Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
HOS bättrad lokal för skolan kan afhjelpas genom ombyggnad af ett mindre lins, till bestridande af hvilken kostnad byggnadskassan lemnade full tillgång, hvadan anslaget icke torde böra beviljas. Då de sålunda upgifne förhållanden icke blifvit vederlagde genom den motivering, som Utslct anfört till stöd för sin framställning, synes grundad anleda, finnas för K. o. Ad. att icke bifalla det äskade anslaget, och förenar jag mig med dem, som yrkat afslag å denna punkt. Gr. Lagerbjelke: Af den siste talarens yttrande vill det synas som i detta förslag vore en särdeles stor ofullständighet just i afs:de på byggnadskassans tillgångar. Det är nemi. bekant att det ar stiftsbyggnadskassans skyldighet att, så långt den förmår, bestrida dessa ifrågav:de utgifter. Nu vet man att denna byggnadskassa har en betydlig tillgång, men huru stor den är, tiar varit omöjligt att af tillgänglige handlingar utleta. Det torde således vara temligen tydligt att frågan blifvit något lösligt behandlad, och jag får derföre förena mig med dem, som yrkat afslag på denna punkt. Frih. Tersmeden: Just derföre att denna fråga icke är utredd, bör det val vara skäl till en återrerniss på samma grund som ang:de skolhusen i Strengnäs och örebro. Här är endast en enskild representant, som helt lösligt framkastat förslaget, och det synes mig i högsta grad olämpligt, att hela det erforderliga beloppet skall utgå af allmänna medel. Det torde väl vara skäl att Ståndet linge närmare upiystiingar i detta ämne, hvarföre jag ånyo anhåller om återrerniss. Hr Bildt: För att gå tili mötes föreg:de talares önskan, vill icke heller jag motsätta mig återrerniss af denna punkt. Dertill har jag så mycket mer skäl sorn jag är säkert öfvertygad att StatsUtsk;t, vid förnyad behandling af denna fråga, kommer till ett helt annat resultat och frångår det uti berörde hänseendes hittills följde anslagssystem. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad samt H.
Regeringsformen uttrycker bestämdt , hvad slags ans_var derföre skall äga rum , och hvilket först skall af Constitutions-Utskottet föreslås samt sedan af Rikets Ständer pröfvas. Grefve Löwenhjélm: Jag måste ännu ofullkomligare, än vanligt, hafva uttryckt mig, om jag bordt så förstås , såsom holle jag Constitutions-Utskottet för ett blott Redactions-Utskott. Jag upprepar, att jag ingalunda misskänner Utskottets rätt , att afstyrka ändringar i Grundlagen, men att jag icke erkänner dess skyldighet, att förkasta dem. I det fallet vore jude föreslagne Redactionsändringarne meningslöse , och som ett Redactions-misstag har jag ansett den del af ingressen til 1 Utskottets Betänkande , der det förklarar vara emot sin skyldighet denna samma åtgärd , som det sedan gått, att i ellofva puncter lemna. Frågan om Conseiloch Commandomålens förening anser jag för min del icke böra sysselsätta oss, heldst den utgör en bifråga , hvars afgörande i alla fall beror af Kongl. Maj:ts Proposition derå kan jag icke anse lämplig , dels af ofvananförde orsak , dels emedan Ståndet ju beslutat, att uppskjuta afgörandet af hvarje punkt, tills de alla hunnit blifva discuterade. Herr von Hartmansdorff': I afseende på den skillnad Grefve von Platen framställt emellan en Föredragande utan Protocoll och med Ridd. 0. Ad. Prot. XI. Den i December f. m. Protocoll, bör jag auraäcka , att om bägge befattningarne förenas hos en och samma person , föras hvarken mer eller mindre Protocoll ån tillförene, utan förhållandet blifver alldeles enahanda med det nu varande; utom det att en skulle l omma att föredraga hvad som förut var fördeladt på 2:ne. Skulle Constitutions Utskottet vilja göra den modification i sitt förslag , att tjenstgörande General-Adjutanten städse borde vara ledamot af Stats-Rådet, så vöre detta redan ett önskeligt steg till förbättring , och väl att åtminstone få börja med något.
