Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
55 ställen, hvilka i anseende till skeende nya Pastoratsoch Capell-inrättningar framdeles kunna tillkomma. Gifven Stockholms Slott den 29 November 1817. Ibland de ämnen, hvilka sedan sistförflutne Riksmöte förekommit och Kongl. Maj:t funnit förtjena Riksens Ständers uppmärksamhet är äfven ett, hvilket Kongl. Maj:t ansett sig nu böra till Riksens Ständers bepröfvande och åtgärd öfverlämna. I åtskilliga orter af Riket hafva i senare tider klyfningar af stora Pastoratér funnits nödvändiga, dels i anseende till en ökad folkmängd, dels ock för deras vidsträckthet, hvarigenom Själavården af Presterslcapet, icke såsom vederbordt, kunnat besörjas, piete nya Pastorater hafva af sådan anledning blifvit inrättade, hvarjemte, särdeles i de Norra orterna, åtskillige nya Capell-lag tillkommit, dels af Nybyggen, dels uti aflägsne delar af de mest vidsträckta Pastorater. Dessa inrättningar, hvilkas nödvändighet och vigt, i anseende till Själavården är ostridig, halva äfven i andra afseenden varit till den betydligaste nytta för de orter, der de blifvit gjorde, och blifva det för framtiden ännu mera, i det erfarenheten visat, att de å desse trakter befordrat uppodlingar, I,andtbrukets och Näringarnes förkofran, samt Tolkmängdens tillväxr. Med berömvärd omsorg hafva Tnbyggarne i dessa nya Pastorater och Capell-lag sökt förskaffa Prästerskapet derstädes, den 56 Konungens Nåd. Propositioner. elen för deras bärgning nödyändiga inkomst, och i sådant ändamål anskaffat Hemman och lägenheter, tjenliga till Boställen för de nya Kyrkoherdar och Capellänér.
2:0 af den 29 Juni, i anledning af väckt fråga örn nödiga föreskrifter i afseende pä äg i De 5 Juli. é. nt skogshushållningen vid sådana Bergsmanshemman sorn af andra än Bergsmän inköpas. Från Lagsamt Allmäna aBe svärs* och •OeconomieUt skotten af den 16 Juni, angående en fri Victualiehandel. från det Särskildta Utskottet : 1:0 Af den 50 Juni, om uppliäfvande af Kongl. Brefvet den 26 Juli 1807, angående confisquerade varors försäljning till qvarblifvande i Riket. 2:0 Af den 50 Juni, angående väckt fråga om en friare Kolhandel. Ut Supra. S. D. Upplästes å nyo och lades till handlingarne följande det Särskildta Utskottets den 30 Juni afgifna och den 2 Juli på Bordet lagda Memorial: 1:0 Angående Herr Stabecks, Herr Barthelssons samt Riksdagsmännen Johan Långbergs, Eric Tehrssons och Bengt Svenssons Memorial; 2:0 Angående Grefve Mörners, Carl Stellan, och Friherre Stael von Hollsteins Memorial. Angående väckt fråga om förstärkning af Gotha Canal-Disconts Rörelse-Capital, hvarigenom den kunde sättas i tillstånd, att, emot vissa vilkor, biträda med Lån till Landtbrukets upphjelpande. Ut Supra. S. D. I anledning af ett Memorial a£ Herr Silverstolpe, Fredric Samuel, hvaruti ilere Ledamöter instämde, återremitterades StatsUtskottets den 2 Juli på Bordet lagda Betänkande, af den 27 Juni, angående tillökning i anslaget åt Academien. för de Fria Konsterna, m.m. Ut Supra. S. D. Vid förnyad föredragning a£ BancoUtskottets, den ig Juni, på Bordet lagda Memorial, af den 13 näst föregående, angående publicitet af tillståndet med Bankens Sedelrörelse, blef det af Höglofl. Ridderskapet och Adeln afslaget. Ut Supra. S. D. Beslöt Höglofl.
