Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
S. D. e. m. Föredrogs å nyo och biföll* Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets, den 9 dennes under N:o 159 afgifne, samt den ir derpå följde e. m. på bordet lagde utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte betänkande, angående användande af den till Städerne donerade jord. 804 Prot, Vt dr. d. 27 Aug. 1533, Från Högv. PresteSbundet, S. D, Wid ånyo skedd föredragning af StatsUrskottets betänkande N:o 431, i anledning af väckt fråga, om anstånd med betalningens erläggande för erhållen undsättnings säd från Allmänna Magazinslnrgttningens förråd, blef samma betänkande till Utskottet återremit<eradf» S, D, Wid förnyad föredragning biföllos ne<» dannämnde Utskotts Betänkanden, nemi,. BancoUtskottets: N:o 48, I anledning af den förrättade Revisionen öfver f. d. RiksDiscontWerkets Utredning och Räkenskaper för år 1822, StatsUtskottet: 435, Om tiilökt antal Löner inom StatsEx» peditionerne af Kongl, fvfajjts Cancelli, Pryf. IJtdr. d. 27 Aug. 1{325, 805 Stats och EkonomiUtskotten : N-o 426, 1 anledning af väckt fråga, om rät* tighet för Wederbörande att med penningar gälda Dagsverken till Kungsgårdar, N:o 427, Om nya grunders bestämmande för Roteringen i Upland, Stats-Utskottets • N:o 429» Rörande granskning af Wadstena Krigsmanshus Cassas Räkenskaper. N:o 45°» I anledning af ytterligare fråga, om Städernas inquarterings besvär, N;o 432« Angående verkstäld granskning af allmänna Magasin Inrättningens förrättning.
Men äfven ' om det aldrig skall. l; oiii.ma en dag, då alla de spörsm %l. iiro lösta, p&amp; Iivillca, inä-niiiskoanden sedaii urminnes tid öfvat sitt sliarpsinne, di % gifves det dock frligor, Iivilkas iismn vi här ej behöfva nämna - t y .Ii~rar ~ n n n Iriii~ner dein reclaii förint - meil som lin s&amp; enstäi-idigt fordra sin lösniiig, a t t dess iiteblifvaiide k m varda likt ~ 4 i g - iiied t lie1 a den moderm kiilt rire.~i,s ni i d e r g h g. 1nfU.r dessa sl ?örsiii&amp;l Si.va~: .l ?.eii kali eller far l~viiziiaii i \ 78r tid stil likgiltig. - .Därtill lieröra de alldeles for iiara heniiex egen viilfärd. Ty med dein stBs frligan om hennes eget släktes 1.16j; ~iide i ett sainbaiid, som aIclri.g skall Iiit? sig 10sas Har det eii. clag koininit dithiin, a t t frttgaii 0111 en bättre ocl: ~ inera 11-1 al111 islw värclig til.lvaro for sainliiillets clj iipare lager fAtt ett sakert svar, a t t den j äriili&amp;rcla 1.önelagens o bevekliga tryck ej I a ngre ilrifver milliontals l; ~~,iiinor L I ~ fr&amp;n sin plats vid Iiemmets liilrd till en Iräjdlös taaflingsl; mnp o111 b3: ödet för da gen, di % s l d a ock de spörsm %l, som alldeles särskildt a11g.h lwii~i~an, med en helt annan I8tthet finna sin 1ösn: iiig.
