Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Måhända hafva fordom sådana statsmedels-menniskor, om jag så finge kalla dem, efter det begrepp jag gjort mig om motionärens mening med statsmedelsdass, förefunnits; men jag skulle tro, att, om de ännu finnas, deras leder måtte vara särdeles glesnade. Äldre tider lära likväl lika litet få frikännas från menskliga brister, som den närvar., ehuru denna sistnämnda på annat sätt. Slutligen skulle jag till den ädle motionären vilja framföra den önskan, att han för framtiden, för att undvika all tvetydighet, allt missförstånd, ville aflägga bruket af ord frän främmande språk, när de icke oundvikligen erfordras för alt klart uttrycka begreppet; äfvensom att, då Svenska ord användas, sådana blifva nyttjade, hvilkas betydelse likaledes klart må kunna uppfattas, helst mig synes, alt vi för vårt eget modersmål ej behöfva skämmas; samt sist och framför allt, att oförtjenta skuggor, med tydlig eller otydlig hänsyftning, ej måtte utkastas. Gr. Horn, Claes Fredr..* Då jag tror mig veta, att Gr. Den i5 Maj f. m. 649 Gr. Frölich på 3 veckors tid är från var. från riksdagen, och jag äfven tror mig känna hvad han egentligen afsett med det k landrade yttrandet; anser jag för en moralisk pligt, att för R. o. Ad. tillkännagifva hvad jag derom kan yttra. Lika med många andra, ansåg jag Gr. Frölichs ifrågavar. uttryck mindre lämpligt, och begärde derföre hans enskilda förklaring öfver hvad han menade dermed. Jag erhöll en sådan och dervid upplystes, alt han misstagit sig om rätta liden för afgifvande af de anmärknrr, hvartill han ansåg sig befogad. De rörde nemi. sådana frågor, som R. St:s revisorer behandlat. Jag vågar försäkra de värde ledamöter, sorn yttrat sig, att ingen af dem eller af de förhandlingar, som dem personligen röra, är afsedd med detta Gr. Frölichs uttryck, då han för mig förklarat, att han dermed menade administrationen af den s. k. mötespassevolance-cassan, dess besynnerliga och inkrånglade administration ; och bär Gr.
Förordningen den 19 December 1827 angående hemmansklyfning icke kunde ega rum uti do ifrågavarande länen, så vore orsaken härtill ensamt att söka i den låga taxering å ett hemmans egoförmåner, sorn skattläggnings-metoden stadgar med hufvudsakligt syfte att hemmansåbo ej må beskattas för hvad han derutöfver uppodlar; ty då, enligt den åberopade 12 § i nämnde skattläggnings-metod, till ett helt hemman beräknas 8 tunneland åker i årligt säde och 50 å 60 parmar liöafkastning, men Afvittrings-stadgan den 10 Februari 1824 för Wester-N or ilands, Westerbottens och Norrbottens län tillika mcdgåfve, att till ett sådant hemman får anslås ända till 2,500 tunneland duglig jord, impedimenter oberäknade, följde häraf, att, utom den till skatt beräknade åker och ängsmark, återstoden af nämnda betydliga egovidd, hvilken blott såsom skog och be - 8 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 86. tesmark lågt beskattas, äfven innefattade ej ringa odlingslägenketer, som en åbo kunde oell borde till hemmanets vidare förkofran upparbeta, men hvilka förbättringar, likmätigt gällande författningar, endast böra komma innehafvaren, utan någon skatteberäkning, till godo. Härigenom förklarades, huru redan befintliga äldre hemman, hvilkas mantal och räntor vid den tid, då dessa hemman blifvit skattlagda, kunnat vara mot egorna svarande, numera genom verkställda odlingar kommit i ett bättre skick och hafva inegor, som, uppskattade efter skattläggningsmetoden, kunde anses böra draga ett vida högre skattetal.