Om Riksdagsmannen Oxelberg under loppet af sine gjorde anmärkningar följt de grundsatser ' han har ofwan synts nitälska för, hade han besparat Stats-Utskorret den obehageliga nödwändighet, at inför Riksens Högloft. Ständer föranlatas framställa detta oangenäma ämne. Sanningen, da den med den henne tilkommande anständighet och rättvisa anföres, kan aldrig blifwa stötande och mifthagelig. - Men at han icke altid iagttagit all den gtanlaaenhet och tilbörliga anständighet i uttryck och omdömen emot Stats-Utffotter, som Utssotter, bestående af Ledamöter ifrån alla syra de respeZivs Riks-Stånden för deras allmänna förtroende och personliga heder ägt rätt at fordra, wisa hans yttrande i der följande. Jag har yrkar, yttrar han sig, alla mojejjga indragningar och tillika ihogkommit de mindre etter illa länke Undcr-Embetsoch Tjenstemäns Löne-förbättringar, hwarom Högloft. Utskottet witzerligen ägt tidig underrättelse, och det förefaller mig desto mer besynnerligt at finna, det Högloft. Utststtct i nästan ingen xunL gätt Gtändet ti! mötes, utan twärtom wid upgifrernc af atta i Bilagsrne uprättade Stater, sä hspablandat det cna i det andra/ 1590 Den Zi Mars. e. m. at resultgtet utfaller fa, at Statens atta aflöningar blifwit bibehällne och förökade. ^Zag faller häräfwer i den största förundran, fom med längtan förbidat lindring i sina tryckar,- de bördor och Statens iräkade wanmagc, fom likwä! Utskottet medgifwit och r stallet sinner alt wara högre än hwad det förut warit. En sadan anmärkning, al Utskotter hopablandat det ena i det andra har warit Utffolter högst owanrad, dä Utskottets Betänkande utwisar, at Urffottet iakttagit den största sorgfällighet, at icke sammanblanda den ena Staten med den andra.
I följd häraf, och för behandling jemväl af en utaf Herr Stuart, Carl Gustaf, i ämnet väckt motion, hvilken Höglofl. Ridderskapet och Adeln remitterat till sistnämnde Utskott, hafva Bankooch Lag-Utskotten mea hvarandra sammanträdt; och få Utskotten nu närmare redogöra för innehållet af de bland nämnde förslag, hvilka antinBih. till R. St. Prot. 18S3 & 4SS4. 6 Samt. 2 Afd. 4 Häft. 1 2 Bankooch Lag-Utskottens Betänkande, N:o 1. gen i sin helhet, eller till vissa delar afse sjelfva lagstiftningen för enskilda Banker, och således icke redan blifvit, på sätt nämndt är, af Banko-Utskottet besvarade, utan utgjort föremål för de sammansatta Utskottens gemensamma öfverläggningar. Bemälde Iiommillerade, hvilka ansett, att ifrågavarande lagstiftning lämpligen borde fördelas uti en af Konung och Ständerne stiftad Lag, innefattande de juridiska bestämmelserna om de enskilda Bankernes rättsförhållanden och vilkoren för deras uppkomst, samt en Förordning, deri regiementariska föreskrifter om deras rörelse och förvaltning intogos, hafva ock afgifvit två särskilda förslag, nemligen l:o till en Lag af följande innehåll: §■ 1. »Bank-rörelse, med rättighet att utgifva tryckta eller graverade kredit-sedlar, må utaf enskilde personer endast i förening till bolag bedrifvas, efter dertill af Kongl. Maj:t meddeladt tillstånd. Sådant tillstånd må beviljas på högst tio år, och kan, såvida ansökning om förlängning blifvit af bolaget hos Kongl. Maj:t gjord aderton månader innan nämnde tids utgång, förnyas, dock ej öfver tio år för hvarje gång. §•2. Till Bank-bolags stiftande erfordras minst 50 namngifne delegare, under den ansvarighet, som i denna lag bestämmes. §. 3. Rådstufvu-rätten i den stad, der Bankens hufvud-konlor upprättas, vare i alla mål Bank-bolagets lagliga forum.
