Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Da Kow l. Majn med Nådigt wälbehag upptagit zme af Riks Standens underdåniga uppdragande af Finance-planens werkställande, med helgd af deras ^estattningS rättighet och Banco ^örlattningarne. och enligt samma underdåniga uppdraganoe, bianco Fullmägtige äro anbefalldte, art wid deras underdäniga utlätandes afgifwande, yttra sig i conformitö med sin Instructionkan jag omöjeligen hänföras till den lankan, att Konungen welak wid werstallandet af den uppgifne planen, i någor matto tillära deras afvikelse fran samma Instructton, än mindre, att om sädan afwi. kelse derifrån stedt, de möjeligen kunna anse sig pä något sätt dertill Authvriserade och mot anmärkning Mdade, af etr Bref, som för hwarje undersate äx 6o Den l4 November. dyrbart, dä det, med bibehållande af Riksens Ständers Bewillnings-rakligher witknar om den Lands» Faderliga bade ömhei och nit hwarmed Konungen welat befrämja det af hwarje man erkände hägst wig. tiga ändamål, Realisationen. Banco-Statuterne mäste således mara och blifwa Normen för Leras förhällande. Äro desse uppfylde dä hafwa de sullgjordt Konungens wilja, och Medbröders kraf. Jag önflar och hoppas med största skjäl akt Realisationen, i afseende pä de lyckliga conjunciurer, fom frän alla sidor för den samma nu inträffa, fortgär till ett lyckligt siut; men om mot all förmodan, ett misslyckande härwid ffnlle tima, mä Banco-Fullmägtige decwid icke stjnta stulden fran sig, pä en befallning, svin rväl äsystar ändamälec, men icke frikallar deni fran answar, i afseende ä walet af medlen dertill, eller Administration.
Enligt Statistiska Central-byråns berättelse funnos är 1855 inom Wermland 267, inom Dalarne 248, inom Nerike 130, inom Westerbotten 38, inom Norrbotten 55, samt inom Jemtland 40 sinnessjuka, hvaraf synes, att det låga antalet sinnessjuka inom de tre sistnämnda landskapen ej torde för närvarande göra behofvet af någon hospitalsinrättning derstädes sä trängande, då deremot de tre förstnämnda landskapens höga sjukantal förtjenar i hög grad afseende. Jag föreslår derför upprättandet af ett, nytt hospital, afsedt att emottaga sinnessjuka från Wermland, Nerike och Dalarne, och dä det sammanlagda antalet sinnessjuka uti dessa landskap är 1855 utgjorde 645, bör detta hospital hafva utrymme för omkring 200 sjuka. Lämpligaste platsen lör detta hospital torde likväl böra 262 Motioner i Borgare-Ståndet 1862. ,JV? 133. bestämmas af Konn-]. Majit, efter inliemtade utlåtanden af Serafimer-ordens-gillct oell respektive Landshöldinge-embeten. Enligt kostnadsförslagen öfver uppförandet af ett nytt hospital vid Göteborg, hvilka Serafimer-ordens-gillet öfverlemna! till Kongl. Majit under den 13 Augusti detta är, med hemställan om nådig proposition till Rikets Ständer om anslag för detta ändamål, och hvilken underdåniga hemställan Kongl. Majit i niidor bifallit, upplyses, att det erforderliga beloppet för uppförande af ett hospital för JcO sjuka uppgår till nära 600,000 R:dr Ruut: men sorn byggnadskostnaderna skäligen kunna antagas lägre inom de nämnda orterna än vid Göteborg, torde denna summa blifva tillräcklig äfven för ett hospital afsedt för 200 sjuka. Pä grund af hvad nu blifvit anlördt, får jag vördsamt föreslå: att Rikets Ständer mätte bevilja 600,000 Ridr
