfiga vi tro, skulle lemna domstolen erfor-derlig praktisk eller teknisk insigt för att sätta hoDom i st&amp;nd att skipa rätt eme 11 än parterna. Vi hoppas, att den lagstiftande makten alltid mfitte åstadkomma tillräcklig judiciel stränghet för att möta det stora klagom&amp;let öfver långsamhet, och att under det nya domstolssystem, af hvilket » The Judicature Act » är den * första frukten, verksamma regler skola fastställas till afhjelpande af den andra stora olägenheten: dyrheten. » Detta utlåtande * är undertecknadt af 25 utaf kommissionens ledamöter, endast tre hafva antecknat sig såsom reservanter. Angående handelsdomstolarne i Tyskland, Danmark och Norge kunna vi fatta oss kort, synnerligen som förhållandena i dessa oss närmare liggande land torde vara jemförelsevis allmänt kända, samt vi, beträffande dessa lands lagstiftning i ämnet, kunna hänvisa till W. Uppströms ofta citerade af-handling. I Tyskland finnas numera icke i allmänhet några sjelf-ständiga handelsdomstolar, men deremot hafva de flesta landsrätterna särskilda afdelningar, s. k. handelskammare, for handelssaker, hvilka afdelningar i regeln bestå af en ledamot af landsrätten såsom ordförande och två borgerliga bisittare. Dessa senare utnämnas af staternas styrelse och de äro oaf-lönade samt skola före tillträdet till embetet aflägga ed om troget uppfyllande af sina embeteåligganden. Samtliga ledamöterna i handelskammaren hafva lika rösträtt Vid de landsrätter, der särskild afdelning för handelsmål (handelskammare) icke är inrättad, upptagas och afgöras handel stvister af landsrättens allmänna afdelning (civilkammaren).
Hr Sandelhjelm, Paul: Ianledn. af hvad tinder discussionen i denna fråga förekommit, anser jag mig böra meddela den upplysning, att inom Elfsborgs län, hvarest finnas 2:ne kurhus och lazarettet-, så tillgått, att, i följd af hvad K. M. derom behagat förordna, de blifvit ansedda såsom en allmän lielsovårds-anstalt för hela länet, hvilken af länets samtliga innevånare skulle underhållas, i följd hvaraf också samtlige länets innevånare lemnade bidrag till återuppbyggande af Borås stads kurhusoch lazarelts-byggnad efter 1817 års eldsvåda, och enahanda var förhållandet med återuppbyggandet af denna byggnad i Wenersborg efter t834 års eldsvåda. Från den tiden hafva lazarettsoch kurhus-medlen blifvit lika fördelade inom länet, icke af directionen i Wenersborg, utan af Den 23 Maj. >65 landshöfdingen. Ifrågavnr. inrättntr motsvara likväl icke behofvet, i afseende på omfattningen, liviIken brist dock icke kan aflijelpas annorlunda än genom anläggning af flera dylika helsovårds-anstalter, t. ex. en i hvarje stad ; och väl vore, om fond dertill kunde bildas genom allmänt bidrag, i hvilket fall, och derest ändamålet skall kunna upphinnas, man torde böra tillåta länens innevånare att sinsemellan bestämma den afgift, som erfordras för dylika sanitets-anstaller, och huru dessa medel lämpligast må för behofyet användas. Cassorna, som hittills varit pro forma ålskiljda, borde förvaltas gemensamt och gemensamt redovisas. Äfven jag anhåller om återremiss, och att dessa anmärknU' måtte få åtfölja. Hr von Hartmansdorff: Jag anhåller att få instämma med Hr Ekströmer och öfriga talare, som ansett kurhusmedlen böra fä användas äfven för andra än veneriska sjukdomar. Jag finner det klart, att den, som afbrulit en arm eller eli ben, kan derigenom blifva lika oförmögen att sig sjelf försörja, som den, hvars kropp blifvit förderfvad genom veneriska sjukdomar.
