Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Färjor. bidragit med ej mindre än 1,950 R:dr, så att utgiften för orten varit obetydlig i förhållande till den nytta, som väganläggningen medfört; 2) Nedgräfning af Tibble backe, bildad af Badelunda ås, på vägen emellan Westerås och Torgesta gästgifvaregård, understödd med ett statsanslag af 250 R:dr Runt till den beräknade kostnaden 534 R:dr 75 öre; 3) Af ett med statsanslag understödt större vägförbättringsarbete, på den så kallade Skultuna-vägen, emellan Westerås och Ekeby gästgifvaregård, har en del år 1858 blifvit afsynad och godkänd, nemligen sänkningarne af Hjalmarshög, Hofdesta och Åkesta backarne, tillsammans 1,206 fot förbättrad väg, men som arbetets fullbordande icke infaller inom denna berättelse, kommer härför att i den näst afgifvande berättelsen i sin helhet redovisas. Uti ifrågavarande vackra och nyttiga företag ingår äfven byggandet af en ny väg vid Gillberga, till undvikande af åtskilliga backar, för hvilket orten står i synnerlig förbindelse till Majoren och Riddaren Viktor Edman, som väckt förslaget om väganläggningen och satt sig i spetsen för arbetets utförande. Rikliga penningebidrag härtill hafva i första rummet lemnats af Svanå och Skultuna och dernäst från Ramnäs, Seglingsbergs och Wirsbo bruk, hvarförutom ortens innevånare åtagit sig en icke obetydlig utgift efter hemmantal; 4) En bland de svårare, om icke den svåraste backe i Westerås fögderi, den så kallade Alfsta backe i Hubbo socken, till hvars nedgräfvande eller förbigående åtskilliga förslag tid efter annan varit uppgjorde, men icke kommit till utförande, har, utan statsanslag, nu blifvit på bekostnad af fyra mindre socknar, nemligen Hubbo, Tillberga, Sevalla och Tärna, afgräfven på höjden, och gruset till flere tusende lass nedfördt i sänkningen af vägen, som på samma gång är rätad och till någon del äfven ny.
Yettenskaps-academiens ekonomiska angelägenheter, anser jag min skyldighet vara att vördsamligen lemna den upplysning, att Hr Frih. Berzelii lön såsom K. academiens secreterare endast är i333^ r:dr b:co, och att de af StatsUtsk. såsom tillökning deri beräknade 200 r:dr icke lära kunna så betraktas, då denna summa är ett särskildt personelt anslag under dervid fästadt villkor, att Hr Frih:n alltid först till K. acadamien aflemnar sina rön och upptäckter; hvadan, och då intendenten för det Zoologiska museum åtnjuter en lön af i5oo r:dr, Hr Frih. Den i5 Maj c. m. Berzelius således i sjelfva verket åtnöjts medoch åtnjuter iöö-f r:dr mindre lönevillkor, än dem berörde embetsman,- igenom Hr Frih:ns eget bemedlande, fått sig tillagda. Hr Lagerhjelm, Pehr: Det sätt, hvarpå Stals Utsk. behandlat detta ärende, motsvarar allt hvad jag önskat; StatsTJtsk. har gjort allt hvad det kunnat, och del på ett vackert, ett stort sätt. Jag känner derföre, att det är förmätet af mig att tala i detta ämne. Jag skulle också icke gjörl det, om jag ej funnit mig uppmanad af hvad som nu tilldragit sig på Riddarhuset. Jag skall i alla fall icke vara vidlyftig; jag önskade, att R. o. Ad. i ett så stort ämne, som delta, talade med handling, då man ej kan nog värdigt tala med ord. Måtte R. o. Ad. återremittera denna punkt, med den uttryckta önskan, att StatsUtsk. täcktes taga ämnet i förnyad pröfning och, i stället för en pension för Berzelius, anslå en äreskänk af 4ooo r:dr b:co alt årligen utgå, så lange Frih. Berzelius lefver. Gr. Hamilton, Jacob, förenade sig med Hr Lagerhjelm. Gr. Horn: Jag tror, alt detta ganska väl kan förenas med våla former i Riksd.Ordn., att Hr Frih. o.