Lagerbjelke och Hr Gripenstedt så logiskt och så praktiskt rikligt utvecklat olägenheterna af att nu antaga antingen Utsk:ns eller Frih. Alströmers förslag, alt jag i allo med dem instämmer. Jag tror, att då vi hafva en författn., hvilken icke varit gällande längre än sedan d. 1 Nov. sisll. år, bör man icke vidtaga förändringar i dess hufvudgrunder, utan serdeles giltiga orsaker. Dessa hufvudgrunder skulle väsendtligen rubbas genom det förslag LJtsk:n framställt. Flere föreg:de talare hafva redan omnämnt de olägenheter, som genom ett dylikt förfaringssätt skulle upkomma, och för min del tror jag, att om role-indelningen blir lagd lill grund för fattigvårdens utgörande, skall ovilkorligen en mängd svårlösta, och fölen god fattigvård menliga tvister emellan rotarne upkomma. Myndigheterna äro f. n. öfverhopade med besvär i fatligvårdsfrågor, emedan den ene socknen vill hvälfva ifrån sig sina fattige på den andra, och skulle nu nya tvister upsla derigenom, att majoriteten har rätt, att tvinga minoriteten inom de serskilda rotarne, och dessa tvister skulle gå alla dessa instanser igenom, så befarar jag, att man aldrig finge slut på alla dessa fatligvårds-mål. För min del tror jag fördenskull, att en sä nyss utfärdad författn., som den itrågavar:de, icke bör i oträngt mål ändras, och jag anhåller derföre om afslag å denna del af Utsk:ns förslag likasom jag jemväl får förklara, att jag icke anser mig kunna rösta för det af Frih. Alströmer reservationsvis framställda förslag. Hr von Hartmansdorff: Då jag hör så många landtman tala för nuvar:de författnings bibehållande, då en Landshöfd. nyss, och ett Statsråd förut gjort detsamma, och då den sistnämnde omförmält, att det stadgande, som nu gäller, eller att alla röstegaode inom församlingen skola vara öfverens om rotefördelningens införande, icke hindrat att en sådan kan, det oaktadt, komma till stånd; så vill jag afstå från det yrkande jag vid denna öfverläggnings början framställde. Frih.
Bevillnings-Förordningen.” Härmed förenade sig Herr Friherre L. Boye, Herr Lands-Secreteraren Hatling samt Herr Prosten Doclor Grevillius; af Riksdagsfullmägligen Johannes Svensson från Jönköpings Län: Mag får reservera mig emot Utskottets beslul i afseende på irsla Art., att Utskottet vidblifvit sitt beslut, all undantags-innehafvare, som förbehållit sig lifstidsuppehälle af ett öfverlåtet hemman, skall fortfarande betala bevillning, då inkomsten deraf uppgår lill 100 Rrdr; äfven reserverar jag mig emot Utskottets beslut, att från 28 §. skulle uteslutas orden: ”och icke till afgijt efter denna Artikel uro uppförde eller derifrån fritagneemedan jag anser denna förändring mera föranleda oreda, än, som pluraliteten inom Utskottet förmenat, bidraga att förekomma all misstydning. Denna förändring anser jag dessutom äfven kunna leda derhän, att Lnndtmannen, som iafyltrar sina egne produeter, för att dermed afbörda sig sine utskylder, kan af Be Bihang till R. St. S Sand. 1 Afd. 2 Bandel. i2:te Häftet. 3 Bevillnings-Ut skottets Betänkande N.-o 6t. redningseller Taxerings-Comiteerne för denna åtgärd komma alt pålöias bevillning;” af Riksdagsfullmägtigen E. Pehrsson från Gefleborgs Län : ”Uti vissa delar skiljaktig från Höglofl. Utskottets majoritet, får jag reservera mig, nemligen emot bibehållandet af Etthundrade Riksdaler i senare momentets i:st Art. för undantags-beting &c., hvilket i min tanka för en rättvis beskattning bort bestämmas till 200 R:dr, då aldra Artis 2 §. frikänner Löntagare under sistnämnde summa från bevillning efter aidra Art., och anser således, att usta Artis sista morn., aldia
Härmed åsyftas det förhållande, att 1 kap. 4 g MissgerningsBalken finnes åberopad i 2 mom. af 3 g TryckfrihetsFörordmn R. o. Ad. torde påminna sig, att vid ett annat tillfället, nemi. då lörslaget till Författning ang:de förfalskning och bedrägeri alhandlades, föreföll en discussion emellan Gr. Sparre och mig i afs:de å riktigheten eller oriktigheten af slika stadganden i de fall, då i Grund - 344 Den 4 November f. m. lag åberopade lagrum i allmänna lagen äro föreslagna att uphäfvas. Jag ansåg ett sådant stadgande riktigt; Gr. Sparre deremot oriktigt. Jag liar äfven i detta fall upgjort ett förmedlings-förslag, sorn lyder sålunda: »§ 9. I del fall, som omlalas i 3 § 2 mom. TryckfrihelsFörordntn, shall, oansedt hvad nu genom, denna Förfalla, sladgas, i kap. 4 § Missgerningsllalhen fortfarande tillämpas.» Jag liar nu framställt de förändringar i K. M:s Förslag, genom hvilkas iakttagande det, i min tanke, kunde blifva en möjlighet att få en lag i ämnet vid denna Riksdag anlagen. Såsom jag förut yttrat, äro dessa förändringar medgifvauden åt motsidan, hvilka, i min tanke, sannolikt måste göras, oell jag tager mig derföre friheten att förnya min anhållan till de med mig i hufvudsaken liktänkande, att de, för den goda sakens skull, ej matte allt för strängt vidhålla sina särskilda åsigter, utan sluta sig till det förmedlingsförslag jag nu framställt. Hr Hjerta, Lars: I fall meningen är att erhålla en åter remiss, och derigenom vinna något resultat i afs:de å förev:de frågas lösning, tyckes det att R. o. Adis notarier redan fått ett tillräckligt stycke arbete att utföra, hvilket, för att i tid medhinnas, icke torde böra allt för mycket ökas.
