Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag måste således för min del protestera mot Ulskts åsigter i denna fråga, samt anser lämpligt, att stadgandet utgår oell att livar och en må få göra deposition i Banken utan afgift. Frih. Cederström: Jag får bedja om ursägt, att jag ännu en gång upptiäder för att tala i detta ämne. Det sker i anledn. af Frih. Ehrenborghs yttrande. Det bar blifvit anfördt, att öfverassignering vore en af privatbankers furietioner. Om de skola öppna räkning med Banken, få förtroende och behålla credit, så sker det ej derigenom, att de använda öfverassignering. Vi hafva sett och erfarit de oredor, som deraf uppstått. För Banken är faran ingen, ty den kan ej förlora mera, än som blifvit insatt; men alla de enskilda, som på god tro emottagit assignationerna och möjligen dertill tvungna genom brist på mynt i orten, blifva bedragna och få sedan i eoncurserna intet. Det hör till vilkoren för den allmänna creditens ordnande, att hindra bedrägliga förhållanden. Alt enskilda på grund af några tusen r:örs deposition kunna röra sig med 100,000 r:dr är visserligen fördelaktigt för dem, men skadligt för samhället. Enskilda, om de hafva credit, kunna vända sig till de enskilda personer, hos hvilka en sådan räkning kan öppnas; då blir det enskilda förtroendet, som bestämmer sedlarnas mer eller mindre gångbarhet. Men der Banken såsom betalningsskyldig uppgifves, der bör ock denna uppgift innehålla sanning, eller strängt straffas. Gr. Horn: Äfven jag gillar denna del af Utsk:s betänk, och tror, icke allenast att det varit vådligt indraga assignationsrätten, utan äfven att den är af högsta behof, emedan det finnes provinser, som ej hafva annat bytesmedel. Hvad angår Frih. Cederstvöms yttrande i anledning af Frih, Ehrenhorghs, tror jag ej den sistnämndes mening hafva varit, att privatbanker så skulle röra sig, som Frih. Cederström framställt, utan att det vore privatbankerna, som under gifna conlroller sjelfva öfverassignera på dess ägande silfverfond.
Nationa 1-Beväring: tillökning i dess stat , 81, 2i5. Gratifieation: åt Commissarien Ek, för häfd befattning vid reparation af Rikets Ständers hus 56, i55. „ till Tjenstemän uti Riksgälds-Contoret, hvilka ombe sörjt utbetalningen och redovisningen för Riks dags-utgifterne 418. „ åt Cancellisten Vougt 471. Gripenstjerna, C. W.: pension åt honom 143, 330. Gripsholms Slott: Statsanslaget dertill . 79. Grundskatter: förenkling deraf jemte flere med deras utgörande gemenskap egande ämnen 273, 393. „ lindring deri, genom förhöjning af tulleller bevill ningsafgifter .. 3^5, 30g. Bef.s Nm Gråstensbyggnader: prsemier för sådanes uppförande å landet . i3o. Guldarbeten: nedsättning af Control-stämpel-afgiften . bil. H. 54» 2ro. Gyllenstjernska Famillens Kronofordran, angående , i43. Gymnastik, Lärobok deri af Ling: anslag för utgifvande deraf . 88. Gymnastiska Central-Institulet: tillökning i anslaget dertill ibid. Gästgifvare i Kopparbergs Län: indelningsbrist 86. Götha Canal-Bolag: beviljande af lån dertill 248, 270. „ dess rätt att lyfta medel lill anskaffande af Ång bogseringsfartyg . n angående disposition af de till säkerhet för Ca nalens framtida bestånd i Riksgälds-Contoret deponerade medel 312. „ afskrifning af dess skuld till Riksgälds-Contoret jp, 6g. „ f. d. Discont-Verk: i83o och i832 årens Revisorers granskning deraf, angående 5g. „ afskrifning af åtskillige dess fordringar, angående 434* Götha Eif: lån till segelfarlens förbättrande 3i3.