Barmhertighets-inrättningar, som åt fattiga, egentligen ålderstigna, lemna a) Ulrika Eleonora eller Drottningens Hospital 4) . • Kniggeska pensionsfonden 5) b) Borgerskapets gubbhus-inrättning 6) c) Borgerskapets enkhus-inrättning d) Fabriks-fattigkassan 7) e) Soopiska fattighuset f) Katholska församlingens fattigvård g) Timmermans-ordens Hospital 8) Tillsammans 4) Anledningen dertill, att kapitalbehållningen blifvit så högt upptagen, härleder sig hvilken Kongl. Kammar-Rätten i utslag fastställt till 57,354 R:dr 36 sk. banko, besvär blifvit af åtskillige Möllers borgenärer emot berörda utslag anfördt, något 5) Den s. k. Kniggeska pensionsfonden är ställd under direktionens förvaltning och medlade fruntimmer. 6) Utom ofvannämnde fastighet i Stockholm, äger Stockholms gubbhus-inrättning 7) Under rubriken pensioner etc. äro inberäknade alla omkostnader för fabriksarbetares vård och underhåll och dels understöd till utom fattighuset boende 8) Någon uppgift om timmermans-ordens hospitals utgifter och inkomster har icke bostad 65 bostad jemte underhållsbidrag uti inrättningens fastigheter. Utgifter år 1855. ®* r-i tjq " 05° qj 3 Fastighetsvärde ar 1855 i Stockholm. Kapitalbehållning rid 1855 års slut. Inkomster år 1855. Pensioner och underhåll in natura. Af andre slag. Berättelse öfver Stockholms Stad för åren 1851—1855. 9 66 lil.
Remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet Prosten Modighs, den 5 dennes bordlagda motion, om tillägg i Kongl. Kammar-kollegii bref den 10 Maj 1853, i afseende på stället, der Markegångs-nämnder, som bestämma de årliga priskuranterna, skola sammanträda. S. D. Remitterades lill Stats-Utskottet i Ståndet denna dag väckta motioner: l:o af Doktor Gumcelius, om riksdags-utgifternas utgående från Riksgäldskontoret och om ersättning till Herr Landtmarskalken och Herrar Talmän för riksdagskostnader; och ‘2:o af Kontraktsprosten Janzon, angående ett låne-understöd för sjön Tåkerns fullständiga aftappning. S. D. Föredrogs och bifölls Lag-Utskottets Memorial N:o 1, angående arfvoden för ökad Kansli-personal. S. D. Föredrogs och bifölls Bevillnings-Utkoltets Memorial N:o 1, om antagande af tre Kanslister utöfver den i Riksdagsordningens 24 § bestämda Kansli-betjening. S. D. Föredrogs och bifölls Konstilutions-Ulskoltets Memorial N:o 1, angående arfvoden för Utskottets Kansli. Frän Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Herr Ridder stads, C. F., motioner, N:o 1, om prygelstraffets afskalfande, och N:o 2, om soldaters bestraffning för mindre förseelser, arbetsklassers inrättande inom regementen och arbets-kompagnier för arméen. Ej mindre dessa två motioner, än äfven en, i sammanhang dermed, af Herr Blanche denna dag, om prygelstraffets afskaffande, väckt motion, N:o 3, samt i denna fråga i öfrigt afgilna yttranden remitterades till Lag-Utskottet.