Jag vågar tro, att Utskotten behandlat sakerne alfvarligare, än de, som emot dem framställt anmärkningar. Herr Hjerta: Den värde Ledamot, som sist talat, har yttrat, att jag mäst uppehållit mig med saker, sora icke tillhöra ämnet. Jag hemställer till Ridderskapet och Adeln, om detta varit förhållandet, och om den Tullstyrelsens skrifvelse, jag uppläst, utgjort det mästa eller vigtigaste af hvad jag anfört. Det säkra är åtminstone, att skrifvelsen icke blifvit utfärdad af nu mera döde eller ur tjenst gångne Embetsman, utan af sådane, som ännu lefva och verka i Tullstyrelsen. Den tillhör således ingen annan tid, än vår egen närvarande; och jag hemställer, om jag då haft så orätt att visa de skadlige följderne deraf, att Styreisen det ena året kommer med en författning, och det andra året med gn annan, af motsatt riktning. Den värde Ledamoten har framdragit samma bevis, som Den ig Mars e. ro. Utskotten nyttjat för sin sats. Han liar framdragit vigten af siffergranskningen, som man nu vill inbilla oss vara det förnämsta af allt, och lian liar åter upprepat, att då denna granskning öfverlemnas till JustiliajCanzleren, skall deri ligga en lika säker controll, sora då den förut varit uppdragen åt KammarRätlen; ett Verk, hvilket, om det ej har den lyckan att vara så högt uppsatt i Svenska Rangordningen, likväl icke blifvit inrättadt efter en sådan Skråordning, att det före 1814 tvekade att anmärka allt, som tillhörde dess verkningskrets, äfven då det gällde Collegier och sådane Embetsman, hvilka, enligt den värde Ledamotens uttryck, äro af samma värdighet, som KamniarRätlens. Det är ur denna synpunkt, som jag sökt förmå Utskotten att taga saken i alfvarsamt betraktande, och fästa afseende på ett förhållande, som varit, ehuru det numera icke är, men hvilket måste återkomma, om man ens vill bjuda lill att öfvertala folket lill nya anslag.
Upplästes ett Memorial från Lagutskottet, af den 11 April, innehållande dess yttrande öfver några af Friherre Anders Ceder• Den 19 Aprile, m. 599 ström gjorda förslag till förändring i vissa Lagens stadganden; och förklarar Utskottet, uppå anförda skäl, sig icke kunna till något af Friherre Ceder ströms förslag tillstyrka bifall. Lades på bordet. Föredrogs å nyo och bifölls StatsUtskottets, den 17 dennes på bordet lagda, Memorial, innehållande svar på återremissen af Utskottets Memorial rörande kostnaderna för tryckningen af RiksStåndens Protocoll samt Bihanget dertill. Bifölls; och ansåg Ridderskapet och A* deln upplagan af Bihanget till RiksStåndens Protocoll böra till 1000 exemplar bestämmas. Föredrogs å nyo Statsutskottets, den 17 dennes, på bordet lagda, Memorial, angående Herr Prosten Palms Memorial om löner för LandsFiscaler och Länsmän. Grefve Lilliencrantz, Johan Wilhelm: Med Höglofl. StatsUtskottet förenar jag mig visserligen i den önskan, att disponible Hemmansdelar må utses och användas till boställen åt Länsmänner, som icke äro dermed förseddej och vill i detta afseende endast anmärka, att, om jag icke bedrager mig, sådant lärer redan vara ej allenast af Riksens Höglofl Stander önskadt, utan ock af Hans Kongl. Maj:* 6oe> Den 19 April, e. m, till verkställighet i Nåder förordnadtj hvarvid likväl bör observeras, det möjligheten att uppsöka disponible lägenheter hitintills icke svarat och förmodligen framdeles icke heller Järer svara emot Herrar Landsnöfdingars nit att befordra utförandet af ett s.å angeläget ärende. För öfrigt bör jag ej obemält lemsa, defc Lagars och Författningars verkställighet under en tid, då Länstyrelsernes befattningar ärQ mångdubblade och årligen utvidgas, icke allenast erfordras väl lönte Kronobetjenter, utan ock ett tillräckligt antal af sådan?, tjenstemän, som likväl ofta saknas.