Majit i anledning af berörde underdåniga hemställan i nåder beslutat förordnandet af en Lagberedning af fem ständige ledamöter för de af Rikets Ständer afsedda ändamål och för att jemväl afgifva underdånigt yttrande öfver förslag till författningar, innan desamma af Kongl. Majit i Stats-rådet slutligen blefve pröfvade, samt att Justitire-Sta sministern såsom ordförande, jemte en annan ledamot af Stats-rådet, Justiiise-kansleren och Rikets Ständers Justitire-ombudsman berättigades att bevista nämnde Lagberednings sammanträden och deltaga i granskningen af dess arbeten, när desse embetsman» öfrige göromål sådant medgnfve och att två af Högsta domstolens ledamöter, som dertill af Kongl. Majit utsagos, äfvenledes när deras öfriga göromål det tiiläto, skulle ega alt deltaga i Lagberedningens granskning af sådane lagförslag, som tillhörde Justilise-departementets underdåniga föredragning, så hafva Rikets Ständer uppå derom aflåten nådig proposition, till Kongl. Majlis nådiga disposition anvisat 12,000 ridr årligen till kostnadernes bestridande för nämnde Lagberedning. Enlist hvad Rikets Ständers Xuslitire-ombudsman uti sin berättelse för år 1848 anmält, har Lagberedningens arbeten intill 1845 så blifvit handlagde att de ständige ledamöterne varit tillstädes vid de dagliga sammankomsterne, men de af dem uppgjorde förslag derefter företagits lill slutlig öfverläggning uti så kallade plenisammaukomster, hvilka inträffade endast en dag i veckan, hvarvid de granskande Ibdamöternc hade tillfälle att inhämta sammanhängande kännedom af förslagen och 12 Lag-Ulskollels Betänkande, N:o 5. alt deröfver yttra sina meningar utan att dagligen bevista sammankomster, hvartill deras öfriga göromål omöjligen kunde lemna dem tid.
Skrifvelse, N:o 78. 141 oell landsbygden, har hos llikels Ständer fråga blifvit väckt om undersökning af så väl de från längre tid tillhaka alltmera invecklade beskaltningsgrunder hvilka i afseende å städerna gjort sig gällande, som 3 dessas beskattning, jemförd med landsbyggdens, för utrönande, huruvida städerna i ett med hänseende till landsbygden billigt förhållande bidraga till fyllande af statsverkets behof; och då Rikets Ständer anse detta ämne vara af synnerlig vigt, men icke äro i tillfälle alt deråt egna de detaljundersökningar, som för dess fullständiga utredande erfordras, få Rikets Ständer underdånigst anhålla om tillsättande af en komité, nied uppdrag att undersöka och utreda alla de förhållanden, som höra läggas till grund för en riklig beskattning af städernas industriidkare invånare, deras egendom och den af dem idkade handel eller annan rörelse, samt att afgifva utlåtande öfver siittet att bringa städernas beskattning lill ett jemförligl förhållande med landets; hvarefter E. K. M:t täcktes till Rikets Ständer aflåta nådig skrifvelse i detta ämne. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 28 .Maj 1851. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 18 Juni 1851. Preste-Ståndet den 18 Borgare-Ståndet den 18 Bonde-Ståndet den 21 —■ — llikels Ständers underdåniga skrifvelse, angående Iåns beviljande för den nya regleringen af tomterna i staden Christianstad. (Stats-Utsk:s Uti., N:o 142.) S. A. K. Som staden Christianstad, för en efter 1847 års eldsvåda uppgjord och af E. K. M:t i nåder fastställd ny tomtreglering jemte dermed förenad anläggning 142 Eccpeditions-Utskottets förslag till und.