Herr von Hartmansdorff* Augusti, Det dröjsmål, som ägt rum med nya La^ 52 Oen 29 December f. m. gens antagande torde, så vida det berott på Styrelsen, ej böra anses annorlunda, än såsom ett bevis på Styrelsens omvårdnad för detta Folk. Jag tror att ett misstag från början blifvit begånget, då man beslutade utarbetandet af en ny Lag. Bättre och riktigare hade det säkerligen varit att, på sätt en numera afliden liög Juridisk Embetsman yrkade, blott sammandraga till en redaction alla gällande Lagar, afskilja derifrån de stadganden, som kunde finnas föråldrade och för denna tiden olämplige, samt ifylla hvad som kunde brista, det man bibehöll. Att göra annat är, att anse Lagstiftningen för något godtyckligt, hvilket hon ingalunda är. Det förhåller sig med samhällskroppen på samma sätt, som med menniskokroppen. Den diet och det lefnadssätt den sednare i tidens längd antagit, måste hon framgent bibehålla utan betydliga afvikelser. En hastig förändring deri, om än föreskrifven af sjelfva Esculapius, skulle vålla vantrefnad och illamående. Så äfven med Statskroppen: dess sätt att vara och lefva är bestämdt af uråldriga bruk och vanor; om dessa betydligen rubbas eller afbrytas; så uppkommer nödvändigt vantrefnad och oordning. Vi, som äro födda och hafva lefvat i detta Rike under en uråldrig lag, hafva af hela vår omgifning nästan medvetslöst inhemtat den, och lita på det hufvudsakliga af dess innehåll, liksom på den omgifvande naturen. Dock Den 29 December f. m. 53 skulle en hastig och total lagförändring måhända Vara mindre äfventyrlig, om den an~ ginge oss allena — men huru skulle Allmogen, äldre Domare och Embetsman taga sig fram, om deras ägande lagkunskap på en gång tillintetgjordes, och om de nödgades titta i Lagboken, för att i hvarje händelse få veta hvad de hade alf göra. Kunde man deraf väl förvänta annat än oreda? Men det må härmed vara hur som helst. Vi veta i alla fall, att CrimiualLagen ännu icke är utarbetad.
S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Lag-V Iskottets Betänkande N:o 9, i anledning af väckt motion om förändring af 13 kap. t 8 Giftermåls-Balken. S. D. Vid förnyad föredragning bilölls Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-V(sköttens Betänkande N:o 1, i anledning af väckt motion om tillåtelse för vissa personer att tillverka bränvin från den 14 Februari till den 14 Ulars innevarande år. S. 1). Föredrogos ånyo och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Vt sko t tets nedannänmde Betänkanden: N:o 21, i anledning af väckt motion om ändring i Rese-reglementet den 31 Oktober 1851; N:o 22, i anledning af väckt motion om åtgärders vidtagande till förbättrande af vindbryggan och segelleden vid Almare Stäk; Prot.-Utdrag den 4 Februari 1857. 189 N:o 23, i anledning af väckt motion om tillägg till 9 § i Kongl. Maj:ts nådiga Förordning den 16 November 1849, angående iakttagelser i afseende å passagerare-ångfartygs byggnad och utrustning m. m.; N:o 24, i anledning af väckt motion om post-expeditionens i Wittsjö socken förflyttning till Markaryds socken i Kronobergs län; N:o 25, i anledning af väckt motion om användande af manskap ur arméen vid statens jernvägs-arbeten; N:o 26, i anledning af väckt motion om indragning af Kronofogde-tjensten i Herjeådalens fögderi; N:o 2 7, i anledning af väckt motion om upprättande af ny jordeboks-liggare för Malmöhus län; och N:o 28, i anledning af ifrågasatt förändring i föreskrifterna om upprättande och aflemnande till presterskapet af förteckningar å personer, som för brott blifvit sakfällde eller under framtiden ställde. Frän Vällofl. Borgare-Sländet. S. D. Föredrogos ånyo Lag-Utskottets Betänkanden: N:o 8, i anledning af väckt motion, angående förändrad lydelse af 4 § 1 kap. Gifterinåls-Balken.