Julii, utber jag mig få tillägga den förklaring, att jag, efter inhemtad kännedom af Herr Grefve Posses anmärkningsmemorial, som s:ne ConstitutionsUtskottets Ledamöter yttrat vara förklenande för den afledne Grefvens minne och sårande för dess Famille, såsom innebärande tydlig stämpel af en mindre redig sinnesstämning tvertom bos denne man, uti berörde så bittert tadlade skrift, funnit ett så ljust Ben 27 September f. m. begrepp om vår Grundlags anda och syftning, ett så ädelt nit för Lagens helgd och Medborgares rätt, att jag sannerligen häpnar för ur~ sprunget till den tanke, sorn här yttrades, då jag inför Ridderskapet och Adeln yrkade ett meddelande af Grefve Posses ifrågavarande anmärkningsskrift. Friherre Toll, Gujlaf Philip: Med säker öfvertygelse,det en realisation af Sveriges Rikes RörelseCapital med utvexling af silfver från Banken icke nu kunde verkställas, på de verkelig» skäl som sig förete, och hvarå flere af de respectiva RiksStåndens värda Ledamöters så skrifteliga som munteligen yttrade meningar gifvit mig fullkomlig anledning stadga min, har jag med särdeles tillfredsställelse sedt och genomläst det Förslag, gom uti Högloflige Sammansatta Statsoch BancoUtskotten blifvit framlagt till det ondas afhjelpande som beror af myntets vacklande värde, och deraf uppkommande (för allas inre Industri och förkofran högst motarbetande) flerfaldiga handelsspeculationer härmed. Jag har funnit Utskotten vilja förekomma detta och medelst bestämmelsen af Realisationsgrunderne uti i:sta Alternativet till 128 sk, försäkra så väl fordringsägare som Låntagare hvad de härefter äga och böra betala. Antagandet häraf hade i min tanka ofelbart medlört den sä - ✓ xf)o 2? September e. m. kerhet uti förut ingisngne pennisgetransacfioner, att man i afvaktande det Realisationen kunnat verkställas låtit dervid bero.
M.ijrt anser dem, för Armeens bibehållande i tjenstbart skick, nödige; och då Rikets Ständer, jemlikt Kongl. Mujrts och Ständernes gemensamma beslut, ega att genom sina Revisorer granska de årliga redogörelserna för Passevolance-medlen samt dessas rälta användande dervid tillse; hemställa Utskotten, att hvad i ofvanberörde måtto blifvit yrkadt icke måtte till någon åtgärd föranleda; vid hvilken utgång Utlåtande öfver Anders Danielssons framställning om inrättande af en serskild Passevolance-Comité för Passevolance-kostnadernas fördelande och utskrifvande af rotarne icke erfordras. Stockholm den s5 Oclober 1834- Reservationer: af Grefve Horn, C. F.: ”Jag reserverar mig emot de sammansatta Utskottens beslut att afstyrka all åtgärd lill vinnande af rättelse uti Mötespassevolance-afgiftens utgående såsom en gärd ålagd Rustoch Rotehållare i Riket; varande ett Riks-Stånds ännu qvarstående protest emot denna beskattning en betänklig påminnelse, att den hvarken tillkommit på grund af åtagen bevillning eller till följd af upprättadt Contract emellan de båda Slatsma°terne å ena* samt Rustoch Rotehållare å andra sidan. Den utväg jag inom de sammansatte Utskotten föreslagit, hvarigenom man skulle gå en medelväg, rättvisan till möte, för att åtminstone f form vinna hvad som i sak icke kunde för närvarande till vägabringas och hvilket förslag af åtskillige Utskottens Ledamöter biträddes, var: att de sammansatte Utskotten skulle med Bevillnings-Ulskottet communicera fråsan för att bereda åt Rikets Högloft. Ständer möjligheten att i laglig väg besluta, att mötespassevolancen, hvilken, till följd af 3:ne Riks-Stånds vid denna Riksdag fattade beslut, icke kunde anvisas att utgå genom allmän bevillning, måtte serskildt åläggas Rustoch Rotehållen, att utgöras intill nästa Riksdag på sätt den för närvarande af hvarje numer utgår”