Det hade ej eller varit möjligt för Utskottet att i omförmälde hänseende åstadkomma någon säker utredning. Väl kan man få utrönt huru många, som under sednast förflutna tid blifvit årligen dömde för stöld, och sorn uti befintliga straff-inrättningar kunna förvaras. Men dermed vinnes icke någon säkerhet uti ifrågaställa hänseende. Mångfaldiga äro de förhållanden, som hafva inflytande på antalet af tjufnadsbrott, som orsaka än deras minskning, än ett tilltagande deraf; ocb en förbättrad lag stiftning kan ej vara utan verkan i detta afseende, men hvilken verkan är dock ej möjligt att beräkna. Ett förhållande torde man dock kunna såsom gifvet antaga, eller det, att den förbättrade lagstiftningen ej skulle leda till höjning af, utan snarare till minskning uti antalet af ifrågaställde förbrytelser, emot hvilka gällande lagstiftning befunnits i flera läll alltför slapp och olämplig. Emedlertid kan man endast komma till något ungefärligt. Men efter de upplysningar Utskottet förskaffat sig, hyser Utskottet icke någon fruktan uti anmärkte hänseende, helst redan befintliga och under byggnad varande, innan kort färdiga länsoch krono-häkten synas böra blifva tillräckliga för verkställighet af de kortare fr i h ets-st raff, sorn, enligt den föreslagna lagen, skulle komma att ådömas, en omständighet, hvarpå Utskottet, vid förslagets förnyade pröfning äfven aktat, på sätt af det nedanstående finnes. Dessutom vet Utskottet ingen annan utväg, än att gifva frihets-straffet en utvidgad tillämpning på ifrågaställa brott, sedan Rikets Ständer nu mera beslutat alt så väl spö- och ris-straffet som kyrkoplikten skola upphöra. Icke kan man för första och andra resan stöld bibehålla böter såsom del enda straffet; och då torde valet vara gifvet.
Bankens pappersbruk och betjening hafva möda att tillfredsställa dem. H. Ex. Hr Gr. Mörner, Adolph Göran: Då jag nu bar ordet, anhåller jag att få börja med att hembära Utsk. min gärd af tacksamhet för det nit och den skicklighet, hvarmed detta betänk, blifvit författadt. Erkännande riktigheten af de flesta grundsatser, utber jag mig, i afseende på den förevar, punkten, att få fästa Utsk:s uppmärksamhet på skillnaden emellan hvad som är theoretiskt rätt och hvad som kan vara practiskt nyttigt. Om vi i Sverige ej förut hade en mängd små sktssedlar, om smått skiljemynt förut vore det gångbara myntet, skulle jag vara långt ifrån att tillstyrka, att man genom utgifvandet af småsedlar skulle draga ur rörelsen ett omloppsmedel, som vore kändt och allmänt nyttigt, ålen då nu förhållandet är tvärtom; då man i 4° år vant sig vid den beqvämligheten att hafva sk:ssedlar för sina smärre utgifter; då dessa äro lättare att transportera än skiljemyntet; då vårt land utgöres af en lång sträcka med svåra communicationsmedel; så tror jag ej, att man bör bedöma vårt land efter hvad som brukas i andra länder. Man bör hafva afseende å vårt nuvar. tillstånd. Då det är fråga om en realisation, om en förändring, som visserligen ännu har åtskilliga motståndare, anser jag, att man Den 6 Maj f. m. 225 ej bör söka skaka menighetens sinnen genom ändring af vanor, som äro oskyldiga, om ock icke principenliga; derföre tror jag, att man bör behålla dessa smärre sedlar för att se, om allmänheten begär dem, eller om det låter sig göra att efter hand indraga dem. Det är naturligt, att skiljemyntet bör vara tillgängligt i Banken likaväl som småsedlarna; skiljemyntet bör alltid finnas jemte småsedlarna, så att man ser, att ett sådant mynt existerar, och finner, att man kan få det, när man önskar. Man har då uppfyllt allmänhetens önskan; men att tvinga den att taga, hvad den ej vill hafva, tycker jag vara orätt, om också tillverkningen af småsedlarna skulle förorsaka Banken någon kostnad.