Skulle domaren behöfva att medhafva lill hvarje stadsoch häradsting domboken för det föregående; så blir dess transporterande icke något synnerligt besvär. Tingsresornes omak för domrarne blir visserligen icke ringa, men åtminstone drägligare, än det för häradshöfdingarna nu är, helst med beräkning äfven af alla resor på urtima ting. Att lefva på tingställenas värdshus tre, fyra månader af året, kan i synnerhet för äldre män vara olägligt. Härvid kan man imedlertid hafva ett val. Den som finner det bättre att anlita resi dentsstadens värdshus, söker sig tillfälle till bosättning nära tingsstället och lefver hemma hos sig hela den tid, som icke upptages vid landstinget, nemligen sju veckor i qvartalet. Denna utväg torde föredragas af den, som älskar landtlifvet och behöfver lefva mera sparsamt. Båda alternatifven kunna visserligen hafva sitt obehag, men åtminstone mindre än det, sorn nu åtföljer tingslifvet i de större domsagorna. Frågan om regleringens detaljer och sättet att utföra den måste för öfrigt alternatift behandlas, dels nemligen under förutsättning af stadsrätternes afskalfande, och dels under den af deras bibehållande. Med den förra må början göras. De domare, som finnas i statens tjenst, skulle kanhända kunna betraktas såsom skyldige att i egenskap af ledamöter ingå i de nya domstolarna, under vilkor af löneinkomster, jemngoda med dem de innehafva. Men skyldigheten torde här föga behöfva komma i fråga; ty utom några få de fördelaktigaste domsagornes innehafvare, skulle utan tvifvel samtlige öfveroch underrätters domare blifva rätt belåtne att utbyta dels sin ängsliga tjenstgöring och dels sina sämre löne vilkor emot den bättre belägenhet, som i *) Åtminstone genom två ransakande ledamöter. 36 båda hänseenden erbjudes. Indragningsstalen skall föga behöfva att belastas med andra än Presidenters och vice Presidenters samt några få af de äldre hofrätts-ledamöternes pensionerande, och möjligen några ersättningsbelopp för minskade inkomster till nämnde innehafvare af de största domsagorna.
[Med diskussion. Palme, S., Om krigsförsäkring. [Med diskussion. » Goethe. Se: Wagner. S [karstedt], C. W., Om Gudsbegreppet, ur biblisk-filologisk grund uppfattad. •Gymnastik. Internationella gymnastikfesten. N [yblæus], G., Om gåendet såsom gymnastisk Öfning. Helgeandsholmsfrågan. G [ranber] g, O., Det nya uppslaget i den brännande riksbyggnadsfrågan. Histora. Se: Adel, Bibliografi, Biografi, Fale Bure, Finland, Fransk-tyska kriget, Franska revolutionen, Irland, Kulturhistoria, Ryssland, Ståndsriksdagarne, Svensk historia, Tyska flottan. * Horatius. Lyth, P. G., Anteckn. vid läsn. af Horatius ' Odén. - j Lundgren, C. O., Några reflexioner med anledning af P. G. Lyths » Anteckn. vid läsn. af Horatius ' Odén ». Horatiusforskningar. Genmäle. Lundgren, C. (9., Ännu ett ord om Horatiustolkningar. Studier till Horatii Oder. Af C. Hygien. Hvad som kan finnas i en bok från lånbiblioteket. Scholander, C, Helsan och klädedrägten. D (4) bil. Svensk Tidskrift 1891. bibliografisk öfversikt. Hygien. Tigerstedt, R., Undersökn. om svenska arbetares föda. Wavrinsky, Några ord om den s. k. fosterbarnsindustnen. Ibsen. Estlander, C Det demoniska i I: s senare dramer. — Stefansson, Jon, Henrik Ibsen i England. Industri. En modern atkylningsmaskin i ett modernt bryggeri. Om. diamanter af Mats W. LF (1) 12 — 30. — Se äfven: Nationalekonomi. Irland. Charles Stewart Parnell och Irland. Italien. Retzius, G., Bilder från Sicilien. Wærn, Cecilia, Det moderna Italien, sådant det ter sig för turisten. Hvardagslifvet i de italienska städerna. — W [rangel], G. C., Ett besök i Venedig. Karneval.