» Iduns Bland gångna ett tjugutal till denna skrifter har nu, efter pröfning, berättelsen hvilken det fru utfösta vid brytande namnsedelns befanns JSTordling, Linge »). priset tåfting inverkställd " A d a m och fattarinna phie julskisstäfling. Vi f ö r t. e x. s. v. Hlgn. * Red. " Iduns skollofskoloni " och " Iduns skollofskolonifond ". fl. &gt; • v&gt; • i - af faster JJeate-Julies marknadsminne^. En kulturbild från det gamla Vermland. (Forts. o. slut fr. föreg. d., u t a n t. o. m. » afbröt Signe. 1896) 8: 90 Postanvisning från onämnd (Malmö den % 18 % . — - 10: — Kronor 241: 40 » Nej, det var en kreatursmarknad på A m b e r g s h e d e n, » svarade faster Beate-Julie. K ä r e farbror, det var då bra roligt » etc. m. *) Det var i den gamla g o d a tiden. J. II — n. 4 Runebergs kvinnliga anförvandter. För Idun af Hellen Lindgren. O c h dock har Finland vårdat sitt ä d l a s t e sångarminne bättre än vi hafva vårdat vårt bästa — Tegnér. *) Faster Beate-Julie optiska telegrafen. hvad Denna i menar tydligen den H a n h a d e d å aflagt det för Fänrik-Ståls-sägnerna så viktiga besöket i Saarijärvi. d u visste, hvad vi hade ledsamt efter dig, sedan d u for. Ja, hvar dag var så lång, så j a g måtte aldrig fått h o n o m till ända. Gud låte dig väl gå, goda gosse, så hoppas j a g ännu en gång råka m i n Ludvig och glädjas m e d h o n o m. Tack, söta L u d v i g f ö r dina båda bref. » Ä r detta ej ett äkta modersbref? s. v.
Upvlästes en förteckning öfwer följande ProtocollsUtdrag frän de öfrige Rejpccliwe Standen. Utdrag as Protocollet, hållet hos Högwördige Preste.Sländet den n Nowember 1809. S. D. I betraktande af hwad Rikiens Höglofl. Ständers Banco U ikstt. uti Proiocollö^Utdrag as den 6 dennes ansörl och hemställt har Preste-Ståndet för sin del beslukit, dels att dek icke kan lillaras priwate personer, att uti Riks-Discont Werket såsom en med Banco»Werter införlitwad inrättning, sä insätta penningar »ör ränta, dels ock akt Banquen emot z procents ärlig ränta mä kill Rikö-D>icont-Werkek för - Den z Januarit. 4Z skjuta 600,000 R:dr Specie, eller inberäknade Ban. quens piimiciwa fond uli berörde inrättning, en million R:dr, men att deremot a allt det öfriga, soin Banquen kill Riks Discont.Werket förskjuter, c prv, cent mä Banguen beräknas, hwiiket härigenom skulle de Rejpectlive Med - Sianden, samt bcmälre Utstock wördjamt och manligen tillkännagifwas. klc iuvrr». Lx krotocollo. ^s. ^.lmc^viK. Utdrag af Protocollet, hållet H06 Högwördige Präste,S candel den 24 Noivember ,809. S. DUti betänkande af den io innewarande Nowember angående yrkadt upphäfwande af zo §. uli Kongl. Stadgan om Värfning och Manskaps Legande till krigstjenst den ^de April 1802 i hwad samma § innehaller, att Handtwerks,Gesäll, som l fredlig lid bliswer anwärsd, eller eljest till Krigstjenst förfallen icke kan tmingas att betala sin skuld till husbonden till större belopp än fem Rchr, förestår Riksens Högloft.
(Den som denna vexel efterapar etc.) sr Stockholm d. 1857. N. N. N. N. Utmär - Den 25 Oktober. 33 Utmärkande denna ordalydelse, att, efter påföljande årets utgång, den innehafvare endast, som kan styrka uppgift: att vexeln varit för Monom oåtkomlig inom prwscripliot)stiden kan, efter ansökning hos BankoStyrelsen få sedlen inlöst eller utbytt mot sådan rabatt, som efter omständigheterna pröfvas skälig. — Denna föreskrift intages naturligtvis i Reglementet och blir särskildt kungjord Allmänheten. Ändamålet, som härigenom vinnes, är, att kontrollen så väl öfver Vexelbeloppe* i dess totalemission för hvarje år blir lätt och absolut, utan ock, att med en särskild föreskrift till Uppbördsman: att vid emottagning genast första gången geDomstämpla Vexeln, och till Ränterierna. att för andra gången likaså genomstämpla densamma (å dertill utmärkta ställen).
