Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Fortsattes den pröfning af Bevilln.Utskis betänk. N:o 12, ang:dc tullbevillningen, som uti förmiddagens plenum blifvit afbruten under öfverläggningen om artikeln Ull. 310 Den 18 Januari e. m. Ulom de på förmiddagen framställde förslag, hvilka nu dels bcstriddes, dels ytterligare förordades, men hvaraf det, sorn afsåg en gemensam tullafgift för all slags ull, modifierades på det sätt, att denna afgift föreslogs till 3 ä 4 sk. i st. f. 6 sk. per ifrågasattes af en ledamot, att endast grof Julsk eller Isländsk ull skulle få införas emot 2 sk. tull och deremot all annan ull horde förtullas såsom medelfin eller fin, på sätt Gr. Cronhjelm uti sin reservation i afseende på sistnämnde classer af ull nu tillstyrkt; hvarförutan föreslogs, ali tullbestämmelserne å ull måtte blifva för grof Julsk och Isländsk eller annan dermed jemförlig, 2 sk.; för finare, osorterad eller i schäferband, 8 sk., samt för sorterad, 16 sk. per U. Sedan öfverläggningen ansetts slutad och efter framställning af de under densamma gjorde olika yrkanden, hemställde H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, om R. o. Ad., med afslag ä Utskis förslag, behagade bifalla det i Gr. Cronhjelms vid betänk, fogade reservation afgifne förslag till tullbestämmelser för artikeln ull. Ropades starka ja, blandade med nej, hvarefter H. Ex. förklarade, det han trott sig finna, alt denna propos. blifvit med öfvervägande ja besvarad.
Vid landtbruksmöten och statsrevisioner har man anmärkt och bekräftat bristerna, men i verkligheten hafva högst ringa förbättringar vunnits. 782 Motioner i Bonde-Ståndet 1802. Jag anser mig derföre böra vördsammast uppmana Rikets Höglofliga Ständer att nu ändtligen egua denna stora nationalangelägenhet ett allvarligt behjertande, så mycket mera påkalladt, som åtskilliga omständigheter och deribland icke minst en förändrad bränvinslagstiftning samt i allmänhet bättre insigter om landets behof och viikoren för dess välstånd föranledt stora ansträngningar till en förbättrad ladugårdsskötsel och ständigt ökade kapitalers nedläggande på densamma. Jag föreslår således: att Rikets Ständer mätte hos Kongl. Majit göra framställning, all Han ville genom en kommitté af sakkunnige personer till nästa riksdag låta utarbeta ett förslag till veterinärväsendets allmänna utvecklig och ordnande, så all det motsvarar alla en väl ordnad husdjursskötsel behof i delta afseende. Jag tror mig dervid kunna anmärka att, enligt min lanke, hufvudsakligen borde åsyftas: l:o Veterinärläroverkens reorganisation på ett tillfredsställande och tidsenligt sätt. 2:o Veterinärläkares anställning, i mån af tillgång på sådana, så allmänt sou? möjligt å landet, och helst i hvarje härad. 3:o En nödig lockelse till personer alt vända sin båg och sina studier tili detta nyttiga yrke, genom åstadkommandet af nödiga aflöningsmedel, och måhända 4:o Afskiljandet af det militära veterinärväsendet från det civila, och det sistnämndas tillika med veterinärläroverkens hänförande under Civildepartementets myndighet och tillsyn. Stockholm den 50 November 1862. Anders Persson, från Malmöhus län. Motioner i Bonde-Ståndet 1862. Af Olof Lagergren från Gotlands lån, angående underdånig framställning till Kongl. Maj:t, att undersökning mätte anställas för att utröna hvilka af de jordlotter, som för närvarande häfdas under kyrkoherdeboställena på Gotland, rätteligen tillhöra kyrkorna. Af i Kongl.
Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad, samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder ej afgifvits något annat bestämdt yrkande än å afslag å Utsk:ts hemställan, framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till densamma, hvartill svarades många nej, jemte ett eller annat ja, och sedermera propos. på afslag derå, då svaren utföllo med starka ja, jemte ett eller annat nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. 17:de och lS:de punkterna (sid. 62 och 64.) L'tsk:ts hemställanden biföllos. 19:de punkten. Frih. af Ugglas: Jag vill visserligen icke motsätta mig ifrågav:de förslag, men ber att få upplysa, att vid en landtbruksskola, hvars förhållanden jag noga känner, revier-förvaltaren redan åtnjuter arfvode för det han meddelar praktisk undervisning i skogshushållnings-läran, så att på det stället något särskildt anslag icke erfordras, samt att förhållandet, enligt hvad jag har mig bekant, är detsamma vid flera andra landtbruksskolor. Äfvenledes vill jag påpeka, att vi hafva ett sednare reglemente för landtbruksskolor än det, som i Utsk:ts förslag åberopas, och att således detta reglemente, hvilket är utfärdadt i år, väl rätteligen hade bort citeras. Hr Ros: I likhet med Frih. af Ugglas, anser jag att det sednast utfärdade Kongl, reglementet borde åberopas. 222 Den 4 November e. m. Frih. af Ugglas: Då jag icke för tillfället kan uppgifva datum på det sednaste Kongl, reglementet, hemställer jag, om det icke vore skäl att alldeles icke åberopa något Kongl, reglemente, och således utesluta de sista orden i förslaget. Efter härmed slutad öfverläggning, framställdes först propos. på bifall till Utskits hemställan oförändrad, hvartill svarades nej, och sedermera propos. på bifall dertill, med uteslutande af orden »enligt Kongl, reglementet den 14 Januari 1851», hvilken propos. med ja besvarades.
Han trängde sig m e d förtviflans styrka g e n o m häcken, klättrade öfver staketet o c h rusade skräckslagen utför den folktomma backen. » Har du redan vattnat, Justus? » H a n lade äpplena på skänken. » Ja, jag har vattnat en sakramenskad pojkbyting, s o m tänkte stjäla mina halfmogna a s t r a k a n e r. midt på blanka sönda ' n. Det finns då ingen ambitionskänsla hos u n g d o m e n nu för t i d e n. Och Mårten bryr sig inte ett dugg o m trädgården, fast jag bedt h o n o m hjälpa mig att hålla uppsikt öfver den under f r u k t t i d e n. Det är som o m allting här i huset inte anginge h o n o m a, - a^ — ende sonen. H a n har naturligtvis g å t t. dit bort, s o m vanligt? » » Det förstås. Du ser ju, att jag inte dukar mer än två kuvert, » k o m det mörkt o c h missnöjdt från den smala munnen. HOFLEVERANTÖR. H o n var född 1822. Tidigt visade h o n anlag för musik o c h skaldekonst. H o n debuterade på operan i Frankfurt am Main, men drog sig tillbaka från scenen, då h o n kort därpå gifte sig m e d ingeniören Polko, o c h ägnade sig sedan hufvudsakligen åt skriftställeri. Bland hennes arbeten, af hvilka flere äro öfversatta till svenska, märkas » Musikalische Märchen, Phantasien und Skizzen » (» Musikaliska sagor, fantasier o c h skisser »), » Aus der Ktinstlerwelt » (» Konstnärssagor »), » Unsere Pilgerfahrt v o n der Kinderstube bis z u m eigenen Herd » (» Från k n o p p LÄRARINNESEMINARIUM. En för detta seminarium m e d därtill hörande öfningsskola lämplig lokal har nu bli i vit förhyrd i huset n:r 13 vid Nybrogatan. Seminariet k o m m e r att öppnas den 7 instundande september, öfningsskolan den 3 oktober.