De förändringar, hvilka å denna Hufvud-titel ifrågakommit, i följd af dels Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof, dels enskilda motioner eller andra inträffade förhållanden, omförmälas här nedan i den ordning, hvaruti anslagen i Riks-slaten finnas upptagne; och får Slats-Utskoltet, i afseende å de tillökningar i löneanslagen för de fieste Hufvud-titeln tillhörande verk och stater, hvilka komma att af Utskottet tillstyrkas, åberopa hvad uti dess under denna dag särskildt afgifna Utlåtande JVs 41 är bemstäldt och föreslaget rörande så väl tiden som vilkoren för förhöjningarnes utgående; varande de i förevarande Utlåtande intagne summor utförde i riksmynt, ulom i några fall, der bankomynt-beräkningen ar särskildt utsatt. 1:o För Departementets Chef, Juslitio-Stals-Minislern, hvilken för närvarande åtnjuter i lön 6,750 R:dr och i taffelpenningar 5,250 R:dr, eller tillsammans 12,000 R:dr, har Kongl. Majit ansett lönen böra förhöjas till 18,000 R:dr och i sådant afseende äskat ett ytterligare anslag af 6,000 R:dr. I betraktande deraf, alt Justilie-Slats-Ministern, enligt grundlagen, innehar Rikets högsta värdighet och alt den dermed förenade representations-skyldigbet utan tvifvel måste medföra betydligt ökade utgifter, i samina man som lefnadskoslnaden i allmänhet stigit, anser sig Utskottet, under nuvarande föihållanden, böra tillstyrka: att den för Justitie-Stals-Ministern begärda anslags-tillökning med 6,000 R:dr må af Rikets Ständer beviljas. Hih. till K. St. Och har Utskottet härigenom jemväl besvarat Riksdagsfullmäktigen Johan Johanssons från Orebro län uti en till Utskottet remitterad motion gjorda framställning oin afslag å den Kongl. Propositionen i denna del eller åtminstone en betydlig nedsättning af den äskade löneförhöjningen. 2:o
Betänk. N:o 5. om en billigare fördelning af den femtedel deraf, som tillkommer Hus hållnings-sällskaperna. Motion N:o 2. Sammans. Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 5. om användande i första rummet till folkskoleväsendets utveckling af den hvarje socken tillfallande. Motion N:o 66. Sammans. Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. Bränvinstillverknings-afgiften, om dess förhöjning från 60 till 75 öre kannan. Motion N:o 102. Sammans. Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.- Utsk. Betänk. N:o 1 och Mern. N:o 3. Bevilln.-Utsk. Mern. N:o 16. R. St. underdån. Skrifv. Callerholm, om pension åt Notarius publicus Svante Jacob. Motion N:o 82. Sats-Utsk. Utlåt. N:o 74. R. St. underdån. Skrifv. Carlshamn, om dels statsbidrag dels låneunderstöd för jernväg och vattenkommunikation derifrån till Alfvesta station. Motion N:o 74. Stats-Utsk. Utlåt. Carlstad, om lön åt en t. f. Lektor vid dess högre elementarläroverk. Motion N:o 61. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 66. om anslag och lån till läroverks byggnad i. Motion N:o 62. Stats Utsk. Utlåt. R. St. underdån. Skrifv. Centralbanan, Svenska. Se Frövi station. Christianstad och Sölvesborg, om jernbibana emellan. Se Sölvesborg. Cnattingius, om årlig pension åt enkan och oförsörjda barn efter Kontraktsprosten, Doktor I. Motion N:o 88. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 74, Mern. N:o 97 och 116. R. St. underdån. Skrifv.
En bland de kännbaraste brister inom vår siatslitteralur anses det af många vara, att vi ej äga något verk, som tydligt och klart framställer en öfversigt öfver styrelseoch embetsverkens åligganden, krelsarne för deras verksamhet, deras särskilda förhållanden til! hvarandra, gången af målen dem emellan, med ett ord, en öfversigt öfver statsverkets organisation. Huru ofta får man ej höra, icke blott af den enskilde medborgaren, utan till och med af mången civil embetsman, som ändå kan vara väl bevandrad inom sitt fack, den frågan: ”hvart hör det eller det målet, hvar kan jag fä de eller de upplysningar ne, livart bör man vända sig för att fä denna fråga afgjord"’, och dylikt. När sädane frågor kunna inträffa rör:de allmänna. verk och mål, huru mycket svårare blir det ej då, att ha reda på hvad som hörer till de lägre communala och locala auetoritelernas verksamhetskretsar och åtgärder, samt de många uuderafhandlingarne i de större verken. Den studerade juristen är merendels den enda, som härvid kan hafva någon öfverblick genom det han inlärt af alla de spridda, gamla och nya förordningar, hvari organisationen och förändringar af sädane styrelseverk äro anbefallde. En annan embetsman, eller den enskilde får endast genom routine och efterfråguingar på mänga häll och i åtskilliga böcker en knapphändig kännedom om sin närmaste verksamhetsspher, så att man hjelpligen sträfvar sig fram; säkerhet och en tydlig öfverblick öfver det hela är honom nästan omöjligt alt vinna. Orsaken till ofvannämnde brist på ett arbete öfver styrelsen och förvaltningens särskilda grenar, sammanfattade i ett verk, får väl sökas deri, att ett sådant fordrar mycken insigt och omsigt, mycket arbete, men att deremot hoppet om uppmuntran från förläggares eller allmänhetens sida varit ringa. Då nu förhållandet är sådant, och det uppenbart synes af hvilken stor nytta och nödvändighet ett sådant verk är både för Embetsmaunen och den enskilde, ja, för R.
