Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ej heller kan man undvara en noggrann kunskap om tilldragelser, sådana som Napoleons krig — hans eröfringar och utpressningar i Italien, hans trolösa behandling af Yenezia, hans expedition till Egypten, hans framgångar och massakrer derstädes, nederlag vid Acre och slutliga å.tertåg; hans olika fälttåg i Tyskland, Spanien, Ryssland o. s. v. inbegripande berättelserna om hans strategi, taktik, segrar, nederlag och blodbad — ty huru vore det under saknad af en sådan kunskap möjligt att bedöma, hvilka institutioner böra försvaras och hvilka förändringar inom lagstiftningen böra bekämpas? Dock, sedan tillbörlig uppmärksamhet blifvit egnaddessa högvigtiga frågor, torde måhända någon liten tid — menar Spencer — med fördel kunna uppoffras åt studiet af samhällenas naturhistoria. Någon ledning för det politiska handlandet torde möjligen kunna vinnas genom undersökningen af den frågan — hvilken är samhällsutvecklingens naturenliga gång och hvilket inflytande utöfvar den ena eller den andra politiken på den samma? Det skall må hända visa sig, att ingen lagstiftningsåtgärd, af hvad slag * den vara må, kan vidtagas, som icke står antingen i öfver-ensstämmelse eller i strid med den naturliga gången af ett folks tillväxt och utveckling, och att dess önskvärdhet snarare bör bedömas efter denna högsta måttstock än efter de närmast liggande fordelarne. Utan att begära för mycket, kunna vi i alla händelser vänta, att om det gifves en lag för de vexlande organisationsoch verksamhetsformer samhällena genomgå, kunskapen om denna lag svårligen kan undgå att inverka på vårt bedömande af hvad som är framåtskridande eller återgång — hvad som är önskvärdt, hvad som ar praktiskt och hvad som är blott utopi. Yår tänkare förbiser ingalunda, att studiet af samhälls-läran - förvirras genom åtskilliga subjektiva och objektiva svårigheter. Under de objektiva inbegriper han svårigheten att erhålla noggranna data, längden af den tid som så ofta skiljer orsak och verkan. De subjektiva svårigheterna delar han i intellektuela svårigheter och sådana svårigheter som bero på känslorna.
Icke ifrån brist på nödig skötsel och omvårdnad, ty denna öfverträffar vida hvad de fattigare klassernas barn i hemmet erhålla, nian hufvudsakligen deraf, att de kasernerade barnen sällan eller aldrig hafva den tillgång på frisk luft, som är så nödvändig för den fysiska utvecklingen. Jemföra vi en gosse, i skolåldern, han må tillhöra äfven välmående föräldrar som lemna honom all möjlig omvårdnad, men som derjemte forcera hans intellektuella utbildning genom att hålla honom i en trägen skola, der han under större delen af dagen instänges i ett trångt skolrum; om man, säger jag, 360 Den 24 April. jemför denna gosse i fysiskt hänseende med den fattiga vallgossen, som hela dagen ströfvar omkring i skog och mark, utsatt för väderlekens alla omvexlingar, illa klädd och illa född, så skall dock jemförelsen utan allt tvifvel utfalla till dea sednares fördel. Hvad är väl orsaken härtill? Hvarföre företer den arma vallgossen ett friskt och blomstrande utseende, med liflighet och kraft i alla rörelser, under det att den sorgfälligt vårdade skolgossen visar sig blek, slapp och sjuklig? Svaret härpå finnes lätt af den, sorn gjort sig något bekant med anordningen af våra lärdomsskolor och bland annat dervid äfven upmärksammat skollokalernas beskaffenhet, som oftast icke medgifver erforderlig luftvexling. En talare har redan nämnt, att man i sednare tider varit mycket frikostigare på luft vid upförande af cellfängelser än vid byggande af skolhus. Sä är ock förhållandet. I cellfängelserna beräknas vanligen för hvarje fånge en lufttillgång af omkring 1,000 kubikfot och genom ändamålsenliga ventilations-apparater har man sörjt för denna luftmassas lifliga omvexling. För kaserner har man beräknat 600 kubikfot för hvarje individ, med vilkor derjemte alt de egentliga kasernrummen, egentligen endast få begagnas såsom sofrum, samt stå lediga, under dagarne då soldaterna äro sysselsatte med tjenstgöring eller tå vistas i andra till kasernen hörande excercis-gymnaslikeller mat-salar.
