Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om några misstag i Herr von Törnes Förslag för öfrigt skulle finnas , äger Utskottet rätt att desamma ändra, och jag tror, för min del, att tidpuncten just nu är inne, att återgå till stadgande af rättvisare Bevillnings grunder. Herr Hejkenskjöld, Detlof: Då jag bort ; såsom skäl emot antagande af 1SI0 års BevillningsSysteme, anföras, att som ganska många Personer för närvarande häfta för Lån i Disconterne, någon Bevillning af den; icke vOt re att förvänta, torde jag få erinra, att, i händelse berörde Systeine, tillika med de af Herr von Törne dervid uppgjorda rättelser, bifalles, finner jag icke något skäl, hvarföre ej Disconterne borde erlägga Bevillning, i likhet Den 24 Martti, f. m. 383 med DykeriCompagniet och flera andra pubii que Verk, hvarigenom den befarade bristen uti Bevillningen kunde undvikas. Jag löre. nar mig således med de Ledamöter, hvilka tillstyrkt gdlande af Herr von Törnes Förslag. Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus: En värd Ledamot har, genom tillkännagitvande af sin stora förundran öfver de Idé r, som jag framställt, låtit förstå att de synts ho om serdeles oväntade. Någon gång isar dt väl ock händt mig, att lörundta mig öfver Idéer, som jag hört yttras; men jag har icke tillåtit nrg att högt tillkännagifva min förundran, jag har befarat att den rätt så ofta kunde vittna mot den, som undrar, som mot dtn, som är dess föremål. Jag ber likväl att få anföra några facta , som styrka mitt påstående, att Bevillning lätt kan öfvergå till naturen af Grundskatt. Före Gustaf I s tid var , hvad som nu heter Jordens Grundskatt en Bevillning, sorn för hvarje år beräknades efter Inkomster. Efter som skörden var, bestämdes afgifterna.
Med afseende på kostnaden för den föreslagna föreningen, anser Utskottet sig icke böra ingå i någon granskning af motionärens förslag i detta hänseende, enär sättet för föreningen och på grund deraf bestämd stat blilver beroende af skeende utredning och Kongl. Maj:ts derå grundade nådiga pröfning; men Utskottet tror likväl, att kostnaderne skola blifva obetydliga, enär den i Upsala befintliga materiel är högst ringa och vid Carolinska institutet redan linnas i godt skick anatomi-sal, laboratorium och föreläsningssalar, tillräckliga för det, genom denna förening, något förökade antalet lärjungar. Då således, enligt hvad Utskottet tror sig hafva ådagalagt, den medicinska undervisningen vid hvardera af de skiljda läroanstalterne i Upsala och Stockholm är ofullständig och då ett fullständigande af medicinska fakulteten i Upsala, till följd af lokala hinder, icke är möjligt, samt, genom förening af dessa två läroverk ett fullständigt undervisningsverk för läkare, utan eller med ringa kostnad synes kunna vinnas, så får Utskottet vördsamt föreslå, att Rikets Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla om åtgärders vidtagande till beredande af den vid universitetet i Upsala nuvarande medicinska fakultetens förening med Carolinska medioo-chirurgiska institutet till ett medicinskt undervisningsverk i Stockholm. Utskottet förutser emellertid att, för den händelse det sålunda gjorda förslaget skulle vinna Rikets Ständers bifall och Kongl. Majit i nåder gilla Rikets Ständers underdåniga an - 12 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande J\i .97. hållan om nödiga åtgärders vidtagande i ofvannämnde syftning, någon tid likväl skulle åtgå innan förslaget hinner sättas i verket, tinder hvilken tid, oin den medicinska undervisningen blefve i sin nuvarande fördelning, de redan befintliga krafterna till en del skulle fortfarande blifva ofullständigt begagnade.