Alla Finsta Ofsieerare singö öm de L Finland qwarblefwo, Uppå lifstid och deras enkor och barn L 12 är bibehålla löner och boställenmen oaktadt Let wilkoret, om be öfwergiNgö till Swerige ethöllo de här expectanre löner; samma walrält borde wäl lämnaS f. d, Pommerfla Regementemes befäl med den ändring, akt de ej erhålla stna löner, ellet derafindragningar ster, samt att dem ej tillätes hit öfwerkomma, utan a:t de uppehålla sig i m,» Let, och ej gatt i annan magts tjenst, art de dä häruti erhålla full ersättning, af hwad de Uppå sina L PoMmerst stat warande löner sakna, med det. uttryckelig» förbehäl!, att denna ersättning uphör, sä fort tillfälle för dem gifwes, att fä hitkomma men det försummas, eller att de ej här i landet qwarblifwa, dä ester Högloft. Stats-Utstottets för. Andra DelN:o iZ. 225 Den 16.Julli. flaa, dx stola erhålla accords ersättning aldeles efter de derom af Riksens Lolander widiagne och nu för finsta befälet gällande författningaralla de personella förluster befälet, i likhet med öfriga inbyggarena i Pommern gjort, finner jag lika som UlstotitN, ej kunna blifwa dem ersatta, dock tror jag Compagnie Chefernes rusikamrar borde härifrån undantagas , och i händelse de af Fransta Kejsaren ej blifwa aterstalde eller ersattes att de da esler noga undersökning blifwa dem godtgjorde. Desta nägra obetydliga mildringar, i SkatsUkstottets betänkande, wägar jag till Wälborne Herr Landt-Marstalken och Höglofi.
Hvilka äro väl de vådor, sorn man befarar af den nya representationen? -— Ar det egennytta, orättvisa eller våld; — Ar det mindre fosterlandskärlek? — Eller vanvård af samhällets högre intressen och landets ära? Hvar finnes någon anledning till sådana farhågor? — Hafva några dylika sambällsvådliga tendenser gjort sig gällande i de kretsar, från hvilka den nya representationen skulle utgå? — Jag tror det icke. Hvarföre skulle de då framträda, när nationens andeliga lif skall framstå i förädlad gestalt vid vården om samhällets gemensamma angelägenheter? Enligt min tanka har man ingen anledning, ingen rätt, att förutsätta något sådant. Hvad angår en befarad likgiltighet för försvarsverket, så ber jag, att till en början få fråga, om någon sådan visat sig i brödralandet, under omständigheter, hvilka i viss mån äro jemförliga med dem, som här skulle inträda. Förhållandet synes mig i stället vara det motsatta, åtminstone hvad beträffar sjöförsvaret, hvilket i Norge utvecklats till någonting effektivt, då detta först helt nyligen hos oss börjat blifva händelsen. Men man anser kanhända, att det nu är lättare att erhålla anslag, än med den nya representationen. Dervid får likväl icke förbises, att i fråga om uppoffringar och lörpligtelser af denna art måste det vara af stor vigt, att bifallet härtill gifves af fri vilja. Vore det väl önskvärdt, Den 5 December. 269 att nu, t. ex, genom tre Stånds beslut, allmogen pålades någon ny tung börda af sådan beskaffenhet? — Vore det ej bättre, om man på öfvertygelsens väg kunde vinna dess eget medgifvande dertill? och kan ruan betvifla, att en sådan öfvertygelse om nyttan och nödvändigheten af de offer, som fordras, lättare kunde bibringas, om allmogens representanter sammanfördes med landets öfriga ombud, och om tillfälle lemnades för dem, som bäst kunna upplysa dessa ämnen, att äfven med det lefvande ordets makt verka på öfvertygelse!!. Man bar talat om statsskickets, och i främsta rummet om konungamaktens försvagande. Jag anhåller, att något närmare få skärskåda de skäl, som man anfört för denna åsigt.
