Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid artikeln Pelsverk eller Pelterier hade Utskoltet föreslagit, dels att införselstullen å rubriken Fåroch Lammskinn, alla andra oklippta, måtte nedsattas från 4 till 2 sk. skålpundet, hvilket Preste-, Borgare och Bonde-Stånden gillat, och dels att för rubriken alla andra slag, hvarå för närvarande vävdeförtulluing eger rum med 10 procent vid inoch 1 procent vid utförsel, måtte i stället antagas vigtberäkning och värdet bestämmas lill 5 R:dr, införelslullen till 32 sk. och utförselsafgiften till 3 sk. per skålpund, hvilket sistnämnde förslag Presteoch Bonde-Stånden godkänt, äfvensom Borgare-Ståndet, utom i afseende å införselslullen, som blifvit bestämd lill 24 sk. skålpundet. Ridderskapet och Adeln åter har lemnat bestämmelserna i 1841 års Taxa för den ifrågavarande artikeln oförändrade. Utskottet hemställer, att Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet ville afstå från berörde deras serskildta beslut och, lika med de andra begge Stånden, bifalla Utskottets förslag; men om denna inbjudning icke vinner bifall, torde följande voteringar böra anställas: 100: o Den, som gillar Utskottets förslag, att iuförselstullen å den vid artikeln Pelsverk eller Pelterier, bland Fåroch Lamskinn förekommande rubriken alla andra oklippta skall bestämmas till 2 skillingar skålpundet, röstar ja; den, det ej vill, röstar nej. Bevillnings-VUkottets Memorial, N:o SO. 19 Vinner nej, bibehålles derå nuvarande införselsafgift 4 sk. skålpundet. 101 ;o Den, som vill, att till contraproposition i hufvud-voteringen om den under Pelsverk eller Pelterier upptagne rubriken alla andra slag skall antagas Borgare-Ståndets beslut, att, med bifall till det af Utskottet föreslagna värde 5 R:dr och utförselstull 3 sk., införselsafgiften skall utgöra 24 sk. skålpundet, röstar ja; den, det ej vill, röstar nej.
För min del anser jag derföre lika olämpligt som skadligt, att ett sådant Den a3 Maj. praejudicat blefve constaleradt, och del är på denna grund jag anhåller om återreniiss. StatsUtskts utlåt. N:o 83 återremitterades. Ånyo föredrogs StatsUtskrs den 9 och 16 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 84 , i anledn. af arrendatorns af kronohemmanen Söderby i Lofö socken M. Runstedts ansökning oin prolongation af arrendet. Frih. Gederström, Jacob: På enahanda grunder, som i afseende på nästföregående betänk, blifvit anförda, får jag, utan att vilja inlåta mig i en förnyad framställning af dessa grunder, anhålla om återreniiss å jemväl detta betänkande. H. R. o. Ad. återremitterade StatsUtskrs utlåt. Föredrogs ånyo StalsUtsk:s den 9 och 16 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 85, i anledn. af Kronofogden Assessoren C. J. Lagercrantz’s ansökning om föriängdt arrende å Barkarby kronohemman eller skatteköp derå. Frih. Cederström, Jacob: Lika i detta fall, som i fråga om betänk. N:o 83 rör:de Hr Karlbergs arrende , får jag tillstyrka återremiss. Assessoren Lagercrantz har vissel ligen odlat väl, det kan ej bestridas; men de af SlatsUlsk. anförda grunder för dess förslag kunna icke gillas, och det ur för vinnande af ändring i betänk., som jag anhåller, alt detsamma, likasom de föregående, må återremitteras. Hr af Grubbens, Nils Wilh.: Då de föregtde belänk:na om förlängning af arrenden blifvit återremitterade, vill jag förmoda, att äfven delta går samina väg. Jag önskar blott upplysa, att Assessor Lagercrantz nedlagt mycken kostnad på hemmanet, dikat ut en äng om 3o tunni, samt röjt en väg från Kanton till Lofö kyrka, sona man icke förr kunde färdas utan lifsfara.
