Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
M:t eller Rikets Ständer bland vilkoren derför, föreskrifvit någon ny granskning af arbetet, utan allenast stadgat: att samlingarne skulle bringas i så fullständigt skick alt de kunde, af trycket utgifvas, hvilket också nu mera vore så förberedt, alt Cronstrand, inom den af Rikets Ständer sednast utsatta tid, kunnat gifva tillkänna, att allt blifvit fullgjordt i öfverensstämmelse med hans uppgift efter anslagets beviljande. Deremot skulle den till arbetet hörande text ännu allenast upptaga hvad som egentligen tillhörde samlingarne, och således ej innehålla det historiska, som Cronstrand, för arbetets fulländning till den af honom städse afsedda slutliga omfattningen, samladt sedan återkomsten från Egypten och i anteckningar förvarade, enär detta icke kunde ordnas utan hjelpkällor, hvilka måste sökas utom riket. Då merbemälde|Akademi således icke kommit i tillfälle att taga kännedom om Kapiten Cronstrands ritningar, i deras nuvarande skick, hade Akademien underställt E. K. M:ts nådiga pröfning frågan om hans rättighet att utbekomma det återstående anslagsbeloppet, i anledning hvaraf E. K. M:t, medelst svar till Akademien af den 7 nästlidne Maj, förklarat sig anse nådigt beslut, angående Cronstrands rätt uti ifrågava - 702 Expeditions-UtskoltcU l<örslay till xmd. Skrifvelse, N:o 212. rande hänseende icke kunna meddelas, innan lian beredt Akademien tillfälle att inhemta närmare kännedom om meranämnde samlingar och Akademien derefter upplyst, huruvida de för anslagets utbekommande föreskrifna vilkor blifvit behörigen fullgjorda. Med afseende emellertid å de långvariga mödor och de betydliga kostnader, Kapiten Cronstrand uppoffrat för de samlingar, om hvilka nu är fråga, samt det af honom i afseende på fulländningen af dertill hörande text uppgifna förhållande, hafva Rikets Ständer funnit skäligt, att återstående beloppet utaf det understöd, som under 1844 och 1845 årens riksdag beviljades för utarbetandet och ordnandet af dessa samlingar, må af Riksgälds-kontoret, för sådant ändamål, fortfarande tillhandahållas, samt enligt E. K.
1809: Konungen äge ej magt at fordra någon annan Gärd, til utförande af et upkommet Krig, än det sammanskott af födande waror, som uti en Landsort kan blifwa erforderligt til Krigsfolks underhållande under Tåg eller Marche, när de serskilda orter, der detta Tåg sker, icke förmå Troupperne med nödigt uppehälle förse. Denna Gärd skal dock genast med penningar af Stats-Medlen de lefwererande betalas, efter de faststäldta Markegångspris och med förhöjning deruti til hälften af deras belopp. Författningssamling 1800 Låssa kyrkas arkiv Svensk författningssamling 1806 Låssa kyrkas arkiv Kungörelse angående ansvaret för varor, som till införsel är förbjudna och i värde ej överstiger 3 riksdaler banco. Stockholm den 14 januari 1806. Förordningen av den 6 april 1799, som gäller lurendrejeri och tullförsnillning har befunnits vara för allvarsam, då det gällt otillåtna varor vars värde ej överstiger 3 riksdaler i förhållande till större förbrytelser. Stadgan har sett över och när det gäller dessa mindre förseelser gäller böter på 3 riksdaler 16 skilling samt att varan anses förverkad. I övrigt gäller den gamla förordningen. Stockholm den 14 januari 1806. J LILJECRANTS. Förklaring över Kungl Förordningen den 28 juni 1798, angående rätt domstol i fråga om klander å räkning över borgade varor. Högkvarteret Boitzenburg den 15 januari 1806. Lagföringsoch utmätningsmål må klandras i den domstol under vilken gäldenären har sin hemvist. Högkvarteret Boitzenburg den 15 januari 1806. GUSTAF ADOLPH Förklaring av stadgan av 1798, rörande avträdes och förmåns samt boskillnad och urarva mål. Högkvarteret Boitzenburg den 15 januari 1806. Trots all åsyftad fullkomlighet av Vår stadga från 1798, har den tillämpats olika.