S. D. Efter förnyad föredragning af Statsutskottets Utlåtande, N:o 437, i anledning af erhållne återrernisser, ej mindre å 3tdje punkten i Utskottets Memorial, N:o 422, med fortsättning af förslaget till Reglemente, för Riksgälds-Contoiret, än ock å gr och 98 §§• i samina Reglemente, biföll Ståndet redactionen i föiistnämnde Utlåtande if‘ 91, 97 och 98 §§, Fröt, Utdrag defi i5 Mars i83o» a> dock, hvad den g7:de angår, med det tillägg, att af den å de deruti omförmälda medel upplupne ränta först skall ersättas den ränta, som Riksgälds-Contoiret möjligen kan komma att utbetala» för att, genom upplåning, anskaffa medel till Försvars-Verket, då Kongl. Majit sådana affordrar. S. D. Föredrogos S nyo följande Stats-Utskottets Utlåtanden : Nto 434, i anledning af väckt fråga om underdånig anhållan af Rikets Ständer hos Kgl. Majtt, det Kongl. Majit täcktes i Nåder låta, genom det för Colonial-Arenden inrättade Departement, uppgöra fullständig redogörelse för St. Barthelemy-fonden ifrån och med 18*3 års Riksdag till och med den dag, då nästinstundande Riksdag börjas, bifölls; Nio 435, i anledning af gjord motion, angående rättighet för Herrar Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret att försälja attesterna öfver det i Banken på Deposit-räkning insatta, i låneväg anskaffade Silfver, bifclls; Nto 436, i serskild väckt fråga om åtgärds vidtagand® till Riksgälds-Contoirets betryggande för förlust, i händelse det till jordbrukets underlättande beslutade lån af 2,000,000 Rdr i Silfver icke på föreskrifna grunder varder till fullo åter i låneväg uttaget; bifölls; 2.$ Proc. Utdrag den i5 Mars i83ö.
Enligt hvad i 7 § af Revisorernes berättelse blifvit anfördt, hafva Revisorerne funnit hvad af föregående Stats-revisorer blifvit anmärkt, i afseende å bristande öfverensstämmelse mellan Styrelsens hufvudbok och special-räkenskaperna, samt ofullständiga hänvisningar räkenskaperna emellan, jemväl äga tillämpning beträffande räkenskaperna för år 1852, hvaremot något hufvudsakligt skäl till anmärkning i detta hänseende icke förekommit vid 1853 års räkenskaper; men Revisorerne hafva dock till behörig rättelse anmärkt, att ej vid början af de begge årens hufvudböcker, elier på något annat ställe derstädes, än å de i slutet intagna balans-relationerna, äfvensom å böckernas band de årtal, hvilka räkenskaperna omfatta, finnas angifna, hvarförutan i 11 § enahanda anmärkning, äfvensom om felande register, framställes i afseende u hufvudböckerna öfver extra stats-anslagen för celllängelsebyggnadernn. I anledning häraf får Styrelsen, dels hvad förstberörde anmärkning i afseende å 1852 års räkenskaper vidkommer, underdånigst åberopa Styrelsens underdåniga förklaringar öfver dylika anmärkningar vid föregående års räkenskaper, samt derjefnte underdånigst upplysa, att Styrelsens ifrågavarande hufvudbok redan var till Kongl. Kammar-rätten afgifven, då Styrelsen erhöll del af nästföregående Stats-revisorers anmärkningar, dels beträffande ofullständig angifning af årtal och felande register, underdånigst anmäla, att Styrelsen nu meddelat föreskrifter om rättelse härutinnan för framtiden. Af den anledning att konto för »byggnader och reparationer» i Styrelsens hufvudböcker innefattar gemensam redovisning för hvad af förslags-anslaget till fångars vård och underhåll till berörde föremål utgått och för den andel af reservations-anslaget å 7:de hufvudtiteln till byggnader och reparationer i landsorten, som för länsoch krono-fängelsernas Underhåll med 4,000
