Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den är nog mycket gammal och rolig att se med sina gamla naiva dalamålningar ur bibliska historien. Folket i Rättvik är emellertid ej så vänligt och gladt som i Leksand. Det blir för öfrigt sträfvare, ju längre upp man kommer. Som vi nu fingo höra, att någon midsommarsdans ej skulle firas i Rättvik, och det ej för öfrigt var mycket turister där, beslöto vi att med en ångbåt, som gjorde lusttur, göra en liten tur och returfärd till Leksandsnoret och fira midsommar där. Vi foro således klockan 8 på kvällen, utan någon som helst packning. I förbigående kan jag nämna, att bestämd afgångstid för båtar, och ibland till ock med för tåg, tyckes vara ett mycket tänjbart begrepp i Dalarne. Om en båt skall gå kl. 7, finnes intet, som hindrar att den går 6 eller 8 i stället. (Obs! detta är ej öfverdrift, jag har sett det flerfaldiga gånger under vår färd.) Vid vår ankomst till Leksand befanns, att logis var en ytterst eftersökt vara, och på grund häraf hamnade vi slutligen efter åtskilligt sökande i en kopparslagares kök. Värdinnan på Leksands DUN 1806 Nya Hotell var ytterst tjänstaktig och vänlig och där fingo vi mat, i trots af att det var öfverfullt af nattgäster. Under hela kvällen kommo oupphörligt regnskurar och vi voro duktigt våta. Klockan tio började kullorna att kläda majstången och ett muntert folklif tog härunder sin början. Det var godt om turister, som intresserade sågo på och ofta hördes öfverraskade utrop af bekanta som oförmodadt stötte samman uppe i Dalom. Vi träffade några Stockholmsherrar, som erbjödo oss sitt sällskap och skydd under dansen, hvilket vi med nöje antogo, ty annars hade det kanske ej varit så lugnt för oss tre unga flickor att stanna uppe under hela natten. Klockan 12 var stången färdig med sina kransar, hjärtan och dalpilar och regnet hade nu äfven upphört. Nu restes den af starka masar, och sen tog ringdansen vid, den ena ringen utanför den andra rundt om stången. Sedan tågade man med musiken i spetsen ner till en mycket stor Ångbåtsbrygga där sedan dansen lifligt tråddes.
Maj:ts nådiga framställning, att det af kommitterade upprättade förslag till förnyad författning angående markegångs-sättningen, måtte, med iakttagande af de förändringar och tillägg, hvilka af Kongl. Maj:t äro, på sätt ofvan finnes omnämndt, föreslagna, varda, i sammanhang med regleringen i förevarande ämne, af Rikets Ständer gilladt och faststäldt, får Utskottet 39:o tillstyrka Rikets Ständer att, uti aflåtande underdånig skrifvelse, anhålla, del Kongl. Maj:t täcktes, i fråga om markegångs-sättningen och dermed sammanhang egande ämnen, låta utfärda förnyad författning, grundad på de beslut, som vid innevarande riksdag blifva uti ifrågavarande ämne fattade och derefter af Kongl. Maj:t fastställda. Varande genom hvad Utskottet sålunda hemställt och tillstyrkt, förre talmannen Anders Erikssons från Örebro län här ofvan omförmälde motion, i hvad den angår markegångs-sättningen, besvarad. Utskottet bar, i sammanhang med Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående beskaltningsväsendet samt uppbördsoch redogörelse-verkets förenklande, samt kommitterades i dessa ämnen afgifna betänkande, förehaft till pröfning åtskilliga hos Bonde-ståndet väckta och till Utskottet remitterade motioner, nemligen: l:o af riksdagsfullmäktigen Olof Nilsson från Östergöthlands län, med hvilken sig förenat Gustaf Pettersson, Johan Johansson, Anders Jonsson och Magnus Månsson, alla från samma län; samt 2:o af A. J. Sandstedt från Jönköpings län, med hvilken Petter Pers son från berörde län instämt, uti hvilka motioner föreslagits, att Kammarkollegii pröfningsrätt uti markegångsmål måtte upphöra, och markegångstaxorna, sådane de blifvit af deputerade upprättade, oförändrade lända till efterrättelser; att de af alla Riks-stånden valde deputerade måtte inom sig sjelfva få välja ordförande, samt alt, då omröstningar vid markegångs-förrättningarne Stats-Utskottets Utlåtandet N.o 2^a.