Likväl visade det sig redan 1826, huru långt det hunnit med FabriksBränvinsbränningen, nemligen ända derhän, att oagtadt hungersnöden i de flesta Landsorter var så stor, att den knappast kunde ökas, och hungern måste stillas med otjcnliga födoämnen, fortforo likväl de stora BränvinsFabrikerne med deras tillverkning. Just då brist på bröd ägde rum, och då så betydligt qvantum spanmål importerades, blef en så stor mängd bränvin tillverkadt, att det för året ej kunde afsättas, utan förblef ett öfverskott, som till nedsatta priser försåldes, sedan 1827 års rika skörd blifvit inbärgad. Månne det efter en sådan erfarenhet ej är en medborglig pligt, att söka motverka ett skadligt användande af spanmål vid BränvinsFabrikerne, i synnerhet nu, då införsel af utländsk spanmål yrkats såsom behöflig. Huru står det tillsammans, införsel af utländsk spanmål och fortsatt Fabriksrörelse med bränvinsbränning? Friherre Anckarswärds calcid, äfven grundad på en supposition, öfver det belopp af spannmål, som kunnat förvandlas i bränvin, om de stora Brännerierne fått äga sin ostörda gång öfver sommaren, utgörande 11,000, men möjligen 5o,ooo tunnor, har IO Den 3 Ju lii. Herr Friherren sjelf medgifvit icke vara tillförlitlig, hvadan den ej påkallar någon vederläggning, men likväl får jag i förbigående nämna, att i BondeStåndet blifvit åberopadt, det endast i Solna och Danderyds Socknar, nära Stockholm, har dagligen afverkats 2,5oo pund gröpe som, beräknadt efter 12 pund på tunnan, gör för hvarje dag öfver 200 tunnor. Det är i alla fall nog att veta, det en mängd i gång varande större Brännerier skulle i bränvin förvandlat ett ganska betydligt qvantum spanmål, hvilket nu genom Regeringens förutseende beslut förekommits.
I detta hänseende förekommer, att, om man med hvarandra jemförer de ofvan omförmälda ännu icke fullbordade delarne af de påbörjade Östra Norra och Nordvestra stambanorna, så företer sig emellan de ofullbordade delarne af Östra, och Nordvestra banorna den likhet, att dessa äro afsedda att förena redan färdigbyggda delar af Statens stambanor, hvaremot Norra banan, äfven om dess nuvarande ändpunkt från Upsala fortsättes, icke träffar någon annan stambana eller någon annan i norr och söder löpande jernväg. Vidare förekommer i afseende på fortsättningen af Nordvestra och Norra stambanorna, att man ännu icke lärer blifvit 400 Motioner i Ti or gare-Ståndet 1865. N:o 164. fullt ense om den rigtning, dessa banor böra erhålla, hvaremot, hvad Östra stambanan beträffar, densammas rigtning numera är af båda statsmagterna bestämd, sedan Rikets sednast församlade Ständer bifallit Kongl. Maj:ts nådiga Proposition ”att till påbörjande af Östra stambanan frän Cathrineholm öfver Norrköping och Linköping, vester om sjön Sommen till trakten af Nässjö, anvisa det för anläggningen af sträckan mellan Cathrineholm och Norrköping erforderliga belopp.” Bland de ifrågavarande påbörjade stambanorna är således Östra stambanan den, som, derest endast inhemska förhållanden tagas under öfvervägande, ur alla synpunkter synes i främsta rummet böra fullbordas. Kongl. Maj:t har ock, uti Sin vid sednaste riksdag om Statens jernvägsbyggnader afgifna nådiga Proposition (N:o 47), upptagit Östra stambanan närmast efter den numera fullbordade Södra stambanan, samt har i afseende på angelägenheten af Östra stambanans fullbordande, uti nämnda Proposition, bland annat, yttrat följande: ”De många vigtiga fördelar, som genom den Östra stambanans anläggning skulle för det allmänna uppkomma, kunna icke af Kongl. Majit förbises. Så länge denna bana ännu icke kommit till verkställighet, är Östergötland, en af rikets bördigaste och mest befolkade provinser, med dyrbara iudustriela anläggningar, betydande jernoch kopparverk samt rika odlingstillfällen, i saknad af all jernvägsförbindelse med det öfriga landet.
