Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Emot den af Utskottet föreslagne nedsättning af löner ne för vissa grader, under hvad K. Mits Nådiga Förslag upptager, hafva ock, med yrkanden, att det vid K. Propositionen måtte förblifva, i allmänhet anmärkningar blifvit gjorda, hos Ridd. och Adeln af Hr Grefve Brahe M., Hr Grefve Posse C. H., Hr Frih. af Nordin C. J., Hr Frih. Stjerncrona D., Hr Frill. IVrode C., Hr Frih. Duben C., Ilr Frih. Sparre S., Hrr Leijonflycht C. A, Dorchimont IV. A., Liljenstolpe C., Nordenankar G.> Kuylenstjerna 'G. von Schantz J., och Stjerngranat, H.l samt hos TI. PrcstcStåndet af Hr Piofessor Geijer och Hr LifMedicus Ekströms och speeielt rörande Skånska Infanteri Regementerne af Hr Friherre af Nordin, som påstått, att nedsättning skedt i hvad desse Regementer redan innehafva, af Hr von JVcigel, Ch. E., och af LifMedicus Ekström, som yrkat, alt RegementsLäkare borde erhålla lika löner här som vid andre Regementer , af Prosten Petersson, hvilken förmält, det RegementsPastorerne borde erhålla lika lön med andre Regementspastorer; samt hos V. BorgareStandet af Hrr Hemberg och Stahle, som ansett alt desse borde aflönas helt och hållet lika med andre indeidta Regementer; — rörande LifRegementets och Smålands GrenadierBatailloner af Hrr af PVetterstedt. j J.
Hvad slutligen angår Niklas Nitssons och Nils Petter Petterssons yrkanden; så finner Utskottet ej skal att tillstyrka desamma, så vidt fråga är, att den serskilda behandling, som vid utsökning af fordringar, härledde från auktionsinrop, är medgifven genom Kongl. Förordningen den io Juni 184 f, jemväl måtte få ega rum för vissa andra fordringar. Då de förra grunda sig på offentliga inrop, och antecknas i dervid förda protokoll, samt dessa handlingar, i anseende till deras offentliga beskaffenhet, ega ett ostridigt anspråk på trovärdighet, har det synts mindre vådligt alt göra omförmälda undantag lian den vanliga behandlingen af ulsökningsärender för desse fordringar; men de omständigheter och förhållanden, som således tagits i betraktande, äro för samma fordringar hell och hållet egna, och derföre anser Utskottet, lika med Rikets sist församlade Ständer, att ett undantag uti ifrågaställa hänseende ej bör sträckas vidare, helst fara är, att sådant endast kunde ske på säkerhetens bekostnad. Men då det ej kunde medföra olägenhet eller vore olämpligt, om, på sätt yrkadt blifvit, Konungens Befallningshafvande ålägges att, derest handräckning på en gång begå res för utbekommande af flere fordringar, härledde från en och samma auktion, meddela en så beskaffad vilkorlig utmätnings-resolution, som förenämnde Kongl. Förordning medgifver, omfattande alla de lagsökte, utan sådant fast heldre skulle leda till lättnad och minskade kostnader för så väl sökande som sökte, får Utskottet, som dock anser flere personer ej böra i samma resolution inbegripas, än de, som äro boende inom samma fögderi, vördsamt föreslå, det måtte Rikets Ständer besluta utfärdande af en författning, hvarigenom stadgas, att om uti en skrift hos Konungens Befallningshafvande utmätning sökes
Hvarföre har icke styrelsen öfver Vägoch Vattenbyggnader, ej eller K. M., icke heller St:s Utsk. fåll del af Frilnns grundliga kännedom i detta ämne, af det bättre förslaget? — utan na först, då frågan ändlligen 216 ]>en 26 Ju u i e, m. skall lösas säger den välde talaren: ”Nej! för åll del stanna här — gä icke vidare! — här är ett hällre förslag, sora jag har att gifva Eder!” — På dylika framställningar tror jag att man icke bör göra afseende utan tillstyrker bifall till Utsk:s förslag. Såsom bosatt nära den ort, hvars varu-transporler skola gagnas af Bjurbäcks-kaualen, känner jag dess behof af den ifrågavar. kommunikationen och såsom exempel derpå kan jag nämna att ej blott taktegel utan t. o. m. mursten föres frän Carlskoga och till Philipstad, ja! flere mil ofvanföre; och dä sä tunga varor kunna bära dryga omlastningar, frakter och rolöner; dä mätte väl industrien hafva ett behof, som ännu icke blifvit tillfredsstäildtf och tiden måtte vara iuue att afhjelpa det! Jag förnyar min anhållan om bifall. Hr von Troil, Sam. Gust.: De af Frih. Cederström här yttrade äsigter hafva hufvudsakligen blifvit uti Statsölskis plenum framställde af en eller annan ledamot, men de hafva likväl icke förmått alt rubba den stora majoritetens inom Ulsk. öfvertygelse om nyttan utaf den kanalens sträckning, StatsUtsk. förordat. Emedlertid anhåller jag, att till den utredning af ärendet, den siste talaren nu afgifvit, fä göra några tillägg. Frih. Cederström har gunslbenäget velat aflemna lill StatsUtsk. en karta öfver trakten, på det att Utsk. måtte sättas i tillfälle, att taga närmare kännedom om förhållandet och derefter, i händelse af en återremiss, kunna rätta sitt utlät.