Vid sistlidne riksdag, då frågan om militise-statens aflöning var före, så ansågo nemi. R. St:r att, ehuru de erkände billighet vara för förslaget, så voro de likväl nödsakade att begära en undersökning, hvilken skulle hvila på den grund att, såsom det står i motiverna till den underd. skrifvelse, R. St:r då afläto till K. M., R. St:r under förutsättning att nuv:de uppbördsrnäns rätt till sina löneförmåner ej förbises, och att indelningshafvarne utbekomma sina 62 Den li Mara. löner åtminstone lika tidigt som hitintills, funnit sig böra i underdånighet anhålla ete. Jag nämnde att Utsk:t vid tillstyrkande af motionerna icke brytt sig om att dervid fästa några vilkor. Det har visserligen blifvit sagt att beloppen, som blefvo insända till läns-styrelserna, skulle vederb:de kostnadsfritt tillhandahållas. Hvad motionärerne menat nied ordet »kostnadsfritt», tillåter jag mig icke att afgöra, om de nemi. menat kostnadsfritt för staten eller för löntagaren. Att uttrycket är något sväfvande, kan man sluta deraf att Utsk:t förutsatt att förslaget skulle kunna behöfva så jemkas, att någon uppbördsprovision utginge af de indrifna medlen. På detta sätt skulle det blifva staten, och icke lönetagaren, som blef befriad från kostnad. Jag vill dock icke säga bestämdt att detta är motionärernes mening, men man kan mycket väl tolka det så. Jag vill icke bestrida att det framställda förslaget skulle medföra en lättnad i räkenskaperna för räntegifvarne; dock torde det vara tvifvel underkastadt om icke många räntegifvare äro ganska belåtna med att få utgöra sina betalningar i särskilda terminer, äfven om tiden mellan uppbördsdagarne ej är så särdeles lång.
Senatorerne betraktade hvarandra med stora ögon, och ehuru, efter sednaste riksdagen, samtlige räknades till hofvets vänner, begrepo de i detta ögonblick ej riktigt, hvarken på hvad fot de sjelfva eller sakerna nu stodo, eller hvilken alldeles, egen förstämning, som just då rådde rundt omkring dem. Partiernas hufvudmän utom Rådet voro naturligtvis icke glömde på festen, der de mera bemärkte och bemärktes, än roade sig, och det undföll icke deras öfvade blickar, att någonting var i görningen och att statsmännen borde vara på sin vakt. Beylon var väl icke glömd på festen, men afvek ej från sin antagna plägsed, att hålla sig på afstånd från de kungliga personerna, för att ej synas uppblåst öfver sitt nära förhållande till dem. Detta hindrade aldrig dessa, att, om de händelsevis sammanträffade med Beylon, visa, i allas åsyn, både att de kändes vid och värderade honom. Men denna afton betedde kronprinsen sig likväl helt annorlunda. När han mötte Beylon, nickade han nådigt, främmande och kallt, utan att som vanligt, åtminstone i förbigående, till honom, yttra några förtroliga och vänliga ord. Gustaf, hvars gränslösa egenkärlek skulle sårats deraf, om någon anat, att han för sin resa till Frankrike hemtat underrättelser och råd af den nyligen derifrån återkomne föreläsaren, trodde sig kunna dölja förhållandet och afvända dylika misstankar genom det högdragna och frånstötande sätt, på hvilket han bemötte sin sluge, men anspråkslöse mentor. Denne kände sin nådige herre för väl, att oroas af detta sällsamma uppförande, hvilket Beylon till och med ej missbilligade, angelägen, som han alltid var, att undvika uppseende för sin egen person. Han hade en gång för alla gjort sig till regel att verka, utan att synas. Deremot visade Gustaf på denna fest större bevågenhet, uppmärksamhet och förtrolighet mot sin förre guvernör, riksrådet Carl Scheffer och dennes broder, riksrådet Ulrik Scheffer, än mot någon annan.