Beträdas en eller flere af Fullmägtige att, angående användandet af Riksgälds-Contorets medel eller förvaltandet af detta Verk, hafva emottagit och ätlydt befallning eller föreskrift af någon annan än Rikets Ständer; håfve den eller de häruti brottslige förverkat Rikets Ständers och allt annat allmänt medborgerligt förtroende. Tillskyndas genom slikt förfarande Riksgälds-Contoret eller dess credit någon skada; straffes den brottslige med fängelse å fästning i 2 till 5 är, dock utan arbete, och er sätte skadan med hvad han eger samt framdeles ärfva och f örvärf va kan. Ar sådan Fullmägtig embetseller tjensteman, skall han dessutom skiljas från embetet eller tjenst en, utan att den eller annan publik befattning kunna återfå. % morn. Lag samma vare, der Fullmägtige genom underdåniga tillstyrkanden bereda bifall till sådant, som strider mot de för RiksgäldsContorets inrättning och förvaltning stadgade grunder eller på annat sätt leder till inskränkning i Rikets Ständers rätt att om detta f^erk förordna. 8 Statsoch Lag-Utskottens Betänkande, N.o tQ2. 4 $- Underlåta Fullmäktige attj pä sätt och med de vilkor, Bikets Ständer föreskrifvit, of härtill anvisade medel besörja de åt Fullmäktige uppdragne utbetalningar; vare de förlustige Rikets Ständers förtroende och ansvare i öfigt, enligt 18 Capitlet Handels-Balken. 5. $. Meddela Fullmäktige något förskott utöfver eller emot hvad Rikets Ständer förordnat; vare underkastade det ansvar och den crsättningspåf Ijd, som i 3 §. 1 mom. stadgas. Lag samma vare, om de till Biksgälds-Ferket hörande och dit anslagna medel of Fullmägtige, under hvad jörtvändning eller villkor som helst, derifrån ryckas eller användas till andra behof än dem, Rikets Ständer bestämt. 6 f. Beträdes
Sparre här uttalat, att nemligen komiterades förslag är att föredraga framför Utsk:ts. I afs:de på tiden deremot för inställelsen efter erhållen kallelse, är jag af den mening att denna bör bestämmas till 4 dagar, och anhåller derföre att Hr Gr:n o. Landtm, behagade framställa propos. på bifall till komiterades förslag med förändring af tiden för inställelse från 2 till 4 dagar. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad samt H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder yrkats dels bifall till §:n, sådan den lydde i Komiterades förslag, och dels bifall till §:n jemväl enligt Komiterades förslag, men med förändring af de å femte raden förekommande orden »två dagar» till’orden »fyra dagar,» framställde H. Exc. först propos. på bifall till Komiterades förslag utan förändring, dervid svarades några nej samt ett eller annat ja, och sedermera propos. på antagande af §:n enligt Komiterades förslag med ofvanberörde förändring, hvartill svarades ja. g§:ne 56 och 57. Tillkännagåfvos vara antagna af MedSt:n och biföllos. § 58 enligt Utsk:ts förslag. Tillkännagafs, att PresteSt:t godkännt §:n samt att Borgate8t:t antagit densamma med tillägg, vid slutet af 4:de mom:t, af dessa ord: så vida ej annorlunda öfverenskommet är. Gr. Sparre: Denna g är enl. min öfvertygelse, såsom jag äfven vid föredragningen af den 8:de §:n yttrade, en af de vigtigaste i hela förslaget, och den på hvilken R. St. böra fästa synnerlig upmärksamhet, enär K. M:t utan tvifvel gör afs:de på hvad R. St. i detta afs:de önska. Då vi här på detta rum diskuterade den nya bevillningsförordningen, upgafs såsom skäl för dess antagande, att det vore af vigt att få en så beskaffad bevillning, att den träffade alla personer någorlunda lika, derföre att man vid tillämpningen af kommunallagarne ville bygga derpå.