E. § a in flftft andrae af trafik-inkomsterna å Westra Stambanan trän Göteborg under är 1858. Summa Åkdon, hästar, hundar. Summa PassagerareTillÖfvervigt Antal. Summa lista kl. 2idra kl. 3:dje kl. Antal. Afgift. skott. a bagage. Passageraretrafik. j Åkdon. | Hästar. I Hundar. 1 Afgift. St. Afgift. Vigt. Afgift. Extra. Godstrafik. och Godstrafik. Rimt. Rimt. Rimt. R:mt. H:mt. R-.mt. Rimt. R:mt. R:mt. skit. Ltt. n. Rimt. B:mt. Af ofvanstående biljettantal utgjorde 4,732 st. touroch retour-biljetter. Hela passagerare-antalet var således 138,565. Bih. till B. St. L Bilaga till Stats-Utskottets Utlåtande N:o 86. Sammandrag angående Trafiken å Westra Stambanan emellan Göteborg och Falköping, 1(K mil. Inkomster. Utgifter. Passagerare. Gods. Öfvervigt å bagage, paketer, åkdon, djur, post, diligence, m. m. Summa För Banans För TrafikFör maskiner och V erkstäder. Konsumerade Summa Antal. Afgift. Vigt i Centner. Afgift. Inkomster. underhåll. afdelningen. Materialier. Vid en jemförelse emellan inkomster och utgifter befinnes, att de förra under ett års tid öfverstiga de sednare med öfver 75,000 R:dr R:mt. Alla möjliga omkostnader, såsom banans underhåll, reparationer å materielen, tjenstemäns aflöning, underhåll af verkstäder, och all öfrig driftkostnad äro i utgifterna beräknade, men icke slitningen af räler, sliper och vagnar, hvilken under de första åren icke märkes eller föranleder några utgifter.
Fr iherren ansett dem böra bibehålla, men att deraf ingalunda följde, att missräkning af 4 procent i minuthandeln i allmänhet genom delta förhållande kunde föranledas, utan att sådant på sin höjd kunde inträffa på sådane priser, som allmogen vant sig vid att beräkna i styfver, och dessa skola, enligt Friherrens förmenande, icke uppgå lill högre än tö styfver i de sydliga provitrserna, och till 6 å 9 i den öfriga delen af Sverige, samt att olägenheterna häraf derföre icke komrne i någon jemförelse med fördelai ne af alt undvika en ny benämning och nya begrepp. Hedervärda Bonde-Ståndet har likaledes till Utskottet remitterat Riksdagsfnllmägligen Sven Heurlins från Kronobergs Län uti Ståndet väckte motion, så lydande: ”Vid sisllidne Riksdag bestämde Rikets Ständer mynt-enheten till en fjerdedels Riksdaler i silfver, eller En Riksdaler Riksgälds , med benämning af En Riksdaler kurant; men Harrs Maj:t Konungen har hittills uppskjutit att sanctionera detta Rikets Ständers beslut. Emedlertid och ertär dagliga erfarenheten vittnar om de mångfaldiga olägenheter och många misstag. Banco-VIskoltcts Betänkande, N.o 20. 5 som ega rum i följd deraf att icke ega en mynt-enhet, den der är enkel och öfverensstämmande med folkets vana, så föreslår jag vördsamligen, att Rikets Högloflige Ständer, med stöd af 72 §.