M funnit, att hvad sorn nu kunde häruti ari tvingande, skall, i tidens längd, bidraga verklig nytta, äfven för de frändskap, de hushåils-grenar kunna bättre trifvas är peter-tillverkniagen, emedan den gifna ningen kommé att trygga näringens, bestå Dtn 28 Juni. stadga varans skäliga pris, då deremot en af mel-, iankommande omständigheter möjligen inträffande rubbning uti en jemn upphandling å Statens sida genast skulle hafva ett menligt inflytande derpå, och således i en annan tid, i man af tmindskad tillverkning, föranleda till en högre betalning, hvilken, antingen omedelbarligen eller indirect, likväl alltid träffade de gärdskyldiga. Hvad Kongl. Maj:t sålunda täckts i Nåder låta Riksens Ständer meddela, har Utskottet med skyldig underdånig vördnad för Kongl. Majus härutinnan ådagalagde förnyade vedermäle af dess Nådiga välvilja och förtroende för Riksens Högloft. Ständer, tagit uti öfvervägande. Och sorn det åligger Utskottet, att föreslå det Svar Utskottet, för dess del, ansett böra å Kongl. Majus högstberörde Skrifvelse I underdånighet afgifvas; får Utskotter härmedelst vördsam!igen anföra, att enär, såsom en otvifvelaktig verkan af Kongl. Majus Nådiga omsorger och Herrar Comiterades osparda bemödanden, Saltpeter-proJ ductionen årligen okas; följer deraf tydeligen, att priset måste i samma man mindska», och att iler halfva ^Lispund Saltpeter, hvarföre, enligt Kongl. Brefvet den 12 Februari 1813, hvarje helt Hemman skall, ifrån nästkommande års början ansvara, kan, efter några års förlopp, för mycket lindrigare betalning, än nu för tiden, erhållas; af hvilken orsak Utskottet jemväl finnér, det Kongl'.
Lärare-personalen vid Christinehamns läroverk, angående förökning deraf; motion af Grefve Carl August Adlersparre: se Mo tioner. Lärarne vid Elementar-Läroverken, angående representations-rätt för dem: se Riksdags-Ordningens 13:de, 16:de, 19:de och 22:dra §§. Lärarinnor, angående inrättande af ett Institut för —: I. 123, R. 124. (motion af Friherre Rudolf Cederström ; se vidare Statsutskottets Utlåtande N:oo 123, angående regleringen af Utgifterna under Riks-Statens Åttonde Hufvud-Titel}. Läroböcker, angående dels utfästande af belöningar för de tjenligaste sådane vid den första undervisningen i kristendomen, och 148 — L — dels om inskränkning i katekes-utanläsningen: B. III. 314, 458, 538, Å, 593; U. IX. 148, 166, A. 167, 177, 178; E. X. 108. Läroverk, rörande förändring af hufvudstadens fyra fem-klassiga; motion af Herr Abraham Wilhelm af Sillén: se Motioner. Läroverken, angående åtgärders vidtagande till förekommande af irrlärors och villomeningars spridande vid —; motion af Friherre Jonas Alströmer: se Motioner. Läroverks-byggnaden i Calmar, angående beviljande af stats-anslag för att dermed inbetala kapital-återstoden af ett för uppförande af nämnde läroverks-byggnad i Rikets Sländers Bank upptaget lån: B. III. 86, A. 135. — i Carlstad, angående beviljande af anslag för iståndsättande och förändring deraf: III. 13, R. 12. (se vidare Stats-Utskottets Utlåtande N:o 123, angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Åttonde Hufvud-Titel). Läroverks-Komitén, angående ordnande af kristendoms-undervisningen i skolorna i enlighet med dess förslag; motion af Friherre Steffan Creutz: se Motioner.
Då det, som inom ett år skil leie Sverige ifrån en del af sina gamla tillhörigheter och var nära att bereda Rikets undergång , börjades med en styrka af öfver 100,000 man, hvaraf likväl en stor del snart af sjukdomar och vanskötsel omkommo, har det, under hvilket Svenska vapnens ära blifvit återställd och Rikets sjelfständighet försäkrad, icke fordrat mera än uppställandet af ungefär hälften Ilen y Marst af närande styrka, och denna har, med obetydlig minskning, men med vunnen vana och krigs - hra, blifvit återgifven till sina hemvist och fied liga yrken. Då det förra kriget lemnade en ?kuld af något öfver sjutton millioner Riksdaler blanco, och med inbegrepp af de, enligt Stats Utskottets uppgift vid slutet af rSog, dels ännu ej bestridde, dels af andra Medel anticiperade utgifter, fjnnes hafva kostat Riket omkring tjugufem millioner Riksdaler, har det sednare icke iemnat några skulder, som fordra särskildta tillskott af Folket, och har, oaktadt trenne års rustningar och tvenne Fälttåg, icke kostat Riket mycket ■utöfver tjugutre millioner Riksdaler, i en tid, då ä allmänhet varupriserne äro dubbelt uppstegrade»1 Uti denna beräkning, såsom endast grundad på en allmän öfversigt, äro likväl de utomlands använde subsidier icke annorlunda upptagne , än efter ett, för de' hit indragne, rätt3Öt förhållande, som snarare okar än minskar summans storlek. Utaf densamma är det icke mera än inemot sex millioner, sorn utgör det bidrag, hvilket dels igenom den för krigsbehof uti RiksgäldsContotret afsatte Fond, dels igenom besparningar och öfverskott på Stats - Inkomster, samt andra tillfälliga intrader, blifvit af Svenska Folket vid detta tillfälle förberedt eller tillskjutit. Det öfriga, utan att vara någon skuld, är uppkommit igenom främmande Magters, i följe af ingångna förbindelser, frivilligt lemnade biträden. Således har ett välberäknad! politiskt system! - Den 7 Mars. 14 5 steni äfvenledes gifvit medlen till dess underhåll och utförande.