Hon hade hundrade likadana orsaker till ängslan, ty bara hon fick en tanke på hemmet, som oroade henne, så kunde hon sedan icke slippa den igen; den växte och växte, ända tills den i hennes hjerna blef till en hotande verklighet, och hon förestälde sig alla möjliga fall, och alla konsekvenser. Liksom då hon var barn, skrämde hon upp sig sjelf i en föreställning, tills den alldeles beherskade henne, och allt under det hon nästan icke längre kunde skilja emellan hvad som var inbillning och hvad som icke var det, bara hungrade hon efter, att hon skulle få visshet i det hon ängslade sig för. Det var som när man drömmer en elak dröm och hela tiden nästan medvetet längtar efter att vakna, för att ändtligen bli säker på, att det är en dröm. Också gick all oro öfver, när hon bara fick bref från Georg! Nå, det stod ju till der hemma precis som vanligt, inte aning om fara och hennes stämning slog tvärt om. Hon blef med ens lugn, ibland triumferande glad, liksom hon verkligen hade undslippit en hotande olycka, och fick plötsligt ett lefvande intresse för en massa saker och ting, som i timvis inte hade existerat för henne. Georg skref ett par gånger i veckan – mycket regelbundet – någon gång långa ark, oftast bara ett par rader. Det var hon nu beredd på, ty hon visste att han, om han än hade aldrig så mycken lust att skrifva när han satte sig till det, bara han fick pennan i handen strax blef otålig att sluta. Brefven voro också för det mesta temligen vårdslöst hopkomna; – hon förestälde sig hur han skref dem: till eftermiddagsposten på kontoret, strax innan det stängdes, eller vid sin sista cigarr om aftonen, innan han gick till sängs. De voro utan öfverskrift, handlade mest om “fakta“, om folk han hade råkat, hvar han hade varit, eller hvad han tagit sig till, och slutade vanligen med: “Jag kan inte skrifva bref, käraste, det vet du. Hade jag dig här (tror du jag längtar efter det? ) bien à moi, så skulle jag ha hundrade saker att säga dig, men nu äro de så många, att jag vet inte min lefvande råd hur jag skall få dem på papperet. En kyss! Din G. – Den styggingen!
Beträffande denna punct, kan jag icke neka mitt medgifvande, att om båda Lanenj emot hvarje sakkunnigs öfvertygelse skulle förenas, Piteå vöre väl då den ungefärliga medelpunkten; men oberäknadt hvad södra delen af det nedre Landet härvid skulle förlora, i anseende till betydlig förlängning af väg; skulle Inbyggarne, i de till betydlig grad redan odlade, Lycksele och Åfcelé Lappmarker, utgörande sju större Pastoratet, se sig högst vanlottade genom en tillökning af 23 mils förlängd väg, då de hos Konungens Befallningshafvande skulle anföra aine åliggandem Äfven yttrar Herr Montgomeri, att Norrbottens Län, är att jemföra med ett lagligt iFögderi. Hvad detta beträffas känner jag väl icke om sådane finnas, söm innehafva 37,000 menniskor; men försäkrad är jag, att icke något Fögderi finnes, som i vidsträckthet liknar Norrbottens Län, hvars area* la innehåll utgör 750 qvidratmd. Bil, till Ridd. o. Ad. Pr. II Band. 39 Den 6 Mart.ii; Herr Montgomeri säger, att de deladé Länen förOrdsaka besvär för Regementsbefälet, då Vesterbottens Regemente är förlagdt i båda. Hvad den punkten vidkommer, tror jag nämde Regementer icke vara det enda inom Sverige, sorn får rådslå och corfespondera med flere Landshöfdingar; dessutom har jag aldrig hört Befälet häröfver klaga.