Ropades Ja. ”Wäfnader, Ylle, Kläden; Wadmal; Inkommande Tullprocent 5o. Utgående Tull”procent 1.” Grefve Cronhjelm-. Tullen på gröfre kläden anser jag böra vara högre, än på de finare, för att uppmuntra ullproductionen. Herr 0/ Wingård: Jag tror ej att någon distioction behölves, då tullen bestämmes af varaos värde. Det är svårt att göra någon skilnad. Grefve Cronhjelm : Jag menar , att man i England har en method , att bestämma trå— darne på ett visst mått. Detta känner den värde talaren bättre än jag. Friherre Ceder dröm: Corn inissklä den äro Den 23 Augusti/, rn, 9SI af den beskaffenhet, att vi ännu ej här kunna tillverka dem till det pris, som i andra länder, och det kan ej eller eke af den ull, som här produceras , ty den gröfre ull, som finnes i piovincerce, uppköpes ej af fabrikörerne , utan blott den finare. Det är ej svårt att skilja emellan commisskläden, och fina kläden; men att skilja mellan de finare är ganska svårt. Commisskläden, som för Arméen behöfvas, böra få införas til! nedsatt tull, emedan det ej är skäl att betunga 3tdje hufvudtitteln. Herr aj Wingård: Jag instämmer med Friherre Cederström, och tror, att man kan göra en särskilt artikel för commisskläde. Grefve Cronhjelm: Jag finner äfven lämpe ligt, att inskränka mig till Commisskläde, men jag tror ej att tullen derå bör nedsättas , ty /'ag är öfvertygad , att om våra fabrikörer vilja tillverka , hvad som för Arméen erfordras , så kunna de göra det. Herr Lefrén : Jag är förekommen af Grefve Cronhjelm. Jag anser det vara min skyldighet yttra, att då vi kunna tillverka Svenskt commisskläde, så godt som det Engelska , bör man ej befordra införseln af det sednare. Det beror på Engelska fabrikanterne , att litet nedsätta sine priser. Friherre Björnstjerna , Magnus:
St:r i framtida verkligheten stannade vid hvad som blifvit föreslaget, eller att riksdagarne endast skulle omfatta 4 månader, och ej mera, erkänner jag att förslaget i denna del innebure en synnerligen för vårt eget Stånd oberäknelig fördel. Men, Mina Hrr! en sådan möjlighet förefinnes icke. Hvilken är i detta afseende den bästa läromästaren, om icke erfarenheten? Vi finna af 109:de §:n R. F., att våra grundlagstiftare uttryckligen förutsatte, att R. St:r inom 4 månader borde afsluta sina göromål. Men det heter äfven i samma 109:de §, att »om så oförmodadt skulle hända,» att, vid den förlängda tidens utgång, R. St:r icke hade staten reglerat eller någon ny bevillning till bestämdt belopp sig åtagit, då skall Konungen kunna R. St:r åtskilja. Deraf synes, att lagsttftarne 376 Den 6 December e. m. ansett, att R. St:r skulle, efter regeln, kunna åtskiljas efter 4 månaders förlopp. Har det dock i verkligheten så inträflat? Neji aldrig kan man hoppas någonting sådant, så länge vi bibehålla åtskilliga våra vidlyftiga procedurer, hvilka förslaget, enligt mitt förmenande, till blott en ringa del afhjelper. R. St:r hafva redan lyckligen beträdt den banan, att afskaffa en del onödiga vidlyftigheter. Fortfarom härmed ytterligare. l)å nu riksdagen icke kan afslutas på fyra månader, hvad blir följden? JolR. St:r måste åtskiljas, utan att en del ärenden, kanske af högst riksvigtigt innehåll, kunna afslutas; och med ett sådant förhållande lära väl få vara belåtna; eller också, att R. St:r nödgas sörja för det allmännas kraf medelst att oförtöfvadt till K. M. göra framställning om sanktion af en ändring i den §, hvilken till 4 månader inskränker deras arbetstid. När då K. M. erfarit menligheten af denna inskränkning i tid, måste man förmoda att K. M. skall lyssna till begäran om en sådan förändring. De årliga riksdagarne skulle utsträckas efter behof och möjligen den ena aflösa den andra.