Ridderskapet och Adelns inbjudning uti Protokolls-Utdrag af den ig:de i denne månad, fann Bonde-Ståndet för godt instämma uti det, Vid bifallet till Stats-] Utskottets förslag om den Summa, som för Statsoch Riksgälds-Verkens behof, erfodras att genom allmän Bevillning utgöras, gjorda tillägg: att om -vid Allmänna Einance-Regleringens bestämmande utvägar framdeles skulle finnas, hvarigenom den nu antagna BevillningsSumman kunde till någon del minskas, på sådant sätt, alt de af Riksens Ständer fastställda Statsanslag likväl komma att fyllas och med säkerhet utgå, en sådan minskning af Bevillnings-Summan, utan hinder af det nu fastställda belopp, då må komma att äga ruut. 456 Prof. Uldr. d. 21 Maji 18 ; 8. S. D. Vid förnyad föredragning af följande, den 16 dennes uppläste och på bordet lagde Utlåtanden, nemligen: 1. StalsUtskottets, N:o 233, den ta iden. ne månad, i anledning af Kongl, [t 1 aj:ts Nådiga Remiss, angående Svenska Theaterns underhåll, och 2. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets. i anledning af flere väckte motioner, om en friare handel med Svenska Skogsprodukter; Biefvo samma Utlåtanden, i följd af flere Ledamöters inom Bonde-Ståndet deremot gjorde anmärkningar, till bemälte Utskotts förnyade handläggning återremitterade. S D. Frän Constitutions-IJtskottet hade inkommit dess under den 14. i denne månad, afgifne Memorialer: 1. N.o 36, med anmälan af olika meningar i frågan om upphäfvande af 114 §:n Regeringsformen ; 2.
DiscontVerket; samt följakteligen denna f^.del det enda rätta belopp hvarå Gäldenär borde erlägga så kallad Öfvereller Straff-Ränta, emedan straffet eller plikten i detta som i alla andra fall väl bör motsvara det fel, som begås och den skada som göres Hvartill jag sedan vidare lade: ”1 alla fall måste det vara oförenligt håde med Lagstiftarens mening och med all billighets princip, att den som lånt iooo R:dr, med rättighet att slippa betala mera än ioo R:dr hvar 6:te månad, och under 5oo Stats-Utskottets Betänkanden. löfte att äfven denna rättighet ej skulle vara förverkad, .blott han kunde åstadkomma denna afbetalning inom 2:ne ytterligare månader utöfver de sex, för hvilken öfverskjutande tid, likväl borde erläggas dubbel ränta; — att denna Gäldenär till tooo R:drs belopp skulle för de, vid första afbetalningstiden, endast förfallne joo R:dr, erlägga 120 proCents ränta, eller för de dernäst förfallne 100 R:dr, 108 proCents, för de sednare påföljande 100 R:dr, 96 proCents, o. s. v. efter år räknadt, som det ock onekligen gjorde, då den så kallade Straffeller Öfver-Räntan beräknades af det 10, 9 eller 8 dubbla 0. s. v. belopp af hvad för hvarje gång verkligen var förfallet. Minst måtte ett sådant beräkningssätt emot Medborgare, hvilka ganska gifvet äro af de mest behöfvande i samhället, och hvilket sätt visserligen förtjenar den benämning af förstörande, som enligt hvad ofvannämndl är, sednaste Riksens Ständers Banco-Utskott sjelf gifvit den beräkningen af Öfver-Ränta, anstå ett Allmänt Verk, för hvars mellankomst till Reglerande af de fallna Disconterne ju endast den ädla afsigt, att förekomma Tusendetals nyttige och trefne Medborgares ofärd och undergång, uppgafs, och äfven verkeligen måste hafva varit grunden.”