Sl. Prol. 1856—1858. 1 Sami. t Afd. 2 Band. 29 Haft. 2 Kongl. Maj:ls Kådiga Skrifvelse N:o 137. skaffenhet, som Köping-Hult-banan, eller från omkring 500,000 (ill 750,000 K:dr Riksmynt per mil, deruti inberäknade kostnaderna för rörelse-materiel och verkstäder, äfvensom att den garanterade räntan höjdes till ett belopp, lämpadt efter nuvarande tidsomständigheter, eller från 5 procent under 40 år till 6 procent under samma tid, hvaruti, likasom förut, skulle innefattas årlig amortering af aktie-kapitalet, så att detsamma vore till fullo betäckt vid garanti-tidens, eller de 40 årens, förlopp, då jernbanan med alia dess tillhörigheter borde utan lösen tillfalla Staten; på grund af hvilket allt, och då Direktionen dssutom funnit stora svårigheter för aktie-teckningens erhållande uppkomma derigenom, att i statsgarantien den efter minimum af kostnad för jernvägen beräknade, garanterade summan icke gjorts (ill sitt belopp bestämd, utau endast blifvit upptagen såsom ett maximum, som, i händelse af byggnadskoslnadernas utgående med mindre belopp, skulle dertill uedsättas, men icke i något fall kunde öfverskridas, Direktionen nu hos Kongl. Majit i underdånighet anhållit, att Kongl. Majit täcktes till Rikets Ständer göra nådig framställning derom, att, jemte det arbetstiden förlängdes intill 1860 års slut, Svenska Statens garanti måtte beviljas Kongl. Svenska Aktiebolaget för jernväg mellan Köping och Hult för en årlig netto-inkomst af dess jernvägs-anlägguing under 40 år af 6 procent å anläggnings-kapitalef, beräknadt för 142/s mil till 11 millioner Ridr Riksmynt; i sammanhang hvarmed Direktionen i underdånighet hemställt, huruvida icke, med anledning af Kongl. Maj:ts (ill Rikets
Prat. 1*50—1858. 4 Sami. 2 AfcL 21 Höft. 1 2 Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Utlåtande JW 47. att, med afseende på förekommande ömmande omständigheter, Rikets Ständer måtte för sin del medgifva och hos Kongl. Majt anhålla, att soldat-roten M 792 Wallrun vid Jemtlands fältjägare-korps, hvarunder hemmanet Ansätt är till rotering indeladt, må, efter denna för samma nummer tjenande soldatens afgång, få tills vidare och intill dess Kongl. Majit kan finna för godt att i nåder annorlunda förordna, hållas vakant, emot vakansafgift för öfrige i samma rote indelade hemman, men med befrielse från sådan afgift för den rote-andel, som utgöres af Ansätts hemman om { mantal eller 1| tunnlands skatt. Af de motionen bifogade handlingar inhemtas, att, enligt Jemtlands Afvittrings-rätts utslag af den 12 Augusti 1829, angående verkställd delning å de i Offerdahls socken befintliga krono-afradsland, så till fyllnad för svaga i behof varande hemman, som till anläggning af nybyggen, hade för »Ansigte» nybygge, hvilket Afvittringsrätten uppskattat till £ mantal och 750 tunnlands egorymd duglig mark, med förunnade 15 frihetsår och 2|
Skulle deremot hela detta förslag verkeJigen komma att aldeles afslås, då ser jag i Sanning intet hinder lagdt, att ju de samlingar och lärdomsanstalter, som enskildte Svenske medborgare äga, skola beständigt utgå till JJtlänningeu, såsom redan alltför ofta skedt. I Sveriges nyare LärdomsHistoria, står ty värr redan eo mörk obehaglig bild af detta j®g menar utflyttandet af Linnés samlingar till England. Allt hvad främmande Nationers lärda med täflan hitburit till ökande af Linnés skatter, blef endast ett byte för de stolta Britternas allsmägtiga guld. Med qväfd harm och förödmjukelse måste nu den Svenska Naturforskaren, hos dessa rika öboar bönfalla om att få beskåda det Museum, som Varit ett ibland de vigtigaate medel till Svensk* namnets vettenskapKga ryktbarhet. Hvad likväl något minskar det obehagliga af detta minne, är att dessa samlingar afgingo ur landet, utan att Nationen ägde någon kunskap derom, och då till förekommande af dylika obehagliga händelsers förnyande, Sveriges vettenskapsmän , synas hafva fattat den princip, att häl Idre till staten öfverlemna eller Testamentera sina vettenskapliga förråder, så vågar jag till Hö'glofl. Ridderskapets och Adelns egen upplysta bepröfning vördsammast hemställa, huruvida det ej synes vara något skäl, att äfven Staten å sin sida garanterar dem dessa donationers framtida vård, tilf det allmännas nytta. Deri 7 Julii <-. m. Jag får hos Högvalborne Herr Grefven och Landtmarskalken samt Höglofl. Ridderskapet och Adeln, vördsammast anhålla, att dessa mina anmärkningar må få åtfölja återremissen till Höglofl. -Statt,Utskottet , samt med de öfrige Stånden communiceras, i händelse frän dem någon återremiss ägt rum. Herr Trajvenfelt, Carl: Sedan Höglofl. StatsUtskottets utlåtande angående den föreslagna indragningen af MedicoTheologiske Stipendii fonden blifvit återremitteradt, anhåller jag vördsamt att få lemna några anmärkningar, och att dessa få åtfölja äterremissen.