Mom. 1 i Riksdags-Ordningen, denne dag antagit 2:ne Canzlister; men enär hvarje Afdelning har behof afen Prolocollsförande och bemälde Canzlister sålunda blifvit, såsom Notarier, på Afdelningarne anställde, får Utskottet härigenom vördsamt anhålla, ej mindre att de af Utskottet antagne 2:ne Canzlister, såsom bestridande Notarie-befattningar å Afdelningarne, måtte undfå Nolarie-arfvoden, beräknade från antagandet, än ock att Utskottet måtte tillåtas att, från och med denna dag, disponera arfvoden till 2:ne Canzlister, hvilka till en bör_ jan, för göromålens skyndsamma gång inom Utskottet, oundvikligen erfordras. Stockholm den 3 Februari 1840. Å Högloft. Ridderskapets och Adelns Å Högvördige Preste-Ståndets Leda - Å Wällöf]. Borgare-Ståndets LedaÅ Hedervärda Bonde-Ståndets Leda - Ledamöters vägnar; C. J. af Nordin. möleis vägnar: Es. Tegnér. möters vägnar: Joh. Fredr. Gråå. möters vägnar: Pehr Ericsson. W. Thyselius. Bihang till R. St. 2 BancoUtskottets Memorial N:o 2. Memorial, angående Revision öfver Lane Contorens i Götheborg och Malmö Förvaltning och Räkenskaper för år 1839. Enär de af Rikets Ständer, beträffande Revisorers och Suppleanters utseende till de årliga Revisionerna af Discont-Verken, vid sistförflntne Riksdag fattade och Banco-Ulskottet meddelade beslut, icke innehålla något i afseende på valet af Revisorer och Suppleanter till de Revisioner af nämnde Verk, hvilka, jemlikt föreskriften i §. 101 af Banco-Reglemenlet under den 26
Deremot har Riksdagsfullmägtigen Herr Carl Ualleij hos Välloflige Borgare-Ståndet andragit, att som af Stadgandet i Kongl. Brefvet den 13 Julii 1775, att, derest Magistrat icke, inom i4 dagar efter det laga kraftvunna Domar eller Utslag blifvit till verkställighet inlemnade, fullgör utmätning hos gäldenären, Magistraten sjelf stannar i ansvar f ör den summa, som bordt uttagas , i händelse tillgäng hos gäldenären skulle bristaden följd uppstår, att Magistraten, för att undgå eget ansvar, inåste så skynda med utmatningars verkställande, att en gäldenär, sorn, med en eller annan veckas rådrum, skulle kunnat utan svårighet bereda tillgång till skuldens betalande, nu måste se sin egendoin utpantas, och ej sällan till underpris försäljas; så, enär Kronofogde på landet, enligt Kongl. Förordningen den H December 1766, eger 3 ne månaders tid för utmätnings förrättande, hemställdes, om icke, för att i ni - LagUtskottets Betänkande No 150.' 5 gon mon minska den olikhet i vilkor, som nu eger rum för gäldenär i stad och gäldenär på landet, nyssberörde Kongl. Bref må i så måtto ändras, att tiden, inom hvilken Magistrat bör verkställa utmätning för laga krattvunne Domar och Utslag, må bestämmas till en månad efter deras inlemnande. Utskottet har tagit dessa till Utskottets behandling öfverlemnade motioner i öfvervägande.
