Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Stt lifa afgift ffall erläggaö af refanbe Utlänbttingar, bvoilfa meb ferffilbt tiltflånb gifroa reprefentationer af SRedjaniffa fonfter, Sinbanéning, fonftribning ra. ra., eller fåbana forn fringföra odj rot fa främmanbe bjur m. m., bocf af* giften beräfnab för Ijroarje bag, bå bplifa reprefentationer ffe; åligganbe alla förenämnbe, att innan be från ©tabén eller orten afrefa, eller pafj bern meb* Delaö-, meb beroiö af ifronanö Uppbörböman ftprfa, att reprefentation&afgiften blifroit erlagb; odj ffall qvitto Derå, jemte betpg, att $3eroillningen för löpanbe året blifroit gulben, eller fåferljet Derför ftällb, oroilforligen fcreteö å ben ort, bit be ftg begifroa, innan någon representation ber får uppföraö. Stfrefer fåban perfon ifrån orten, utan att Ijafroa benna beroillning er* lagt, anfroare berför ben, forn pafj till refan mebbelat eller för refanö fort* fattning betfamma åtecfnat. Doctor er, ttTebtdnå* eller £åfare, meb practique utom tjenflen, taperaö till 4 procent af beraö infomft; bocf ej imber 10 Dv Äntrepeneurer, 3\cnbåUnittgc>* ocf> fcyfttåitöntitgs» görfta Claren 5lnbra Dito §rebje bito gjerbe bito Siffare, et)roab be äro borgare eller §örfta Stafjen Stnbra bito Srebje bito gjerbe bito $emte bito ©jette bito ©juttbe bito «8ip. tilt SR. ©t. ^01.
Hans Excellens, Herr Justitie-Slatsministern, Friherre De Geer, Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes Ärendena, Friherre Manderström, Stats-råden: Wallensteen, Gripenstedt, Almqvist, Ehnemark, Herr Grefve Hamilton, Lagerstråle, Björnstjerna och Malmsten. Chefen för Finans-departementet, Stats-rådet Gripenstedt, uppläste till justering ett, i enlighet med Kongl, Maj:ts denna dag, pä Stats-Rådets enhälliga tillstyrkande, fattade och i särskildt protokoll öfver Civiloch Finans-Ärenden upptagna beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts nådiga proposition till Rikets Ständer om anskaffande af medel lör fortsättning af Statens jernvägsbyggnader, jemte andra dermed sammanhang egande ämnen; Och behagade Kongl. Majit, på Stats-Rådets tillstyrkande, i nåder gilla berörde förslag, i öfverensstämmelse hvarmed nådig proposition, af den lydelse bilagan till detta protokoll utvisar, alltså skulle till Rikets Ständer afgå. Ex protocollo C. F, Smerling. kongl. Mojas Nåd. Skrifvelse M 54. Arik. till Exp.-Utsk. den 21 Nov. 18S9, kl. 11 f. m. 0 Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse till Rikets Stander, med öfverlemnande af förslag till redaklions-föråndringar och tillagg i nu gällande tulltaxa; Gifven Stockholms Slott den 17 November 1859.
Uti en från Ridderskapet och Adeln till Utskottet remitterad motion har hr von Hartmansdorff, A., anfört, att underdånigt förslag till förbättrade lönevilkor för Sundhets-kollegii embetsoch tjenstemän, blifvit under den 21 Oktober sistlidet år af kollegii ordförande till Kongl. Majit afgifvet, hvilket förslag, som skulle erfordra en tillökning i löne-staten af 5,762 r:dr, upptoge de fyra medicinalråds-lönerne till 2,600 r:dr hvardera, men ordförandens lön endast till dess nuvarande belopp af 3,665 r:dr, att emedlertid lönerne för de två yngste medicin al-råden skäligen kunde nedsättas till 2,400 r:dr för hvardera, till likhet med de löner, som bestodes yngre hofrättsoch kollegii-råd, men att deremot ordförandens lön borde förhöjas till 4,000 r:dr, hvarigenom den för löne-regleringen nödiga tillökning i staten skulle blifva 5,697 r:dr, samt föreslagit, att denna summa måtte ställas till Kongl. Maj:ts disposition för den händelse, att den föreslagna regleringen skulle af Kongl. Majit i Nåder godkännas; varande derjemte af motionären, såsom stöd för behofvet af tillökning i medicinal-rådens löner, andraget, att för närvarande frenne af desse embetsman kunnat blott på förordnande tillsättas, i anseende dertill att lönerne voro så ringa, att personer, skicklige att bekläda medicinalråds-embetet, icke ville för sin utkomst uppoffra andra tjenster eller enskild, mera lönande praktik, äfvensom att, om rättelse härutinnan icke vidtoges, sökande till dessa platser snart skulle komma att saknas. Som fråga om ny löne-reglcring för Kongl.