Att denna åsigt, denna föreställning är sann, visar sig nu inom Utsk:n, hvarest förhållandet nu är just sådant det komme att blifva inom kamrarne. Den fördel man vill finna i Otskjs förslag i detta hänseende, faller således bort såsom en synvilla. Men måhända vill man i detta förslag se det enda sättet att bilda kamrar. ”Vi äga inga elcmenter”, säger man, ”till en pärskammare”. Men jag tager icke detta uttryck i Engelsk mening, ty Svensken kan vara sjelfständig ulan rikedom neli bländas ej af en yttre glans. An mindre tager jag det i Fransysk mening. Mine Hrr! Staterna lefva ej blott af skattebidrag, och författningars fasthet och uthållighet under seklernas lopp, beror cj blott på en noggrann afvägning emellan yrkenas intressen, ty en sådan är omöjlig. Dessas inbördes strider skulle söndersplittra staterna, och ingen urkund, ingen lag, ägde kraft, om den ej genomträngdes af en allmän anda af medborgerlighet. Pä detta rum behöfver jag ej påminna derom, att bevekelsegrunder gifvas för medborgarens handlingar, högre och dyrbarare än hvarje enskildt intresse, det må fresia honom såsom individ, såsom näringsidkare eller i egenskap af ombud för hvilken Corporation som helst. Denna sinnets ädelhet verkar i statens eget, rena intresse, försonande och medlande yrkena emellan. Hvem är detta tänkesätts representant, om ej Konungen. Konungen äger i sin makt att om det är förenadt med egenskaper och kunskaper, gifva det talan i nationalrepresenlationen. Lagstiftaren skall rödja vägen för ett sådant tänkesätt att göra sig gällande uti nationalförsamlingen och genom val göra för classerna möjligt att följa hans anvisning. Dessa rena intressen för statens eget väl finnas bland alla medborgareclasser, och Utsk:s förslag har i denna vigtiga omständighet ett motiv, som det synes hafva öfversett; hvaraf det åtminstone icke gjort någon användning. Emedlertid ser man 56
För Östra stambanans förening med den Södra hafva tvänne särskilda förslag, utom det här ofvan beskrifna, blifvit undersökta, det ena utgående från närheten af Nobynäs, norr om sjön Räfängen, i sydvestlig rigtning öfver Wireda till Tenhult, det andra från Aneby förbi Flisbysjön och Eskhult till Mejensjö by i Stockaryds socken af Jönköpings län, i sammanhang med hvilket sistnämda en förlängning af linien emellan Tenhult och Nässjö till Eskhult, der Östra och Södra stambanorna sålunda skulle sammanträffa, äfvenledes blifvit utstakad och afvägd. Afsigten med dessa liniers undersökning var att undvika de svårigheter som terrängen emellan sjön Sommen och Nässjö till en början företedde, men hvilken afsigt sedermera vid förnyad undersökning uppnåddes genom den af Kommittéen längre fram förordade rakare sträckningen. För Norra stambanan har särskild undersökning blifvit utförd emellan Örsundsbro och Sala till fortsättning af den år 1856 utstakade linien från Stockholm öfver Stäket till Örsundsbro, hvarom närmare beskrifning längre fram meddelas. Dessutom är en linie från Sala öfver Broarne, Norberg, Fliken och Davidshyttan till Hedemora undersökt, för den händelse att några öfvervägande fördelar genom en sådan Norra stambanans böjning åt vester genom bergslagen skulle hafva ernåtts. I anseende till de betydliga terrängsvårigheter, som linien för Nordvestra stambanan ifrån Karlstad till Arvika företer, hafva åtskilliga rigtningar i denna sträckning äfven norr omkring sjön Wcrmelcn blifvit undersökta, men utan att lemna fördelaktigare resultater. Derjemte har besigtning blifvit utförd öfver en, af en del invånare i Wermland föreslagen, annan rigtning för Nordvestra stambanan från Kristinehamn öfver Sunne i Fryksdalen till Mitandersfors på riksgränsen, men Konnnittéen har icke ansett densamma böra leda till ytterligare åtgärder, enär de inom Norska gränsen, emellan Mitandersfors och Konsvinger anställda undersökningar icke utfallit tillfredsställande, samt dessutom den för denna linie vigtiga beröringen med norra ändan af Byclfvens segelled vid Arvika genom en sådan Nordvestra banans utläggning skulle förfelas.