Jag är följaktligen lacksam emot Bevilln.TJtsk. för dess bemödande all höja tullen på dylika varor. En talare föreslog i förmiddags, att landtman, som hafva schäferier, borde få införskrifva en aln fint kinde mot hvarje mark fin lill, som han < j kunnat få sälja. Jag känner icke så noga den fina ullens pris, men om det är a till 3 r:dr r:gs marken, och det fina klädet kostar 12 lill i5 r:dr; så har den värde talaren begärt att få införa 4 5 gånger värdet af den utförsel, som sehä feriägaren gör. Detta är något för mycket till hans fördel, och till skada för fabrikerna. En annan värd talare har antydt de missbruk, som genom dylika afhandlingar uppstå. Jag tror, alt R. St. böra, såsom jag redan nämnt, uppmuntra begge näringarna, men icke förderfva den ena genom den andra. Någon har sagt, att man icke borde vidhålla förbuden, emedan allmänna tänkesättet vore till lurendrejarnes förmån. Jag är bland dem, som tro och hoppas, att denna mening åtminstone icke gäller för de öfra delarna af Sverige. Jag inser icke hvarföre lurendrejaren skulle vara bättre än tn11— försnillaren. Begge åsyfta att för egen vinning beröfva andra, Slaten eller fabrikören deras af lagen påräknade inkomst. Begge dessa förbrytare utöfva deras svek utan afseende derpå alt de undergräfva samhällets bestånd i det hela, och enskilde medborgares särskildt. Om lullförsnillaren i första hand stjäl från slatseassan, samt derigenom förskylla!’den gamla benämningen af Kronones tjuf; så är lurendrejaren, som i första rummet lager från den enskilda, så ali det i andra hand drabbar samhället, icke bättre. Benämningen torde vara lika användbar på begge slagen af förbrytare. Jag hoppas derföre alt inom vårt land annu finnes nog rättsinnighet, för att ej gynna dessa framför Statens tjenare, som skola hålla efter dem. Vore förhållandet någorstädes omvändt, så har man destomera skäl att motarbeta villfarelsen, i stället att låta sig af densamma hänföras.
Då de för sådant ändamål använda medlen likväl icke äro i räkenskaperna på ett ställe synliga, hafva Revisorerne, till upplysning om förhållandet härmed, låtit uppgöra bifogade, på räkenskaperna grundade, sammandrag. (Se bilagan Litt. F.) Häraf synes, att bidragen från ofvannämnde kassor och fonder, enligt de af Kongl. Majit för hvartdera af revisions-åren fastställda stater, uppgått år 1852 till 28,224 R:dr och år 1853 till 27,250 R:dr 32 sk., samt att, på grund af särskilda nådiga föreskrifter, till KoIIegii aflöning blifvit från hufvudtitelns anslag till extra utgifter samt till skrifmaterialier och expenser ytterligare anvisade, det förra året: 4,917 R:dr 18 sk., och det sednare året: 5,034 R:dr 35 sk. Revisorerne hafva icke kunnat underlåta att fästa synnerlig uppmärksamhet vid det, enligt Revisorernes tanke, högst olämpliga förhållande, att berörde kassor och fonder, som äro inrättade och afsedda till helt andra föremål, än Ivrigs-kollegii aflöning, likväl fortfarande för hvarje år tagas i anspråk för ifrågavarande utgifter, hvilka uppgå till ganska betydliga belopp i förhållande till kassornas inkomster. Sålunda har t, ex. militieboställs-kassan, som är i åtnjutande af ett stats-anslag, förslagsvis beräknadt till 14,900 R:dr, till KoIIegii aflöning måst afstå ett årligt belopp af 6,466 Ridr 32 sk., hvilket sannolikt i betydlig mån bidragit dertill, att denna kassa icke fullkomligt uppfyller sitt ursprungliga ändamål.
N:o 148. delser 2z54 Den z Augusti. delscr afsattas och ansins; besiutade Bonde-Standet, akt öfwcrlemna lill Banco, Unkottet, med anmodan, att desi utlakande i det som rörer Banken, sa sort görligt är meddela. supra. Bx krotocollo, 6. Brinkman. Utdrag af protscsllet, bältet hos -Aederwärda 2?onde Gtändet, wid Urtima Riksdagen i Orebro den z Aug. 1812. S. D. ^edan Bewillnings - Utskottet nu mera genom desi den 29 afgisne och ben zo Julii pa bordet lagde Betänkande, angående Bewillningen tillika serjkilt meddelat den as Bonde - Ståndet genom Remisi d. 6 Julii såsom nödig ansedde uppsyning em Land - Tullarnes werka» pa den allmänna Bewillningen; Sa har Bonde/Ståndet latit sig föredragas sa wäl detta yttrande, som BcwillningSsamt Allmänna Beswärsoch Cconomie - Utskottens gemensamma i förenämnde afseende till widare pröfning uppskjutne Betänkande af den zo förutgående Junti; och ester noga öswerläggning funnit sig böra detta Betänkande till hela desi syftemål antaga och bifalla. Ut supra. Bx krotocollo, 6. Brinkman. Utdrag af protocollet, ballet hos Heder, wärda Bonde,Ståndet, wid Urtima Riksdagen i Orebro den z 2lug. 1812. S. D. ^a Bewillnings, Utskottets sedan den zo sistledne Julii pa bordel lagde Betänkande, angående - Dejn z Augusti. 2355 ende den blifwande Bewillningen och Försiag sawa! dertill, som dermed gemenskap ägande Reglementariffa ^Författningar, nu ater föredrogs, sann BondeStåndet sig böra anmärka: ^ 1:0.