Jag tillstyrker, alt man malte sätta Frih. Palmstjernas förslag emot Hr Rosenblads. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, förklarade i anledn. häraf, att Frih. Cederström skulle haft ganska rätt i sin nu gjorda fram - 40 Den 2 December. ställning, såvida Frih. kunnat utreda, huru den sista propositionen blifvit besvarad; men det hade icke blifvit tillkännagifvet, huruvida ja eller nej dervid varit öfvervägande, och derföre hade icke votering i fråga om denna propos. kunnat begäras, utan måste den nu begärde voteringen haft afseende på den näst förut gjorde propos., hvilken, enligt den af H. Ex. afgifne förklaring, blifvit med öfvervägande nej besvarad. Frih. Cederström: Jag skulle vara af alldeles samma tanka, som Hr Gr. o. Landtm., i händelse icke Hr Gr. o. Landtm., efter det han tillkännagifvit, huru han uppfattat svaret pä den föreg, propos., hade föredragit en ny propos. När derpå svarades olika och en person begärde votering innan Hr Gr. o. Landtm, uppfattat svaret, så ändrar det icke förhållandet af en redan fastställd propos. Det är öfver den nya propos. som votering blifvit begärd, och icke öfver den redan afslagna. Ex. Ilr Gr. o. Landtm, yttrade, att det icke kunde vara om den sednast framställda propos., som voteringen blifvit begärd, då det icke vore kändt huru den blifvit besvarad, ty H. Ex. hade kunnat komma att tillkännagifva, det han funnit densamma besvarad i öfverensstämmelse med Hr Printzenskjölds mening, och i sådant fall kunde Hr Printzenskjöld icke behöft att derom begära votering, hvaraf det visade sig, att anledn. till begäran om vo tering öfver en framställd propos. icke förefunnes, innan Landtmarskalken tillkännagifvit huru samma propos. blifvit besvarad. Frih. Haab:
MajrtsNåd frikallat dem Irån lagens näpst, förlust af heder, förmögenhet och hälsa ofta varit deras straff; att det icke eller kunnat undfalla Kongl. Maj:t, huru i hat och arghet slika brott kunna af de minsta anledningar angifvas, genom förtydning af ord och mening, falska vitnen och andra nedriga utvägar, bestyrkas, samt en oskyldig ovän således under sken af nit för Regeringen fällas; att det dessutom ej vore öfverensstämmande med Kongl. Maj:ts Regeringssätt, som grundades på mildhet och rättvisa, att åt angifvelser af meranämnda brott gifva allt för mycken uppmärksamhet, samt att Kongl. Maj:t sjelf bäst kunde pröfva, hvad afseende borde göras å sådana angifvelser. Dessa grunder äro nemligen, enligt Utskottets omdöme, lika gill tiga för författningens bibehållande, som de varit för dess utfärdande. Om det, å ena sidan, är ostridigt, att Konungens person måste hållas i helgd, och att samhället, hvars trygghet i väsendtlig mån derpå beror, således krafvel’, att denna helgd omsorgsfullt vårdas, bör likväl, å den andra, icke förnekas, att denna omvårdnad måste utöfvas med all varsamhet och grannlagenhet, emedan fara är, att den eljest kunde verka i strid emot dess eget mål. Så skulle ock inträffa, derest hvarje förgripligt yttrande om Konungen gjordes till föremål för den offentlighet, som är oskiljaktig från rättegångar, enär dessa merändels af lättsinne och obetänksamhet fällde samt om enfald och råhet vittnande yttranden, lätteligen kunde väcka en för Ko - 3 Lag-Ut skottds Betänkande, iV.-o 20. rmngens Majestät sårande uppmärksamhet. Då det emedlertid icke är förenligt med ordning och säkerhet, att förgripelse!' af ifrågavarande art lem nas oanmärkte, måste följaktligen en pröfning föregå, innan de offentliggöras genom åtal. Det är denna pröfning, som Kongl. Maj:t, uti förevarande författning, ansett Sig bäst kunna verkställa, och som Utskottet tror böra tillhöra Konungen.