Ty detta säger Herren om Konungen, som på Davids stol sitter, och om allt folket, som i denna stadenom bor, nämliga om edra bröder, som med eder uti fängelset icke utdragne äro; Ja, så säger Herren Zebaoth: Si, jag skall sända ibland dem svärd, hunger och pestilentie, och skall så ställa mig med dem, lika som med de onda fikon, de man vämjar vid att äta; Och skall förfölja dem med svärd, hunger och pestilentie, och skall icke låta dem blifva, uti något rike på jordene, så att de skola varda till bannor, till under, till hån och spott, ibland all folk, dit jag dem utdrifvandes varder; Derföre, att de icke hafva hört min ord, säger Herren, de jag städse med mina tjenare Propheterna till eder sändt hafver; men I villen intet höra, säger Herren. Men I alle, som fångne bortförde ären, de jag hafver ifrå Jerusalem till Babel draga låtit, hörer Herrans ord. Detta säger Herren Zebaoth, Israels Gud, emot Achab, Kolaja son, och emot Zedekia, Maaseja son, hvilke eder lögn spå i mitt Namn: Si, jag skall gifva dem uti NebucadNezars händer, Konungens i Babel; han skall låta slå dem för edor ögon; Så att man skall göra bannor af dem ibland alla fångar af Juda, som i Babel äro, och säga: Herren göre dig lika som Zedekia och Achab, hvilka Konungen af Babel på eld steka lät; Derföre att de bedrefvo en galenskap i Israel, och bedrefvo hor med annars mans hustrur, och predikade lögn i mitt Namn, det jag dem intet befallt hade. Detta vet jag, och betygar det, säger Herren. Och emot Semaja af Nehelam skall du säga:
Majit nådigst fastställda stadsplan förauleder, samt blifvit uppskattade och värderade, äfven med afseende å den grundmur och sten, som i dem förehnnes, åt staden Christianstad under eganderätt emot en för hvarje tomt eller plats, i förhållande till dess sålunda åsätta uppskattningsvärde, bestämd lösen öfverlemnas; hvarjemte Kongl. Maj.t, enär för det i Christianstad förlagda Wendes artilleri regementes vapenöfningar funnits nödigt att på den staden och byarne deromkring tillhörande vestra fäladsmarken erhålla ett exercisfält och en skottiinea af tillräcklig storlek, likaledes i nåder föreslagit Rikets Ständer att medgifva, att, för så vidt, efter pröfning af införväntadt underdånigt förslag lill arealens bestämmande, den mark, som i ersättning för garnisonens gamla skottiinea och exercisfält dels redan är och dels ytterligare kan varda Kronan af vestra fäladsmarken tilldömd, skulle befinnas för ändamålet otillräcklig, det bristande utrymmet må Kronan tillvinnas på det sätt, att till fäladsmarkens egare under eganderätt öfverlåtes så stor del af Kronans ofvanberörde söder och norr om fästningen belägna mark, som efter behörig uppmätning och gradering - 'Slats-'Utsköltels Vildt ande, fiko '211. dering kail finnas flen tili utbyte deremot utsedda jordrymd af fåladsmarken i värde motsvara. I sammanhang härmed liar Utskottet lill pröfning forehaft en hos Borgare-ståndet af hr C. J.