Konseqvenserna af de fattade besluten börja redan visa sig; och då, om det med denna riksdags afslutande, är slut med nuv:de representation, så är det dock icke slut med Sverige, och på det icke ytterligare betänkliga beslut må fattas, måste jag anhålla om bifall till Utsk:ts afstyrkande hemställan, ehuru jag icke har stor utsigt till framgång för ett sådant yrkande. Frih. Klinckowström: I likhet med den siste värde talaren, finner jag att det börjar gå för långt, när man nu påyrkar pension åt enkan efter en man, som haft förtjenster endast såsom riksdagsman. Det är kanske att tala emot sin egen blifvande enkas framtida fördel, men jag får bekänna, att jag icke finner någon anledning att bifalla Hr von Franckens hemställan, synnerligast som enkan under nådår åtnjutit inkomsterna af ett utaf rikets allra indrägtigaste pastorater. Jag yrkar derföre bifall till Utsk:ts hemställan, och kan icke anse, att Preste-St:s beslut, att lemna den ifrågav:de enkan en pension af 300 rdr, bör tjena R. o. Ad. till ledstjerna, ty vi veta ju alla, att »blodet är tjockare än vattnet.» Hr von Francken: Hvad beträffar anmärkningen, att den ifrågay:de personen endast egt rikdagsmanna-förtjenster, kan jag icke finna något ondt deri, och hvad angår Frih. Klinckowströms yttrande, att han möjligen talade emot sitt eget intresse, så är detta icke alldeles säkert, ty, utom sina förtjenster såsom riksdagsman, eger Hr Frilen stora förtjenster såsom militär, diplomat, o. s. v. Gr. Sparre, Erik: Så långt jag minnes tillbaka, satt Prosten Berlin i Stats-Utsk:t, der han alltid var en af de utmärktaste ledamöterna. Jag har visserligen hört uppgifvas, att den omständighet, att mannen varit riksdagsman, och dertill en utmärkt riksdagsman, icke borde berättiga hans enka till pension.
Det synes mig, som med mycken upmärksamhet följt hela denna fråga, ingalunda hafva varit någon passion, som talat å någondera sidan, utan det har varit rättskänslan, som förestafvat de ord som uttalats, om ock åsigterna varit olika, och jag tror att målet nu kan till slutligt afgörande företagas, utan att någon behöfver förebrå sig att med partiskhet eller passion hafva behandlat denna fråga. Flere ledamöter hördes ropa på propos. Hr Cederschiöld: Jag skulle visserligen icke hafva ånyo begärt ordet och tröttat R. o. Ad:s tålamod om icke en värd talare hade till mig hemställt, huruvida jag icke ville afstå frän det af mig framställda förslag och utan vidare tillägg förena mig med dem, .sorn önska remiss till Riddarh.Utsk. Jag får då förklara att' jag är serdeles villig att ingå derpå, såvida man icke derigenom kan befara att pluralitet snarare vinnes för Hr Printzenskölds förslag, än genom antagande af mitt. Jag har framställt detta förslag för alt hindra hvad som i min tanka vore det vär - 116 Den 6 December sta, nemi. om R. o. Ad. nu genast skulle definitivt besluta Hr Munck af Rosenschölds uteslutande, emedan, såsom jag förut anfört, ett sådant beslut icke kunde anses vara tillkommet efter noggran pröfning och fullständig kännedom om sakförhållanderne. Men skulle Hr Gr. o. Landtm, såsom jag fått anledning att tro, anse sig förhindrad att framställa propos. på mitt förslag, sä instämmer jag med de Hrr, som begärt remiss till Riddarh. Utsk. I annat fall önskar jag bifall till mitt förslag emedan jag tror att det har mera hopp om att kunna vinna bifall af deni, sorn i åsigter stå Hr Printzensköld närmast. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att han, i anledn. af Hr Cederschiölds sista yttrande och då numera icke (lere ledamöter begärt ordet, fann sig skyldig afgifva den förklaring, att han icke ansåg Hr Cederschiölds förslag fullt öfverensstämmande' med Riksd. och Riddarh.Ordn :nes föreskrifter.