Jag anser det vara oriktigt äfven derföre, att om, på sätt här skulle sägas, brottsliga företag förmindskades genom den författnings undanrödjande, förmedelst hvilken de skulle hämmas, så borde af samma skäl öfriga påbud, hvarigenom försnillning af kronans inkomster skulle förekommas, jemväl uphäfvas, på det alt enahanda företag af vissa medlemmar bland Svenska folket malte uphöra att vara brottsliga. Sådant kan dock icke medgifvas i stort. Hvarföre då göra undantag i smätt. Gr. Lagerbjelke, Gust.: Den siste värde talaren har, som skäl för afslag å detta betänk., anfört, att Ständerna redan en gång förut anhållit om samma sak och derpå af Konungen fått afslag: jag ber likväl alt mot della skäl få erinra at den sisla framställningen i ämnet skedde redan år 1840 och alt sedan dess förhålländerna högst väsendtligen förändrat sig, i thy att vid den tiden den gamla Finska traktaten ännu var gällande, enl. hvilken en tull var åsatt smöret af endast 32 sk 1£6. Efter 1844—1845 årens riksdag inträdde en högst betydlig förhöjning uti införseltullen å smör, hvilket också hade till följd alt i samma mån vinsten för lurendrejaren betydligen ökades tilltog ock laglösheten genom lockelsen lill den större vinsten. Under tiden före hesagde riksdag in förtullades vid Haparanda tullkammare årligen mellan 7000 å 8000 181 smör, derefter nedgick beloppet, som införtullades vid Haparanda år 1845 till blott 14J10f hvarefter påföljande äret, eller 1846, allsingen förlullning å smör egde rom vid samma tullkammare utan att derföre de qväntiteter smör, sorn årligen forts från de norra otterne och serskildt från Haparanda lill Stockholm det ringaste mindskats utan t. o. m. under första året från Haparanda ökats med omkring 2000 1$.
Remissen återföljer och Krigsoch Kammar-Collegierne framhärda med djupaste vördnad, trohet och n'rt Stormägtigste Allernådigsle Konung! Eder Kongl. Maj:ts underdånigste tropligtig»!» Tjenare och Undersåure i G3 Betänk, om Kronans förpant. Hem. o. Lagen kl På Eders Kongl, Majus och Rikets Krigs-Collegii vägnar Carl Ax. Löwenhjelm. G. M. af Tihell. G.abr. Stolpe. L. Hasselström^ Få Eders Kongl. Majus och Rikets Kammar.Collegii vagnar Säl. Lötvenschöld, B. Rolén. L. Julin. äB. Fägersten. P. USven Petter Liljenroth. L. q. G. N.orUetu G. Törnquist* Ståckholm d. 7 December N:o. A Utdrag af Protocollet öfver Kammar-freuder, hållet inför lians Maj:t Konungen uti Stats - Rådet på StockholmsSlott dea 18 jfaniiarii 1821. inu arn 1823, Närvarande: Hans Excelience, Justitia?. Stats-Ministern. Herr Gretve Gyllenborg. Betänk, om Kronans förpant. Hem. 0. Lägenh'. 169 Hans Excelience Stats-Ministern för UlriIres Arenderne, Herr Grefve von Engeström. Deras Excellencer, Ståts-Råden: Herr Grefve Rosenblad. Herr Grefve Fleming. Hans Excelience Hof-Canzleren Herr Gr. \f Wetterstedt. Deras Excellencer, Stats-Råden; Herr Grefve Cederström, Herr Grefve Skjöldebrand. Herr Grefve Mörner, TillfÖrord. Stats-Secreteraren, Förste Exp«4 Äitions-Secreteraren Danckwardt. Tillförordnade