Rockar för postkarlar brakade betalas med 2 sh: s 9 p. pr rock. Nu är arbetslönen nedbragt till 1 sh: s 8 p., till följd af den starka konkurrensen bland mellanhänderna. För fruntimmerskängor får en pressare 1 sh: s G p. pr dussin och betalar 9 p. Är det nu endast skräddare, skjortoch kappsömmerskor samt skomakare, som lida sålunda. Äfven möbelsnickare och tapetserare utpressas. Det är verkligen ingeo öfver-drift i att säga, att det icke i England finnes något yrke, som icke mer eller mindre är beroende af mellanhänder och följaktligen af pressare. Om möjligt förekommer det faktiskt mer bedrägeri inom tapetserareoch möbelsnickareyrkena än inom något annat yrke. Till exempel: En stor firma gifver en arbetare en beställning. Arbetet skickas tillbaka och den store arbetsgifvaren vög-rar att betala det öfverenskomna priset. Han vet fullkomligt väl, att den stackars fattige arbetaren icke kan använda en mängd stolar eller bord eller ett bokskåp. Han uppställer derföre sina vilkor och arbetaren måste antaga dem. Hur eländig mången möbelsnickares ställning är kan inses af följande. Vi citera frän ett af komiténs vitnen. » Thomas » Ioliffe, möbelsnickare, sade att han såg en man, som i East-End » bjöd ut ett matbord på en dragkärra. Det begärda priset var &gt;18 sh: s, men han väntade sig att icke få mer än 16. Mannen » betalade 5 sb: s 6 p. för bordskifvan (af furu), 4 sh: s för föt» terna, 1 sh: s 4 p. för skrufvar och 2 sh: s för andra tillbehör.&gt; — Detta utgjorde 13 8h: s i kostnader fbr bordet Ett 9&amp;dant » bord kunde af möbelhandlaren säljas fbr 31 sh: s. Det finnes äfven värre fall än detta, i hvilka mycket skickliga möbelsnickare sälde arbeten till ett pris, som lemnade dem ungefär penny i timmen fbr deras arbete. Mången fin sideneller sammetsklädning, buren af en rik och praktälskande dam, är sydd fbr p.
Gyldenstolpes förslag bestämdt förutsätter, att införsel af bränvin skall blifva tillåten, så, på det att Ståndets förra gången fattade beslut må blifva uti konformilé med det förevaride, samt äfven med afseende på möjligheten, att bränvin kan komma att utifrån införas, får jag vördsamt föreslå ett annat tillägg, hvarigenom §:n i sin helhet skulle erhålla följande lydelse: ”(Juderlåtes, vid transport af bränvin, föreskrift, som i 34:de §:n gifven är, vare bränvinet förbrutet, derest ej egaren gitter visa, att varan är af inhemsk tillverkning, eller, så vidt införsel af bränvin från utrikes ort varder tillåten, att densamma blifvit vederbörligen förtullad”. Hr von Hartmansdorff, A u g. : Antingen man gillar frihandeln, eller ej, sä bör man, enl. min tanka, besinna, huruvida denna författn. rörer införsel af utländska varor, eller om frågan angår sättet att beskatta inrikes tillverkadt bränvin. Det förra har icke nu varit föremål, utan endast det sednare. Om bränvinsinförsel tillätes, då först torde det böra blifva fråga om, att stadga sådana föreskrifter, som, till följd af medgifvandet, kunna behöfvas. Men så länge sådant icke blifvit tillåtet, anser jag R. o. Ad. ej heller böra på förhand inlåta sig i någon lagstiftning öfver hvad i detta hänseende kan behöfva stadgas. Skulle R. St:r företaga sig, att, i hvilken fråga som helst, lagstifta i afseende på händelser, som framdeles kunna möjligen inträffa, i fall nå - Den 11 Oktober. 179 gon gällande författn. varder ändrad, så skulle det icke blifva någon ända på lagstiftning. Jag anhåller följaktligen, att R. o. Ad. måtte bifalla §:n utan några undantag eller tillägg. Gr. Gyldenstolpe: Om R. o. Ad. icke redan fattat ett beslut, som förutsätter, att bränvin kan komma att utifrån till riket införas, hade jag icke framställt mitt förslag; men när R. o. Ad. redan tagit pä band — om jag så må säga — uti denna fråga, d. v. s. förutsatt, att K.