Också lågo då i Bankens hvalf ofruktbara omkring 2,000,000, men sä snart konjunkturen förändrat sig, så blefvo 384 Den 12 Juli. dessa fonder använda. Således behöfver man icke frukta att icke på något sätt sedelstocken må kunna nedsättas, när den ökas genom inkommande silfver, emedan utlåningen då kommer att minskas. Dessutom tror jag mig kunna försäkra, alt oaktat alla förespeglingar, som man gör, så kommer säkerligen icke Bankens metalliska kassa, att genom Hypolheks-föreningarnes län, intill nästa riksdag betydligen ökas. Hr Nordenfelt: Gr. Gyldenstolpe har, genom det exempel, han framställt visat huru förhällandet verkligen varit under den period han påpekat. Det har nemi. varit förhållandet, att dessa saker reglerat sig sjelfva under den lid, om hvilken Gr:n talat, men derföre torde man likväl icke vara fullt förvissad om att icke ett annat förhållande under andra omständigheter skulle kunna inträffa. BankoUtsk. har i denna § velat tydligare påpeka, att Fullmäktige äfven borde hafva fältet öppet, att göra en indragning då sedelstocken ökats. Man har kommit derhän genom lankan derpå, alt ett betydligt införande af silfver naturligtvis kommer att öka rörelse-kapitalet, och delta skall, såsom flere talare sagt, gifva en öfverretning åt spekulationsandan, som ålerrigen kan mehnligt inverka på Banken. För min del, anser jag att det icke ligger någon våda deruti, att reglementet får den utsträckning, som Ulsk. nu föreslagit. Tvertom tycker jag det vara ganska vigtigt att Fullmäktige hafva rättighet att vidtaga den åtgärden emot sedelstockens alltför starka tillväxt, och jag finnér så mycket mindre någon våda i denna reglementariska upställning, som det fordna reglementet äfven dertill gaf anledn. icke så tydligen uttryckt. Jag erinrar mig nu icke ordalagen, men den gamla §:n innehåller verkligen en antydan derhän. Jag yrkar bifall på §:n såsom Utsk. har föreslagit den. H. Ex. Gr Frih. o. Landtm, hemslälde först om B. o.
T b den förra flyter Nissa och Laga ä upprinna , närheten £ uga„de sia W Kissa kärr på Huckelsebo sg * f ökas af mötande vattendrag, fek “ deri »STÄT ^££1 ttÄÄ X“kssbo och fanor -.igen i ballet vid Halmstad, ,4 frän ^‘t ursprung Soc. , Laga ä äter flyter ur en mosse på Jalie egor •>» tör til „dlad! l!U en lee; vidare leder den sig m at ss 0 ’ ., genom mera leende lied ström, flyter den förbi Wernamo ecb sig i hafvet. rakter till Laholm, der den e er ten skog, sorn nu svedjas el Voro dessa floder sege ara, su - J Vjnstgifvande export-artikel W runnar på deras stränder, kunna blifva en ö i *ör orten. • cfa men till bördigheten det Wista Härad är till area1lem e m^ s’ocknar> men dessa äro npp*'annsta i Länet. Det består allen Härads-8 och mera än bälf skattade tre och en half gånger högre an M H tredjedel större ten af Wassbo Härads 27 Socknar.
Men hwad det angar, att Hjelp-Rotarne böra »vidkännas ett mot Hemmantalet svarande deltagande uti alla de förmaner, Indelta Manskapet äger rätt alt af Räkarne fordra, deribland äfwen bör räknas jordlega för Torpen, mulbete, wedbrand och gärdslefäng, sa finna Riksens Ständer detta bade med billighet och rattwisa öfwerensstämmande. I anledning häraf, fä Riksens Ständer Hv6 Eder KonglMaj:t i underdånighet anmäla deras önskan, att, med undantag af lädana Norar, der tilläswenlyrs Stam-Rotar med Jndelningswerkets tydeliga innehåll förmå wisa, att Stam-Rotar blifwit alagd ringare Rotering mot skyldighet, att, utan ersättning af dest HjclpRote, bestå Soldaten nytz uppräknade förmoner, säsm lämpeligast för alla orter, Eder Kongl. Majit i Nader täcktes uppdraga Deh BefallningShafwande, att bwar i sitt Län söka befordra sädana friwilliga öfwerenskommelser emellan Stamoch HjelpRotarne i grund af hwarje orts olika förhållande och contracter, samt att ersättningen, der den kommer akt gifwaS, mätte bestämmas i spannemäl eller andra waror, såsom mindre underkastade de förändringar, som ersättning i penningar medför Mea ställe icke godwilliga äfwerenskommelser kunna träs sas, Den r6 Julli. 1697 fas, mä det uppdragas Eders Kongl. Maj.ts ,Befallningshafwande att, efter föregångne undersökningar derom wid wederbörlig Domstol, bestämma sädana ersättningar Stamoch Hjelp-Rotarne emellan; hwilket dock allt till Eders Kongl. Maj-ts Nådiga pröfning i underdånighet underställes. Riksens Ständer framhärda re.