Begrundansvärdt torde få anses, att den mest industriösa bland verldens nationer, Engelsmännen, ehuru ej längre sedan än år 1826, en 1824 beslutad omreglering hos dem infördes, icke hafva antagit decimalsystemet, samt att en hos dem år 1819 tillsatt kom-, Allm. Besv. och Ekon.-Utskottets Utlåtande, JU 151. kommission för undersökning i detta ämne, gaf företräde åt duodecimalsystemet. l)å Eng elsnaännen kunna dröja med införandet af decimalsystemet, måtte äfven andra nationer kunna göra det, helst alla öfvade räkenskapsförare kunna tillräckligt reda sig med det gamla systemet, och de ej öfvade fä äfven svårt att slå sig ut med det nya, som i mansåldrar, ja århundraden, ej lärer ibland massan af folket kunna belt och hållet uttränga det gamla. Åtminstone synes man ännu böra dröja, lill dess en större genomgripande förändring af de handlande nationernas räkningssätt och reducerande till ett enda kan möjligen genomföras; hvar förinnan, såsom först föreslagits, man kunde åtnöja sig med en blott förenkling eller reduktion af det gamla. Jag anser således Herr Lejonanckers reformförslag, som afstyrker ingåendet på det Franska systemet, och i stället föreslår ett enskildt Svenskt deci malsystem, hvilket således äfven i en framtid kunde komma att afskaffas, nu icke höra af Ständerna förordas med aflåtandet af någon ny underdånig skrifvelse, helst Konungen långt före delta fastställt ett af Ständerna föreslaget, men ej ännu infördt decimalsystem, utan lämpligast hela ärendet böra fördröjas. För öfrigt får jag hänvisa till de flera sakrika anföranden, som såsom reservationer åtfölja Banko-Utskottets Betänkande N:o 24 förliden Biksdag (Bihang t. Riks-St. Protokoll 6: 1) och serdeles Herr Biskopen Heurlins, med anledning af Kongl. Majrts nådiga proposition om ett nytt myntsystem.» Uti denna reservation instämde Riksdagsfullmäktige Lars Magnus Knutsson från Östergöthlands, Per Bengtsson från Calmar och Olof Johansson från Stockholms län. I öfrigt anmältes reservationer af Herr Prosten Melén och Herr Lektor D. Söderberg. Hilt.
Då emellertid Rikets Ständer, enligt deras i ämnet aflåtna skrifvelse, förmält sig erkänna billigheten deraf, att de vid fångvården anställde tjenstemän och betjente, hvilkas befattningar voro både besvärliga och ansvarsfulla, icke utestängdes från en civile tjenstemän i allmänhet förbehållen rättighet att, då ålder och bräcklighet göra dem oförmögna att lägre sköta sina tjenster, kunna undfå afsked med bibehållande af sina löneförmåner såsom pension; och då Fångvårds-styrelsen, på grund af sin vunna erfarenhet, vitsordat att, enär de åligganden, som tillhöra större delen af fångvårdsanstalternas tjenstebefattningar äro af särdeles mödosam och svår samt kroppsoch själskrafter hastigt medtagande beskaffenhet, innehafvarne af dessa befattningar icke med den ständiga vaksamhet, rörlighet och kraft, som erfordrades, kunna med sina befattningar fortfara till den höga ålder af 65 år, som för pensions erhållande för andra tjenstemän i allmänhet är föreskrifven, har E. K.
Jag har sjelf varit prot.förande, och vet huru ansträngande en sådan befattning är, särdeles vid ett verbal-prot-. såsom här. Om referatet icke alltid blir så fullständigt, som man önskade, så är detta en naturlig följd af det ringa antalet notarier. Efter hvad jag känner, sitter i Engelska parlamentet hvarje snabbskrifvare endast 5 ä 10 minuter, då de deremot i detta Stånd få fortfara utan ombyte ofta nog i 5 ä 6 timmar? detta går sannerligen öfver mensklig förmåga. Det inträffar också understundom, att ett eller annat ord tappas bort, hvarigenom protokollisten icke kan fatta hvad meningen är. Han nödgas då förändra, eller ute* sluta, kanske just det vigtigaste, och på detta sätt händer det, att man får tillbaka motsatsen af hvad man sagt. Då jag för min del ingalunda anser mig vederlagd af Utsk:t, utan fortfarande tror, att att sammandragsprot. skulle blifva både bättre och klarare, att derigenom skulle inbesparas tid och arbete både för Stin och Utsk:n, samt således äfven minskning i kostnaden, kan jag icke annat iin anhålla, att, med förkastande af Utsk:s hemställan, det af mig viickta förslag mätte af II. o. Ad, antagas. Gr. Björnstjerna, Carl Magnus: För min del vågar jag vara af olika tanka med den sista värde talaren, och kan icke annat än hembära lliddarh.Utsk. min erkänsla för det Bet., som till St:t inkommit. Motionären anser det väckta förslaget skola åstadkomma en betydlig tidsbesparing. Jag tror dock, lika med Utsk:t, att upsättandet af ett väl tordt sak-prot. fordrar mycket längre tid och långt mera arbete, än renskrifningen af en diger lunta snabbskrift. Hr Cederschiöld har här updragit en rätt rolig teckning öfver vårt begär att genom granna tal gå till odödligheten samt huru saken vanligen slutar; men jag undrar om detta begär icke kommer att lika litet eller lika mycket tillfredsställas, om sakprot. införas i stället för de nuv:de, och om ej våra yttranden äfven sedan komma att lika mycket eller lika litet som nu vandra af till viktualieboden.