Nädiga beslut, Desi anledningar, grunder och wärkställighct, den mäst ömma omwärdnad för Fosterlandet och Kongl. Majus oföränderliga nätz ark uplylla trogne nndersälares önskan. Försäkrad att ingen af Ridderskapct och Adeln lärer hysa annar tänkesätt, särdag derföre ödmjukast förestå om > icke Den 2z April. 29 icke Ridderstapet och Adeln stulle finna för godt akt genom Deputation till Konungen, hwarmed de Sfrige Riks-Ständen sig gerna torde förena, högtidligen icke allenast aflägga deras underdäniga tacksamhet för denne Kongl. Majus widtagne och af omständigheterne framkqllabe åtgärd, uran äfwen derjemte anhalla, att i händelse Kongl. Majtt stulle af siukdom vä längre eller körnare lid finna sig utur stand att Rikets ärender warda, Kongl. Majit täcktes wid alla sädane tillfällen» dem Gud nädedeliqen afwände, styrelsen af Riket till Hans Kongs. Höghet Kron-Prinsen updraga. Likaledes torde jag sä hemställa, om icke samma Deputation mä inför Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen framföra Riksens Ständers underdäniga tacksamhet för Desi redan med Riksstyrelsen tagne befattning, samt deras önstc-n att Hans Kongl. Höghet i den händelse Konungen stalie framdeles finna sig hindrad att med ^vederbörlig styrka Regerings ArénVerne sjelf förwalta, täcktes Riks-styrelsen i Konungens höga namn föra och besörja med all den rätt narwarande grundlagar Konungen tillägga. Skulle Högloft. Ridderstapet och Adeln antaga hwad jag nu i ödmjukhet wägat föreslä, fär jag till widare granstning härmed öfwerlcmna ett projecc som efter min tanka stnlle kunna tjena till grund för den tacksägelse abretz, hwilken sä wäl till Konungen som med liren förändring iill Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen stulle komma att afgä.
Utskottet, som, i betraktande häraf, anser det ingalunda kunna antagas, att det pris, hvarefter Banken försäljer sitt omyntade silfver, är så högt beräknadt, att uttag från Banken af silfvermynt i och för liqvider på utrikes ort skulle derigenom föranledas, bör dessutom fästa uppmärksamhet derpå, att det omyntade silfret är att betrakta såsom en handelsvara, och att, vid sådant förhållande samt enär, enligt föreskrifterne i föregående Banko-reglementen och äfven i det nu gällande, Banken BankoUtskottets Utlåtande N:o 28. 7 för inköp af silfver från främmande länder icke må belastas med annan utgift, utöfver grunden i myntbestämnings-lagen, än som erfordras för siifrets transport från uppköpsorten till Banken, denna synes vid skeende försäljning böra återfå åtminstone så mycket, som silfret vid uppköpet kostat Banken, eller 27 Mark 12 sk. Hamburger Banko, motsvarande, å 128 sk:s kurs, 24 R:dr 32 sk. Svenskt Banko för hvarje mark finsilfver, Kölnisk vigt, hvilket utgör det pris på finsilfver llamger Bank såsom stadigvarande antagit. Efter detta pris har å det under nästlidet år af Banken försålda plants-silfver lill ett bokförings-värde af R:dr Sp. 2,348,293: I sk. 3 r:st för Banken uppstått en vinst af icke mindre än 111,423 R:dr 44 sk. II r:st Bankq, deraf slag-skatten utgjort 47,320 R:dr 36 sk. 8 r:st samma mynt, hvilken vinst skulle för Banken gått alldeles förlorad, i fall silfret utlemnats i myn tad form eller försålts i plants emot det af motionären beräknade lägsta pris.