CommercEollegii och TullDirectionens underdäniga utlätanden, hwarwid Skepps Rederierne äfwen bleswo hörde, i anseende till ett förnyadt Reglemente, och icke förr än en siik Actus söregäkt, samt ärendet jamwäl passerar Allmänna beredningen, fann Kongl. Mast för godt, att icke allenast ät misse Priware Personer, under en förbättrad ny Octroy, pä 25 ärs tid, updraga »verkställigheten af Dykerie och Bärgnings-anstalkerne, utan och rörande Werkeis styrelse med hwad dermed äger gemenskap, läka utfärda ekt särskildt Reglemente hwaru i tillika Compagniets alla ej mindre förenade rättigheter än äliggande styldiheker finnas noga utstakade, och som (att förtiga flere) innehaller de hus. wudsakeliga förändringar till Skepps och Godsägares förmän, a» Skeppare »vid Strandningshändelser vu 1284 Den 26 Zebruarii. äger ratt, att da last icke behöfwer lostas, begagna och nyttja främmande biträde i 60 timmar lill fartygets afagning frän grund, utan att wara förfallen under Dvkeriet, hwilket under förra Ocrroyriden war alldeles förbudit, samt ari Compagniets bärqarelön, emot hwad den förut war, blifwit beIpdeligen nedsatt och minskad. Med allt stal hade man salunda bordt manta sig, att Allmänna Besvärsoch Oeconomi^Utstotlet efter att hafwa erkänt den goda afsigt, hwilken ined Dvterie och Bärgnings-inrätlningen frän början warit afyftad, stulle upgifmit hmari de kännbare olägenheter för Handel och Sjöfart egenteligen består, svin enligt Utskottets tan a åtfölja denna inrättning, pä den for den nu är stäld.
Uti utrymmet vid Calmare Magazin ä'r inbegripit ett Bageri med arne Ugnar, der ofvanuppå kan rymmas omkring 1,700 Tunnor Oriad Spanmäl. Detta Bageri med Lofterne äro för närvarande pä obestämd tid uthyrde , och kunna således disponeras när behofvet det påkallar. I Westervik finnes, utom det upptagne Huset, ett oinredt MagazinsHus af Sten, som fordom varit Bränneri. Detta Hus är 42* alnar långt , igi alnar bredt och 14J alnar högt utom Takresningen. Om behofvet framdeles skulle fordra detta Husets inredande, skulle der kunna inrymmas omkring 2,000 Tunnor Oriad eller 5,000 Tunnor Riad Säd. Borgholms Magazin på Öland är anlagt i följd af Konungens Nådiga Bref d. 22 Oct. 1817. För närvarande får till Magazin begagnas någre dertill å Borgholms Kongsgård upplåtne Hus, men för ständige MagazinsRörelsen hafva Ritningar och KostnadsFörslager öfver ett MagazinsHus af Sten, som kan inrymma 3,000 Tunnor Oriad Spanmål, till Kongl. Directionen blifvit insände, och uppgår Summan, hvarföre ett sådant Magazin skulle kunna uppbyggas, till ett ungefärligt belopp af Vidare Magazin än det nu befintliga synes ej af nöden i Kronobergs Län; ty om ock Länet någon gång skulle tarfva en större undsättning, än som i Magazinet kan intagas, är tillfälle för Länets Inbyggare att afhemta ytterligare Säd från Carlshamns Magazin. Län synes vidare Magazins-utrymme ej behöfligt. Den mindre qvantitet Riad Säd, som, i vanligt förhållande emot Oriad, af Redogörarne uppgifves endast kunna intagas, härrör förmodligen deraf, att Bjelklagen i Magazinen icke kunna bära sig om Riad Säd upplägges till vanlig höjd, som är minst 2 alnar. Något vidare Magazin å Gottland synes ej behöfligt. Vidare Magazins-utrymme i Westmanlands Län synes icke behöfligt.