— Sifroäl tå ten af ©fohSlcoifionen för Gfleinentarsliäromerfcn föreffagna flaten ffude, om ada te påräfnate tidgångarne ingöte, och om åtffifliga uppgifna ©Color inffränftcS/ funna, på fätt beräfningarne utreta, införaS antingen förr berörte enffiltta anflag eder $)3r;cbenbes anfTagen, utgörante för fig, 15,810 9t:tr 28 fl. 2 rfl., men ide om bäggetera famfältt un» tantogeS: få bote ölong!. 50?aj:t, ten 21 ffftlitne ©epteinber, bcflutit mettela 9lifetS ©tänter båte förenämnte anfpråf och te från ©tatS 23refroet ten 22 ©eeeinber 183.1 utfatta belopp, ide måtte, mit innehafmarneS afgång, ncbfättaS tid te fuminor, npa flaten, enligt famina ölongl.
Motion !V:o 242. Stats-Utsk. Utlåt. Gymnastik-inrättningar i Stockholm, angående anslag lill fyra. Motion N:o 201. Stats-Utsk. Utlåt. Gymnastik-lärare, angående löneförhöjning för. Motion N:o 207. Stats-Utsk. Utlåt. R. St. underdån. Skrifv. Gästgifvcri-ordningen, om upphäfvande af 22 §, angående förbud mot minderåriga personers användande till skjutsande, samt om meddelande af nödiga föreskrifter i berörda hänseende. Motion N:o 23. Allm. Besv. och Ekon.-Utsk. Betänk. Ii. Hadorphom pension åt enkan efter Expeditions-sekreteraren Daniel. Motion N:o 254. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 153. R. St. underdån. Skrifv. Hahr, angående pension ät Majoren August. Motion N:o 73. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 153. R. St. underdån. Skrifv. Hamberg, Doktor N. P., angående inköp af dess samlingar af naturoch konst produkter. Motion N:o 154. Stats-Utsk. Utlåt. Hamilton, Grefve Gustaf Axel Ruut, Motion N:o 43, angående anslag till inrättande af en ny profession i Juridisk encyclopedi och Romersk rätt vid hvartdera Rikets universitet. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 139 Samt Mern. Hanni - 17 Hamilton, Grefve Gustaf Axel Ruut, Motion N:o 44, angående an\isande af 2,000 Rdr Rmt årligen till stipendier åt Docenter inom Juridiska Fakulteterna vid Rikets universiteter. Stats—Utsk. Utlåt. N:o 139. Motion N:o 132, angående anslag till anskaffande af en exercis-lokal för Upsala Student-korps’ förening för vapenöfning. Stats-Utsk. Utlåt. Hamilton, Grefve Jaeol) Essen, Motion N:o 5, angående anvisande af medel förskottsvis till fullbordande af Statens jernbana emellan Falköping och Jönköping. Stats-Utsk.
Rikets Ständers Revisorer förmäla uti 2:dra §., att, utöfver den årliga staten för ofvannämnde Läroverk, till följd af nådiga Brefvet den 4 Mars 1817, en kapitenslön från livartdera af de trenne ArtilleriRegementerna utgått till informations-kapitens-löner vid detta Läroverk med tillsammans 2,740 R:dr under livartdera af revisionsåren; och då anslaget sålunda torde vara otillräckligt, sjmes det Revisorerne, som borde förhöjning deruti heldre till vägabringas, än att, genom anvisningar å löner, sorn för andra ändamål blifvit af Rikets Ständer be - 353 — stämda, bereda tillgångar för undervisningens bestridande vid Läroverket. Denna framställning påfordrar ej någon förklaring frun Kollegium, emedan på Eders Kongl. Maj:ts nådiga ompröfning ankommer, om de från Artilieri-Regementerna till Läroverket anvisade Tre Informationskapitenslöner skola dit återgå, samt, i deras ställe, aflönings-anslaget för detta Verk ökas; men bar likväl Kollegium trott sig böra i underdånighet anmäla, att, vid Läroverkets organisation år 1817, Informations-kapitens-lönerna blefvo dit anvisade, emedan Artilleri-olficerares undervisning då öfverflyttades från Regementerna till bemälte Läroverk. Efter upptagande uti 3 §. af de krigskrut-bebållningar, hvilka, enligt räkenskaperna, finnas för Arméen och Flottan upplagda uti förråderna, anmärka Revisorerne, det någon räkenskap icke finnes, som bestämdt visar hvad krut-tillverkningen under året kostat och om den utfallit till fördel eller förlust för Staten, hvilket vore desto mer nödvändigt, som Rikets Ständer påräknat uti Riksstaten, såsom en årlig inkomst af krutförsäljningen, 90,000 R:dr. Derefter finnes uti Berättelsen införd, uti Artilleri-Kammar-Kontoret upprättad, uträkning öfver kostnaden af handgevärs-, styckeoch bergskrut för ett år, enligt till 1843 års utgång gällande Krut-tillverknings-kontrakter samt då gällande lösningspris för rå salpeter.