Contöiret Gla Götha Canals Och Malmö biå* cötrt^fe pä Öaftquen ställde bok^dVÄisigriatibner med full valuta'i RiksgäldsSadiär öfter Re* aliSätiorisisjrtftid. Igcriöm ett Sadant beslut ködl* maj'allå d^sä^Sedlaf åféP igen‘ätt gehast gä så söm Myrif iallmärrna Rörelsen, hvadan deri härför belönande Simuna af 737,6Sg R di troligen ick# pä en gång hommer aft tealiséras * 20 Den 17 Martil, f. m. utan lara Riksens Ständer, i denna händelse, få vidtaga ett beslut , att inhom en viss tid, af till exempel 2 år, alla dessa Assignationer skola varda inJöste, och elter hvilken tids förlopp de 1 binotta^asj5jfåf, slutelig liqvide med dem må vinnas. ^ "itp 'qfr ige dessi Ciscoriters Skulder, hemligen 3 ProcentsSed* lar, och på Afskrifnings-räkningen , likaledes af RiksgäldsContoiret liqvideras med deras upplupne Räntor till den 1 October 181?, på det (Satt, att f liqvideras med Contant innevaran’ de år , f med RiksgäidsConforTets Obhgationer, forfallne den 1 Augusti 1819, med 3 procents Ränta för ett år, och sista tredjedelen med Obligationer förfallna den i Augusti i8jo,med 3 Procents årlig Ränta för 2 år. Orsaken, hvarföre jag föreslår RiksgäldsContoiret till dessa liqvider, är den öfvertygelse , att Banquens Credit, åtminstone i Opinionen, lider mindre härigenom, än om liq viden iriimediatement af Banquen skulle verkställas! Bfn'outcr 3:0 Banquen eller BadcoDisconten öfvertaget
Jag trodde då, att min mening borde förekomma vid föredragningen af Hr von Hartmansdorffs förslag, men deruti gjorde jag ett misstag, enär Frih. Hamiltons förslag skall först discuteras, och det således är nödvändigt för mig att nu härom göra en hemställan till R. o. Ad., ty annars gjorde jag en ohöflighet emot Frih. Hamilton och en ohöflighet emot R. o. Ad., emedan jag då skulle förutsätta, att Frih:ns förslag skall afslås, och mitt förslag passar lika väl till Frih. Hamiltons, som till Hr von Hartmansdorffs förslag. Jag tror dessutom, att, om jag så må säga, det kanske är nödvändigt att antaga mitt förslag, emedan, om jag blifvit riktigt underrättad, PresteSt. har bibehållit biskoparne vid deras representationsrätt. Om så är, så tyckes mig nödvändigt, att de öfriga Stånden skola i den öfre kammaren hafva ett lika antal ledamöter, ehvad Frih. Hamiltons eller Hr von Hartmansdorffs förslag vinner bifall. För öfrigt tror jag, alt R, o. Ad. bör noga betänka sig, innan Ståndet ingår på alltför democratiska förslag, då det är fråga om att bilda en ny representation. Om man betänker hvad som sades här i förmiddags, under discussion om frågan rörtde valen till den nedre kammaren, så kan man deraf sluta till huru mycket spel intrigerna skola hafva, då fråga blir om valen för den kammare, hvars ledamöter skola bibehållas under flera riksdagar. En motvigt deremot kan endast vinnas, om R. o. Ad. vill öfverlemna åt Konungen en rättighet vid valen till denna kammare. Jag anhåller derföre vördsamt, att R. o. Ad. ville låta mitt förslag få komma under granskning. Jag erkänner att om man har något deremot, så har jag icke någon rätt alt klaga, emedan felet är mitt, då jag icke sett upp. Men detta har 35o Den a8 Octo ber e. m. varit ett misstag, och jag underkastar mig i detta fall R. o. Ad:s beslut. Frih. Hamilton, Hugo:
Då nu tiden för ofvanberörde convention vid 1845 års slut ginge till ända samt ovissheten angående fortfarandet af besittningsrätten till hemmanen icke tilläte åboerne att derstädes verkställa betydligare odlingar, eller å egendomarnes förbättrande nedlägga kostnader, har motionären hemställt, att förrbemälde hemmansåboer och deribland äfven de, sorn för lifstiden ega besittningsrätt till sina hemman, måtte undfå tillåtelse att till hemmanen förvärfva egande-rätt emot förbindelse att såsom en stående årlig grundränta erlägga de hittills utgångne afgälder eller ock det belopp, sorn, efter åboernes hörande, kan bestämmas, äfvensom att, i egenskap af löseskilling, genast eller efter högst fem års förlopp, betala omkring Ett Tusende Riksdaler Riksgälds för helt hemman, Bih. till & St. 4 Sand. i Å/d. 8 Band. Uäft. i*. 1 2 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 224. i förhållande till Iägenheternes större eller mindre godhet; börande, i händelse af uppkommande tvist rörande företrädesrätt till hemmans inlösen, härvid tillämpas de föreskrifter, som i afseende på skatteförsäljning af Kronohemman i allmänhet äro gällande. Härjemte har motionären till Utskottet inlemnat en af åboerne å en stor del utaf ofvannämnde hemman undertecknad skrift, innefattande anhållan, att besittningsrätten till hemmanen måtte, under de i motionen föreslagne vilkor, kunna af sökanderne förvärfvas.