Man har sagt, att ynglingen hitkommer förpassad från Academjen, och att mera fullkomlighet vid examina kunde vinnas, om de skedde i de Embets-Verk dit någon vill ingå Men hvar och en känner förut, huru Embetsmännens tid är upptagen; och då många dagar, kanske veckor brhöfvas, för att kunna ratt pröfva hvad kunskaper som äro föryärfvade; då för en sådan examinator fordras grundelig kännedom ej blott af de kamerala och Juridiska vettenskaperna, utan äfven i språk m m., så tviflar jag, att en så fullkomlig noggranhet bär kan vinnas, sorn vid. Acndemierna Jag anser således ganska nödvändigt, att ynglingar aga med sig de betyg, som vid Academierna gifvas dem., » Friherre Boije: Jdg har ej förmäienhelen Den 7 Martiif att kalla mig vetter.skapernes idkare. På embets-banan har man ej tid att vara det; men med tacksamt minne af mine Lärares vårdnad den tid jag tillbragte vid Upsala Lärosäte, kan jag ej dela den tanka, att den bildning man der får är onyttig; Oell med värma för mitt Fädernesland önskar jag val att de missbruk, sorn kunna hafva insmjrgt sig vid Academierne må afskaffas, men att de Academiske examina dock må fortfara; emedan jag icke inser hurudan derförutan, den visshet skulle blifva , 0111 ynglingarnes vettenskapliga bildning, som alltid förblef så vigtig, innan man lör dem öppnade ingången till Embetsvägen. Jag tillstyrker alltså att man må väl betänka sig, innan man ger bifall åt de nya läror, man i denna discussion framställt. Herr Hammarskjöld: Äfven jag delar Friherre Boijes önskan , att den Academiska bildningen icke må borttagas från Embetsmannen. Men jag tror icke att denna bildning vinner vid exarnina till embetsverken, utan att desse snarare åro ett hinder derföre. Nu kommer ynglingen till Upsala och tånker blott på sin exitben, och ej på det rena Academiska studium.
Dejjutotn reDan blifmit fattaDt att, till betrpgganDe af fjöfarten på fjöarnc QSenern od) 'IBettern, tmå fprar af trä jlola uppföras, Den ena på uDDen hjorten å SalbolanDet, famt 33 famt Den anDra å fläret §juf cflcc någon af uDDarne wiD inloppet af Motala; äfroenfom .^ongl. SJJaj:t bifallit/ att en af dalmar ftaDS ffeppöreDare l)itttlö itnberhållen lampfpr på Det f. f. ©rimffäret t berörDe ftaDö ^amn meD meDIet af Slpril månaD näftfommanDe åt ifall af (Staten öfwertagaö. behörig omfotg l>at warit egnaD imber* hållet af pricfar och fjömärfen. 3 oc() för utarbetanDet af förjlag till en allmänt erfänD nöDig förbättring i fotöperfonalenö aflöningéwilfor f>ar en färffilD ^omitee »'* warit neDfatt, ^wilfen för Denna perfonal företagit fåDana till be» flämDa belopp; men Då De från Detaö innehafwanbe lägenheter utgå* enDe förmåner DetwiD äfwen anfetté böra ingå i beräkning, få är Detta ärenDe, i anfeenDe till De wiD en fåDan uppjfattning förefom* manDe fwårigheter, helft lot$*jorbebofen tele är i alla län fullborDaD/ ännu unDer hanDläggning.