Jag tror mig redan ha sagt er, att jag ännu öfverläggning. Det är den sista strängen jag har qvar på den högstämda hederslyra jag förde med mig ut i verlden. VALBORG. Ni har således sagt dem sanningen? Ja, som man i allmänhet säger sanning. Hur säger man då i allmänhet sanning? Så att man har nytta af den sjelf. Såå. Och mig ville de inte höra. BJÖRNKLO. VALBORG. VALBORG. BJÖRNKLO. VALBORG. BJÖRNKLO. Jag sa' ju er, att ni skulle bli slagen. Ja, ni sa' mig det. Hvad tror ni nu att »rättvisa» kan uträtta? Ingenting tycks det. VALBORG (tankfull). BJÖRNKLO. BJÖRNKLO. Ni uppger således striden? Hvad kan jag väl göra annat? Gud ske lof! VALBORG. BJÖRNKLO. Tror ni på Gud, kapten Björnklo? BJÖRNKLO. VALBORG (slår upp blicken). ting annat. Valborg,. var inte ädelmodig bara ämnad att bli' den lyckligaste i mitt lif. Hvad kan jag göra? VALBORG. Jaha... hå ja... lika mycket som på all till hälften. Låt den här dagen bli' hvad den är kring) gossen skola komma att lida nöd. Se här, tag jag ber dig. Jag tog det med i förhopppapper). Det gäller för hela din lifstid. Befria mig från oron att du och (ser sig om BJÖRNKLO. ning att lyckas öfvertala dig. (Lemnar Valborg ett VALBORG (tager papperet). värda mer Är en qvinnas och ett barns heder inte BJÖRNKLO (ifrigt). Vill du ha mer? Än att de kunna köpas, menar jag. Ni behåller det! Säg inte sant? sig). BJÖRNKLO. VALBORG. VALBORG (stoppar papperet på Som ni ser. Så lugn! BJÖRNKLO. VALBORG. ett beslut. Jag är till och med så lugn, att jag skulle vilja öfvervara festen i qväll. Ni! BJÖRNKLO. VALBORG. Ja man är alltid lugn, när man har fattat
Och då, hvad vidare angår yrkandet om frihet för de Franska vinerna från alla andra umgälder vid införsel hit än sjelfva tullsatserna, Svenska exportvaror icke vid deras införande i Franska hamnar torde kunna undgå att, oberoende af tulloch fartygsafgifter, vidkännas hvarjehanda lokala umgälder, anse komiterade något medgifvande om frihet för de enahanda afgifter, som varor vid deras införsel till Svenska hamnar må i dem vara underkastade, och hvilka, olika i särskilta hamnar, i hvarje fall äro af ringa betydenhet, icke heller kunna göras. Den nedsättning i tullen å Sidentyger och Band, som för Sveriges del kunde komma i fråga, har Eders Kongl. Maj:t ansett icke böra medgifvas till lägre belopp än hälften af nuvarande tullsatser, nämligen till 3 Rdr för helsiden och 1 Rdr 50 öre för halfsiden pr skålpund, att inträda successivt under 3 år, med respektive 1 Rdr och 50 öre årligen, hvaremot de Franska fullmäktige, som icke velat härmed åtnöjas, utan till en början yrkat för helsiden samma tull, som genom traktaterna med Relgien, m. fl., blifvit bestämd, eller 3 francs pr kilogramme, motsvarande 92 öre pr skålpund, sedermera föreslagit, att tullen för helsidentyger och band måtte successivt under 3 år nedgå, det första till 10, det andra till 8 samt det tredje året till i francs par kilogramme, och till hälften för halfsidenvaror; i följd hvaraf äfven dessa frågor blifvit gjorda beroende på ytterligare Nådig pröfning.