Capital-nedsättning af tillfällig och vilkorlig egenskap: a. Genom beslutad och verkställd utbetalning till Riksgälds-Conloiret af de Lill fyllande af Bankens Grundfond innehållne summor åren 1829 och i83o, dem höglofl. Banco-Utskottet den 24 Sept. 1834 förklarat böra Contoiret tillgodokomma b. Genom beslutad nedsättning den 5 November i834 i Priset för 200 Ris Tryckpapper, lefvererade till Rikets Ständers Expeditions-Utskott c. Genom enahanda nedsättning för ytterligare lefvererade 600 Ris till samma Utskott d. Genom förandet inom Linien, såsom Inventarium, värdet af det för Bankens egna behof tillverkade och betalde Papper . Saldo Capital-till växt i834 på grund af årets rörelse R:dr 174,310: 2. 1. Ytterligare Capital-nedsättning har ägt rum 1S34- e. Genom den 6 Aug. i835 beslutad förändring i Räkenskaps-melhoden, sålunda alt å de såkallade Silfver-Faslighets-Lånen upptages ett minskadt Capilal-belopp och i dess ställe motsvarande årlig Ränteafkastning af dem beräknas. (Se Noten vid N:o 1.) f. Genom fattad t Beslut att låta Riksgälds-Contoiret tillgodokomma det vid 1834 års utgång öfver 5 millioner Grundfond varande Capital-öfverskotl nemi. årets Capital-Vinst . 174,310: 2. Saldo tillväxt af Capitalet 1835 Den 3i December. 1834. SIi nider: I. Låne-Bankens: a. För Räntebärande Förbindelser, härledande sig från Upplåning före i83o b. För derå upplupne outtagne Räntor .. c. För Upplåning i83o och sedermera till Fond åt Discont-Inrättningar d. För utelöpande Invisningar och Insättnings-bevis mellan Låne-Banken och dess Cassör samt Låne-Banken och Vexel-Banken e.
I anledning af dessa, till Utskottet remitterade motioner, af hvilka den sednare nu varit föremål för behandling, endast så vidt den afser arméens pensionerade embetsoch tjenstemän, får Utskottet erinra, att, om äfven pensionernas otillräcklighet i förhållande till lefnadsbehofven antagligen föranledde Rikets sednast församlade Ständers beslut, att bevilja förhöjda pensioner för arméens Befäl och tjenstemän, dermed likväl åsyftades det hufvudsakliga ändamål, att, genom en i sammanhang med löneförbättringen vidtagen lämplig förhöjning af pensionerna, befordra arméens tjenstbarhet, hvadan den medgifna pensions-förhöjningen icke bör betraktas såsom uteslutande tillkommen i pensionärernas intresse. I samma 62 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 84. mån således som de förhåll anden, hvilka påkallat berörda förhöjning, icke inträffa i fråga örn de arméens pensionärer, hvilka erhållit afsked, innan den nya pensioneringen infördes, torde ock motionärernas antagande, att sistnämnde pensionärer skulle härigenom hafva tillskyndats någon orättvisa, befinnas mindre grundadt. Utskottet förnekar doek icke billigheten deraf, att ifrågavarande äldre pensionärer kunde komma i åtnjutande af någon förhöjning i dem tilldelade pensionsunderstöd; men då, enligt de af Herr von Knorring häröfver uppgjorda beräkningar, hvilka för öfrigt icke varit föremål för vederbörande myndigheters utredning och pröfning, för att försätta dessa pensions-tagare i samma ställning, som de, hvilka från och med år 1858 erhålla afsked, skulle för nästkommande statsreglerings-period erfordras en summa, öfverstigande 100,000 R:dr, anser Utskottet Statsverkets nu påräkneliga, för mångfaldiga behof redan anlitade tillgångar ej medgifva den betydliga utgift, som sålunda skulle genom bifall till ifrågavarande framställning föranledas, hvadan Utskottet funnit sig för närvarande ej kunna till godkännande af Rikets Ständer förorda de af Herrar Yon Knorring och Montgomery väckta motioner. 46:o.