3. mom. innehåller åter, att en Borgenär för samma oredliga förhållande skall svara, icke allenast till hela gälden, utan äfven insättas i häkte, der Borgenärerne ej annorlunda sig åmöja, anses ovärdig att till publik syssla eller förrättning varda antagen, mista den han innehar, om den med uppbörd vore förenad, samt, om han är Borgare, förlora sitt Burskap. Huru dessa båda stadganden kunna stå tillsammans, kan jag icke finnaMig förefaller en ganska betydlig skillnad emelian skyldighet att ansvara för det belopp, genom Den 3 Juni. 59 oredlighet blifvit undansnilladt,ocb att svara till hela gälden och de.jemte träda i häkte. I det enda fall, om hela skulden tillkommit endast genom bedrägerier, uppstod ingen strid emellan dessa stadganden sä vida, att båda ålade full ansvarighet för gälden, men enligt 14. §. 3. Mom komma fängelsestraffet och de öfriga sviterna på köpet. I min tanka anser jag således det erta af dessa stadganden alid les utesluta det andra. Det beror då, hvilket bör antagas, det lindri'- gare eller svårare. För min dej är jag i så måtto af den sednare meningen , sorn jag gillar, att ett oredligt förhållande bör straffas hårdare, än med blott ersättning af det tölnarrade; men jag anser det vara inconsequent, att, af 2;ne lika oredligt Borgenärer, den om in. nehade en syssla utan uppbörd skulle dervid bibehållas, och den andra, utan publik tjenst, skulle ej kunna till en sådan an.agas. jag har äfven fästat mig vid det föreslagna tillägget till 9. 3 morn. om Domens ut färdande inom 3.ne månader efter 3:dje uppropet, utan hinder af mundtliga förhör, som med parterna kunna anses nödiga. Uti föregående 2. mom. är stadgadt, att efter 3:dje uppropet icke något mundtligt förhör må äskas, ej eller någon skrift tillbevisningens fullbordande ingifvas, utan så är, att Domaren i någon omständighet sjelf nödvändigt behöfver få upplysning, eller en part af 6 o Dm 3 Juni.
Ad. ang:de allt detta ville tillegna sig en beslutande-rätt enl. lemma härleder sig derifrån, att man icke på förhand gjort sig reda för, om det var en civil-lag eller en ekonomisk, hvarom man råd - 60 Den 16 September e. ra. plägade. Jag ser nu ingen annai) utväg alt komma ur denna labyrint!), än att.låta ingressen erhålla den lydelse: ”att R. Sl. för sin del besluta och hemställa, att K. M. ville utfärda en förordn. af den syftning Utsluns förslag innehåller.” Härigenom hade en term blifvit begagnad, som passade för begge arterna, så alt orden ”för sin del besluta” hade afseende på förfatlmns civila del och ordet ”hemställa” åter på dess ekonomiska. För ögonblicket kan jag icke utfinna någon bättre utväg, men jag vill gerna förena mig med den, som kan upgifva något lämpligare förslag. Frih. Palmstjerna: Det torde vara ostridigt att §§:ne 1, 4, 12, 15 och 23 innehålla stadgande!), som äro af civil-lags natur, samt att alla de öfriga §§:ne tillhöra ekonomisk lagstiftning, lista §:n handlar om huru enskilde, som vilja förena sig i bolag för att ”drifva bankrörelse, med rättighet att utgifva egna tryckta eller graverade kredit-sedlar” skola gå lill väga. Enär tryckta kredit-sedlar icke få enl. allmänna lagen utgifvas, är denne § af civil-lags beskaffenhet. Den 4:de §:n bestämmer att ”bankbolag lyder under Rådstufvurätt i den stad, der bankens hufvudkontor är beläget.” 12:te §:o innehåller ett stadgande om ränta, hvilket hörer lill civil-lagenDen 15:de §:n är af enahanda beskaffenhet, enär, enl. den, bankbolagen förbjudas alt under vissa vilkor köpa fastighet, hvilket strider emot allmänna lagens föreskrift, att hvar och en eger rättighet att efter behag handla med sina penningar.