Till en början ber jag att få instämma uti den förändring, som Hr Akerman nu sjelf föreslagit i sin motion, nemi. att comitéens arbeten icke må behöfva stödja sig på de grunder, som af R. o. Ad. blifvit antagna, utan alt comitéen må lemnäs fria händer att verkställa sitt uppdrag så, som densamma efter bästa förstånd sjelf finnér lämpligast. Men i afseende på åtgärdens vigt och värde i sin helhet ber jag all få yttra några ord af skiljaktig tanka. En anhållan från R. St. af denna beskaffenhet kan af mig icke uppfattas annorlunda, än såsom ett uttryck af den känsla, hvarifrån den utgått, och denna känsla kan efter mitt begrepp icke vara någon annan än den, alt R. St. slutligen inse sin egen oförmågaoalt under nuvarande förhållanden föra frågan fram till målet. Återstår då att tillse, om den föreslagna åtgärden verkligen kan afhjelpa denna brist, som Ständerna hos sig sjelfva indirecte erkänna. Jag antager, alt denna comité kommer att sammansättas af de upplyslaste män inom landet, och alt deras arbete blir så tillfredsställande, som det för närvarande kan blifva; men det oaktadt är jag bestämdt derom öfvertygad, alt detta arbete icke kan komma alt innehålla några så stora nya upptäckter i statsförfattningsläran, att icke samma satser redan förut varit ganska vidlyftigt afhandlade, äfvensom att comitérades förslag, det må vara hurudant som helst, icke endast genom sin egen inre kraft förmår att leda frågan till sin lösning. Det enda, som efter min öfvertygelse förmår åstadkomma någonting sådant, hiden moraliska makt, som ligger deruti, att Regeringen stiger fram, medlande emellan de olika intressena och säger, att något måste göras, och med stöd och biträde af flertalet bland nationens sansade och vältänkande medlemmar, bereder framgång och slutlig seger åt reformen. Jag anser det således icke vara hufvudsak, att en comité tillsättes, som uppgör ett nytt förslag, ty sådana hafva vi redan fått i mängd och komma troligen att få ännu flera; tilan del principala är, att Regeringen tager frågan under sin ledning, och om Regeringen dertill anser nödvändigt alt förordna en comité, sä blir detta en secundär sak, som det tillhör densamma att bestämma efter eget behag och behof.
Enär erfarenheten visat, att det allmännas säkerhet icke är fullkomligen betryggad genom meddelandet af lån till det i 3 §. af Högstberörde Nådiga Reglemente stadgade belopp af 75 procent utaf det ullen vid Ull-Contoiret åsätta värde, helst, på sätt Rikets Ständer derom inhemtat, ett belånadt partie ull, vid anställd auction, måst för Kronans räkning inropas, i följd hvaraf åter en icke obetydlig förlust för det allmänna uppkommit, hafva Rikets Ständer, med afseende jemväl å Svenska ullprisens ännu fortfarande föränderlighet, pröfvat skäligt förordna, att lån hädanefter icke må af Ull-Discontfonden beviljas till högre belopp, än Femtio procent af det värde, hvartill ullen blifvit på föreskrifvet sätt uppskattad. Deremot, och då den Cornmerce-CoRegium, genom nyss åberopade §., tillerkända rättighet att efter omständigheterne, i hvarje serskildt fall, nedsätta låne-procenten, måste förorsaka en för den lån-berättigades rörelse möjligtvis menlig osäkerhet, i afseende på beloppet af det lån, lian eger att förvänta, hafva Rikets Ständer funnit, att Commerce-Collegii befattning, i afseende på låne-beloppens bestämmande, må för framtiden inskränka sig till det ullen åsätta värdets jemförande med de i allmänhet gångbara ull-prisen samt till controllerandet af sorteringens behöriga verkställighet. Hvilket allt, till svar å E. K. M:s i ämnet aflåtna Nådiga Proposition, Rikets Ständer få härigenom i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 1 April 1841. Expeditions-Utskotlets Förslag till und. Uppläst och goJkändt hos Ridd. och Adelö den 1 April i84t. Preste-Ståndet den 1 Borgare-Ståndet den 1 Bonde-Ståndet den 1 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående förlängning af den vid sista Riksdagen bestämda tid för fulländandet och brandförsäkrandet af de byggnader i staden Wenersborg, hvartill allmänna lane understöd erhållits. (Stals-Utsk. CJtl.