Den varmt förstående, gratiöst tankande, naivt intelligenta kvinnan dör lit af. brist på efterfrågan. ' Fröken Key säger, att mången Kamma Rahbek skrifver nu för tiden niedelmåttiga ronianer. Alldeles! Nog skulle lion också ' mytket hellre lrigga ner sina tankar och infall i bref eller konversation, inen som lion icke - har någon vän, som med sympati skiille läsa eller. liöra dein, liar hon ingen anqan r i d än att vanda sig till publiken. Publiken i stallet för van eller beundrare! Barockt, icke s a m t? J a, men icke ar det kvinnornas fel. Elur skulle kvinnan kunna spela någon framstående roll i ett sällskapslif, frRn livilket all varme liar flytt? Konversationen består ju i ett naket konstaterande af fakta; talar man om åsikter, serverar man ileiii i eii lätt glasyr af ironi, livarrned ' man antyder, att man visst, icke liiller iiågot vidxre p % dem. För all del ' iogen öfverspandliet, ' ingeii sentimentalitet! livinnorna ha också försiikt att iföra sig denna styfvn sjalsuniform, mei; ~ ' det ar endast de sämsta, de torraste, som lyckats däri. De andra, de verkligt kvinliga, liafva ett staiidigt arbete med att liklla tillbaka känslan och de lifliga impulserna, hyilka oupphörligt vilja sticka fram på det eiia hillet, nar de blifvit motade på det. andra. Den enda krydda, som får förekomma, a r humor, helst galghii~nor. Men humor är, jlinte mekanik, det som kvinnor ha sv&amp;- Nej, nutidens sallskapslif ar ingen skapelse af kvinnor. rast för. - Det ar kvinnan, som skall representera mystiken, sager vår författarinna. J a, det far ~ion d5 göra i ensamhet, liksom hon ensam går i kyrltaii, etsant laser dikter och ettsant - vanligtvis - uppfostrar sina barii.
•— öfver anmärkningar vid Utskottets Betänkande, i frågan om ränta för fordringar hos Kronan, enligt GeneralKrigsCoinmissariatets vid f. d. Armeen emot Norrige åren 1815 och 1816 utställde fordringsbevis. Sept. P. 368. Sept. 2 A. P. 77» 8.9- i anledning af anmärkningar vid Utskottets yttrande i fråga om hyra för Landshöfdinge Residencet i Hernösand. Sept. P. 368. Oct 2 A. P. 235: — angående Hemmans-räntornes utgörande efter en förenklad beräkning eller sammanslående af Jordebokspersedlarne. Sept. P. 4ö3. Oct. 2 A. P. 538. — rörande de för Örlogsflottans behof disponerade Statsmedel. Sept. P. 498. Sept. 2 A. P. 277, 342. 560 StatsUtskottets Betänkanden, Memorial och ProtocollsUtdrag: angående RiksStåndens särskilte beslut, i frågan om Lönetillökning för Secreteraren och Cantz!isten vid Öfver-Intendents-Embetet. Sept. P. 6is. Oct. P. g8, m, 131. — angående RiksStåndens särskilte beslut, i fråga om understöd af Staten till någre inqvarleringsskyldige Släder. Sept. P. 611. Oct. Oct. 2 A. P. 170. — i anledning af 1820 och 1822 års Revisorers Berättelser angående de under CommerceCollegium stälde Fonder och Medel. Oct. 2 A. P. 53g. — öfver gjord hemställan om anstånd för Fabriksidkaren Frisk med inbetalning af ett lån i ManufacturDisconten. Oct. 2 A. P. 538. —• i anledning af anmärkningar vid Utskottets Betänkande i afseende på det af 1822 års Revisorer klandrade inköp af Eldqvarnen i Hufvudstaden.