Bland de omförmäldta motionerna förekommer först det af herr Friherre Cederström , Jakobj väckta förslag, att Rikets Ständer måtte ”besluta "återgång till de grunder för allmänna bevillningens fördelning, som vid riksdagen 1809 fastställdes, jemte dem om progressiva afgifter för den högre inkomsten, och med uteslutande af minimi-tariffen, samt med den förändring, ”att för tjenstehjon och arbetsfolk beräknas inkomsten för mankön till 150 *’r:dr och för qvinkön till 100 r:dr, deraf en half procent bestämmes såsom ”afgift, och för all högre inkomst föihöjd procent enligt förenämnda tariff; — vdtt inga afgifters belopp utföras, roed undantag af förenämnda, utan, sedan ”alla medborgares inkomster blifvit hopsummerade, det ålägges Rikets Ständers fullmäktige i Banken och Riksgäldskontoret att uträkna den procent, ”sorn fordras för den af Rikets Ständer bestämda bevillningssummans utgörande, samt i underdånighet öfverlemna denna uträkning till Kongl. Maj:t ’*iör allmänt kungörande." Bilt. till fl. St.
Den har för öfrigt blifvit ansedd obillig och mecl mera lätthet utgående genom Tullafgifterne , samt tryckande för den fattige, då ingen proportion finnes emellan honom och den rike, föranledande vidlyftighet i räkenskaperne, svår vid controllen, menlig för Nationens moralitet, genom en öf. ning att vid skattskrifningar ej uppgifva sig till •bruk och nyttjande af de öfverflödsvaror, som verkligen begagnas, åtföljd af en mängd chicaner vid sig i anledning deraf yppade tilltal, och iindtligen att denna beskattning, oagtadt allmogens bidrag dertill stigit , likväl i allmänhet minskats, Bihang (Hl Riks, UK Frel, t 823 $ te Sami. so. 306 Btvillnings-Utskotteti Betänhangtn. till följd af hvilket allt är yrkadt, att om tillfälle dertill yppades, borde man icke försumma att indraga denna Bevillningsafgift, som en värd Ledamot inom Heierv. BondeStåndet fordrat, bora närmare förklaras, i afseende pä de derunder begripne varor, med förbehåll att densamma ingalunda må utsträckas till Brännvin eller Tobak, såsom varande begge Inhemske till verkningar, och så allmänt brukade af den fattige och arberande classen, att en Bevillning deraf icke skulle i sjelfva verket vara annat än en, under annat namn , förhöjd capitationsafgift. Till dessa skal har derjemte blifvit fogailt , dels att, då det bör stå hvar och en fritt, att sedan han i mån af sina tillgångar contribuerat till Staten, använda densamma, så vidt sådant kan ske, utan andras förnär.. mande, efter eget behag, innebar denna afgift en orättvisa och föranleder derjemte, vid ti 11- lämpningen, ej sällan chicaner, prejerier och förhatliga Rättegångar, hvarpå, såsom bevis är anfördt, att ej mindre ä'n 400 personer blifvit vid ett tillfälle dragne för rätta, för nyttjandet af sådana öfverflödsvaror till bruk, hvaraf de icke angifvit sig.
Då den siste värde talaren iGo Den 8 Augusti f. m. trott, alt vi, som hufvudsak 1. instämt med Hr Ribbing, skulle kunna antaga det förslag till propos., som han framställt; så får jag för min del förklara, alt jag ej kan göra det. Min mening skiljer sig från Frih. Cederströms endast deruti, att frågan örn återbäring å Kronans sida ej borde vidtaga före år i84<* För öfrigt är jag alldeles ense med honom. Hr Ribbing förenade sig med Hr von Hartmansdorff. Sedan undertecknad blifvit anbefalld att skriftligen uppsätta de olika förslagen, upplästes de efter någon stund, så lydande: Frih. Cederströms, hvarå propos. redan blifvit framställd: att R. St. hos K. M. anhålla, att förhållandet rned skattläggningen å utmarkerna på Öland på Statens bekostnad noga undersökes, samt om dervid befinnes, att den skett emot gällande metod och undervisning, befrielse derifrån skall rättvisligen beviljas och restitution erhållas af det belopp, sorn årligen erlagts, från första skattläggningstiden beräknad t. Friherre Raabs: att R.