Enligt denna uträkning, dervid afdrag skett af erhållna arfvoden för de genom upplåningen emot fonderade stats-obligationer förorsakade nya eller ökade göromål, skulle de begärda löne-tillökningarne vid Riksgälds-kontoret för sagde år utgöra följande belopp, nemligen: åt Kommissarierrie tillsammans B:ko R:dr 990: » Registratorn och Aktuarien vid Fullmäktiges Expedition, hvilken tjensteman icke erhållit något arfvode för ökade göromål till följd af upplåningen, » » 1,133: 16. — » Ombudsmannen, som ej heller erhållit något sådant arfvode, » » 733: 16. — » Notarien vid Kommissariatets Expedition ...» » 433: 16. — » Kanslisten vid samma Expedition » » 50: Transport B:ko R:dr 3,340: Stats-Utskotlcts Utlåtande Jtä S70. 7 Transport B:ko R:dr 3,340: åt Kassabokhållaren TVko B*dr 210: » Kamreraren i Boksluts-kontoret • » » 216: 32. — » Bokhållaren i samma kontor » » 401: 32. — » Kammarskrifvaren derstädes . » » 49: 8. — » Kamreraren , i Revisions-kontoret » » 783: 16. — » Kontors-skrifvaren » » 298: 16. — » Vaktmästaren » 42: 24.
3 Transport 7,784,858: — 13) Tillfälliga Rotevakansafgifter, hvilka år 1858 beräknades till 6,000 R;dr, år 1860 till 7,000 R:dr och nu antagits kunna uppgå till 8,000: — 14) Vakansafgifter för nyroterad jord, hvilka, då denna inkomst i medeltal under åren 1858- 1860 utgjort 56,877 R:dr, «nu beräknats till 56,000: — 15) Rotevakansaf gift af utsockne frälsehemman i Halland, beräknad år 1860 till 16,000 R:dr, och nu, då afgiften något ökats, till 17,000: — 16) Trosspassevolansafgiften, beräknad till enahanda belopp, som vid de två sista statsregleringarne, eller 26,500: — 17) Båtsmansvakansafgiften, hvilken beräknats till samma belopp som vid sista statsregleringen, eller 65,000: — 18) Kontrollstämpelmedel, upptagna vid sista statsregleringen till 25,000 R:dr, men nu till endast 22,000: — 19) Båkoch lotsmedlen, beräknade år 1860 till 240,000 R:dr, hafva nu ansetts kunna uppskattas till 350,000: — 20) Observationsmedel, beräknade år 1860 till 5,000 R:dr och nu till 6,000: — 21) Extra medel och uppbörder, hvilka, uppförde år 1860 till 90,000 R:dr, nu antagits kunna lemna 100,000: — 22) Intressemedel, beräknade till enahanda belopp, som vid sistlidna riksmöte, eller 5,000: — Summa R:mt R:dr 8,440,358: — Extra ordinarie inkomster.