— Den ifrågavarande 11 § lärer alltså böra erhålla den lydelse, det bifogade förslaget innehåller. 12 Bevillningi-Utskottets Betänkande, N.o g. §§ 12 och 13. Som det, genom nyssnämnda handelssamt fabriksoch handtverksordningar, blifvit i allmänhet medgifvet, att äfven å annan ort, än der man är bosatt, idka rörelse och näring, men det bör antagas, att den inkomst, som deraf härflyter, säkrast bedömes å den ort, der sådan rörelse eller näring utöfvas, hemställer Utskottet, att den, som å serskilda orter drifver handtering eller rörelse, bör å hvartdera stället påföras bevillning för den inkomst, han der anses hafva, samt nödiga tillägg, på sätt förslaget utvisar, i öfverensstämmelse härmed vid 12 § göras; och torde jemväl, såsom rätteligen hörande till denna §, hit böra flyttas hvad i 13 § förekommer, angående såväl gårdfarihandlande, som de af Ridderskapet och Adeln samt magistratsoch andra personer, hvilka idka stadsmannanäring; äfvensom och då benämningen ^'kontingentborgare” numera, efter utfärdandet af förrberörda handels-, fabriksoch handtverksordningar, lärer finnas vara oegentlig, Utskottet ansett, att vid 13 §, hvilken omfattar äfveu sådane borgare, i stället bör uti serskildt moment föreskrifvas, huru lång tid före upphördsårets ingång de, sorn utan burskap idka handel eller annan näring, böra hafva dermed upphört, för att undgå bevillnings utgörande för rörelsen under samma år. §§ 14, 27 och 29.
Väl åtnjuta rusthållarne eftergift af egna räntor och hafva äfven flerastädes fått sig anslagna augments-räntor; men dessa förmåner motsvara dock långt ifrån kostnaderna för underhåll af häst och karl samt anskaffandet af ny häst hvart tionde år. Jag tror derföre, att det vore skäl att behjerta rusthållarnes ställning, och sorn dessutom den ifrågasatta eftergiften är ganska obetydlig till sitt belopp samt vore en ren konseqvens af ett vid en föregående riksdag lättadt beslut, anhåller jag att R. o. Ad., för ernående af en sådan förändring, ville till Utsk:t återremittera Betänk:t i denna del. Gr. Posse, Arvid: Stats-Utsk:t har icke, såsom Gr. Sparre uppgifvit, afstyrkt motionen endast på den grund, att frågan vid föregående riksdagar utgjort föremål för R. St:rs pröfning och då blifvit afslagen. Detta är nemi. en omständighet, som Utsk:t endast i förbigående omnämnt. De egentliga skälen, som föranledt Utslcts beslut, hafva varit: l:o att Utskit ansett tross-passevolans-afgiften, som sedan uråldriga tider åtföljt rustningsskyldigheten, böra fortfarande bibehållas, enär det icke vore principielt rätt att derifrån befria rusthållaren; 2:o att frågan gällde befrielse allenast för ett enda regemente, nemi. Lifreg:tets husarkorps. Då Stats-Utsk:t icke har motionsrätt och således icke eger att utsträcka omfattningen af ett väckt förslag, samt då det icke torde kunna vara skäl att medgifva befrielse i berörda hänseende endast åt ett kavallerireg:te, torde R. o. Ad. finna att Utsk:t icke kunnat komma till annat resultat, än det i Betänka omförmälda; hvilket jag derföre hoppas af Höglofl. Ståndet godkännes. Hr Rosensvärd, Johan Henrik: Jemte det jag i hufvudsak instämmer med den siste värde talaren, vill jag i afseende å Gr.