På grund häraf har motionären föreslagit, att för Upsala universitets bibliothek matte anslås en andre amanuens-lön till enahanda belopp, sorn Kongl. Majit äskat för den andre amanuensen vid bibliotheket i Lund, eller 300 r:dr. Som den vid Upsala akademis bibliothek anställda personal; af en bibliothekarie, en vice-bibliothekarie och en amanuens obestridligen är, äfven med det biträde, som af den s. k. Lidénska amanuensen kan påräknas, otillräcklig för ordnande och vårdande af nämnde bibliothek, hvars rika och i sednare tider genom dyrbara donationer betydligt ökade samlingar vida öfverstiga Lunds bibliotheks, för hvilket dock tvänne amanuens-löner gro anslagna, linner Utskottet af behofvet oundgängligen påkalladt,. att vid: Upsala akademis bibliothek en andre, af den Lidénska amanuens-tjensten: i afseende å göromålen helt och hållet oberoende, amanuens-beställning inrättas med enahanda lön, sorn lör den andre amanuensen vid Lunds bibliothek redan blifvit af Utskottet tillstyrkt, och föreslår derföre, att lön för en andre amanuens vid Upsala akademisbibliothek med 3.00 r:dr årligen må å stat uppföras, att utgå trän och med: månaden näst efter den, uti hvilken tjernsten blifvit tillsatt.. 8:o. Från Preste-ståndet har Utskottet erhållit remiss å, en af prosten Melander väckt motion, deruti, med framhållande af vigten, för så väl den vetenskapliga universal-bildningen, som skicklige elementar-lärares danande, utaf en ny profession vid Upsala universitet i de lefvande språken och den nyare litteraturen, i likhet med den, sorn genom enskild mans frikostighet redan funnes; inrättad vid Lunds universitet, motionären föreslagit bildandet af en sådan, profession vid förstnämnda universitet, med årlig lön af 2,000 r:dr..
Januarii, innehållande inbjudning att deltaga i Preste-Ståndets beslut, att hos Kongl. Majit, genom underdånig skrifvelse, anhålla om en sådan Nådig förklaring öfver Kongl. Kungörelsen af den 4 Februarii 1811, som, i det den undanrödjer ali osäkerhet om missförstånd vid tillämpandet deraf, försäkrar odlarne på recognitions-skogarne, att skyndsamt komma i en oqvald besittning af de rättigheter, hvarom Kongl. Majit och Rikets Ständer, genom de för högstberörde Nådiga Kungörelse stadgade grunder, velat haf - 32 PlroirVtdrag den i Februarii 1830* va dem orubbellgen försäkrade; och fann Ståndet för godt att denna inbjudning antaga. S. D, Bifölls, vid förnyad föredragning. Bevillnings-Utskottets Utlåtande, N:o 65 , i anledning af Vallöf]. Borgare-Ståndets gjorda förslag, att förändra några, till förstärk, ta Stats-Utskottet öfverlemnade Voteringspropositioner , angående Stora Sjö-Tulls-Eeviilningen. S. D. Banco-Utskottets Memorial: Nto ioi, angående revision öfver Ban Föredrogos och biföllos Fag-Utskottets Betänkanden, Nio 158, i anledning af Herr Gustaf Montgomeries, och Riksdags fullmägtigen - Pröt.-Utdrag åm t Februarii 1830* 3 31 Fullmägtigen fran Gefleborgs Län Lars Ericsons motioner om inrättande af Förliknings* Domstolar; och N:o 161 , öfver Herr L, F, Rosenqvists motion otn upphäfvande af 6:te §. i 9 Cap. Handels-Balken. S. D. Föredrogs och lades till Handlingarne Lag-Utskottets Utlåtande, N:o 160,' öfver anmärkningar vid Utskottets Betänkande, N:o 127, i anledning af väckta frågor om ändringar och tillägg i allmänna Lagens och serskilda Författningars stadgande, angående bysättning. Från Höglofl.