P. U. 629. E. 795. Cederchjölds, Pehr Gustaf, yttranden. — Anders, Friherre, angående Tryckning af dess bevillningsförslag. P. U. i85. Cederströms, Ulric, Friherre, yttranden. II. 379. V. B. i32. A. 238. P. U. 285. Cbartae-Sigillatje-afgift, angående på åtskilligehandlingar. III. P. U. 516. U. 975. A. u 42. P. U. 1149. VI. E. 241. Charta;- SigillaUe-Förordningen, angående förändringar uti. III. P. U. 114g. B. i343. P. U. i34g. B. i558. VI. A. 14. P. U. 5i. E. 241. Charlas - Sigillatasförsäljnings - procenten i Stockholm, angående. III. 426. V. B. 1228. A. 1261. P. U. 1267. Chartor, om upprättande af, öfver all jord i Riket. III. 294. 411. V. 1559. VI. A. i5. P. U. 51. VI. 11 o. Christianstads Läns Landshöfding, om lön förbätlring för. IV. B. 54*» A. 647. P. U. 668. V. E. 634. Claraoch Fatburs-sjöarne, samt Rörstandsoch Carlbergs-vikarne, om uppmuddring af. II. 706. III. R. i75. 217. V. B. g84- A. 113g. P. U. 1148. Comité, angående förordnande af en, till utarbetande af en Bergverks Stadga. IV. B. 54o. A. 652. P. U. 670. V. E. 634. Comitéen för reglering af Statens Embeten och Tjenster, om några föreskrifter för. III. 604.
Då enligt förut gällande lagstadganden ogifta qvinnor af hvad ålder de än vore skulle stå under förmynderskap och endast undantagsvis, först genom Kongl, Maj:t dispens samt sedermera, jemlikt Kongl. Förordningen den 15 Juni 1858 efter uppnådd 25 års ålder och genom anmälan hos vederbörlig domstol, kunde blifva myndiga, hafva testamentets ofvan omförmälda föreskrifter hit - 8 tills blifvit af Direktionen sålunda tillämpadt, att såväl Adeliga Officerares enkor som ock deras ogifta döttrar af hvad ålder som helst fått deltaga i den lottning, som, i enlighet med hvad testamentet jemväl stadgar, skulle emellan sökande till dessa pensioner ega rum; men då numera, till följd af ofvan först berörde Kongl. Förordning, ogilt qvinnas omyndighets tillstånd i allmänhet upphör med fyllda 25 år, har detta förfaringssätt vid pensionsutdelningen kommit i strid med testamentets bokstadiga föreskrift, alt pensionerna skola tillfalla, utom Adeliga Officerares enkor, deras omyndiga barn och åtnjutas af dem tilldess de blefve myndiga; hvadan Direktionen, som nu vid den i början af innevarande år skedda pensionsutdelning ansett sig böra (öija det förut iakttagna förfaringssättet, nu får öfverlemna till Ridderskapet och Adeln att afgöra, huruvida icke, på sätt Direktionen för sin del anser vara med testalors afsigt mest öfverensstämmande, samma grunder som hittills böra vid tillsättning af pensionsledigheter å ifrågavarande fond tillämpas. § 2.
Drätselkommissionen, åt hvilken lånets upptagande öfverlemnats, för detsamma föreslagna allmänna vilkor, nemligen att lånet skulle med eller utan kapitalrabatt af Kommissionen verkställas på lämpligaste sätt till beredande af de för staden mest förmånliga vilkor, att för lånet utgifvas fonderade, till innehafvaren ställda, å dennes sida icke uppsägbara, räntebärande obligationer med utsatt sådan amortering, att obligationerna varda om fyratio år eller dessförinnan infriade, och att erforderligt belopp af den godtgörelse utaf tullmedlen, som blifvit Stockholms stad tillerkänd för tolagen, anvisas att till ränta och kapitalafbetalningar å lånet utgå, till dess detsamma blifvit i ofvan uppgifna ordning till fullo återbetaldt, vid hvilket bifall Kongl. Majit särskildt fästat vilkor, att någon rubbning genom lånets upptagande för uppgifvet ändamål icke må anses hafva skett uti gällande stadganden om användandet till särskilde ändamål af den staden tillerkända ersättning för tillförene utgående tolagsafgift; så har emellan Drätselkommissionen och Grosshandlaren m. m. C. G. Cervin kontrakt om ifrågavarande lån blifvit afslutadt den 18 innevarande December. Angående Borgerskapets förvaltande verk, Bemedlingskommissionen, och dess verksamhet under åren 1856—1860, hafva Borgerskapets Äldste meddelat: Denna verksamhet har under dessa år hufvudsakligen afsett att besörja uppbörd af de utskylder, hvilka af Borgerskapet, under olika titlar, årligen erläggas, samt att de influtne medlen, i öfverensstämmelse med Borgerskapets Äldstes föreskrifter, förvalta; att handhafva de fonder, som för välgörande ändamål blifvit antingen af Borgerskapet anslagne eller af enskilde personer donerade och ställde under Bemedlingskommissionens förvaltning, samt att vårda och tillse det Borgerskapet tillhörande Börshuset.