park, älsklingsställe tillbaka, sig lig ett gemål, o c h som är öfvergifvet jag » d å min gendarm åter plötsligt b l e f synstor utgjorde att gar, Till venöfver P e r o s a o c h dess att blifva rätt intressant », fortfor baronen, utan låta störa sig af de andras hufvudskakninV i a de FiLutad m o t denna balustrad har härlig trafiken som sagdt, spela bildar en romantisk bergstig. balustrad. sig » L å t h o n o m berätta vidare, fru b a r o n e s s a », sade en för du var en skändatt ster stupar vägen brant ner o c h skyddas genom ger urskuldade gången » L i k a m y c k e t, j a g ser att » Till Hon man » Atr, du din s k ä l m, » afbröt baronessan make, kommer som göra m e d en liten skälm till af rent öfvermod rendezvous. var en Jag hade beviljat mig såg likväl, att smula förlägen; ldun den lilla men jag var skyldig henne upprättelse o c h ville hjelpa henne öfver det pinsamma i vårt första fande. Jag närmade mig sammanträfaktningsfullt och lyfte på hatten. » J a g är öfverlycklig, min fröken, » sade jag, » att få göra er min personliga af bön. » «Jag stisk vet ton, redan », sade hon i något gratis erhåller en hvar, som anskaffar 5 abonnenter, af dessa upptager afgiften (å 1 kr. för hvarje qvartal) och insänder den samma till Red. af ldun, Stockholm. sarkaIduns hållas under måndagar, byrå och sommarmånaderna torsdagar och fredagar eKpeditioii öppna kl. endast JO — /. » d e t var en hyllning åt min skönhet. » V å r a barn. Öfning af venstra handen. I öfningsskolan vid Stats-Lärarinneseminariet i Wien har man sedan flera år egnat venstra handens uppöfvande särskild uppmärksamhet. Så få de små eleverna i första klassen på handarbetstimmarne lära sig alt förfärdiga snören och snodder, derför att båda händerna behöfvas lika för detta arbete.
Den af Utskottet tillstyrkta årliga afbetalningen af 7 procent för hundrade af fastighetslånens primitiva belopp, intilldess allt är liqvideradt, anser jag vara ett stort missförstånd om rätta sättet, huru Bankens lånerörelse bör bedrifvas. Om afbetalningen sålunda fortsättes, blifver skulden inom 29 år amorterad; och hvilken vinner väl derpå? Jo den, som har qvar sin pantförskrifna fastighet i så många år; men är det väl billigt, att han derföre skulle få premier af andra? Det är hvarken naturligt eller rimligt, att Bankens lånesystem ställes pä lån, som amortera sig sjelfve, till intresse för enskildte. Hvarföre icke heldre bestämma direct capital-afbetalning och serskild räntebetalning. Detta sätt att afbetala genom amortissement, är så oform35 H. 7 98 Den 27 Julii e. m. ligt och skadligt för Banken, samt tilldanadt af enskiltes egennytta och intriger, att jag ej kan annat än påyrka dess afskaffande. Må Utskottet heldre än alt tillstyrka räntans förhöjning till 5 procent, nedsätta den till 4> blott icke föreslå afbetalning genom amortissement. För öfrigt måste jag, såsom underlåtenhet af Utskottet, anmärka, att det icke alls omtalat, än mindre utlåtit sig öfver min Motion, att fastighetsbelåningen i Banken bör drifvas med lånta medel. Detta är likväl af största vigt, om myntbestämningen beslutas. Jag anhåller derföre, att Utskottet måtte fästa afseende på denna Motion, samt tillstyrka, att en sådan upplåning af medel snart må af Banken företagas. Den proportion af 84 till 100 för landet och 16 till 100 för städerne, som Utskottet föreslagit för fastighetsbeläningen, finner jag äfven högst oformlig och bidragande att försvåra uträkningen. Om förhållandet nu står i denna proportion-, så är det likväl inom en månad helt annat. Hvarföre då icke välja en beqvämligare proportion? Jag anhåller, att detta anförande måtte få åtfölja återremissen af Betänkandet till Utskottet. Herr Tham:
Hvad reaktionen åter beträffar, så kan jag ej derom dela öfvertygelse med Frih. Raab; jag ber att få erinra, att det beslut som d. 27 Octob. 1840 fattades vid ålerremissen af Const.Utsk:s mern. N:o 110 med 150 röster mot 55 innehöll, ”att Svenska representationens fördelning på fyra rum bör uphöra, och att representationsförändringen bör afse, att jemte uphörandet af all sjelfskrifven personlig rätt att vara representant, bereda de ofrälse slåndspersonsklasserne, som nu äro uteslutne från rättigheten att sända Fullmäktige lill riksdagen, en sådan rättighet”. Dessa voro de ord, som då af R. o. Ad. uttalades, och hvilka ord böra blifva en sanning, genom beslutets sättande i verkställighet. Om än flere på detta rum kunna dela den meningen att man 16* 244 Den 27 Maj e. m. endast bör anse detta Const.Utsk:s förslag till förändring af R.F. och Riksd.Ordn. sorn en handling, endast medförande en vapenhvila intill nästa riksdag som då skall förkastas, är jag icke bland dem, som hysa en sådan mening; och har jag alltså tagit till orda, för att förklara, det jag, af upriktigaste öfvertygelse önskar framgång åt detta förslag, emedan jag anser detsamroas antagande medföra många fördelar. Till dessa räknar jag att alla Stånden skola kunna sammanträda till gemensamma öfverläggningar på ett rum och i första instantien fatta beslut i ämnen, som ej angå ändringar af grundlagarne och andra af lika vigtig beskaffenhet. Det är likväl en bland de största fördelar, att på ett rum kunna sammanföra de nu skiljda Stånden, hvilka f. n. öfverlägga hvart och ett på sitt rum utan att det ena vet hvad hos det andra säges, utan att det ena kan skörda frukt af de talanger och den erfarenhet, den sak-kännedom i förekommande ämnen, som kan finnas hos det andra, till aldra största skada för det allmänna.
Län återstående sådan skuld, 35 R:dr 16 sk., utgörande skillnaden i olika års Markegångs-pris, jnå i räkenskaperna afskrifvas. Elfsborgs Län. ' Då behörigen utrönt blifvit, att de Betalningsskyldige inom Wedbo Härad varit oförmögne att gälda sina egna skulder och således äfven saknat tillgång för fullgörande af åtagna ömsesidiga borgens-förbindelser, hafva R/ St. likaledes funnit godt, att nämnde Härads skuldbelopp, 4a3i R:dr 9 sk. 3 rst., till afskrifning bevilja, äfvensom följande 2:ne i Länet återstående skuldposter, nemi, 69 R:dr 8 sk., hvartill hos Låntagaren tillgång saknats, och hvilken Summa, då den företedda Borgensförbindelsen befunnits falsk, alltså icke kunnat af de förmenta löftesmännen uttagas, samt slutligen ock 68 R:dr 38 sk. 6 rst., Magazins-Inrättningens fordran af åtskilliga personer, hos hvilka, äfven - 46 Exp. Utah. Förslag till and. Skrif v. Au o 057. suni lios deras Cautionister, betalnings-tillgång saknats, enligt behörigen verificerad pantlängd: utgörande således hela afskrifningsbeloppet inom detta Län /j Stieg 7. 9. fVer inlands Län. 1813 års, ännu vid slute,t af år 1822, utestående skulder för Undsättnings-Spannmäl, hafva blifvit uppgifna: i Westersysslets Fögderi i38: 17. — och i Mella nsysslets Fögderi . \iQy. in. 2. till hvilka medels ersättning tillgång brustit både hos låntagare och löftesmän; samt i sistnämnda Fögderi dessutom 2984.' i3. 10. hvilka icke utan låntagares och löftesmäns fullkomliga obestånd kunnat utkräfvas. I afseende på en af f. d. MagazinsStyrelsens RevisionsContoir till ledning för E. K. Maj:ts Befallningshafvandes afgifvande förnyade