Vid jemförelse af de olika meningar, som rörande denna del af Utskottets Utlåtande gjort sig gällande, Ilar Utskottet icke trott sig kunna föreslå någon lämpligare sammanjemkning deraf, än som innefattas i berörde Utlåtande, med det förtydligande i afseende på desse Expeditionschefers antal, hvarom framställning blifvit väckt, hvadan Utskottet, i öfverenstäramelse dermed, tillstyrker att för 6 Expedilions-Chefer, en i hvarje af de 6 utaf Kongl. Majit ifrågaställde nya Stats-Departementen, må anvisas arfvoden till belopp af 3,ooo R:dr för deni hvardera; hvaremot den Embetsman, som till dylik befattnings bestridande kan varda förordnad, under tiden från träder de lönevilkor, som åtfölja förut innehafvande tjenst, och hvilka då, efter omständigheterne, antingen uppbäras af den, som kommer att samma tjenst bestrida, eller ock Stats-Verket besparas. 710 De under discussionen rörande detta Utlåtande inom Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet väckta förslag, att pensionsrätt för StatsRåds-Ledamölerne måtte i sammanhang med löne-regleringen bestämmas, anser Utskottet icke böra sammanblandas med del Utlåtande, som Utskottet, i anledning af åter-remisserne, nu afgifvit, utan åberopar i detta afseende det Betänkande, som serskildt lill Rikets Ständers pröfning öfverle milas. Stockholm den 28 April i84o. 6 Slals-Utskottcts Utlåtande, TS.-o So. Reservationer. Emot Utskottets beslut uti t, 2 och 3 punk terne af Utlåtandet reserverade sig Hrr FFalley och Moberg-, äfvensom Anders Nilsson från Östergöthland, under åberopande af den inom Hedervärda Bonde-Slåndet vid ärendets behandling förefatfiie discussion, anmälte sin reservation, deruti Sven Heurlin från Kronobergs Län, Nils Persson från Örebro Län, Bengt Gudmundsson från Hallands Län och Petter Persson från Jönköpings Län jemväl instämde.
Detta ärende anmäldes inför Kongl. Majit i Stats-Rådet den 13 Januari 1837, men uppskjöts, hvarefter Forshaell den 17 derpåföljande November i underdånighet ingaf till Kongl. Majit ett af alla städernas apothekare inom 6:te apothekare-distriktet, innefattande Christianstads och Malmöhus län, enhälligt antaget förslag till apotheks-privilegiernas inlösande och dödande. Dä saken emellertid ej förekom till nådig pröfning, anhöllo flere af rikets apothekare, genom beinälde Forshaell, dels den 29 Maj och dels den 15 Augusti 1845, att Kongl. Majit måtte i nåder lemna bifall till sökandernes yttrade önskan om apotheks-privilegiernas amortering, i enlighet med hvad derom förekommer uti den underdåniga ansökningen bilagda tryckta afhandlingar ”om phannaci-verket” och ”om apothekare-väsendet”, samt på deruti anförda grunder och vilkor, med några föreslagna förändringar rörande de sednare. Dessutom har den 11 Juli nyssnämnda år en underdånig ansökning blifvit till Kongl. Majit ingifven af 107 provisorer och pharmaciae studiosi, hvari de anhållit om afhjelpande af åtskilliga anmärkta fel och brister uti apotheksväsendet. Kongl. Sundhets-kollegium afgaf öfver dessa särskilda ansökningar infordradt underdånigt utlåtande den 17 Oktober 1845. Emellertid afläto Rikets Ständer, med anledning af enskild motion, under den 12 Juli 1851 en underdånig skrifvelse till Kongl, Majit, hvaruti de anförde att, i anseende till de menliga följder, som uppkommo deraf, att privilegier för apothekare-yrkets bedrifvande öfverlätos genom köp och arf m. m., hvaraf icke sällan händt att förvärfvande af rättigheten att detta yrke bedrifva mindre varit beroende af kunskaper och ådagalagda insigter i detsamma, än af förmåga att för apotheksprivilegierna erlägga en hög, ofta öfverdrifven köpeskilling, framställning hos JRikets
Finnes ej en sådan öfvervigt bland Stånden, vid Riksdagens början: så lärer hon ännu mindre finnas, då ären - Den 22 November. 21 det skall afgöras; och då torde det särskildta Utsk:s tillsättning icke hafva gagnat. Ville man använda detta Utsk:s arbete endast såsom en förberedelse för Bevillms-, Lago. Ekon.Utsk:ns påföljande åtgärder, såsom det i andra hänseenden tillgick med särskildta Utsk:s betänk, vid 1823 års Riksdag: så torde omgången och tidsutdrägten icke blifva mindre utan större, än om saken genast hade lemnats till Bevilln:sUtsk:s handläggning. På alla dessa skäl anser jag mig böra vördsamt afstyrka det föreslagna särskildta Utsk:s tillsättning. Hr Gripenstedt: Sedan det blifvit visadt, att det ingalunda saknas behörigt Utsk., hvartill ifrågäställde förslag kunde remitteras, har man såsom skäl mot en sådan remiss anfört, att det ändamål, som afses genom frågors remitterande, eller desammas utredning, vid detta tillfälle icke kan komma i fråga. Enl. min tanka är likväl detta skäl om möjligt ännu svagare än de förut åberopade. Hvad menas med en frågas utredning? Dermed måste man väl tänka sig en framställning, som redogör för de ändamål, som sökas och för medlen att dem upnå, äfvensom för de skäl och omständigheter, hvilka kunna anföras såsom motiver för ett tilleller afstyrkande ; vidare ett afvägande af dessa omständigheter, och slutligen ett härpå grundadt omdöme om sjelfva saken. Nå väl! jag frågar om ej allt detta vid ifrågav:de tillfälle, både kan och hör ifrågakomma, och om ej den utredning, som man velat anse nästan omöjlig i brist på ämne att utreda, kan komma att innehålla mycket som de flesta Hrr talare, så väl som Hrr åhörare måhända nu alldeles icke göra sig någon reda för.