Hon tillfrisknade emellertid — och sedan dess har jag bott hos henne, här i Paris.» Hon hade icke sett på honom under det hon berättat; hon hade stirrat på en enda punkt och talat ut i luften. Den lätta tryckningen af hans hand hade varit det enda tecknet till, att en lefvande varelse åhörde hennes bikt. Men nu vände hon sina ögon ner emot honom; och det bleka ansigtets smärtfylda uttryck slog henne. I samma ögonblick var det som om den känsla af personliga oförrätter, som uppfylt henne helt och hållet medan hon talat, med ens sjunkit undan och lemnat rum för en allt beherskande känsla af medlidande med honom, som legat der, fängslad vid sin sjukbädd under sju långa år. Nu reste han sig plötsligt upp i sängen, drog henne ner emot sig och tryckte en lång kyss på hennes läppar. »Stackars barn!» sade han. Och rösten hade sitt varmaste, mjukaste tonfall. Hon låg på knä vid bädden. Tår efter tår föll från hennes kinder ner på hans, medan hon strök med sin hand genom hans hår, gång på gång. Hon var så genomträngd af den innerligaste medkänsla, att hon icke hade tanke för något annat. Det lilla grand af smärta och sorger, som lifvet gett henne att bära, föreföll så ringa ansigte mot ansigte med denne mans öfvermenskliga lidande. Men han tänkte icke på sig sjelf, det kom icke en klagan, knappast en suck öfver hans läppar. Hon tyckte, att det fans ingenting i verlden, som hon icke i detta ögonblick med glädje skulle ha offrat för denne döende man. Hon hade en känsla i bröstet som om hjertat våldsamt utvidgade sig, det värkte och hettade, stickande, som då man en kall vinterdag plötsligt kommer in i ett varmt rum det sprängde, sprängde. »Om jag kunde — vara er till någon nytta», snyftade hon, utan att tänka på ordens innebörd, lydande ögonblickets impuls: att ge. »Det kan du», sade han. »Du skall komma till mig — ofta — sitta här vid min sjukbädd, så att jag kan känna ditt väsens närhet Du vet inte, hvilken förnimmelse af trygghet, det ger — —» Han tystnade plötsligt och det gick en ryckning genom hela hans kropp, från fötterna ända upp i ansigtsmusklerna.
Likgiltigt må det vara, hvilka Styrelsens organer äro eller blifva; men likgiltigt kan det, för ingen V3ra, att se Sveriges fri borna Söner, nu och i kommande tider, i broderligt och enigt förbund omkring deras Lagbundna Konung, deras åldriga, ärofulla baner och de af dem sjelfva stiftade lagar. Bilagor till PleniFrotoeoIiet för den j Maji, förmiddagen. N:o x. Grefve von Schverin, Fredric Bogislaust Höglofl. BancoUtskottet har uti sitt be* tänkaade för Riksens Ständer anmält att Her» Den 7 Maji j, in, rar BancoFullmägtige, hvilka af Utskottet blifvit hörde, varit af delade tankar, samt att pluraliteten afstyrkt Batikens publicitet, hvarvid, bland andra skäl äfven blifvit anfördt, att ändring i Grundlagarne blefve nödig innan pu* bliciteten kunde beviljas. Utskottet delar icke denna åsigt. Utskottet förklarar att det anser frågan om uppgift på Bankens hela ställning icke stå i det omedelbara sammanhang med de i Grundlagen gifna stadganden, att ändring i deras innehåll må anses böra föregå de äskade uppgifternas meddelande. Likväl har Utskottet ansett sig böra underställa Ständernas egen pröfning att afgöra om Grundlagen lägger eller icke Jägger hinder i vägen för Bankens publicitet, det vill säga med andra ord, antingen nuvarande ,Ständer kunna om frågan besluta, eller om, efter föreslagen ändring i de §. §. af Grundlagen, som synas pluraliteten af Herrar BancoFullmägtige utgöra hinder för publicitetens beviljande, rättigheten att besluta bör öfverlemnas åt kommande Ständer. Det synes mig så mycket mindre nödigt att genom proposition utröna Ständernas tanka i denna fråga, som Ständerna redan derigenom att publicitetsfrågan fått inom Stånden väc^ kas, samt blifvit remitterad till Utskottets utlåtande, tillkännagifvit att de icke i Grunda lagen funnit något hinder för frågans afgörande.