Ja än sen .. låt oss kalkylera! du har hundratusen riksdaler .. är ung och vacker .. det kan man ta till tio tusen .. älskar honom som du påstår .. kan väl också sättas opp till ett par tusen .. har en rik farbror .. är alltid värdt minst tjugotusen,.. M A R I A . Men, j ag älsk ar honom! 41 har ho pp om att ärfva trettitusen ef ter en g ammal tante .. det gör tillsammans 162,000 riksdaler .. eller för jemna summans sk ull 170,000 ... det minsta du bör ha på pengarne ä' fem procent, det gör 8,500 riksdaler det! M A R I A . Men hvad sk all hela den der uträkningen tj ena till? R E D E R . Klar affär, barn lilla Låt mig nu s e .. tro r du att du blir lycklig med honom? M A R I A . Jag hoppas det! R E D E R ( skrif vande ). Lyckan k an vi ta till 5000 .. mer är den inte värd, om man beräknar gnabb och barnskrik och scharlakansfeber, etc. etc... Karlen ser bra ut, l åt os ta' det till 5000 också .. du hör att j ag är liberal .. hans talang k an vi väl sätta opp till 2000 åtmins tone .. och hans årliga inkomster på kludderierna till lika mycket .. professorsnamnet 1000, och vasen 500 .. mera anser j ag inte vara skäl uti när det g äller en artist.. M A R I A ( börjar blifva road af uträkn ingen ). Och hans konstnärsrykte ... hvad värderar farbror det till? R E D E R . Hvasa? Ja, det anser jag kunna vara väl betalt med 1000 riksdaler. så M A R I A . Och så har han en rik farbror han ockR E D E R . För tusan, det förändrar sak en. M A R I A . En g ammal kamrer Gahm. R E D E R ( intresserad ). Ah! det är en karl på hundratusen!
Utgifterne hafva deremot varit följande: I ytterligare afräkning å anslagen till fortsättande af Statens jern vägsbyggnader R:dr 6,620,000: — Omkostnader för 1858 års statslån » 11,905: 95. För uppköpte vexlar till liqviderande af en del utaf de för året belöpande räntor och amortissementet för samma lån » 688,047: 83. Tillsvidare förräntade medel » 2,360,436: 75. R:dr 9,680,390: 53 Och innestodo å Banko-räkningen N:o 2 vid årets slut » 28,192: 95. Summa Runt R:dr 9,708,583: 48. Vid sistnämnde tid uppgingo de utbalanserade skulderna till ett sammanlagdt belopp af R;dr 22,030,047: 42. nemligen: för utelöpande, icke förfallna, obligationer med 4^ procents ränta å tillhopa Thaler Preuss. Kurant 8,035,900: —, eval verade, å 2'j R:dr pr Thaler, till Runt 21,429,066: 66. samt för den till lånets förräntning och amortering afsatta fond, utgörande 600,980: 76. — 44 — hvarémöt tillgångarne nppgingo till endast R:dr 1,683,829: 67. nemligen: hos R. R:dr 1,683,829: 67. hvadan alltså skulderna vid 1859 års slut öfverstego tillgångarne med » 20,346,217: 75. Med hänvisning till de fullständiga upplysningar, som Rikets Ständers åren 1858 och 1859 församlade Revisorer meddelat rörande ofvanomförmälde med Bankirhuset 11. Erlanger och hans medassocierade år 1858 afslutade statslån, hafva Revisorerne ansett sig här böra i korthet sammanfatta det hufvudsakliga resultatet af ifrågavarande lånetransaktion.
För att aflägsna dessa ofta medlet att gnida med snö, tills huden åter ganska vanställande pigmentsbildningar fordras fått lif, kan äfven rekommenderas. Hvad semycket skarpa medel, som framkalla en hastig dan efterbehandlingen af ett dylikt » hvitkyldt » afstötning af öfverhuden, emedan, som nämndt, parti beträffar, så sammanfaller den med befärgämnet sitter i de djupaste lagren af denna. handlingen af s. k. ömkyla. Otaliga huskurer Det bästa medlet är sublimat, som dock ej och otaliga andra medel äro rekommenderade, fås utan läkares recept, och som för öfrigt och detta bevisar blott, att de alla äro mer måste användas i så stark lösning, att verkan eller mindre overksamma. Viktigast är här bör öfvervakas af läkaren, något som också är vid lag att iakttaga hvad jag ofvan nämnt fallet med skarpa fjällande salvor, som äfven på tal om att förebygga kylskador och att almed fördel användas. Vill man på egen hand drig begagna kallt vatten till tvättningar. Därsöka behandla fräknar och lefverfläckar, kan jämte bör man använda något af de medel, man försöka använda vanlig grönsåpa, hvilken som åtminstone i någon mån äro verksamma, i så fall strykes på på kvällen och får sitta såsom kamfersprit, vismutpuder, blysalvor i på till morgonen, då den aftvättas. Detta uppförening med karbol, kamfer, ichtyol, terpentin repas 2 — 3 nätter efter hvarandra. Huden eller jod, collodium med eller utan jod, o. s. v. blir härigenom inflammerad oeh fjällande; geBehandlingen måste fortsättas månader, ja t. nom ingnidning af litet vaselin går retningen o. m. år igenom och krönes dock ej alltid af dock snart öfver. Behandlingen behöfver uppframgång, isynnerhet om patienten har en sysrepas en eller flere gånger. Liknande verkan selsättning, som tvingar till vistelse i rum, där och användning hafva starka svafvelsalvor (30 temperaturen är under 15° C. Massage och — 40 proc).