De höllo sitt jordlif för ett fängelselif och greto så, att små tårar satte sig helt tätt på glasen. „Barn äro vi ej rätt oförståndiga som gråta och sörja öfver att vi befinna oss här. Här äro vi ju en hel mängd församlade ren, och allt flere komma. Varmt och godt är här och vi kunna ju hafva rätt en liten solverld för oss. Seså ingen sorg mera! Ser ni, här äro ju helt många små blomsterbarn: de äro ännu blott gröna och späda, låt oss taga vård om dem. Här kunna vi ju måla och leka och glöda så mycket vi vilja“. „Det blir roligt, ja så roligt“, ropade strålbarnen, och med ifver börjades nu leken. Och se, innan kort stod drifhuset fullt af de skönaste rosor och deras blomstersyskon af alla former, och strålarne hade ej tid att tänka på sin fångenskap mer, utan blott på att hinna måla deras sammetskinder med glans och fägring. Rankvexten. En resande hemtade tvenne frön från fremmande land. Han gaf mig dem, men jag fruktade att ej rätt förstå deras vård och gick för att begära råd af min granne, som var trädgårdsmästare. Han var en lagens man, regelrät och hatare af all obundenhet. I hans trädgård fanns ej ett grässtrå, träden stodo saxade och raka i häckar, rundlar, åttkanter och fyrkanter, ej en gren stack utom sin plats. „Det blir rankvexter“, sade han om mina frön, „ställ dem vid unga träd på skuggsidan“. „På skuggsidan?“ sade jag förvånad. „Ja“, sade han, „hon planteras alltid så, och det duger ej annorlunda. Nog får hon sol ändå genom återskenet af trädets löf, hvad skulle en ranka mera behöfva, hon får lefva på trädets bekostnad, icke duger hon till sjelfständig vext. Bind och basta henne i bestämda former och fasoner allt efter som hon vexer opp, skär bort alla skott, som vilja sväfva i luften, och du skall få se huru vacker och ändamålsenlig hon skall bli“. Mig syntes min rankas öde tungt, men jag lydde mannens råd, ty han var ju så mycket klokare än jag. Men jag planterade dock blott det ena fröet.
R:dr i Svenskt Specie, efter gamla myntfoten, på de för Staten förmonligaste vilkor: tto Räntan blifver 4 procent ä det förskrifna capitalet, och erlägges till hälften hvarje halft år. Å detta capital afbetalas årligen minst 1 proc., antingen genom obligationers inköp och dödande inom bestämda lider, eller genom hvilket annat sätt som nied största fördel för Riksgälds-Contoiret kali med långifvaren öfverenskommas, dock så, att lånet varder inom 3^ år till fullo liqvid era dt. Lånen blifva uppsägbara endast å Riksgälds-Contoirets sida; dock må Riksgälds-Conloiret kunna medgifva, att, för större eller mindre del af lånet, ej begagna denna uppsägnings-rätt inom en tid af högst 10 år, efter lånets emottagande. Till gäldande af förrberörde 5 procent,an - i y6 Exp.-Utsk. Förslag till und. Skrif v. N.-o 44®4 vändes årligen en motsvarande summa af den ränta och capital-afbetalning, sorn ve-* derbörande Fastighets-egare till RiksgäldsContoiret erlägga. Alla de kostnader, hvilka det kan åligga Riksgälds-Contoiret, att för uppoch utlåningen bestrida, utgå af den 6:te procenten. Hvad deraf icke för detta ändamål erfordras, ökar Amortissementsfonden. 2:0 Lånet indrages icke i vexlar, utan i Silfver, som i Banken, på deposit-räkningen, insattes. 3:o Rabatten eller mellangift och provision för lånets anskaffande, jemte kostnaden för silfrets fria levererande i Banken, antingen transport och assurance m. m. af Långifvaren eller af Riksgälds-Contoiret besörjes, må ej öfverstiga 8 procent. 4:o Capital och Ränta betalas i Stockholm eller på utländsk ort, och i den orts Mynt, hvarest betalningarna skola erläggas, allt efter som de lindrigaste låne-vilkor, på det ena eller andra sättet, kunna erhållas. Göras anbud både i Svenskt och utländskt.