Rynkorna i hans panna sågo så djupa ut, fårorna, som gåfvo munnen detta förtviflade och sorgsna uttryck, drogos lägre ned, och han svarade icke. Det var en stund alldeles tyst i stugan. Hade du mördat honom, Antti, i fyllan mördat en medmenniska, herre Gud, herre Gud, hvad skall det bli af oss, arma uslingar suckade Leena, der hon satt och vaggade med hufvudet och halfgret. Fattiga och eländiga äro vi förut, men hederliga trodde jag åtminstone vi fick kallas. Herre Gud, herre Gud, att du skulle göra det, käre Peltonen. Hederlig, hederlig, mumlade mannen det fins heder och heder. Nog är det hederligt att tillsammans med andra landstrykare bedra en sådan stackare som mig, men ... det är väl derför att jag inte kan kallas rigtigt hederlig som du gjort det. Oj oj! Det var visst värdt att föda hit i verlden sådana här glada laxar som jag är. Och det är nog bra roligt här i lifvet. Vår herre vet allt hvad han gör, när han ställer det rigtigt gladt för en ända från vaggan. En del menniskor ha sitt nöje af djurplågeri. Men i himlen ha de sitt nöje af tocke här djurplågeri. Och jag mitt satans djur, jag är till för att vara till narr för englarne, jag. Hå, hå, hå. Den unga hustrun såg upp. Hon rodnade ännu mer, hon såg på honom, der han satt bruten och sig sjelf så olik. Hon hade ännu aldrig sett honom sådan. Aldrig hört honom klaga. Han hade förlorat all sjelfbeherskning och gick nu på med denna brutna, sträfva röst, hvars tonfall skar henne ända in i hjertat: Ja, jag måtte vara ett rigtigt frispektakel för fan och hela hans följe. Först kommer jag i mor mins trasvagga och fostras till tjenare och slaf åt folk som trampar nära på vettet ur mig. Och så fick jag det här förbannade hjerteländet, som alltid har fört mig dit som det har varit som mest förbannadt för mig. Och snott mig så tätt fast vid patron, att jag aldrig kommit loss.
AssuranceCompagnierne ®å väl utländske som inländska, om de icke i den bergningsanstallt, som nu är rådande, sago en möjlighet att få det gods bergat, för hvilket de gått i ansvarighet, skulle säkerligen icke till så låga procent som nu äga rum, teckna sina premier. Föreställningen om olyckliga som efter ett skeppsbrott måste dela qvarlefvan af sin egenaom, med de som räddat densamma, blir derjemte verkeligen mindre ryslig, då man besinnar att nu förtiden ganska få skepp gå utan försäkran och att Assuradörerna äro så tillsägandes lika mycket ägare af de skepp som befara håfven, och de egodelar hvilka föras derpå, som de personer hvilka de egentligen tillhöra. När man nu härtill lägger att klagomål öfver Dykerilnrättningen icke förspörjas från dem, hvilka närmast vore befogade att framställa de samma, så har man någon anledning förmoda, att de sorn från andra håll väckas, härleda sig från felagtiga uppgifter, under saknad om en närmare kännedom om sanna förhållandet, Den 17 Februarii, ^59 Jag anhåller vördsamt att dessa mina anmärkningar få till vederbörligt Utskott åtfölja den väckte motionen. Nto lä. Herr Nordenankar, Gustaf: Efter den förändrade tydning Herr Heijkenskjöld angifvit sin motion, innefattar der blott en önskan. Nog är säkert, att hvarje Utskotts-Ledamots yttersta bemödande skulle vara att efterkomma Högloft. Ridderskapets och Adelns äfven minsta önskningar; men jag frågar om denne är verkställbar? Man skulle för att fullgöra den bedöma sj den förflutne, eller närvarande tiden, som man känner; utan den kommande som man icke kanner. Den bevill. ningssuimna , som i närvarandeallmänna penningeföriägenhet ej utan stora svårigheter skulle kunna åläggas, torde med lätthet kunna utgå, då Ofsakerne till förlägenheten genom närvarande Riksens Ständers beslut säkerligen till en stor del blifva upphäfne-, och hvilken kan tilltro sig att redan nu bedöma resultater och följder af de förändringar och åtgärder, som i Rikets financiella och oeconomiska förhållande troligen vid detta Riksmöte komma att vidtagas?