Maj:t under den 27 Juli 1841 i nåder fastställda plan för arbetet, med tillhörande kostnadsförslag, blifvit uppgjord, skall hafva befunnits i hög grad felaktig, så väl i anseende till sjelfva markens antagna beskaffenhet, som till de beräknade arbets-qvantiteterna samt åtgången af dagsverken och deras värden, hvarigenom inträffat, att kostnaden för kanalens ombyggnad, som :j samma förslag alternativt beräknats till 1,266,784 r:dr eller ock 1,311,884 r:dr banko, numera och sedan chefen lör vestra vägoch vattenbyggnads-distriktet, Majoren D. W.
Beträffande slutligen förslaget i punkten G, att besvär öfver näringsidkares taxering böra åtföljas af beedigadt utdrag af den öfver rörelsen förda bok; så, utom det att man skäligen torde kunna ifrågasätta, lämpligheten af att utsträcka edens användande till ärenden af ifrågavarande beskaffenhet, anser Utskottet ifrågavarande förslag så mycket mindre förtjena afseende, som antagandet deraf skulle medföra en inskränkning i den skattskvldiges rätt att, genom de bevisningsmedel han sjelf kan finna tjenligast, ådagalägga befogenheten af sin talan; hvadan Utskottet anser sig icke heller kunna å detta förslag bifall tillstyrka. Rörande sedermera de af Lars Olsson framställde förslag och dervid först yrkandet att städernas industri idkande invånare skulle, jemte den, enligt nu gällande grunder, ut - Bevillnings-Utskottets Betänkande, N:o 4.
Productions_ kraften dit den bör för att dstaclm lomma ftörjia vinft. Cosmopoliten, som ej äger något egentligt Fädernesland, betraktar hela verlden i massa då han talar om industriens naturliga gång, och 1Jen 14 Jugusti f. m. *99 glömmer att verlden nu som i fordna tider är sönderdelad i särskildta 6’tater och sannolikt äfven framdeles så skall förblifva, att dessa Stater otvifvelaktig skola fortfara att hafva olika interessen, naturliga, eller uppkomna genom deras styrelsers nycker och begärelser, och att följaktligen den practijka* Statsmanen icke får lemna sitt lands politiska ställning utur ögnasigte vid reglerandet af det hushåilssystem, sora för landet bör uppfattas. Det år denna kloka åsigt af eget lands sanna fördel, som i närvarande ögonblick förmår en del af Englands Statsmän att ifra för Engelska handelns frigifvande, ty de inse klart att utländska concurrencen för dem icke kan blifva farlig. Men många af våra theoretiska Statsmän synas tro att detta af Engelsmännen yrkade nya systern, leder sitt ursprung från den renaste philantrophie å deras sida, och att vi, samt alla andra med oss i lika läge och städning varande Stater utan all fara, äfven kunna lossa alla handelns band, ty idéen att genom hög tull ensamt styra concurrencen år icke i verkligheten utförbar. Man måste göra en noggrann skillnad emellan handelsinteresset i en Stat, som utgöres af en enda Stad såsom t. ex. Hamburg, Frankfurt med flere, och en Stat som består af flere vidsträckta landskaper. Köpmännen i dessa olika slags Stater, hafva en alldeles olika grundsats att följa, de må för öfrigt vara lika upplyste och till sina tänkesätt oförvitliga. 2 Oo Den 14 jifugusti ft m. Köpmannen i en Stat sora utgöres af en Stad, har egentligen ej något Fädernesland, han har blott ett Fädernehus. Störtar detta, så låter han det ligga i sist grus, han kunde ej hindra det ett falla. Deremot har Köpmannen i ett stort