Bref och derutur stjäla penningar, utan skola, vid afgörandet af dylika mål, K. Förordn. d. 5 Mars 1746 och K. Brefvet d. 23 April 1752 tjena till efterrättelse. Af ingressen till K. Förordn. af d. 5 Mars 1746 inhemtas, att K. M. ansett den, som stöld på ofvanomförmälda sätt föröfvar, vara ej mindre straffbar än den, som uppdyrkar, uppbryter, eller på något våldsamt eller listigt sätt öppnar skap, kista eller skrin, hvilken sistnämnde, efter K. Förordn. d. 20 Dec. 1745, skulle utan skonsmål varda hängd, och att K. M. förty i Wäder velat förutberörde Förord, utfärda. 1745 års åberopade K. Förordn., som sålunda synes hafva tagits till grund vid bestämmandet af straff för stöld utur bref, har längesedan blifvit upphäfven; äfvensom dödsstraff för annan i [erera d eller qvaiificerad stöld, i följd af mildare principer i lagstiftningen, blifvit i de flesta fall afskaffadt. Ännu qvarstår dock K. Förordn. d. 5 Mars 1746, som, ehuru groft det brott än må vara, hvilket nämnde Den i Mars e. ra. Förordning afser, likväl, vid jemnförelse med de för andra stölder stadgade straffbestämmelser, utsätter svårare straff, än på dylikt brott följa bör. Skulle riktigheten af denna min åsigt jäfvas, torde jag, till styrka för densamma, endast behöfva åberopa den omständighet, att K. M. i sednare tider alltid behagat af Nåd förskona den brottslige från undergående af honom, enligt 1746 års Förorda., för stöld utur bref ålagdt dödsstraff.
Lispundet. Presteoch 13onde-Ståndcn hafva godkänt redactionen och värdet, men höjt införsel-afgiften till 2 R:dr per Lispund och Borgare-Ståndet åter har stadgat, att å Ost borde antagas följande indelning och tullbestämmelser, nemligen: Parmesanoch Rochefort-, tullvärde 1 R:dr 24 sk. och införsel-tull 16 sk. per Skålpund; Surmjölks-ost alla slag, Tullvärde 3 R:dr och införsel-tull 36 sk. Lispund.; samt Sötmjölks-ost, alla slag, tullvärde 5 R:dr och införsel-tull 1 R: 1 r 24 sk. Lispund, jemte tullfrihet vid utförsel. För den händelse, att sammanjemkning icke kan ega rum, på det sätt, att Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet instämma i det af Presteoch BondeStånden fattade enahanda beslut, utan frågan måste -genom votering afgöras, hemställer Utskottet, att ja-propositionen må få utgöras af Presteecb Bonde-Ståndens sammanstämmande beslut och omröstning på förhand anställas till utrönande af, hvilketdera Ridderskapets och Adelns eller Borgare-Ståndets beslut böra antagas till contra-proposition; och föreslås i sådant afseende följande voleringssält: 213:o. Den, som anser contra-propositionen böra utgöras af Ridderskapets och Adelns beslut, att en gemensam rubrik bör antagas, nemligen:
Består Val-districtet af mera än en Stad, varde af den Stads-Rätt, Riksförsamlingen förordnat, Valdag för hela districtet bestämd och så tidigt districtets öfrige Valförrättare tillkännagifven, att kungörelse derom kau varda uppläst å tid och ort, som, bär är sagd. Skulle uti någon församling offentlig Gudstjenst ej förrättas å söndag, då kungörelsen uppläsas bör', då skall vederbörande Kronoeller Stads-betjent, på presterskapets anmodan, kungörelsen skyndsamt kringsända från gård till