Maj:t härtill lemnade Nådigt bifall, så komme naturligtvis uppskattning af dessa begge boställen, till jemförelse af hvarandras godhet, att i laga ordning verkställas; hvarefter hela den ränta, hvartill Tumba hemman JXi 2 är skattlagdt, skulle af Banken till Kronan utgöras, hvaremot den öfverskotts-ränta, som måste uppkomma å Lagmans-bostället Näsby, efter afdrag af det belopp, som motsvarade räntan å de till komministers-boställe nu upplåtna ? af Tumba JVI 2, borde komma att af blifvande boställs-innehalvare erläggas, så att Banken, i följd af bytet, icke skulle drabbas af andra afgifter, än som tillkomme Kronan för merberörda Tumba hemman JV1 2, eller, för den händelse, att Banken tillätes till skatte lösa samma hemman, den löseskilling, som derför kunde komma att utbetalas. Efter öfvervägande af hvad sålunda förekommit, har Utskottet, lika med Bankolullmäktige, funnit det framställda förslagets antagande böra bereda Tumba bruk väsentlig fördel derigenom, att bruket, i stället för dispositions-rätt, komme att erhålla full egande-rätt till nedra vattenfallet vid Tumba. Dä Banken, vid ett år 1801 verkstäldt ego-utbyte, tillädes ständig besittoings-rätt till Tumba qvarn och fri disposition af nyssnämnda, till samma qvarn hörande vattenfall, biel' det vilkor tillika stadgadt, att qvarnverket, såsom för orten alldeles oumbärligt, skulle, i och för dess behof, beständigt bibehållas med så många par stenar, för hvilket det var skattlagdt. Enär, i grund af detta vilkor, det lärer åligga bruket, att under alla tider af året hålla qvarnen i gång, så är det klart, att, på sätt Banko-fullmäktige jemväl erinrat, vid tillfällen, då vatten-tillgången ej är större, än för pappers-verket erfordras, qvarnens oafbrutna drifvande kan orsaka hinder för den vid bruket sig alltjemt ökande pappers-tillverkningen.
Af skiljaktig eller accessorisk egenskap synes tillämpningen ej vara i förhållandet lill grunden för beskattnings-syslemet, utan snarare utgöra de tillsammans ett oskiljaktigt helt, och 1 följd deraf den, sorn eger sig å lagdt upprätta grunderne, äfven bör tillkomma att utleda hvad inkomst i följd af systemet är att påräkna. Äfven vid innevarande Riksdag har Stats-Ulskotlet, i likhet med vid föregående , uti det s. k. Inkomst-Betänkandet upptagit och uppgjort en fördelning af Bevillningsbelopp under namn af extra ordinarie eller Bevil 1— ningsinkomster. Beg. Formens 5g § omtalar och sälter statsintraderne endast i arne cathegorier, nemligen ordinarie inkomster och Bevillningar; extra ordinarie inkomster omtalas der ej; hvad åter med Bevillningar förstås meddelar 60 §. och, då ett Bevillnings-Utskolt af R. St. är tillsatt, synes förslaget till dessa inkomsters beräknande mera lämpligen böra utgöra föremålet för behandling af detta än något annat Utskott. Beräknandet af dessa s. k. extra ordinarie inkomster vid sidan eller ibland Stats-Verkets ordinarie har visserligen till följd en mindre statsbristsumma på papperet, men hvartill tjenar väl detta? Egentliga Slatsbristsumrnan blir derföre i verkligheten icke förminskad. Tvertom eger det alla olägenheter och ingen fördel till följd, ty Bevillnings-Utskottet, som eger sig till ledning och handläggning alla i dessa afseenden erforderliga upplysningar och dermed Bevillning^- Ut slottets Betankande N:o 5. *7 dermed gemenskap egande ämnen, inskränkes i dess verkningsförmåga till i:sta och aldra Artikeln af den s. k. Bevillnings-Förordningen, innefattande just de ämnen lill beskattning, som, näst jorden vidlådande besvär och prestationer, äro de, hvilka uti sig innebära den mest tryckande egenskapen.