Att likväl en sådan öfverenskommelse ej bragtes till stånd, angifver att med frågan om Holsteins ockupation som krigsorsak förenade sig andra, vigtigare rae-ningskilj aktigheter. Att så var fallet framgår af två märkliga depescher, dem Manderström på en och samma dag, d. 5 okt., aflåter till svensk-norska sändebudet i Köpenhamn. I den ena, n: r 100,1 hemställer Manderström, om det egentligen vore gagneligt att afsluta en allianstraktat. Skulle Tyskland försöka ett infall i Slesvig, » tro vi oss kunna med tillförsigt försäkra, att Danmark med fullkomlig trygghet skulle kunna förlita sig på aktivt understöd från mer än en makt, och för vår del — ehvad en traktat blifvit ingången eller ej — tveka vi icke att på det bestämdaste förklara, att, i händelse af ett anfall från Tyskland på Slesvig, vi fortfarande hysa samma benägenhet som hittills, att efter måttet af våra krafter och de tillgångar, hvaröfver vi kunna förfoga, erbjuda Danmark den hjelp det af oss kunde påkalla. » Det är fortfarande fråga om Slesvig, om aktivt understöd till dess skydd, men tillika visar sig en tendens till handlingsfrihet gent öfver danska regeringen. Hamilton uppmanas ock fästa konseljpresidentens uppmärksamhet på » den uteslutande defensiva karaktär, som, i hvilket fall som helst, vi ämna gifva åt våra förbindelser; äfvensom på deras inskränkning till nu förevarande fall, härledande sig från H. Konungens af Danmark vägran att återkalla patentet af d. 30 sistl. mars. » » Det förefins », tillägges det, » alltid för hvaije stat en stor svårighet att göra sig solidariskt ansvarig for alla de mått och steg, hvilka en annan stat har kunnat vidtaga, eller kan komma att vidtaga, och hvilka kunna vara af egenskap att helt och hållet förändra ställningen. » I den andra depeschen, n: o 101 2 använder grefve Manderström ett nästan uppbragt språk. » Jag kan icke för Tit. förtiga », 1 Se Post. och Inrikes-Tidningar den 20 sept. 8 Se Postoch Inrikes-Tidningar den I sept.
Bevillning!- samt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotten : af en motion, angående Utländske HandelsExpediters beskattning. 2:0 Aterremisser af nedannämnde Utskotts Memorial och Utlåtanden: ConstitutionsUtskottets: om förändringar i 19, 21 och 88 §§ af Den 18 Mars f, ra. 3a5 RegeringsFormen; med förslag till ändringar i TryckfrihetsFörordningen, Statsj Bankooch LagUtskottens: med förslag till Lag, angående Myntbestämningen ; med förslag till Lag för Rikets Ständers Bank, Bevillnings, Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens: i afseende på förehafd granskning af Kongl, Maj:ts förnyade Seglationsordning; angående Kongl. Maj:ts Nådiga Förordning emot oloflig införsel eller utförsel af varor; rörande motioner om Kongl. Stadgan för Inrikes Tullförpassning och bevakning. 3:o Bifall till följande Utskotts Memorial och Utlåtanden: StatsUtskottets : angående af Marstrands
någre af Komministrarne öfver berörde utslag anfört, Kammar-kollegium, emot klagandernes påstående att få tillgodonjuta den genom nyss omlörmälda författningar dem tillförsäkrade förmån, genmält, att 1789 års Kongl. Försäkran endast förklarat fastställda tionde-sättningar för orubbliga; att ett förslag till ständig tionde-sättning visserligen är för denna ort upprättadl, men aldrig blifvit i behörig ordning faststäldt, utan endast tillsvidare fått efterlefvas; samt att Kongl. Brefvet den 1 Februari 1825, i tillämpning af 1789 års nådiga föreskrift, innehölle, att sådana hemman, som vid ständiga tionde-sättningar blifvit förbigångna, skola fortfarande vara från kronotionde fritagne, såvida ej vid tionde-sättningens fastställande förbehåll derom blifvit gjordt; och enär ifrågavarande boställen, enligt 1697 års Kongl. Resolution, bordt draga kronotionde, och tionde-sättningen för orten ej blifvit fastställd, hade Kammarkollegium alltså, i likhet med Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, ansett sig oförhindradt att om kronotiondes åsältande derå förordna. Då Kongl. Kammar-kollegium således ansett föreskriften uti 1825 års Kongl.