N:o 215, Utlåtande, i anledning af verkställd granskning af Räkenskaperne och förvaltningen utaf de till Allmänna GarnizonsSjukhusets i Stockholm underhåll anslagne medel. (i.-A.) Redovisningen för de till denna Inrättning anslagne medel har Utskottet funnit vara verkställd med ordning och noggranhet. — Af Hufvudböckerna för åren 1826 och 1827, till hvilket senare år Utskottet äfven ^io Stats-Utskottels utsträckt granskningen, har tillståndet befunnits vara följande; Tillgångar: Behållning i Cassa, från år 1825 1,367:39. 3. Ifrån K. StatsGontoret har blifvit anordnadt årsanslaget 3o,ooo. d:o af reserverade medel för är 1825 4,000. — 1827- Ifrån K. StatsGontoret har blifvit anordnadt för detta år . .31,319: g. 4* samt från år 1826 reserverade raedel i,3r9: 9-4-32.633; ,3. 8. Summa inkomst 6g,i55: — 9. Utgifterne hafva deremot uppgått för år 1826 till 34,406:24.2. „ 1827 46,767:47.11. samt en post, hvarför dock ersättning är att förvänta 82: i4 Summa utgift 81,206: 38. 1. Sålunda utgjorde Garnizons-Sjukhusets skuld vid 1827 års slut en summa af 12,101 R:dr 87 sk. 4 r:sthvaraf likväl en del liquiderades medelst anticipation på 1828 års anslag med 8,112 R:dr 4 sk4 r:st., men återstoden 3,989 R:dr 33 sk. balaucerades vid årets slut såsom K. KrigsGollegii hos Inrättningen ägande fordran.
Det ligger i sakens natur att hvarje reform i hithorande fall ar svar att genomdrifva vare sig pil frivillighetens eller lagtvhgets vilg. ena sidan ingripa dylika ' eformer sii ofta i den enskilde samh5illsmedlemmens frihet, i privat-, lifvets halgd, och B den andra aro de hjiilplosa individer, hvars intressen det narmast ror, sjalfva urstilndsatta att bevalza sin ratt, ej under darfor, saga vi, att missbruk och fordomar har iiro svhutrotligare $in annorstBcles. Att frAgan iir en af mansklighetens viktigaste, darfor har innn emellertid sedan grhundraden icke varit blind, och sarslcildt i viir egen tid har en fiil-battrcnd barnavdrd blifvit en af dagens brannande spojsm&amp;l. Den af regeringen tillsatta kornitin for att undersijka dessa forh&amp;mden i v&amp;rt land ar ett ojafaktigt vitnesbord for, att barnavhdens. och fosterbarnsvasendets ordnande ligger viira lagstiftare varmt om hjartat. Den kilrlek och varrne, hvarmed komiterade omfattat sitt inaktpilliggande viirf, den sakkannedom och gmndlighet, hvarmed de tr&amp;gt till sjdfva karnan af sitt Bmne, iir en sBker borgen for att de forslag till hiifvande af ofvanberorda missforhiillanden, hvilka nu framlagts for regeringen, skola bringn friigan niirmare sin losning. Att ingen kvinlig .sakl.runnig blifvit satt i tillfalle att deltaga i komit.6ns arbete, rnilste vi dock beklaga. Kvinnor ha forr i v h t land vmit medleinmar i af Izungl. maj: t tillsatta komitier, dii det gdlt utredande af fr %gor, som berora deras kons intressen. Och hvilken frilga kan ligga kvinnan narmare an barnavilrden? - E a r om nAgonsin borde en kvinnas erfmenhet och blick for praktiska detaljer c varit af betydelse.