Den 3o April f. m. 333 är förhållandet, om Hr Crusenstolpe begär, att hans då fällda yttrande må utgå ur prot. Då skall jag ej yrka någon vidare påföljd, ty då har han sjelf medgifvit, att han haft orätt i dess begagnande; men så länge han det icke gjort, utan blott vill gifva sitt yttrande en annan tydning, kan jag ej finna honom hafva tillfyllest upprättat saken. Detta är min enskilda öfvertygelse, och jag underställer den R. o. Ad:s pröfning. Ilr Dalman: Jag tog mig friheten att i förra plenum yttra den förmodan, att Frih. af .Nordins då väckta yrkande emot Hr Crusenstolpe kunde vara en följd af en genom den då var. diseussionen till passion stegrad känsla, och jag styrkes nu ytterligare i denna förmodan. Jag erinrar mig nemi., likasom troligtvis de flesta af R. o. Ad:s nu närvar. ledamöter, att Hr Cederschjöld, Gr. Horn m. fl. värda ledamöter jemte mig yrkade, att hela den dagens deliberation samt följaktligen äfven det nu omtvistade yttrandet af Hr Crusenstolpe skulle utgå ur prot., och att Hr Crusenstolpe ingalunda för sin del bestred detta, utan att det just var Frih. af Nordin, som jemte Frih. Cederström yrkade, att deliberationen borde i prot. qvarstå. Nu begär emedlertid Frih. af Nordin ingenting annat än Hr Crusenstolpes medgifvande till uttryckens uteslutande; och månne detta icke bevisar, att Hr Frih. varit hänförd af passion, då han vid förra tillfället önskade göra saken till föremål för en injurie-process ? För min del skulle jag tro, att Hr Crusenstolpe lika litet i dag som i sista plenum skulle hafva något emot, att hans yttrande utginge ur prot.; men som han ej är närvar., kan sådant ej komma i fråga, och jag har nu endast velat erinra Frih. af Nordin, att det är Frih:s egen skuld, att uttrycket qvarstår i prot. H. Ex. Hr Gr. af Wetterstedt, Gust.:
» Grefwe ve lL6arclie yttrade sig finna Grefwe 6v!lenbo,»8 framställning af saken wäl grundad, och anse dessa frägor äga med bwarannan en fa nära gemenskap, at saken snarare tycktes böra behandlas såsom ett Bewillnings-mäl. Grefwe körner yttrade sig, at detta sätt at fe saken hade undfallit honom, at han sjelf ansett twifwelaktigt, huru den borde fattas, ocb derföre börjat sitt första yttrande haröfwer med en hemställan, huru frägan borde anses. Herr Den 17 Mars. 8i; Herr ?ebr, ansäg förhällandet helt enkelt böra wara sädant, at när hela BränwinsFrägan i sitt sammanhang blifwit behandlad af Oeconomieoch Bewillnings-Utffotten gemensamt, borde ock nn fragan om brännings-rättighet för Stockholm och Götheborg förwisas ril bägge dessa Utffott, förstärkta med Ledamöter lil utgörande af en Nämnd. Friherre Se 6 sixtröm, ^2 c od, förmälle sig icke kunna anse förewarande fraga annorlunda, än som Oeconomiss, intil desi fragan om desse Städers Bewillnings-afgift och fördelningen af densamma upkomme. Wid denna sednare fraga borde först Bewillnings-UrssortetS befattning börjas: och detzmom wore farhagan at mäler kunde framdeles, såsom blott Oeconomisst, anses uran all grundad anledning, emedan Kongl. Maj.t Sjelf genom en nådig siroposmon hade vfwerlemnac hela ärendet om Bränwins-Brännings-Inrättningen i Riket ril Rik-ens Ständers afgörande: i anledning af hwilket allt Friherre (^er-ai-öm yrkade, ar Ridderskapet och. Adeln mätte förblifwa wid sitt en gäng fartade beflur.