Wieselgrens lifliga inbillningskraft har sökt fylla luckan; han föreslår: ”Thorstenius Gothus eller Thomas Gothus, katechesöfversättaren från 1551;” men Klemming gör dervid den enkla anmärkning, att dessa ”2:ne män, så vidt bekant är, aldrig funnits till, åtminstone i den lärda verlden.” Sjelf har Klemming uppställt en annan förmodan, som åtminstone afser en person, hvilken verkligen har existerat. Med anledning deraf, att i dedikationen omtalas riksdagarna i Linköping och Norrköping, har K. förmodat, att författaren varit närvarande vid dessa båda riksdagar, och han har bland de andliga, som undertecknat dessa mötens beslut, funnit en T. G. i Thomas Petri Gevaliensis. Denne blef af hertig Carl d. 18 Dec. 1584 utnämnd till rector scholæ i Carlstad, blef kyrkoherde i Wingåker år 1590, underskref som sådan Upsala mötes beslut 1593 och dog 1605. Under åtskilliga handlingar skrifver han sig Tomas Petri i Wingåker eller Tomas G. P. Wing.; men 1604 utelemnar han slägtnamnet och skrifver sig Thomas G. Wing. Han har äfven författat en ”Catechismus,” som i handskrift finnes på universitets-biblioteket i Upsala. Till större sannolikhet med afseende på författaren kan man väl numera näppeligen komma; men hvem det än är, synnerligen stor förtjenst har han icke inlagt genom sina komedier230. ”Josephi Historia, Nylighen uthsat på Rijm, Psalm 119.” Den är tryckt i Rostock 1601, sedan upplagd 1609, 1631, 1642 och sednast af Klemming utgifven 1849. Wieselgren förmodar den vara en öfversättning af Josephus i Schonei Terentius Christianus, men alldeles utan skäl, som en jemförelse genast visar. Denna komedi framställer biblens berättelse om Josef, men i sammanträngd form, hvilket dock icke hindrar, att ett eller annat samtal uttänjes utöfver biblens framställning.
Den, som ej åtnöjes med Fullmägtiges beslut i befordringsmål, vare berättigad att sig deröfver besvära hos nästblifvande Banko-Utskott eller, emellan riksdagarne, hos Revisionen af Bankoverket; skolande, vid talans förlust, ett sådant missnöje hos Fullmägtige anmälas inom 14 dagar efter det beslutet blifvit anslaget, samt besvären till Fullmägtiges expedition inlemnas, i förra fallet, sist å den dag. Rikets Ständers sammankomst inträffar, och i sednare fallet, eller vid Banko-revision, sist 14 dagar före Rikets Ständers Revisorers sammanträdande, allt före klockan 12 å dagen. Men är Fullmägtiges beslut i så beskaffadt mål meddeladt sednare, än 14 dagar före utgången af den sålunda bestämda tiden, böra besvären till Banko-Utskottet eller Revisorer omedelbart ingifvas, innan klockan 12 å 14:de dagen efter det klaganden af Fullmägtiges beslut erhållit del, den oräknad. Någon ändring i grunderna för pensions-ber åkning, som innehållas i tredje Afdelningen af tredje Artikeln, <§§ 54—59, har Utskottet icke funnit nödig. Af samma Artikels fjerde Afdelning, upptagande allmänna ordnings-stadganden och straffbestämmelser, innefattar <§ 60 föreskrift om undersökning hvarje qvartal huru sysslorna inom Banken blifvit bestridda, och § 64 att, om något vid denna finnes eftersatt, hvarå rättelse ej genast kan förskaffas, innehållning skall ske å den försumliges lön. Då, på sätt Utskottet redan anmärkt, så beskaffad undersökning blifver obehöflig genom den dagliga tillsyn å göromålens gång, som skall åligga en bland verkställande Direktörerne, och då arbete således icke, såsom under nuvarande förhållanden varit möjligt, lärer kunna eftersättas, får Utskottet tillstyrka: 26:o. att §§ 60 och 64 må ur Reglementet uteslutas. I § 61 föreslås endast den ändring, som följer af Under-styrelsens upphörande, då §:n erhåller följande uppställning: 27:o.