Herr Boij har upptagit mitt yttrande om olikheten af fredsoch krigsfot, och har i detta afseende tält om Arméens löner. Jag tror det vara för 224 Den 3o September f. m. tidigt att derom ännu discutera. Jag liar dessutom blott sagt, det jag ej ville, alt man skulle organisera en ny Stat för Generalspersoner, hvilka jag icke ansåg behöfliga. Jag får till besvarande af Herr Boijs jemförelse emellan Generalernas och StatsRådernas lefnadskostnad, påminna derom, att Generalerna under krigstid äga ganska betydliga fälttractaménter, hvilka fullkomligt jemna förhållandet. Man har påbördat mig, att vilja göra indragningar från Arméen derföre, att jag begärt afslag å detta nya Generalitets uppförande på Stat. Jag kan ej medgifva detta, emedan den nu föreslagne Staten är ett alldeles nytt anslag, som aldrig förr tillhört Arméen. Grefve Björnstjerna har sagt, att det vöre likgiltigt för Generalerna, huru denna fråga afgjordes. Det fägnar mig verkligen, alt från en sådan Auctoritet få höra denna bekännelse, ty om det i alla andra afseendeu är likgiltigt, så måtte väl Statens intresse, som högt fordrar, att inga nya skatter beviljas, få göra sig gällande. Grefve Björnstjerna har åberopat, såsom skäl för den nya Institution, FältMarskalken Tolls vackra uppförande i Skåne. Jag gläder mig åt detta yttrande, och fägnar mig deröfver, alt jag till alla delar måste instämma i detta Herr Grefvens loford; men detta exempel tillhör den gamla organisationen, ej den nya. Jag beklagar dessutom, att detta exempel visat så i Den 3o September f. m. aa5 så liten efterföljd. 1 den landsort jag bor bar jag sett ett gammalt Öfversle-boställe förträffligt väl byggdt bebos af en bonde, emedan DivisicmsGeneralen ej ägde förmåga eller vilja att sjelf bebo detsamma. Vid denna Generals afskedstagande, fanns efter bouoin endast en häst, som på Auction såldes för i5 R:dr; och hvad som oanmärkt gått an hitintills, kan äfven hädanefter möjligen hända.
Anmäldes och bordlädes från nedannämnde Utsk. inkomne Mem:r, Utlåtm och Betänk., nemi. från Stats-Utskottet: N:o 126, i ani. af erhållna återremisser å en i Mennt N:o 84 föreslagen voteringspropos.; Sammans. Stats-, Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet: N:o 12, i ani. af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut beträffande Betänk:t N:o 9, ang. väckt fråga om restitution af bränvinstillverkningsafgift vid export till utrikes ort; Sammansatta Statsoch Banko-Utskottet: N:o 13, i ani. af Riks-Ståndens beslut öfver Utsk:ts Utlåt. N:o 10, rörande väckta motioner om ändringar i Kongl. Förordningen den 26 April 1861 ang. en allmän hypoteksbank m. m.; N:o 14, ang. arfvode för Sekreterarebiträde hos Sammansatta Statsoch Banko-Utsk:t; Bevillnings-Utskottet: N:o 18, i ani. af återremiss i viss del af Utsk:ts Mern. N:o 12, ang. Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i frågan om tullbevillningen; Sammans. Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet: N:o 23, i ani. af väckt motion ang. förändrade bestämmelser i fråga om vården af och kontrollen öfver till milda Stiftelser afaslagna medel. R. o. Ad. åtskiljdes kl. \ 2 e. m. In fidem, O. Brakel. Plenum kl. i 2 e. in. Justerades 3 prot.-utdrag för d. 2 dennes. Anmäldes och bordlädes: Stats-Utsk:s Utlåt. N:o 128, i ani. af K. Propos., i fråga om inlösande af de s. k. frisocknarnes tjenstbarheter till Dylta svafvelbruk; Sammansatta JBeviiln.-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk:ts Betänk.
Öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, i frågan om lindring uti Inqvarterings-besväret för Städerne» x O 1 1 1 • v* N:o 344« X anledning af väckte Motto? her om Ädelforss GuIdVerk. i . •• * ‘ » t •' ö v ^ , t , k . N!o 345* Öfver väckt Motion, angåen* ide de för Beklädnaden vid Nerikes Regement te anslagne Hemman sRäntor. Af den 18 dennes3 t x 1 C . 1 » 3 * - v .-.»»» <s i _ Nio 346, I anledning af RongK Maj;ts Nådiga Proposition om Pension för Enkefru Grefvinnan Adlercreutz. Frän Stats-, Bevillningssamt Allmänna svärsOeconomieUtskotten t Af den 16 dennes: I anledning af vackt fråga om KronoUtskyldernes liqviderande i spannemål. Frän Statssamt Allmänna Besvärs* och OeconomieUtskotten.- Af den 9 dennes; N:o 330. I anledning af väckte Motio-i ner om Fjerdingsmans aflcinande rn. in. Af den 16 dennes: Öfver vackt Motion om Ladugårds-skötselns upphjelpande. Frän Stats• och BevillningsUtskotten:. Af den ai dennes; N:o 332; I anledning af väckte Motioner, om aflöning för dem sorn med uppbör*: den i Städerne hafva befattning. Frän Förstärkta StatsUtskottet: Af den a4 dennes; N:o 333. Angående grunderne för den blifvande Ueviilningen, N:o 334. Angående en utvidgad Fribrefs-1 rätt för Städemes Magistrater. Angående anslag till inköp af Astronomiske Instrumeqter för Observatorium i Stockholm. jf?44 &en 2 9 t. m. 'Frän BeviUningsUtskottet4 Åf den 16 dennes?
Rätts obehindrade utöfvande i framtiden förhjelpas; men, som vid föredragning af ärendet i Respective RiksStånden nämnde Betänkande blifvit godkändt endast af BondeStåndet och af Vallöf]. BorgareStåndet, på kätt Dessa tvänne RiksStånds utfärdade Pro« Bihang till R, St. Fröt. 9:de Samt. j. 4 Prof. Ut Jr. J. 21 Jan. rgag. tocolls Utdrag den 2g:de Maj och 5:te Joni berörde år innehålla; hvaremot Höglofl. Ridderskapet och Adeln och Högvördig© PresteStåndet uti tagne beslut den 15:ds och 22:a Juni ansett detta ämne icke erfordra någon åtgärd; så har frågan icke blifvit omnämnd i den Riksens Ständers underdåniga skrifvelse, som med anledning af förenämnde Betänkande den Q7:de i samma månad blifvit expedierad; I anseende hvartill BondeStåndet, sedan Kongl. Maj:t i Nåder behagat äfven för denna Riksdag utnämna BondeStåndets Notarier, uppå derom väckt motion beslutat, att, med å» beropande af GonstitutionsUtsfcottets re» dan afgifna Utlåtande samt den rättighet, Ståndet både i anledning deraf och efter grundlagens lydelse tror sig ega, derom Iios Kongl. Ma:jt göra anmälan, med nnderdånig anhållan, att till rättigheten, att hädanefter sjelfve utse Ståndets Notarier, och obehindradt utöfvande deraf i framtiden varda förhulpet; Och skulle Respective Medstånden vördsamt och vänligen anmodas, att i denna underdåniga skrifvelse eller anmälan deltaga. Ut supra. Ex Protocollo S. E. TaÄGÅRöB. Trot. JJtdr. cl. 23 Jan. l/jsg. S Den 22 Januari i823* Utdrag af Protocollet hos Vällofl. Borgare* Ståndet vid Lagtima Riksdagen i Stock* holm den 22 Januari 182g.