Maji 1062. 1066. 1282. — om insändande till densamma af de General förslag öfwer Bewillningcn som hittills frän Lands - Contoren till Riksgälds - Eontoiret ingått — samt att de sammandrag af Bewillningcn, hwilka skola tjena Bewillnings - Utskottet till upplysning, mä författas i Kammar-Ratten, Maro A78. klingspor, H:s Er. Grefwe lA.iuriir, desi swar pä Ständcrnes Tacksägclse-Adrcsi, Maij g9. klingspor, Eliristi-Itt, yttrande, Y7ov. 1715. klingspor, Lrrilt wlvlpb, yttranden, Tjuk. t 12. om förs. hällandet med desi ätertagande af sitt förut innehas* Register. 67 de Domarc-Embete, sedan han tillträdt Iustitic-Rads'- Embetct, Aug. 896. 897. 1069. 1072. 1174. Rlubbar och Tafflar, som under Riksdagar manligen hällits pä Statens bekostnad, yrkande att de ätminstone wid en kommande Riksdag mätte upphöra. Rläd Förordning för tjenstehjon, Jun. 836. Ronunga-försäkran, Jun. 848. Constitutions-Utskottetl förflag dertill, O:t. 4126. — Desi Försäkran, I»n. 848. — Desi Kröning, Iun. 976. — Desi Hyllning, Iul. 242. — Desi Propositioner; se Propositioner.
Utdrag af Protocollet, hällit hos Bonde' Ständet den ä Augusti 1869. S. D. I anledning af Högloft. Ridderskapets och Adelns ProtocollS Utdrag den 3r sistl. Julik har Bonde-Ständet förehaft til öfwerläggnuig Herr cuipcmvUär-! Dictamen angäcnde en underdänig anhållan hos Kongl. Maj t om widtagande af nödige mätt och steg för at befrämja der af Rikfens Ständer nudde temporairaBanco-förskotlcrnas bewiljande äspftade ändamäl. Bonde-Ständet har derwid beflutat at med Högloft. Ridderffapet och Adeln förena sig uti den underdåniga önskan, som til Kongl. Maj t bör frambäras om Nädigt bifall til bwad i förenämnde afseende blifwit i fräga stäldt; Och ffulle underrättelse härom de Respective MedStänden genom Protocolls Utdrag meddelas. Ut supra. Tx ?rotocol!o, 8. Utdrag af Protocollet, hällit hos BondeStändet den 3 Augusti 1809. S. D. Sedan under loppet af innewarande Riksmöte ätskillige af Ständets Ledamöter, uti in - 684 Den 8 Augnstk. ingifne Memorialer föreslagit, dels förändradt anwandande -af Kronans ägendomar, dels ock indragning af wisie öfwerflödige ansedde Ämbeten eller ändringaf deras lönjngssätt, har Bonde-Ständet under den 12 sistl. Iunii bellutit, at af alla desie försiag ffulle til besparing af Statsutskottets af mänga wigtiga arbeten nptagne tid, göras et sammandrag, hwilket til bemälte Utstötts widare handläggning och yttrande ställe öfwerlemnas.