Med afseende å de utaf drätsel-kommissionen, till stöd för sin i förrberörde måtto gjorda anhållan, uppgifne förhållanden, vill Kongl. Majit härmed föreslå Rikets Ständer, att kreditiv-rätt å Rikets Ständers bank, till ett belopp, icke öfverstigande två hundrade tusende riksdaler banko, måtte drätsel-kommissionen beviljas, under de för kreditiv å banken i allmänhet bestämda vilkor, samt emot erläggande af ränta, dock icke öfver fyra procent, 12 Kongl. Maj.ts Nåd. Proposition, N.o So. för år räknadt å den del af kreditiv-beloppet, som kommer att lyftas eller begagnas; och Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnejt städse välbevågen. Datum ut supra. OSCAR. S. A. Munthe. Utdrag af Protokollet öfver Finans-är enden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats rådet å Stockholms Slott den 2 December 1847- Närvarande: Hans Excellens Justitie-Statsministern, Herr Grefve Posse, Hans Excellens Statsministern för utrikes ärendena, Herr Friherre Ihre, Stats-råHen: Friherre Stael von Holstein, Munthe, Friherre Peyron, Silfverstolpe, IVcern, Friherre Gyllengranat. Faxe och Fåhreeus. Chefen för Finans-departementet, Stats-rådet Munthe, uppläste till justering ett, i enlighet med Kongl. Majits förut fattade nödiga beslut, uppsatt förslag till Kongl. Majits nådiga proposition till Rikets Ständer, angående beviljande af kreditiv-rält å Rikets Ständers bank för Stockholms stads Drätselkommission till ett belopp af högst 200,000 r:dr banko. Kongl. Majit behagade, jemlikt Stats-rådets underdåniga tillstyrkande, i nåder gilla berörde förslag, sådant det finnes detta protokoll bilagdt, samt befalla, att nådig proposition, i enlighet dermed, skulle till Rikets Ständer afgå. Ex protocolio, L. Chr. Bäck. Ko gl. Maj ts Nåd.
» 49» re - 754 Den 12 December. redan till andra bortgifne, och för det andra^ haswa Veste Officerare wid Kongl. Fältmätnings. Corpsen, u->« der tiden fvunnir bcsordr.n till högre beställningar. Detta Stals.Utffottets projeek synes således afig stcift sörfalla, destutoin lärer Högloft. Ridderffapet och Adeln högt uplyst finna, att enligt Regeringsicrnien Kongl Ä!aj:t allena'tillkommer , ett om Corpsers indragning eller förening meds andra i nädcr pröfwa och bestukaj och att Verka ämne är as den grannlaga beffaffenhetatt dek endast af en Militair Comikse kan med »vederbörlig kännedom och noggrannhet granffas. I anseende till Kongl. Fältmäkmngs. Corpsens . helt och hallit wetkcnffapiiga cigttiing, har KrigS^Academien ett qanffa nära samband med dens-mma, emedan till Officerare wid Corpsen, enligt Zörsattningarne, endast Cakelter i underdänighcr förefläs/ hwilka wid Akademien undergått publik Examen, uti alla de delar som wid Krigs-Academien föreläsas, jemte Astronomien och Spheriffa Trigonometrien hwarrgenom de äga tillfälle fortsätta sch föröka sine militairiffe kunllka-. per. Hwad nytta och forman 'således denna Corps skall kunna göra Fäderneslandet genom den ständiga fortsättning, af dest kunff, pers och arbetens före tande, samt recognoscerings-kunftapens mera allmänna Utbredande Uti Arulsen, hemsiälles hwarjom och enom att bedöma och torde näppeligen ej i något land, der en dylik Corps'ö werkeliga nytta och förmän uppå bepröfwad erfarenhet mscö, wara Staten sä litet graverande som denna. Kongl.