Sept., äfven i detta hänseende, der fråga dock endast vore om en prebendeafkastning af 510 ndr 45 sk. 11 r:st., sorn skulle skolorna afhändas, velat inhemta 11. Si:s beslut.” Pä de skäl som jag nu haft äran anföra och de upplysningar jag förut meddela!, hoppas jag att 11. o. Ad. linner anledu. vara för handen alt ej bifalla betänk. Frih. Hamilton: Jag har endast begärt ordet en gång till, derföre att jag sista gången måste hafva uttryckt mig ganska otydligt, då Hr von Hartmansdorff trodde, att jag talade för Utsk:s betänk. endast derföre, att det innebure en rörelse, och ej vinst för någon. Jag har påstått, att om förändringen icke medförde någon vinst för församlingen, så medförde den åtminstone ingen förlust, men vinsten qvarstår ju, efter den värde talarens eget medgifvande, för skolan och för conrectorn. Detta får väl icke glömmas. Att det vore en förmån alt hafva en förnäm pastor, har jag aldrig påstått; jag har alls icke vidrört förnämheten, men jag har trott och tror ännu och hoppas, att den person, som af Regeringen anses duglig att sköta en så vigtig presterlig befattning som Örebro pastorat, bör vara en utmärktare prest än den, som endast för att få en skolläraresyssla later prestviga sig. Det var detta skäl jag androg. Föröfrigt kan jag icke underlåta att beklaga, om det skulle så förhålla sig, som den värde ledamoten yttrat, att biskoparnes prebenden skötas illa, äfvensom jag beklagar att, sedan frågan blifvit hänskjuten lill privilegii natur, och PresteSt. afslagit densamma, denna nyttiga förändring ej kan åstadkommas; men i alla händelser anser jag de öfriga Stånden oförhindrade att fatta sitt beslut i saken. Frih. Cederström, Jacob: I sjelfva frågan anser jag det vara temligen likgillligf om dessa 13 tunnor frän eli prebendepastorat tillfalla conrectorn eller pastorn i Orebro.
Rörande Friherre L. hade visserligen uppgifvits, att han ägde fordran för reparation å tullbryggan, hvilken fordran kunde qvittas med en del af bristen i kassan, men någon så beskaffad fordran hade icke kunnat upptäckas i räkenskaperna. Att kassabrist imellertid verkligen förefunnits, förmodades vara synbart deraf att, sedan åtal emot Friherre L. började befaras, hans hushållerska inbetalte en del af bristen. I afseende åter på den »förmodade kassabristen» uti Tullstatens enskilda pensionsinrättnings medel, hade Kongl. General-Tullstyrelsen förmält, att anmärkningen fått förfalla, sedan räkenskapsföraren vitsordat, att den »förmodade bristen» blifvit i Rikets Ständers Bank insatt för pensionsrättningens räkning; men Styrelsen hade icke uppgifvit, när nämnda insättning skett; ifrågaställande klaganden, om icke just den sagda anmärkningen föranledt medlens skyndsamma inlevererande. Vid Kongl. GeneralTullstyrelsens erinran, att genom de anmärkta kassabalanserna ingen skada tillskyndats det allmänna, anmärkte slutligen klaganden, att till följd af flera namngifna uppbördsmäns kassabalanser ej heller någon förlust tillskyndats staten, men att bemälde personer icke destomindre blifvit dömde till urbota bestraffningar; och då samma lagar II. St. Just.-Ombudsmans-Embets-Berättelse till 1865 års riksdag. > 2 10 vore gällande för Kongl. GeneralTullstyrelsen som för andra penningeförvaltande embetsverk, kunde klaganden icke finna, med hvad rätt bemälda Styrelse såge genom fingrarne, då underslef eller kassabrist upptäcktes; förmodande klaganden sig hafva genom hvad sålunda vore anfördt och genom de upplysningar, handlingarne meddelade, ådagalagt, att hans framställningar varit i allo befogade. Sedan dessa påminnelser inkommit, har jag, i anledning af klagandens ofvanintagna uppgift, att Tullverkets Indragningsstat så betydligt tillvuxit under dåvarande GeneralTulldirektörens embetstid, från Kongl. General Tullstyrelsens Kammarkontor förkaffat mig nedanstående specifika uppgifter.