\:o 71. i Rikets Ständers underdåniga skrifvelse den 20 Augusti 1851 för tillämpning vid upphörandet af indelnings-hafvarnes uppsägnings-rätt blifvit bestämda. Af prosten Tellbom: »I fråga om reglering af landt-stats-tjenstemännens löner, rörande hvilket ämne Nådig proposition blifvit af Kongl. Majit till Rikets Ständer under denna riksdag afgifven, har Stats-Utskottets Utgifts-afdelning föreslagit Utskottet »tillstyrka Rikets Ständer att, utan godkännande af den uppgjorda löne-regleringen, till Kongl. Majits disposition för ändamålet ställa det äskade reservations-anslaget, 77,000 r:dr, dock med förbehåll, att, för de tjenstemän, som komma i åtnjutande af löne-förhöjning, de i nuvarande lönen ingående indelda räntor till Statsverket indragas, emot det att desse tjenstemän i stället erhålla kontant ersättning med ett, årligen, efter medium af de 10 nästföregående årens markegång för orten bestämdt, motsvarande belopp,« Detta afdelningsförslag öfverensstämmer i afseende på reservations-anslagets belopp med Kongl. Majits nådiga proposition, och i afseende på det derjemte gjorda förbehållet med Rikets Ständers under den sistförflutna riksdagen lättade beslut.
De Utskottet förelagde balancer af Brukets bokförde tillgångar oclr skulder, vid 1824 och i834 årens ingång, utvisa,att Brukets skulder i början af förstnämnde år utgjorde: Till Rikets Ständers Låne-Bank för oersatte förlagssummor 12,582: 20. 10. Tegelslageriet till godo .. 532: 14. 7. eller tillsammans . 5. men vid 1833 års början åter: Till Rikets Ständers Låne-Bank för oersatte förlags-summor ej mindre än 154,252: 25. — så att under dessa år Brukets skulder ökats med det ansenliga belopp af 141,117: 37. 7. oaktadt det af Bruket till Bänken levererade papper, enligt från äldre ti - 6 Banco-JJ: skottets Memorial Nio 114- der fastställde pris, blifvit af Banken godtgjordt utöfver de vanligen gångbara försäljningsvärden, hvartill Banken eljest kunnat, genom ren upphandling, detsamma från andra Bruk sig förskaffa. Vid detta förhållande, och då onekligt är, att Egendom eller Bruk, drifvet för allmänt Verks räkning, aldrig kan gifva den vinst, som i enskild mans hand, har hos Utskottet fråga uppstått om försäljning af Tumba Bruk, mot vilkor, att den enskilde, som deraf blefve innehafvare, förbunde sig, genom formligt Contract, att Banken tillhandahålla den för densamma erforderlige qvantitet seiel-papper, af den godhet, att Banken dermed vöre belåten.