Glädjeyr nedsätter sig den arma hustrun invid landsvägen, för att de nyss erhållna plaggen inhölja sitt barn, då hon ihast varseblir någonting hvitt liggande på vägen, hon springer dit, upptager en näsduk men ser ej mera till dem, hvilka hon förmodat hafva tappat densamma; villrådig om hon skall qvarlemna barnet, för att skyndsamt till sin ägarinna kunna återlemna det förlorade, ser hon en ung Officer, som äfvenledes går landsvägen framåt, "ack min herre," säger hon, närmande sig honom, "var af den godheten och lemna denna näsduk till den unga damen, hvilken nyss passerade här förbi, hon har förlorat den, och kan ännu ej hafva hunnit alltförlångt; om ni påskyndar edra steg, skall ni innan vägen deruppe skiljer sig säkert upphinna henne." Officern emottog näsduken förundrad öfver den ärlighet han hos hustrun funnit, och framtagande tvenne silfvermynt, lemnar han dem till henne, sägande: "här, behåll den ena för ert besvär med näsduken, och den andra för er redlighet att till sin ägarinna vilja återställa densamma." "Nej, nej, jag kan ej emottaga denna gåfva, utropade hustrun, se här, (och härvid visade hon på de erhållne skänkerne) hvad jag af den engeln för mig och mitt arma barn erhållit; Gud välsigne henne! så ung, så vacker och så god. Nej, min herre, jag kan ej behålla edra penningar" och dermed sköt hon dem tillbaka i hans hand. "Behåll dem," sade den upprörde Officern, "de äro er egendom, och hindra mig ej vidare att så fort som möjligt kunna återlemna fruntimret, hvad hon förlorat." Med dessa ord aflägsnade han sig, men ökade fåfängt sina steg, han såg ej mera till någon. Troligen hade Augusta med sin moster vikit af ifrån den stora vägen. Brydd att sjelf få behålla sitt fynd, framtager han åter näsduken och betraktar, eftersinnande, de prydligt märkte bokstäfverne:
Ja, resdrägten fordrar verkligen ovanlig omsorg. Den måste vara solid, enkel och praktisk; den måste framställas af starkt tyg i någon mörk färg och dessutom måste den sitta särdeles väl. Men ett nödvändigt bihang till resdrägten är reskappan, användbar vid morgonpromenader, regnväder och utflygter, ja, nödvändig för sielfva resan. Engelskornas reskappor hafva redan undergått en mönstring och vunnit bifall. Men hvilka tyger skall man välja dertill? Låt höra hvad den lilla vackra kamrerskan säger. Hon föreslår ljusare eller mörkare cheviots, mohairs eller satinerade beigetyger — allt efter smak. Ja, de äro ju vackra och praktiska. En af de sista nyheterna är en beigesort i neutral färg med bandliknande, skarpt begränsade ränder, hvilka taga sig ut som applikation. Men restoaletterna då? A f sidentyger med randeller plainmönster på neutral changeanlfonå göras eleganta drägter för table d ' höten och konserttimmarne vid badanstalten. För promenaddrägterna föredrages foulard med blomstermönster i ränder. Till enklare toaletter användes mohair, som, garneradt med de nya väfda broderierna, tager sig utmärkt bra ut. Färgerna hällas utan undantag i dämpade gobelintoner; grått och rödt i de mångfaldigaste nyanser föredragas. Broderier äro mycket omtyckta och användas till garnering på öfverklädningen eller till tvärgående ränder på den delvis synliga kjolen; alltid användas de på lifvet. Till de Fig. 5. S o m m a r k a p p a f ö r 6 — 8 års flickor lifvet är framtill utskuret bjertformigt; urringningen begränsas af ett rödt sammetsslag. (Se mönsterbilagan.) Paletå f ö r unga damer. Den vid sidan tillknäppta paletån i modefärg med lätt, likfärgadt sidenfoder har baktill ett tätt fålladt skört. Den främre öfverliggande fliken begränsas af en mörk sidensnodd. Snörmakeriarbetena på bröst, krage och ärmar äro af samma färg. Den framtill veckade kappan är af marinblått sommartyg. Den öfverliggande framdelen, hvilken förmedlar tillknäppningen vid sidan, är uppskuren långs efter.