Kanslistyrelsens handkassa 9,000: „ anslaget till Lappmarks ecklesiastikverk 23,1)00: „ anslaget till pensioner åt blesserade Officerare och Underofficerare 17,000: „ skogsplanteringskassans medel 136,000: „ depositionsmedel 3,000: Vid denna inventering befanns allt i god ordning. Då emellertid Revisorerne, i afseende å förenämnde lån från Norénska testamentsfonden, ansett nödigt, att om beskaffenheten af den testamentariska dispositionen göra sig närmare underrättade, hafva Revisorerne förskaffat sig del ej mindre af det upprättade, i Stockholms stads Justitiekollegium och Förmyndarekammare förvarade, testamentet, än äfven af de sjelfva utlåningen rörande handlingar, dervid inhemtats: att framlidne Kanslirådet Norén, den 27 December 1811, till förmån för Kongl. Krigsakademien, testamenterat en summa af 10,000 R:dr, deraf räntan skulle användas till underhåll för så många kadetter vid Akademien, som beloppet medgåfve, samt att Kongl. Majit, den 23 November 1813, jemte nådigt tillstånd, att kapitalet finge i Kongl. Statskontoret deponeras, anbefallt detta verk att medlen utlåna, emot 6 procents ränta och säker inteckning i fast egendom, samt vid hvarje års slut till Krigsakademien, uppå reqvisition, utbetala så mycket, som för 2:ne kadetters pensionerande belöpte; och skulle det uppkommande ränteöfverskottet årligen läggas till kapitalet, för att med tiden tilldana en fond äfven för en tredje plats. Till en början var räntan tillräcklig för 2:ne kadetters underhåll och biet jemväl till Krigsakademien till fullo utbetald, hvaremot under sista åren, i anledning af inträffad förhöjning i kadetternes underhållskostnad och sedan, med Kongl. Maj:ts nådiga tillstånd, räntan å det intecknade kapitalet nedsatts till 5 procent, räntemedlen blifvit otillräckliga för 2:ne kadetters pensionerande, i föl jd hvaraf endast beloppet för en kadetts underhåll af Akademien reqvirerats och uppburits.
Men ett ännu vigtigare skäl ligger utan tvifvel i den naturliga fordran, att en förolämpad må äga rätt att känna sin förolämpare, och framför allt i den rättvisa grundsats, att en brottslig mot Tryckfrihets-Lagen, lika litet som en brottslig mot hvar och en annan af Sarnhällslagarne, kan fordra och njuta anonymitet, då han af domaren framkallas att ansvara för sitt brott. Denna grundsats hämtar en ny och af ingen dubbel tydning möjelig styrka af 86 § i Regerings-Formen, som, då den för hvarje Svensk man bereder en rättighet att begagna Tryckfriheten, äfven förbehåller honom att för de Skrifters innehåll, han utgifver, endast inför laglig Domstol kunna tilltalas. Kongl. Majit framställer fördenskull till Rikets Ständers ompröfvande, om icke, sedan nödvändigheten af en svarande Part i Tryckfrihetsbrott är funnen, Bilaga B till Mern. N:o 3. 293 denna svarande Part må bli den brottslige, uppgifven genom den i Tryckfrihets-Lagen föreskrifne namnsedel, hvilken vid rättegångens början således öppnas, och i afseende på Dagblad eller Periodiska Skrifter deras dertill med tillståndsbref försedde utgifvare, hvarom HofCanzleren meddelar officiel underrättelse. Kongl. Majit har nu för Rikets Ständer framstält Sina tankar i ett ämne, som törhända i högre grad än något annat kräfver den lugna pröfningens åtgärd. Det är dessutom af de vid sistförflutne Riksmöte väckte Grundlagsfrågor den enda, hvars afgörande Kongl. Majit, för Sin del, vid denna Riksdag anser fordra den skyndsammaste handläggning. Ehuru Kongl. Majit fullkomligen tror, att tankans utflygt svårligen kan bindas inom