Gyllenkrooks frikostighet blifvit stiftad i stora Råby uti Skåne, och föreslogs för samma inrättnings utvidgande ett årligt anslag af 1,000 r:dr, hvilket anslag likväl i dåvarande Slats-utskotts härom afgifna och af Rikets Ständer godkända utlåtande afstyrktes efter anförande, att Utskottet, ehuru det visserligen ej förbisåg hvarken de ädla bevekelsegrunder, som föranledt stiftandet af denna räddningsanstalt, eller den obestridliga nytta, en sådan inrättning måste medföra, icke fann lämpligt, att i en tidpunkt, då omarbetningen af fängelsesystemet och den dermed sammanhang egande fattigvårds-lagstiftningen utgjorde ett föremål för begge statsmakternas åtgärd, allmänna medel anordnades för ifrågavarande, helt och hållet enskilda, anstalt; men deremot, och såsom ett erkännande af den ädla och gagneliga syftningen af meranämnde inrättning, tillstyrkte Utskottet och beviljade Rikets Ständer en, under vårtiden 1841, från Riksgälds - Stats-Utshottels Utlåtande, N:o 188. 3 kontoret utbetald anslagssumma af 1000 R:dr till reseunderstöd för den person, som af inrättningens direktion utsåges att i Hamburg eller andra orter taga kännedom om dervarande, för samma ändamål bildade, stiftelser, och hvilken person, efter återkomsten till fäderneslandet, borde genom trycket offentliggöra, hvad han kunnat inhemta i afseende på dessa inrättningars organisation och de resultat, hvilka genom dem erhållits. I sammanhang med 1846 års stadga angående försvarslösa och till allmänt arbete förfallna personer, anbefallde Kongl. Majit Styrelsen öfver fängelser och arbetsinrättningar i riket att inkomma med underdånigt förslag till serskilda förbättringsoch uppfostrings-anstalter för unga personer, som saknade behörig omvårdnad af egna anhöriga och visat så elaka böjelser, att de påkallade en i viss mån korrektionel behandling.
Ehuru icke hunden till bestämda läsetimmar hvarje dag, vore en docent vid universitetet dock icke overksam såsom handledare för den der studerande ungdom i de tidigare stadierna af dess studier, och genom en sådan verksamhet utbildade docenten sig sjelf till lärare och öfvade sig i undervisningens svåra konst, på samma gång han 32 StatsUtskottets Utlåtande iV:o 66. för egen del ökade sitt kunskapsförråd. Att bevilja honom en förmån sådan som den nu begärda, åtminstone för ett visst antal af hans docentår, syntes derföre vara billigt och väl förenligt med det samband, som emellan högskolan och elementarläroverken naturligen eger rum; och hade kanslern fördenskull härtill förordat bifall, åtminstone i så måtto, att docent, som vid elementarläroverk vinner anställning, måtte i fråga om uppfattning till högre lönegrad få beräkna sig tillgodo sin akademiska tjenstetid för fem eller sju år med lika rätt, som om han vid elementarläroverk innehaft ordinarie tjenst. Kongl. Majk, som vid föredragning af detta ärende funnit de underdåniga framställningarne påkalla billigt afseende, har i följd deraf nu föreslagit, att de af begge tini versi teternas docenter, hvilka varda anställde såsom lärare vid elementarläroverken, måtte ega att, vid lönegradens bestämmande, få sig tillgodoräknade fem år af den tid, de med vitsord om nit och skicklighet såsom docenter varit i tjenstgöring. Då med docentbcfattningnrne vid rikets universiteter någon föreläsningsskyldighet ej är förenad, synes det Utskottet ingalunda vara med billighet öfverensstämmande, att ensamt innehafvaudet af en dylik befattning skulle, i fråga om de fem första tjensteåren, berättiga till enahanda lönetursberäkning vid elementarläroverken, som den mödosamma tjonstgöringen såsom skollärare, och Utskottet finner, vid sådant förhållande, tillräcklig anledning icke vara för handen att tillstyrka beviljandet af den nu utaf Kongl.