gård. §• i3. Riksdagsman för Stad eller Stads-valdistrict skall väljas med slutna sedlar. Styrker röstegande laga förfall, eller är han utom Staden eller Köpingen boende, då må han vid upprop låta till Valförr•ättaren ingifva röstsedel i försegladt omslag, försedt med tydlig och af rösteganden sjelf nnderskrifven så lydande påskrift: ”N. N. röst till Riksdagsmanna-val i N. N. Stad (Köping) etc.”; Nu äro röstegandes namn i ordning efter röstlängd uppropade och röster afgifne, tage då Valförrättaren rösterne upp, angifve samt anteckne å röstlängd deras lydelse och räkne dem tillsammans; varde så protocollet justeradt och af Valförrättare samt fem röstande eller färre, om ej fem när äro, underskrifvet. Består Val-districtet af flere orter, då skola samtlige Valprotocoll hos den Stads-Rätt, som bestämde Valdagen, tillhopa samlas; räkne så den Rätt samtlige röster tillsammans. §. 14. Finnes valbar person vid det eller de anställde valen vara kallad med mera än hälften af samtlige afgifne rösterne; vare då han Riksdagsman i Yngre Kamaren för Staden eller Stads-Valdistrictet. Falla ej rösterne så ut, gånge till nytt val, hvilket så kungöres och verkställes, som ofvan är sagdt. Ej må dock vid det val å annan röstas, ån den i districtet bosatt är, och vare då Riksdagsman, den fleste rösterne erhållit. Bih. till R. St.
Den consequens i beslut, som är ett nödvändigt vilkor för beslutande auctoriteters anseende, fordrar också, enligt min öfvertygelse, oundgängligen, att R. o. Ad. nu begagnar den utväg, som grundlagen medgifver, för att frånträda ett måhända förhastadt beslut, som ej allenast står i rak strid med det beslut, som Ståndet vid förra riksdagen rör:de samma fråga fattade, utan oek är alldeles oförenligt med det af R. o. Ad. vid innevar. riksmöte antagna stadgande om bestämmandet af ett medelpris för räntespannmålen. K. M:s nåd. uppmaning, i dess d. 7 Maj sisth år R. St. meddelade skrifvelse i detta ämne, ger också R. o. Ad. en ytterligare anledn. att, innan denna fråga slutligen afgöres, åt densamma egna en dess stora vigt motsvarande uppmärksamhet. K. M. yttrar deri, att K. M. anser rättelser i nu gällande method för markegångssättningen i Riket vara af omständigheterna högt påkallade och frågan derom böra företagas till pröfning, oberoende af de beslut, som kunna varda fattade om räntepersedlarnas förenkling ocb indelningarnas återingående till Kronan. Behofvet af rättelser i hittills gällande författningarom räntetagares och räntegifvares ömsesidiga rättigheter torde också lika litet kunna förnekas, som den af erfarenheten i så hög grad ådagalagda olämplighe - Den t2 Mars f. m. iGj ten af nuvar. förhållanden med något sken af rimlighet kan försvaras. De förvaltande verk, som i detta mål yttrat sig, nemi. KammarCollrm och Statscont., hafva äfven medgifvit och till en del vitsordat de prejerier och de för räntegifvarne förstörande resultat, hvartill nu gällande författningar föranleda. Till dessa verks handläggning inkomna mål upplysa nemi., att ägare af indelta räntehemman i samma by nödgats betala 5o proc. högre lösningspris för räntespannmålen än deras grannar, som fått till Kronan utgöra sina räntor.