För mig iir det oförklarligt, hvad slags rörelse skall hedrifvas här i landet, för alt finna sin uträkning vid att. betala den ränta, som skulle föranleda de handlande att afbryta handeln vid tillfälliga conjuncturer, såsom motionären supponerar. lili eli annat IliksSt. har nyligen motion förekommit om discontriintans nedsättning och länelidcns förlängning. Vid lörsta påseende skulle man tycka, att della står i strid med IIr lljcrlas motion; men vid närmare granskning linner jag, att de äga ett visst sammanhang, ty de medverka häda att iika dea rikes och minska den fattiges förmögenhet. Diseontrörclsen är och hör vara beräknad såsom tillgång för tillfalligc spcculalioner, som kunna bära en högre ränta; men om denna ränta nedså lies och källeliden förlänges, så blifva dessa län sä förmånlige, att alla tillgångar snart blifva upptagne, och dä kommer den enskilde capitalislen i tillfälle alt tillhandahålla sina penningar, emot en obegränsad ränta. Alla de capitalislcr, som icke göra afseende pä det allmänna, skola troligen ogilla hvad jag nu yttrat; men ehuru detta icke innefattar hågra nya ledande upplysningar, anhåller jag dock, att delta må fä åtfölja remissen tili Utsk., som jag önskar mätte tillstyrka afslag ä motionen. Gr. Frölich David: Motionären, Hr Hjerta, synes vid delta tillfälle hafva gifvil tillkänna, att hvad han i dag uppläst egentligen kommer alt anses såsom hans motion, och att det sorn yttrades i förra plenum, till replik pä Hr von Hoheuhauseus motion, endast var eli yttrande, som borde åtfölja samma motion till Utsk. Om sä är, sä torde Hr Hjertås motion fä hvila på bordel. Men i händelse densamma anses hafva legat en plenidag pä bordel efter den muntligen väcktes uti det sista ple I H. 32 250 Den 17 Augusti f. m. mini; sa anhåller jag om ordet, fiir alt vidare fa yttra mig, sedan Hr Hjerta upplyst, huru härmed förhåller sig.
Lag och de serskildt i afseende på dem utfärdade författningar tjena till efterrättelse; 5:o att Kronans rätt bevakas af Kammar-Collegii Advocat-Fiscals-Embete, efter de föreskrifter, Collegium kan finna för godt lemna; dock med rätt för Riksgälds-Contorets styrelse att, om den så skulle fiona lämpligt, äfven låta dess ombudsman iagttaga kronans rätt; och 6:0 att för öfrigt de i och för licjviden af fastställda fordringsanspråk i Rikgälds-Contorets reglemente bestämda grunder skola tjena till efterrättelse, för så vidt serskild öfverenskommelse emellan kärande parten och Riksgälds-Contoret ej mellankommer. Utskotten hafva tagit berörde förslag i öfvervägande; men då motionären med så kallade äldre kronofordringar lärer afse sådane enskildes fordringsanspråk hos Stats-Verket, hvilka före år 1719 tillkommit; och, så vidt Utskotten hafva sig bekant, praescriptionstid, genom serskilde författBili. till R. St.
Jag har trott, att, i stället för den föreslagne pensionen åt Skol-lärare, denne, gammal och till Skollärare-kallet oförmögen vorden, kunde utgöra det eljest serskildt i Utskottens Betänkande föreslagne Klockare-biträdet, och att i alla fall pensions-anstalter, om de skulle komma i fråga, borde Stiftsvis upprättas. 8 §. Mig har synts, det rättigheten att hålla barn till skolgång ej bordt, som Utskotten föreslagit, bestämmas från 7 till 9 år, utan först från g till 12 års ålder, ty man bör ej genom förtidig skolgång hindra kroppens utveckling hos den , hvars näringsfång oftast skall blifva kroppsligt arbete, och barnen äro dessutom sen växte och små, när födan är klen. 10. §. Utsatte minsta kunskapsmåttet ansåg jag böra vara lika för stad och land. j3. §. Belöningar, som omnämnas för flitige barn, borde just icke företrädesvis utsättas i böcker. Andre mot läsning omvexlande uppmuntringar, innefattade en större lockelse för barnasinnet, såsom skor och klädespersedlar, hvilka vanligen äro dem behöfligast och kärkomnast. 16. §. 2. Stadgarne om stryk eller aga i Skolan, aldraminst för läsning, och laga åtal mot Skol-lärare, om han är för sträng, hade jag trott böra ur förslaget utgå, men att, om något ändtligen derom skulle stadgas, det borde heta: ”Aga må i allmänhet inom Skolan icke ega rum.” Först då kan den komma i fråga, när varningar föregått och den, som sig derefter ej rättat, blifvit satt i serskild klass, gemenligen straffklassen kallad. Detta har varit det hufvudsakligaste under ärendets handläggning, hvaruti jag varit skil jag tig, oberäknade mindre frågor, deribland, att främmande ord och talesätt icke bordt användas, såsom Commun, då allmänhet, likasom för ambulatorisk, flyttbar, motsvarat uttrycket och kunnat sättas i stället.” 6:0. Af Herr Biskop Agardh: ”Det är egentligen i en enda punkt, som jag skiljer mig från Utskottens förslag; men denna punkt är så väsendtlig, att jag nödsakas blifva i min reservation vidlyftigare än vanligt.