FOLKUNGA-SAGAN. TÄRNAN I. och slåss... Fru Britta är nog icke så ond, bara hon lät bli TÄRNAN II vid fönstret. Vet Du hvad jag ser ner i trädgårn? TÄRNAN I. Tala om, för jag törs inte röra på mig. TÄRNAN II. Hertiginnan kallar sig, och Herr Porse i en lönngång. Jo jag ser naturligtvis Enkedrottningen, som TÄRNAN I. Och i den andra? TÄRNAN II. Drottning Blanche och Herr Algotson. TÄRNAN I. skola för goda seder och derför skickar Trälarne sina döttrar att uppfostras där. Naturligtvis... Svenska hofvet har blifvit en TÄRNAN II vid skrifbordet. mar här... Kan du se att Gumman skrifver opp sina dröm ANDRA AKTEN TÄRNAN I reser sig. Kors det må jag se... TÄRNAN II läser. och indraga villa; väcka tvifvel om huruvidt män mot regeln»! Det var inge roligt! »Värdsliga mästare som försmå ordens enfald vilja stå under abbedissan och förorsaka motstånd TÄRNAN I. nunnorna skola regera öfver munkarne. Nej här ska och är en Judas, Pilatus, Lucifer... Det är ju om hennes välsignade kloster där Du si; Påfven Clemens den Sjette sitter i skärselden Och här har hon skrifvit opp sina skötesynder: Högfärd, skörlefnad... fafängliga ord, öfverflöd i mat och dryck... Ja där var ett sant ord! Vet Du hvad Fru Brigitta gör i skåpet jämt och samt? TÄRNAN II. Hon dricker väl aldrig heller? TÄRNAN I. och rosiner... Åh, vackert, vackert; nej hon äter sockertyg FOLKUNGA-SAGAN. TÄRNAN II. spådde en lycklig utgång, fast det slutade illa... TÄRNAN I. Vet Du att hon rådde till Ryska kriget och Ack hon spår och Gud rår... BRIGITTA har kommit in oförmärkt under de sista replikerna; smyger bakom Tärnorna och drar dem i nackflätorna.
För att nu erhålla ersättning för grundskatten, omkring 85,000 rdr b:ko eller 127,500 rdr rmt, genom särskild bevillning, skulle väl endast fordras att låta ett ungefär 6-dubbelt belopp af den allmänna bevillningen utgå med 132,000 rdr af qvarnar och sågar, derest de alla voro belagda med lika beskaffad grundskatt. Men då nu en del icke bära någon grundskatt, då en del, deribland 1,065 mjölqvarnar på frälsegrund, endast erlägga sin i rusttjenst utgående ränta efter beräkning af t. ex. l3/4 mark pr tunna spanmål och 30 öre per mark, d. v. s. 52‘/2 öre för tunnan, med inalles omkring 2,300 rdr, då särskild bevillning såsom ersättning för grundränta aldrig kan få blifva högre än grundräntan förut varit och då man således icke kan påräkna att ersättning till fullo skall utgå af mera än 3/4 af alla de befintliga omkring 4,200 mjöloeh 3.800 sågqvarnarne, nödgas man att af dessa eller egentligen de på kronooch kronoskattegrund belägna 3/4:delarne uttaga den särskilta bevillningen med 7T/2 gånger beloppet af den allmänna eller med t. ex. aj 3 rdr för 1,000 af' dessa qvarnfastigheters taxeringsvärde, 15 millioner rdr 45,000. b) 7V2 proc. af behållna inkomsten utaf dessa qvarnar, 1,050,000 78,750. Härtill komina af frälseqvarnarne beräknade Jag tager mig friheten föreslå, att, derest grundräntan skall borttagas från mjöloell sågqvarnar och den minskade statsinkomsten ersättas genom särskild bevillning, man då måtte uti förslaget till Bevilln.Förordn. uti 17 g borttaga orden »qvarnar och» samt derefter införa ungefärligen ett så lydande stadgande : B) Bevillning af Mjöloch Sågqvarnar. §18.