Befallningshafvande förbunde sig att hålla Bankeu skadeslös för de förluster, som i ett eller annat hänseende kunde ifrågakomma, och sålunda jemväl ombesörjde, att det kontrollerade verksilfver, hvilket kunde komma att för Bankens räkning upphandlas, blefve i Banken på Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes äfventyr aflemnadt emot ersättning af Banken för transportkostnaden, enligt meddelande uppgift; och har, efter det Kongl. Maj:ts Befallningshafvande häruppå i skrifvelse afgifvit den äskade förbindelsen, ett förskott af 5,000 R:dr Banko blifvit öfversändt, för att användas till inköp af kontrolleradt verksilfver emot det i §. 108 af Banko-Reglementet bestämda pris af 1 R:dr 5 sk. 4 r:st. per lod victualievigt. 11 Efler inhämtande deraf, att enahanda förhållanden, som föranledt omförrnälda begäran, jemväl skulle äga ruin inom Stockholms, Nyköpings, Westerås, Linköpings, Calmar och Gottlands Län, funno Fullmägtige godt för Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i dessa Län tillkännagifva, att, i händelse behof deraf för nämnde Län skulle vara för handen, något hinder från Bankens sida icke mötte, att i ofvanuppgifne ändamål och under dervid fästade vilkor från Banken likaledes undfå förskott i Bankosedlar; och enär Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Stockholms, Nyköpings, Westerås och Gottlands Län sedermera, hvar för sig, hos Fullmägtige anhållit, att, i enlighet med detta förslag, undfå ett förskott, i Stockholms, Westerås och Gottlands Län af 5,000 R:dr till hvardera, samt i Nyköpings Län af 3,000 R:dr allt Banko, hafva berörde förskottssummor blifvit af Fullmägtige beviljade saint till vederbörande öfversände. Något svar å Fullmägtiges till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Linköpings och Calmar Län gjorda framställning har deremot ännu icke ankommit.
Let tillätas mig att i Leila ämne ^ltra mins äsigter, samt pä bvaL sätt jag anser m^ntvärLets upprättballaLe bäst bibeballas. Hvarken realisation elle,' N^ntbestämning troijag för närvaranLe vara af bebofvet pakallanLe. Vi hafva seLan sista LiksLag sett burn Länkens metalliska tonL ökats »eli kurn Lerigenom en framtiLa möjlighet blifvit bereLL för Lensamina stt, om samma principer bäLanefter följas, slutligen kunos inlöss sins 8eLIar. lill vinnanLs af Letta änLamal, vöre väl om Lanken viö Lenna LiksLag åtminstone kunLe försäkras mot tillgrepp s5 k. 8t:r i bebofvets stunLer oell tillgängarne orubbaLe hällas för LreLitorernes eller 8eLelbafvarens räkning, hvarigenom reclsn mycket vore uträttaLt. lag meLgifver stt om Länkens bela vinst afssttes till liess consoliLeranLe, skulle AI)lntet mäbänLa för hastigt förbättras, men om blott billsten af vinsten komme Lanken tillgoLo ocb lien anLra hälften tillföll 8taten, för stt använLas till unLersläL för allmänt nyttiga Lillis mai, sä ti or jag m^ntfärbätti ing sä småningom fortgå, att hvarken cleo skulLsatte eller 6apiIslisle» lierås får bel^LIig känning.
Jag wägar i anledning häraf bos Herr Laron och Landtmarstalken begära proposition. Herr Laron ochLandtmarskalken gjorde härefter proposition om tryckningen af 17^1 ärs orotocoller, hwilken Bifölls. Herr von 8cbnl tronholm, vaviä, föresiog at det enda för 1^00 ärs Riksdag otryckta ^rococoii af den 28 Maj i nämde ar äfrven mätte genom trycket allmänt göras. Herr Laron och Landtmarstalken ut-' bad sig, at om förhällandet med detta irorocoil hwilket han ej kände, fä inhemta underrättelse, innan Riddrrstapet och Adeln derom beslöte. Ritz - Den 23 Maj. L4Z NlddNthUs-äecreteraren anhöll fä göra den erinvran, at frägan om detta Urococoll förut more wäckt uti den hos Ridderffapct och Adeln redan upläste Riksdags - Berättelse frän Riddarhus vii Lcrionen, och föreslog för sin del, at densamma för det närwaraNde kunde hwila, häldst Ridderskapet och Adeln hade sin rätt öppen, at om ej förr, ätminstonewidRiddarhus-Utskottets betänkande öfwer samma Riksdags berättelse, deröfwer besluta. Medgafs. Högloft. RidderffapeL och Adeln ätskiljdes klockan ^ til s eftermiddagen. tn kclem krotocollt 6. Lil verstol^is. Tisdagen den 30 Maj. klenum klockan 10 förmiddagen. Herr karon och Landtmarskalken anmälte, det Herr Liliverbjelm. Onst.if lgsnric, hos Herr Landtmarskalken tilkännagifwit, at han af det tryckta leni yroroLoliec för den >s:te