» Hvad tänker lilla Karin på? » frågade fru Gullman vekt och smekte flickans kind. » Jo », svarade barnet på sitt brådmogna sätt — » jag ville tacka för att moster är så snäll och vill taga mig med, men jag. jag reser inte. ifrån Tusse. » Fru Gullman stod häpen och rådlös. Milda ord och öfvertalningar, allt hade varit förgäfves. Då försökte hon med stränghet. » Karin är en stygg flicka, som tycker mera om ett djur än om människor », sade hon, och så gick hon mot dörren. Hon väntade, att en mjuk liten barnröst skulle kalla henne tillbaka, men där hördes ingenting: hon fick gå. Karin låg tyst och bara stirrrade ut i skymningen. Så snart fru Gullman gått, kröp Tusse upp ur sin korg, smög fram till sängen och ställde sig med framtassarne upp mot den. Han nosade på Karins haka och slickade den. Då lade barnet sin arm om Tusses hals, såg honom rakt in i ögonen och sade: » Du hörde väl,Tusse, hvad jag lofvade moster. » Hunden fnös belåtet, slickade än en gång Karins ansikte och kröp sedan tyst tillbaka i sin korg. En kvart senare sofvo både Karin och Tusse, trygga i medvetandet af den starka vänskap, som skulle förmå att trotsa allt hellre än den bittra skilsmässan. Så bröt onsdagen in, den stora packningsdagen. Hela - dagen höll fru Gullman på att ordna i skåp och lådor, och då allt annat var färdigt, kom hon om aftonen in i barnkammaren, där hon begynte packa ner Karins saker i en stor koffert, som blifvit inburen dit. Karin stod tyst och bara såg på, hur moster lade ned linne, klädningar, bilderböcker, leksa ker, griffeltaflan, och allra öfverst kom dockans garderob. Lika lugn och stilla som Karin föreföll, lika orolig var Tusse, ty han var också inne och såg på. Han sprang från den ena till den andra och bara nosade och gnällde. • Fru Gullman ville så gärna tala med den lilla systerdottern, men hon visste knappast hvad hon skulle säga. Blicken från de dystra barnaögonen förföljde henne, så att hon nästan kände sig illa till mods. Slutligen måste hon ändå sä- ga något.
Måhända borde, i sinom tid och i den mån enskilda Banker upstode, äfven kreditiverne till enskilda personer och IlandelsDiskonten till Bankerne öfverflyttas; men lill denna omfattning vågar jag ej f. n. sträcka mitt förslag. De åsigter jag tagit mig friheten föredraga, öfverensstämma med dem jag 1845, när betänk, rörande Bankens låne-rörelse lill pröfning förevar, vid nämnde tillfälle yttrade. Under de år, som sedan dess intill nu förflutit har jag ytterligare blifvit stärkt i desamma och ehuru jag nog inser och fruktar att dessa mina åsigter icke förmå göra sig gällande, har jag dock velat i ett sammanhang dem framställa; anhållande alt vid hvarje punkt särskildt få yttra mig, under det jag, hvad den föredragna punkten beträffar, vördsamt begär att återremiss å densamma måtte beviljas. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Det förslag, som Frih. Raab nu framställt, är så sammansatt och vidlyftigt alt R. o. Ad. säkerligen finner, att någon fullständig diskussion om alla deri förekommande punkter, icke för tillfället kan ega rum, ty del vore att in promtu behandla en allt för vigtig fråga då den icke förut under längre tid varit framlagd till allmän pröfning; och skulle jag tro att Frih. Raabs mening, enär han begärt återremiss på den föredragna punkten, icke heller varit någon annan än att få meddela BankoUtsk. sina åsigter i ämnet. Jag skall derföre endast hålla mig till den föredragna punkten, som angår utlåning mot inteckning i fastighet. Frih.