Sedan ett belopp af 12,000 r:dr genast efter den under Juni månad nästlidet år inom staden Christianstad timade eldsvåda, enligt Kongl. Maj:ts nådiga föreskrift, blifvit till Dess dervarande befallningshafvande öfversända för att den då bildade nödhjelps-kommitteen tillhandahållas, utaf hvilken summa 2000 R:dr, borde, utan återbetalningsskyldigbet, användas till understöd åt medellöse personer, som genom branden blifvit lidande, och 10,000 r:dr utdelas såsom lån eller förlag åt dem, hvilka derigenom beröfvats utvägarne att förut idkad handelsoch handtverks-rörelse eller annat näringsfång fortsätta; så har Kongl. Majit, medelst nådig proposition af den 16 nyss förlidne December, (införd under N:o 55 i l;sta Sami. af Bihanget till Riksståndens protokoller) öfverlemnat åt Rikets Ständer att anvisa erforderlig tillgång för godtgörande af det belopp, sorn Kongl. Stats-kontoret för besagde ändamål af under händer hafvande medel utbetalt; och har Kongl. Majit derjemte föreslagit, att befattningen med uppbärandet af ränteoch kapitalbetalningarne för de utgifna lånen måtte öfvertagas af Riksgälds-kontoret, hvilket verk i sådant fall skulle få de redan aflemnade låneförbindelserne på sig transporterade samt erhålla öfriga detta lån rörande handlingar. På sätt högstberörde nådiga proposition vidare innehåller, har Drätselkommissionen i Christianstad sedermera fått sig uppdraget bestyret med de erforderliga säkerhetshand lingarnes pröfning samt lånemedlens och derå uppJ.öpande räntors indrifning, under härvid fästadt villkor, att
För öfrigt och då Rikets Ständer vid sednaste riksdag uttryckt den åsigt, sorn jemväl af Utskottet delas, att den materiel, sorn finnes, bör iståndsättas, samt en, i öfverensstämmelse med denna grundsatts uppgjord, plan för sjö-försvarets ordnande blifvit af Kongl. Majit vid denna riksdag framlagd, skulle en sådan fördelning af anslagen, som af motionären blifvit ifrågasatt, sannolikt lägga hinder i vägen för verkställigheten af denna plan. Utskottet an-er derföre, att det bör på Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning bero att. med afseende å de olika vapnens behof deraf, dem emellan fördela de medel, sorn för ändamålet an läs. På grund af hvad sålunda blifvit anfördt hemställer Utskottet, att den af hr Rinman väckta motion icke må till någon Rikets Ständers åtgärd färanleda. Hvad nu angår det af Kongl. Majit för iståndsättande af Flottans materiel äskade anslag af 1,000.000 r:dr, får Utskottet anföra, att vid sistlidne riksdag Rikets Ständer beviljade ett anslag af G00,000 ridr, att med Udel under hvardera af åren 1851, 1852 och 1853 utgå och användas till kompletterande-af förrådeme, samt de skepp och fartyg, hvilka Kongl. Majit ansåge förtjena göras till krigs-bruk användbara, äfvensom till andra för krigs-materielens iståndsättanck SlataUtskottets Utlåtande, N:» t$2, 13 oundgängliga mindre arbeten. Af här ofvan omförmälda Statsråds-protokoll, samt dervid fogade förteckningar oell uppgifter, inhemtas, att under loppet af åren 1832, 1853 och 1854' en betydlig del af Flottan blifvit och blifv.er i fullt tjenstbar! stånd försatt, samt, att genom beviljande af na äskade anslag, kompletteringen af återstående delen utaf do Flottan tillhörande fartyg kan tilivägabringas så snart, att den befintliga materielcn vid 1857 års utgång varder fullständigt iståndsatt.