Bref äre befriade ifrän allt tilltal och efter räkning för sine Räkenstapcr, enär de undergått Revision och blifwit gillade, likasom Redogörare för Kronans Eftra UtgiftS - eller enstilte Werks medel, afwen deffes an* swarighet mätte fa en gräntö, hwilken, wid jemnförelss af deras, förhällande till Kronan, säkrast och med mästa billighet kunde finnas uti en tid af ; är, ifrän den dag deras Räkningar blifwit till Kongl. Kammar-Collegium eller Kammar-Rätten ingifne, utan afseende derpå om ds förr eller sednare eller aldrig rdvideras, dock med answar för den som försummar Revisions skyldigheten. Z:o Att det borde bestämmas en wiff Termin af ro Ar, inom hwilken anmärkningar mä göra? eller utfärdas wid sädane ännu oreviderade Räkenskaper, som icke tillhöra Kongl. Kammar-Rättens Ordinarie Revisionsarbete, »en hwarcfter Uvbördsmän och Redogörare ester andre per - Den 16 April. 553 personer blifwa frän widare tilltal och efterräkning i och för desie Räkenskaper frie. Wid öfwerwägande af hwad Herr von kallsten säledes föreflagit, fann Utffotlct nödwändigt, attKongl^ Kain. niarCollcgie och Kammar-Rättens utlåtande häröfwer borde infordras, inan nägon ny Författning angående ifrägawarandc sä ival för Kronans som enflilte Medborgares säkerhet wigtiga ärende utfärdas; men som, i anseende till Riksdagens sannolikt snart inträffande flut» besia uklätanden icke kunna hinna inkomma och af Riksens Högloft. Ständer pröfwas; altfä och dä desiutom Herr von lkosssteos wäckte motion helt och hällit rörer ett allmänt hushållnings - mäl, hwarom Kongl. Majit i alla fall oinskränkt tillkommer, att efter Desi Höga godtfinnande förordna; ansäg Utskottet sig böra wördsamnreligen ti styrka»
R:dr öre. 2 andra slag 1 skålp. — 4 Gräs, ej specificerad t, oarbeladt — Fril tt färgad!, trensadl eller upprispad t 1 skålp. — 3 Gräsmattor och Gräsrep — Fria. Grönsaker, friska 1 centner. — 50 inlagda i bränvin eller ättika 1 skålp. — 30 torkade i skålp. — 6 Guano — Fril tt. Guld, oarbetadt — Fritt arbetadt 1 ort. 5 bok-, äkta och oäkta 1 ort. Vigten för pappersbladen, mellan hvilka guldet ligger, inberäknas. musiv-, pudereller unsen ... 1 ort. 1 spinn-; se Träd. Gulddragarearbeten af guld eller silfver: kantiljer, paljetter, fransar, galoner, gramaner, snören och andra, ej specificerade: äkta eller oäkta ... t ort. 1 Guldtyg 5 hänföres under Väfnader, siden-. Gummi, alla slag, ej specificerade _ Fri -t. Gummi elasticuin; se Kautschuk. Gummi guttaj hänföres under Färger, ej specificerade. Gutta percha, oarbetad eller i skifvor utvalsad 1 j Fri. arbeten deraf: vattenledningsoch gasrör, buffers samt sprutslangar — Fri a andra slag, ej specificerade, och som ej äro hänförliga till Redskap och Machinerier eller delar deraf 1 skålp. 40 Gördclmakarcarbctcn • hänföras under Metaller, samman satta, arbetade. Hagel 1 skålp. (alm 3 Förslag (ill Tulltaxa. 17 Halm Halsduksvalkar Uammarfilt; tullbehandlas såsom Filtar af vile underart. Väfnader. # Hampa, ohäcklad och häcklad, s. k. Jute derunder inbegripet Handskar, alla slag Handskskinn, tillskurna till handskar Handt verker i var or, ej specificerade; se Slöjdvaror. Harmonium eller Fyskarmonika: se Instrumenter. musikaliska.