Den 19 Augusti f. m. ägare utsatt, sorn (einnar lån emot inteckning i sällan fastighet, utan att hafva eller kunna äga kännedom om förut träffa dt aftal af omförmälda beskaffenhet.” Deraf tinner R. o. Ad., att så väl den sorn tillgodonjuter undantag, som fastighetsägaren, blifva betryggade, och alt följaktligen förslaget utan våda kan antagas. Ilr Ribbing, Arvid: Då jag var en bland dem, sorn, när frågan förra gången förevar, yttrade mig emot förslaget, derföre att intecknings-lageu stadgar, alt inteckning icke må ske utan till bestämdt belopp, men undanlagsförinåner, bestående i boningsställe, spanmål, betesrättighet, vedbrand m. m. sålunda äro till beloppet obestämda; så skedde det under den förutsättning, att inteckningsägarens rätt skulle undergräfvas, i händelse intecknade undantags-contract skulle hafva samma rättighet som andra inteckningar. Jag har hoppats att Utsk. skolat gjort något afseende på mitt förslag alt betrygga dessa undantagshjons rättighet, hvilken är lika dyibar som andra inteckningsägares, oell som kunde bevaras derigenom , att undantagsförmånerna evalverades uti bestämd peuningesumrna, för hvilken inteckning kunde beviljas; men som det icke skett, anser jag Utskts betänk, icke böra antagas, såsom stående i strid med vår till gällande inteckningslag , enligt hvilken inteckning icke får ske utan för bestämdt belopp i penningar eller varor. Ulskts betänk. N:o 35 och utlåt. K:o 94 blefvo af R. o. Atl. bifallna. Likaledes bifölls, vid förnyad föredragning, LagUtskts den 13 dennes på bordel lagda betänk. N:o ()5, i anleda, af väckt motion 0111 ändring af 1 cap. 2 §:n Utsökn.-b:n. Ånyo föredrogs Lagsamt Allm. Besvärsoch Fkon.- Utsktns den i3 dennes på bordat lagda betänk. N:o 4: angrde ändring af författningarna rörtde sockenstämma, samt om bildande af communal-styrelse. Begärdes ånyo på bordet af Frih. Cederström, Anders, Frih.
Herr Grefve Cari Mörners i underdånighet gjorda anmälan, att, sedan arne riimi smed', jegårds-häktet blifvit, efter Kongl. Majus Nådiga förordnande, inredda för sjuka Arrestanter, angelägenheten jemväl fordrade inköp och anskaffning af åtskilliga persedlar till dessa rum, samt att, för sjukvården om Arrestanterna, antages en sköterska mot årligt arfve, de, som föreslås till 06 R:dr 32 sk., har Jfongl. Majit under den 15 nasti. Mars i Nåder ansett denna anstalt vara en angelägenhet, som ej borde uppskjutas och derföre täckts bevilja, att den, enligt upprättadf Förslag, erforderliga. kostnad till sjukrummens förseende med nödiga inventarier af 321 R:dr 24 sk. Banco borde, jemte berörde arfvode, utaf besparingarne på Eiks-Statens 8 hufvudtitel /utgå; inen hvad anginge fortsättandet af sistnämnde utgift 66 R:dr 32 sk. årligen, funnit framställning derom böra göras till Riksens StändeTs Stats-Utsltott, för att vid Stals-Regleringen komma under öfvervägande, samt i sådant afseende lätit handlingarne i ämnet Utskottet tillställas. Efter hvad dessa handlingar upplysa, äro ofvanberörde sjukrum inrättade för aderton personer, hvartill antalet af sjuka skall kunna kom. na att bestiga, af den mängd Arrestanter, som i Smedjegårds-häktet vanligen förvaras; och har Herr Öfver.Ståthållaren rörande ifrågavarande behof anfört, alt de sjukas behöriga vard fordrade biträde af en qvinnsperson, ej mindre för skötseln, Den 8 9 Maj. 539 sein,’ än ock vid tillredning af nödig mat och drvck, samt tvätt och städning, för hvilken person, dä deri ständigt bör vara uti sjukrummen tillstädes, mi..dre arfvode än G6 R:dr 32 sk. icke kunde föresläs.