Förslag till grunder för ombildning af Svenska folkets representation, framlagdt af Grefve Carl Göran Mörner i dess reservation mot det antagna Kongl. Representations-förslaget: I. 415. — till Rikets Ständers underdåniga skrifvelser: se Expeditioner till Kongl. Maj:t, Rikets Ständers. Förslags-priset å Kronans spanmål, angående: se Stats-Utskottets Utlåtande N:0 22 rörande beräkningen af Stats-Verkets inkomster. Förstärkta Konstitutions-Utskottets Ledamöter, angående val af: V. 74. — förrättadt: V. 243, 244. Förstärkta Stats-Utskott Ledamöter, angående val af: IV. 607; V. 543. — förrättadt V. 74, 75, 548. Förstärkta Bevillnings-Utskottets Ledamöter, angående val af deni: V. 166. — förrättadt: V. 349, 350. Förstärkta Banko-Utskottets Ledamöter, angående val af: V. 441, 546. — förrättadt: V. 461, 462, 551. Förstärkta Lag-Utskottets Ledamöter, angående val af—: Y. 554. — förrättadt: V. 609. Förstärkta Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Ledamöter, angående val af: IV. 607. — förrättadt: V. 166, 167. Förteckning öfver Ridderskapets och Adelns vid Riksdagen röstberättigade Ledamöter, angående tryckning och utdelning en gång i månaden af en sådan; motion af Herr Edvard Fåhraeus; se Motioner. Förvaltningen af rikets högre landtbruksinstitut, i anledning af väckt motion angående inseendet öfver densamma och undervisningen derstädes, m, m.: B II. 204, 260, 272, A. 272. 58 — G — G. Geijerstam, Carl Fredrik af, dess yttranden: lil. 212; V. 242.
Hon kom i håg, hvad hon känt, då hon först kom på den tanken att sammanställa namnen Erik och — Aimées dotter. » Du ljuger, » sade han hårdt, » du har inte älskat mig, då skulle du inte ha handlat mot mig, som du giort. » Det blef tyst i rummet. Hon stod framför honom med sammanknäpta händer; han satt och stirrade ut på gatan med en frånvarande blick som om han glömt, hvar han befann sig. » Skall du aldrig kunna förlåta mig, Erik? » sade hon ödmjukt. » Om jag handlat orätt, så var ju ändå mitt uppsåt godt. Inte kan du glömma eller förneka, hvilken trofast vän jag varit dig? Om du tar din kärlek ifrån mig tade borddukar och öfverkast, så är det bättre att medels en liten ren visp, sedan man lagt duken på ett icke poleradt bord, utvispa fransarne, då de blifva som nya och icke slitas. Doris. Att tvätta färgadt bomullstyg. 1 en vanlig tvättbalja slås sa. mycket vatten, som behöfves till en klädning. Såpa vispas deri och en stor tesked ammoniak omröres väl. Vattnet bör ej vara allt for hett. I sköljvattnet tages lika mycket ammoniak. Kläderna få ej ligga qvar i vattnet utan vridas och hängas till torkning genast. Tvättade på detta sätt bibehålla de färgen mycket länge. Gardintvätt. ' Ii skalp. Sinclairs tvål skares i små tunna bitar och lägges i en kruka och ' ii kanna varmt vatten slås derpå. Gardinerna hopläggas hvar för sig och läggas i det kärl, hvari de skola tvättas. Tvålvattnet blandas, sedan tvålen blifvit väl upplöst, med5 ' / 2 kannor vatten, hvilket slås öfver gardinerna. Man efterser noga, att de blifva väl genomvåta. De böra ligga deri 24 timmar, men under tiden vändas försigtigt, så att de öfversta komma underst. Sedan gardinerna legat den bestämda tiden, kramas de upp och nytt varmt vatten slås öfver dem, hvarmed fortsattes tills det sista blir klart, då de äro färdiga. I stärkelsen kan läggas blåelse och litet stearin för att lätta strykningen. 1 skalp, tvål kostar 40 öre.