Emedlertid, har Kongl. Majit med behörigt afseende å hvad Riksens Ständer vid 1818 års Riksdag i förevarande ämne beslutit, i Nåder förordnat, att alla de Bruks-Egare, som icke inom den 4 Februarii 1817 hos Collegierne, och således äfven de som dessförinnan hos KonglMajlis Befallningshafvande till skatteköp å deras Recognitions-Skogar sig anmält, icke skulle något sådant meddelas, utan borde, i anseende till dem, med skogarnes indelning till hemman och skattläggning tills vidare anstå och allenast de öfrige i allt fall nödige åtgärder med desse skogar endast fortsättas och till slut befordras. Hvad åter angår de öfverloppsmarker, som af Recognitions-Skogarne uppkommit och derifrån blifvit till Kronans disposition afskiljde, så har dermed hittills förfarits efter de grunder, sorn Rikets Ständer för krono-skogarnes användande i allmänhet vid sista Riksdag föreskrifvit; och lära Rikets Ständer finna lämpligt förordna, att hädanefter med dylika öfverloppsmarker bör förhållas, på sätt Riksens Ständer nu kunna vidare om Krono-Skogarne i allmänhet stadga, i anledning af den Nådiga Proposition, som Kongl. Maj;t derom låter särskildt till Riksens Ständer öfverlemna. Om Riksens Ständer finna skä ligt antaga hvad Kongl. Majit sålunda i Nåder föreslagit, skulle Riksens Ständers vid sista Riksdag fattade beslut i förevarande ämne komma att förfalla, med undantag af den föreskrift som til - 336 Proposition om Recognitions-SkogarneJ lika lemnad om användande till försvarsverket och Arméens materiella behof af de genom Recognitions-Skogarnes skatteförsäljning inflytande medel, hvilken föreskrift torde för framtiden fa. förblifva gällande.
Då fråga är om blotta rättigheten att yttra tankar, kati j»g ej annat än instämma i denna mening. Men jag har trott, att man ej bör vidare åt slumpen öfverlemna denna rättighets utöfning, enär erfarenheten hittills visat, att den blifvit obegagnad# Och är det väl Nationens fel, att den hittills varit obegagnad? Jag svarar Nej. Män hafva funnits, som sökt att sprida Statsceconomiska kunskaper; andra, som dertill erbudit sig. Genom nekad portofrihet hafva deras bemödanden blifvit fruktlösa. Detär klart, att när portofrihet ät den Ven 5 Juli f. m. 209 den ena beviljas men åt den andra nekas; sä förklaras i och med detsamma denne sednare såsom icke förtjent af Styrelsens förtroende. Deh enda honom återstående utväg att bereda sig ett läsande Publicum, vöre, 0111 lian antoge en ton af fronden; ' men denna ton blir aldrig den sanna medborgarens. Fiagar man, hvarför så handt och så händer, så är svaret lätt funnet. Ännu äro endast sex år (örflutne, sedan Nationen erhöll sitt nya Samhälls-skick ; ännu hafva de nya Ideerna icke allestädes hunnit erhålla nya orgauer; ännu händer, att ett tillstyrkande, gifvet af den ena, och enligt med dert hya lidens ideer, mötes af ett afstyrkande, dicteradt af fordna tidens anda. Jag kan inför Ridderskapet och Adelil åberopa ett exempel. Samma dag, på hvil-, ken, under Örebro Riksdag, den nya Tryckfriht» slagen af Riksens Ständer blef antagen, fattade jag beslutet att utgifva ■ en Statsoeconomisk Journal. Om de motiver, som i detta ögonblick.uppå mig verkade, behof de vitsordas, kunde , g åberopa mig en här närvarande Man, hvars vitsord Ridderskapet och Adeln säkerligen skulle låta inför sig gälla. Jag anmälte genast min föresats inför Konungen. Jag erbjöd mig att på Journalens titel utsätta mitt ramn till Rid 0. Ad. Vrot. 27. 28. 210 Den 5 Juli f. m. en borgen för den ton, som i Journalen skulle räda.