Nu arbetas alltsammans väl, den afsvalnade sirupen o c h jästen tillsättas, hvarpå degen åter öfvertäckes, tills den synes väl uppjäst, då den utbakas i långa » kusar », s o m åter få jäsa, öfverstrykas m e d ägg o c h insättas i en grundvarm, men ej för het ugn att gräddas. D e tåla omkring e n timme i ugnen. V i d inköp af julskinkan b ö r man noga tillse, att svalen är tunn o c h benen fina; den lämpligaste vikten är omkring 5 ä 6 kilogram. Skinkan gnides väl m e d salt o c h ingefära samt får ligga därmed 1 a 2 dagar. K o k a s därefter utan vattning tills svalen lossnar, då den varsamt afdrages. P å späcket lägges ett stycke rent linne, s o m tager till sig det upplösta fettet. Man sammanvispar nu 1 ägghvita, 1 sked b r y n t socker och 1 sked fransk senap samt bestryker därmed späcksidan o c h beströr den m e d litet fint rifvebröd. Därpå sättes den några minuter i het ugn för att glaceras. D e flesta stockholmare fästa sig ej vid denna dag. försiggå m e d så ringa besvär, att man gärna, för u n g d o m e n s skull, underkastar sig det. Det h ö r Många sätt finnas att pryda det kära julträ- dessutom till julstämningen, så, o m det finnes det, men hvilket man väljer, är det både vackert u n g d o m i familjen, låt d e m fira Lucianatten, o m och symboliskt riktigt att i trädets topp fästa d e själfva hafva håg, men m e d löfte att detta en gyllene stjärna. skall vara d e t enda nattvak f ö r julklapparnes » Stjärnan från Bethlehem skull. Bethlehems stjärna! » — Efter e n enkel tesupé börjas syarbetet, under Den höjer tanken ofvan d e synliga tingen o c h muntert samspråk, eller kanske någon föreläser bereder sålunda sinnet för högtidens firande. ur en intressant b o k.
Vid punkten 77, angående ifrågasatt pension åt Ordningsmannen vid Institutet för döfstumma och blinda J. O. Ljunggren, beslöts att samma pension skulle 718 Prot.-Uldrag den 10 December 1857. med 600 R:dr Riksmynt årligen utgå från och med början af nästkommande statsreglerings-period. Den i punkten 82 åt Professoren Carl Palmstedt föreslagna pension bestämdes att utgå med 2,000 R:dr Riksmynt årligen. Punkten 83 afslogs. Punkten 90 afslogs. Första momentet afslogs; men Andra momentet i samma punkt bifölls. Punkterna 100 och 101 afslogos. Punkten 102 hifölls. Punkten 103 afslogs. Punkten 107 afslogs. Punkten 108 bifölls. Punkten 109 afslogs. Punkterna 110 och lil lades till handlingarne; och Punkterna 112, 115 och 114 biföllos. Sedan Utlåtandet sålunda blilvit genomgånget förklarade Ståndet, att innehållet af de vid Utlåtandet fogade tvänne tabeller borde i öfverensstämmelse med Ståndets nu fattade beslut rättas. Den 10 December. Från Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 168, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående pension för Öfver-jägmästaren A. H. Kasten. Efter vunnen upplysning, att Ofver-jägmästaren Kasten numera aflidit, fann Ståndet frågan om förutnämnda pension förfalla; och lades Utlåtandet N:o 168 till handlingarne. S. D. Föredrogs ånyo Lag-Utskottets Utlåtande N:o 53, i anledning af skedd återremiss utaf Utskottets Betän - Prot.-Utdrag den 12 December 1857. kande N:o 42, öfver Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående ogift »{vinnas rätt att vid viss ålder vara myndig.