Jag anser af yttersta vigt, i fall man vill, att en upphandling skall ske, att den göres, på sätt Utskotten föreslagit; endast med den skilnad att i stället för: ”mera allmänt härjande missväxt” sättes blott: ”infallande missväxt”. Friherre Cederström: Det har blifvit yttradt att, i händelse Utskottens förslag blefve bifallet, vore Styrelsen fri från allt ansvar, och från all befattning med beredande af undsättning; att Styrelsen knnde tillsäga de Handlande: tagen så mycket J kunnen få, och att slutligen den mäste sammankalla Riksens Ständer, och säga till dem: svaren nu sjelfva inför Nuionen. Jag skulle tro att, vid en rigtig genomläsning af Betänkandet, denna uppställning ej möjligen kan blifva en följd. Der står tydligen, att hugade Speculanter skola inkomma med uppgift på de priser och villkor, för hvilka säd kan levereras, och inom hvilken tid den skall betalas, samt att Styrelsen då skall begagna allmänna anbud, för att erhald D*n 27 Oetober /, m. $57 la de möjligen lägsta priser. Det lärer således ej vara fråga oin att tillstyrka de Spannmålshandlande, att taga det högsta möjliga för deras vara, synnerligen som det bestämdt står, att tid, ort, pris m. m. förut skola vara bestämde. Då alla dessa villkor äro uppfyllde, är Styrelsen väl fri från anmärkning, men i händelse den ej skulle hafva iakitagit dem, sa tror jag, att anmärkning tungt kommer att drabba Styrelsen Ytterligare har det blilvit anmärkt, att ett creditiv i vara är bättre, än ett creditiv i penningar»
Utskottet föranlåtes derföre vördsamt hemställa, ali. Justitia:-Ombudsmannens och Herr Lagerbjelkes ifrågavarande förslag ej måtte vinna Rikets Ständers bifall, Stockholm den i3 April 1840, Reservation af Herr R. Th. Cederschjöld: ”För min del, anser jag de till stöd för Juslitbe-OmbudmaHnens ifrågavarande förslag anförde skäl ej vara veder» lagde Lag-Utskottets Utlåtande, N.-o 3i. 13 lagde genom de af Lag-Utskottet uti detta Betänkande uttryckta åsigter. Och som, efter mitt omdöme, håde rättvisa och billighet högt tala för antagandet af det gjorda förslaget, så får jag reservera mig emot Utskottets beslut.” TRYCKT HOS J. A. WAILBIK, 18 40. Lag-Utskoiets Utlåtande, N.o 32. Ank. tili Exp. Utsk. den 21 April, kl, 8 e. m. Utlåtande, i anledning af väckt motion om ändring i 47 Cap. Miss gernings Balken. Under förklarande, att, i anseende till senare tiders förändrade myntocli varu-värden, den, som föröfvade olofligt tillgrepp, ofta blefve härdare r>traffad, än som öfverensstämde med lagstiftarens afsigt, då 1734 års lag antogs, samt att numera, sedan myntvärdet vunnit stadga, de i lagen bestämda peningebelopp ej voro lämpliga, har Herr Friherre Hermelin, Carl, uti en hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln väckt, samt till Lag-Utskottet remitterad motion, hemställt, om icke det i 47 Gap. Missgernings-Balken stadgade belopp af Tio daler, hvartill, vid olofligt tillgrepp, värdet af det tillgripna högst får uppgå, för att icke ådraga bestraffning för stöld, borde' skäligen förhöjas.