Nu är beslut om stora fondens utlåning, på sätt i 8:de g. nämndt är, »lagligen fattadt, då skall på grund af Magasinets räkenskaper uträkning göras, huru »mycket af det till utlåning bestämda spannmålsbeloppet belöper sig på hvarje af In - 23 »rättningens delägare, i mån af hans i följd af skedda spannmålsinsättningar uppkomma delaktighet deruti, hvilket belopp samma delägare hvar och en för sig må, om de så »åstunda, från Magasinet såsom lån uttaga emot aflemnande af, med vederhäftig bor»gen försedda, skuldförbindelser, innefattande förpligtelse att fullgöra alla de uti detta »Reglemente för låns erhållande och betalande föreskrifne skyldigheter. Sådan spann»målsuttagning må likväl ej ske annorlunda, än att hvarje låntagare erhåller | i Fe»bruari, i i Mars, 1 i April och # i Maj månader af det honom tillkommande belopp. »§. 10. Då den i Magasinet inlagda till stora fonden hörande, från ett före»gående år förvarade, spannmål ej blifvit utlånad, bör densamma hvarje år, emot »spannmål af årets skörd, utbytas i November månad å dag, som dertill af Magasins»styrelsen kungöres; Och bör för sådant ändamål hvarje Inrättningens delägare på den »kungjorda dagen till Magasinet aflemna så mycken spannmål af råg och korn, som »motsvarar hvad som af stora fondens tillgångar på honom efter gjord uträkning be»löper, och sådant emot det att han i utbyte erhåller samma belopp af den i Ma»gasinet förut befintliga spannmål. »§. 11.
I Revisions-berättelsen för år i83a omförmäles (pag. 5a, 53) hurusom, efter det hela Byggnads-anslaget R:dr -745,334, som för canal-arbetets slutliga fullbordande medgafs vid sista Riksdag (Banco-Regl. pag. 87), fått i stadgad ordning, tid efter annan, hos Riksgälds-Contoret lyftas, canalen , alltintill Östersjön, blifvit den 27 September 183a till genomfart högtidligen öppnad. Den 18 October i83a inliändigade Banco-Fullmägtige en skrifvelse från Götha Canal-Direction af den 10 i samma månad, så lydande. ”Då nu den tidpunkt snart tillstundar, att, sedan Götha Canals fullbordan, enligt den af Rikets Höglofl. Ständer år 1829 godkända arbetsplan, i vederbörlig ordning blifvit intygad, en fullständig liqvid emellan Banken och Canal-Bolaget, samt uppgörande af öfrige Bolagets förhållanden till Staten , i öfverensstämmelse med Rikets Ständers underdåniga skrifvelse till Kongl. Maj:t af den 4 Januarii i83o, komma att ske, så har Bolaget, vid nu i Norrköping hållen Bolagsstämma, i detta hänseende, för Directionen utfärdat 5 serskilda Autorisationer, af hvilka Directionen får den äran här bifoga en afskrift, äfvensom af formulaire till den afsägelse och förbindelse, som Directionen, edligt 6 punkten mom. Litt. b. af förutnämnde Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, å Bolagets vägnar kommer att afgifva; utbedjande sig'Directionen vördsammast, att för det fall Herrar Fullmägtige, i afseende på fullständigheten eller affattandet af dessa Handlingar, skulle ega något att anmärka, Directionen inom årets slut måtte derom erhålla del, på det att, vid Bolagets sammanträde, i början af nästa år, nödige befunna rättelser måtte kunna vidtagas.