Betänkande angående grunderna för en allmän Reglering af Statens Renbeten och Tj änster, afiemnade Herr Biskopen Doctor Ahli' qvist ett så lydande skrifteligt anförande; ”Då jag instämmer i de allmänna åsigter, sorn nu, enligt Plura!itet'ens beslut, blifvit intagne, i Höglojl. Utskottets Betänkande, torde dock. tillika mig tillåtas, att yttra den särskilta mening: att allt hvad som rörer speciella detaiiler och åtgärder, fogligen tade kunnat och bort besparas, intill dess man fått inhemta resultaterne af den Comités arbeten och granskningar, åt hvilken Kongl. Majit och Riksens Ständer lara öfverlemna att söka en närmare och, så vidt möjligt är, fullständig kännedom och öfversigt af allt hvad sorn hörer till Rikets samiel iga Collegiala Verk samt deras Tjenstemäns både Embetsbefattningar och Löner” Och skulle detta yttrande, uppå Herr Biskopens derom gjorda anhållan, såsom dess reservation åtfölja Utskottets Betänkande till samteliga RiksStånde». Ut Supra. Ex Protocollo. Carl 3 M af Lehnberg Serskildta Utskottets Betänkanden< 7*5 Utdrag af Prdtocolleb, hållet i Riksens Hög' lo/l. Ständers Serskildta Utskott den 16 S. D. Uppå Herr HofRättsRidet von Roséns begäran, att dess till Protocollet för den 6 i denna manad gjorde anförande måtte, såsom dess reservation, få åtfölja Utskottets Betänkande af samma dag angående grunderna för en allmän Reglering af Statens Embeten och Tjenster, fann Utskottet för godt bifalla, att förberörde af Herr Hof* RättsRådet gjorde anförande linge, såsom bilaga till det redan afgångna Betänkandet, blifva de respéctive RiksStånden meddeladt. Ut Supra. Ex Protocollo. Carl M. af Lehnberg. Utdrag af Protocollet, hullet i Riksens Hög~ lo fl.
Riksdag beviljade anslag för uppmuntran och befrämjande af boskapsskötseln i riket: 28,845 R:dr 8 sk. 7 rst. Vidare anföra Revisorerne hurusom, enligt Kongl. Maj:ts Nådiga Bref af den 16 Juni 1846, Kongl. SlatsUtskottets Utlåtande N:o 18. 5 Transp. erhållit befallning att från Riksgälds-Kontoret reqvirera det utaf Rikets Ständer vid nämnde riksdag för ofvan be rörde ändamål beviljade anslag 70,000 R:dr, för att, i mån af behof och uppå skeende reqvisition, Herr Förste Holstallmästaren m. in. Braunerhjelm, å kommitterades för organisation af stamholländerier vägnar, tillhandahållas; och hade under den 30 i samma månad, uppå herr Braunerhjelms reqvisition, hela beloppet, efter det medlen frän RiksgäldsKontoret levererats, blifvit af Stats-Kontoret lill hans disposition anordnadt. Den första redovisningen för dessa 70.000 R:dr, eller 1848 års lill Kongl. Kammar-Rätten ingifna redogörelse, utvisade, att för ändamålet ej åtgått större belopp än 48,873 R:dr 3 sk. 3. rst., hvadan en behållning af 21,126 R:dr 44 sk. 9 rst. i redogörelsen utbalanserades, hvilken, såsom det ville synas, då icke var för organisationen behöflig. I 1849 års redogörelse balanserades en behållning, i kapital i räntebärande obligationer, 21.000