Ä ö r erhållas bäst och billigast från A. Th. Nilssons Mnsikhandel, S T r C h D E T BLIR KiE iX KYLIGT smakar en god kopp kaffe bättre än eljest, synnerligast om Edert Kaffe är blandadt med Stockholms KaffeAktiebolags berömda Intubikaffe, som af de mest framstående professorer och läkare erkännes att som tillg Guldmedalj c sats göra kaffet hälsosamt, billigt, drygt och välsmakande, och skyddar NESTLÉ ' S BARNMJÖL. Detta Intubikaffe säljes i hvarje välordnad specerioch för b a r n. diversehandel i paketer å 25 och å 30-årig framgång. S P A R K A S S E R Ä K N I N G 10 öre, men bör man akta sig för alla värdelösa efterapningar, som gå under Säljes på alla apotek. Partinamn af äkta, prima eller andra beförsäljning Instruktionsapoteket RÄNTEGODTGÖRELSE 5 PROC. nämningar, hvarför man bör efterse Nordstjernan. Prof gratis från I landsorten boende torde hänvända sig att a hvarje paket är tryckt firmans HECTOR &amp; G:o, Skeppsbron 18, B Å S T I * BILLIGAST! direkt till banken. namn, Stockholms Kaffe-AktieStockholm. bolag, samt dess fabriksmärke med AKTIEBOLAGET ordet &gt;Patent&gt;, ty endast dessa äro SÄLJES HOS HERRAR SPECERL-, DELLKATESSverkligt äkta och garanterade att inOCH KAFFEHANDLANDE. STOCKHOLMS DISKONTOBANK nehålla den hälsosammaste och bästa kaffetillsättning. Hufvudkontor: Fru Y^telierför Damtoiletter RNS r \ Stockholm, 19 Tunnelgatan 1 REGERINGSGATAN 1 rekommenderas i benägen åtanke. Välkänt elegant snitt till moderata priser. B A N Y U L S TRILLES. afdelning för beställningar från landsorten, Ett aptitgifvande, magstärkande som utföras omsorgsfullt utan profning då Aktiebolaget vin, afsedt för konvalescenter ett välsittande lif insändes jämte längdmått och svaga personer i allmänhet.
Ett statsskick, sorn vore grundad! derpå, att roan några månader eller år kunde vara belåten med ett visst antal embetsoch tjenstemän, men sedan blefve haltande, vore icke rätt ordnadt. Det är således nödvändigt, att man antager det antal tjenstemän, som tinder vanliga förhållanden erfordras, och att detta antal får sådana löner, att hvar och en kan subsistera, utan att nödgas söka biförtjenser och dervid sätta Statens tjenst tillbaka. Hr Dalman: Jag är visserligen mycket tacksam för den compliment, Hr Lefre'n gifvit mig, helst compfimenter från honom äro så sällsynta, åtminstone hvad mig beträffar; men jag bör fästa den värde talarens uppmärksamhet derpå, att jag sagt, om StatsUtsk. gjort misstag, och icke, som Utsk. gjort misstag; vore det att hoppas att Utsk. skall rätta dem. Jag har icke deltagit i discussionen öfver hvarken 2:dra, 3:dje eller 4-de hufvudtiteln, och har icke inom Ståndet gjort några anmärkntr i afseende på dem. Jag kon således ieke erkänna, att jag instämt ide vid dessa titlar gjorda anmärknrr, ehuru jag gerna erkänner, att jag anser en och annan af dem icke sakna skäl. Men jag har samma anspråk på StatsUtsk. och hvarje Utsk., som på hvarje individ, alt den som begått ett misstag, äfven bör rätta det, och Hr Le fre n må förlåta, att jag till och med vågar hysa den förhoppning, att den tid varder kommande, då Hr Lefren sjelf inser sitt stora misstag i uppfattningen af 4 §:n Reg.Ftn, samt att jag föreställer mig, att min opinion kan blifva hans egen under förändrade förhållanden, och lian således icke, såsom nu, envisas att läsa denna § endast till hälften. Frih. Sprengtporten, Jac. Wilh.:
Men icke nog dermed, af hela bataljonen fanns vid härens framkomst till Håknäs, icke mer i behåll än den omnämde von Gerdten och adjutanten Aminoff, hvilken under träffningen blifvit skickad att begära mera ammunition; men ingen enda soldat. Hela Savolaks andra bataljon, bestod nu endast af blesserade kapitenen von Burghausen, förenämde tvenne officerare; samt löjtnant Andersin och 30 jägare, som med honom varit på fältvakt å venstra flygeln; oberäknad trossen och dem som åtföljde densamma. Sorg och hemsk bestörtning intog derföre alla sinnen. Glädjen blef så mycket större, då kl. 1 på dagen den 6 Juli, löjtnant Tuderus återkom med omkring 50 Savolaks jägare, sedan de arbetat sig fram både landoch sjö-väg; genom kärr och moras, med mycken möda och många besvärligheter. Dagarne derefter anlände på samma sätt smärre partier af den sprängda bataljonen, dels med och dels utan befäl. Ännu flere dagar efter drabbningen, instälde sig ett större antal, äfven många sårade, och bland dem adjutanten vid Savolaks jägare Lundeberg, hvars blessyr, genom utståndna mödor, så förvärrades, att den förde honom till grafven. Alla dessa ville helre söka sig fram till hären än gifva sig fångne, och af Ryssarne emottaga den erbjudna tillåtelsen, att återvända till sina hemvist och anhöriga. Sålunda såg man denna trupp, som lidit så mycket, som ofta befunnit sig i saknad af lifvets förnämsta behof, hvilken alltid utgjort eftertrupp under återtåg, och förtrupp vid framryckandet, hvilken efter en marsch af mera än 300 mil, nödgades, under den strängaste köld ensam bevaka Sveriges gränsor, nu icke hade något fädernesland att försvara, och stridde endast för Sverige samt förlorat sin älskade befälhafvare, stå instängd af Ryska kolonner, utan någon anförare i denna vådliga ställning. Det hade då sannerligen icke varit förvånande, om den gifvit sig fången, för att få återvända till sina hembygder. Men någon af under-befälet tillropade den:
Comiterade sålunda uppgjort till en förändrad Departemental-Indelning af Banco-Yerket, finner Utskottet, lika med Banco-Fullmägtige, detsamma ledande till en så förbättrad ordning, alt Utskottet ej kan underlåta tillstyrka Rikets Höglofl. Ständer alt Comiterades, genom Banco-Fullmägtige' framlagde, förslag i denna del godkänna, med allenast den obetydliga förändring, att åt Cancellie-Departementet må gifvas benämningen Låne-Cancellie, såsom något närmare än ordet Cancellie uttryckande egentliga egenskapen af detta Departement. Banco-Utskotlels Utlåtande N:o 33. Och hvad beträffar frågan om Chefers tillsättande för de Departement inom B.uico-Vevket, der flere Commissarier erfordras, så, emedan dessa Chefers utnämnande af Öfver-Styrelsen, på sätt Fullmägtige ansett med begreppet om Chefskap mest öfverensstämmande, skulle, efter Utskottets tanka, i betydlig nion försvaga den 'säkerhet Verket nu eger uti Commissariernes gemensamma ansvarighet, samt uppå de af Comiterade i öfrigt anförde skäl, anser Utskottet, med frånträdande af Fullmägtiges mening i denna del, sig böra tillstyrka, det måtte Rikets Höglofl. Ständer i så måtto bifalla hvad Comiterade härutinnan föreslagit, att, med bibehållande af den Bankens Commissarier åliggande gemensamma ansvarighet inom Contor, der flere Commissarier finnas, väl alltid en af desse må ega den befattning, alt, i egenskap af Chef, handhafva ordningen inom Contoret, samt tillse, det göromålen derstädes med oafbruten noggrannhet förrättas, men att samma Chefs-befattning ej annorlunda må tillsättas, än genom val, för viss bestämd lid, af Contoreis Commissarier sins emellan. Förbehållande sig Utskottet härvid, alt, i fråga om organisation af Bankens Under-Styrelse, framdeles få serskildt Betänkande afgifva, i anledning af de inom Riks-Ståuden i delta ämne framställde', till Utskottet remitterade motioner.