En så vigtig fvåga, som den ronde skjutsväsendet har, så vidt. jag kunnat förnimma, föranledt den förmodan, att nämnda ärende skulle uptaga såväl förmiddagens som aftonens plenum; och att således icke LagUtskds i fråga v: de Betänk, tinder eftermiddagen skulle komma att föredragas. Då derföre möjligen många af dem, hvilka intressera sig för afgörandet af detta Betänk., icke i afton äro närvide, torde det vara lämpligast, att först om Onsdag företaga detta ärende till behandling och att detsamma då sättes först på föredragningslistan. Gr. Lagerbjelke: Om det Höglofl. Ståndet f. n. vore öfverhopadt med riksdagsgöromfil och således något npskof i ärendenas gång icke vore möjligt, skulle jag med fullt skäl biträda Hr von Ehrenheims förslag. Men då föredragningslistan är så liten och då denna fråga är af ganska ster vigt och betydenhet, vet jag icke, hvarföre man icke kan biträda Gr. Sparres förslag. För min del anhåller jag om bifall till detsamma. Sedan ölverläggningen om det af Gr. Sparre nu väckta förslag ansetts fulländad, framställde H. Exc. Hr Gr:n o. Landtm, propos. derå, att R. o. Ad. skulle besluta, att främst å föredragningslistan för det nästa Onsdag d. 13 dennes inträffande plenum skulle upföras LagUtsk:ts Betänk. N:o 28, i ani. af väckta motioner om dels uphäfvande dels ock inskränkning af rättigheten att börda jord å landet; och sedan denna propos. blifvit med många ja jemte ett eller annat nej besvarad, förklarades ja hafva varit öfvervägande. R. o. Ad. åtskiljdes kl. J/4 till 3 e. m. In (idem, O. brakel. 170 l> • u 9 Juni r. in. Lördagen den 9 Juni 1860- Plenum kl. 6 e. m. Justerade» 2 prot.-utdrag för förmiddagens plenum. Uplästes neli godkändes Bxped.Utskits under N:o 70 nfgifne förslag till R.
Ni>j:t8 iXruliAu ld o^ositiuu lill llillets 8tml1el-, i aule^uiuA ak väelit liä^u om loiliulliiuA i suttet söieisättuiuA sk lius tur oell ^erselllur, som vill !lustliull8-lie^elii eu 1.01 lil miller lili» lvr-loruÄe; Oell tuelites Xou^l. Nuj:t deröilie sorsluA» suclunt clet fumes llettu ?> otoeoll diluzät, i Mäer Aillu suiut sororcluu, sll M-lir; ?ro^o8itiou, i euli»Iiet clermecl, skulle lill llilcets -8tsullei' !M. LMOI.. ^V«^A<r .^////lie/ve k/// L'la>r^e/', a/r^se/r^e r/e/i -r^lr ,5'/cV^ eiezr 2 18/^. 8ecluu llili(>l8 secluust lorsumlucle 8tunclei', uti umllercläuiA skrifvelse lif lie» 15 lulli 1841, slisett SIA döra »pilskjuts mell ^rrölmuK eoll litlLtuu - 36 Long/. tVäktlAa F/.ri/reb'^, 10. de öfver de vicl samma diks^ag till dem öfverlemnade längdelule ä den inom 8toekIlo1m8, ^Vestmaillands, Onsala, 8öderman1and8, Östergötblands, .lönköjmigs oell bdfsilnrgs
Prins. WJ ^0608^ med Guds Näde, Sweriges, Göihes och Wendes uikorade Kron-Prins, Hertig till Schlesswig Hollstein Sonderburg Augustenburg. Gore Wetterltgt: Alt alldenstund Swea Rikes Ständer genom eli fritt wal, samt deröfwer upprättad och Ost kungjord Wai-Akt af den 28 Augusti 1829, utkorat och förklarat Of för Swea RikeS Kron-Prins, alt, ester Hans Kongl. Moj cs, den Stormägkigste Konungs och Herres den Xlii. nu jemwäl Wär Mernädigste Konungs och Herres, dödellga afgäng, (hwarmed den Högste Guden Nådeligen länge fördtöje) Swea Rikes Regering tillträda, 462 Den ro Januari». titt Swerigrs Konung Krönas och Hyttas, samt Riket skyra esler den af Riksens Ständer den 6 Junit 1809, laststälde, sE af Konung och Riksens Enander antagne Regerings - Formens bokstafliga lörefkrtft, samt Rikets vinga gällande sä wäl Grundlagar, fom allmänna L^g och Laga Stadgar, ,emwäl ock tillagdt Wära ägta Manliga Bröst-Arswmgar, om WJ med sädane »välsignade warda, rättighet att esler Ost inlaga den K^ngl. Swensta Thronell, i den ordning och pä bet falt, den af Riksens Ständer under den I8:de