Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
4 Bildstämplar till 2/3 sk 7 Revers till dito 12 Transport 5o. Namnchiffer till 1/3 sk , . 7 Namnchiffer till 1/3 sk 6. Revers lill dito 9 Revers till dito Namnchiffer till 1/8 sk. , . , 1. Namnchiffer till 1/6 sk 9- Revers lill dito „ . , 6. Revers till dito Bildstämplar till 4 Dukat. 2. Bildstämplar lill 4 Dukat. 2. Bildstämplar till 2 dito . • 2. Bildstämplar till 2 dito . 2. Bildstämplar till enkel dito . 2. Bildstämplar till enkel dito 2, Summa 79- Summa 93- Förfärdigade och till härdning Återlemnade, söndergångna aflemnade stämplar, år 1889, 3p. stämplar, år 1839. I 25. Summa Summarum 218. Summa Summarum 218. Ofvanberorde 125 sL obrukbara myntstämplar hafva blifvit utglödeade och förstörda den 18 Januari i84o; betygar /. A. Grandinson. Ått ofvanstående Utdrag öfverensstämmer med den af Myntgravöyen Lundgren förda Slämpel-jurnal , samt att de här ofvan intagna allestata af Myntmästaren I. A. Grandinson äro enliga med de af honom i samma Jurnal gjorda alskrifningar; betygar Scb. Tham. Extra Utgifter vid Kongl. Myntet under 4:^e Qvartalet af år i838. Sotning af Valsverkets skorsten i: 3 st. — Ett lass grus — 16. ■— Kastmakarepenningar för 20 SkU. koppar . i:3a. — Åkarelön för dito 2: 2J. — 3:ne Lampglas —36. — Ett Oljeglas — 8. — Ett st. Läder 1: Deglars frakt från Skeppsbron 2: 20. — 5 lass koppartenar 1: 5. Remmar tili dra gbän ken .. — 16. Snören . — I 2> . Dito till Porten och Sågaren .. 2 2.
EFTER RESTE SIG OCH APPLÅDERADE HENNES SKÖNHET MINDRE KLASSISKA ATT SMÅLE — KORREKTHET ÄN I ETT M E D ÖGON OCH LÄPPAR ATT FÖRA SIG, ATT KLÄDA SIG, ATT SAMTALA, O. S. V. SKÖNHETEN SÅSOM STENTHAL FRANSYSKAN » JAG — I GRACEN, ÄR INTE METS KVINNOR, DETTA DEFINIERAT » LÖFTE O M LYCKA », DEN — SMAKEN VACKER, » LIGGER HOS OCH CHARMEN. SADE EN AF KEJSARDÖ- » JAG ÄR NÅGONTING FARLIGARE. » * Jrån dam-världen i j^aris. HOS OSS MÅSTE M A N I REGELN KVINNORNA BOS BOURGEOISIEN. SÖKA DE VACKRA I PARIS ÄR DET TVÄRT O M. Studier för Idun af A l v a r ROAR Arfwidsson. PRINSESSAN AF Det » blåa blodets » damer. LA NAPOLEON j N DÖENDE sSå % RACE. FRANKRIKES VÄRLDEN, DEN DET » BLÅA OAFBRUTET. ARISTOKRATI ÄR DEN FINASTE I BÖRDSARISTOKRATI. BLODET » RACEN ÄR DÖENDE, UTSPÄDES, GREFVINNAN O C H OM HUNDRA ÅR. INTRESSEÄR I PARIS VILL MAN FINNA RENT, PATRICISKT FULLBLOD, SKALL SÖMN SKILLNAD PÅ ADEL OCH ADEL.
STOCKHOLM, TRYCKT HOS N. MARCUS, 1851. Ank. till Exp-Utsk. den 3 Juni 1851, kl. X ». nt. Ulla tande, i anledning af Kongl. Majlis Nådiga Skrif velse, angående afsked med pension för Justi lie-Rå del m. m. N. W. Stråle. (U. A.) Sedan uti en till Kongl. Majit ingifven skrift, Justitie-rådet, kommendören med stora korset af Kongl. Nordstjeme-orden, Nils Wilhelm Stråle, underdånigst anhållit, att då han, som vore född den 16 April 1787 och den 22 Juni 1803 ingått i statens tjenst, samt år 1826 den 27 April blifvit befordrad till ledamot afKonungens Högsta Domstol, numera, enligt hvad läkare intygat, i anseende till svår sjukdom, vore urståndsatt att sin tjenstgörings-skyldighet i Högsta Domstolen fullgöra intilldess han, efter uppnådd 65 års ålder, uti April månad nästkommande år, blefve berättigad att å allmänna indragningsstaten uppföras, Kongl. Majit måtte täckas att, så fort ske kunde, meddela sökanden afsked från Justitieråds-embetet med tillgodonjutande af den pension, hvilken, enligt författningarne, skulle honom tillkomma, derest han fortfarit med embetets utöfning till fyllda 65 års ålder; så har Kongl. Majit, uti nådig skrifvelse af den 8 nasti. April, till Stats utskottet öfverlemnat den underdåniga ansökningen jemte dervid fogade handlingar, samt, med afseende å det nit och den utmärkelse, hvarmed Justitie-rådet Stråle, hvilken icke långt ifrån ett halft sekel varit i Rikets tjenst anställd, derunder sina manga och vigtiga embetsåligganden fullgjort, sednast i 25 år såsom ledamot af Konungens Högsta Domstol, föreslagit Rikets Ständer att, i likhet med hvad i dylikt fall tillförene blifvit medBiti. tilt R. St.
Ropades ett starkt Ja» Grefve Cronhjelm, Polycarpus: Sorn det möj.- ligen lika lätt kunde hända, att ett öfverskott å anslags-summan uppkomrne, sorn att brist skulle yppas, underställer jag, om icke det blifvande öfyerskotte.t må anslås åt RiddarhusCassan, såsom ett godtgörande i opinionen för det ansvar denna Gassa nu ikläder sig. Herr Grefven och Ordföranden hemställde, att i fall nyssberörde insamling skulle blifva större, än den till Medaillen åtgående kosinads-summa , öfverskottet måtte RiddarhusCassan tillfalla. Bifölls» Den 30 September f. m. 45 5 Herr von Hartmandorff, August’• Jag får underställa Ridderskapet och Adeln, om vilcke borde begagna detta tillfälle, att äfven besluta föranstaltande derom, att Herr Grefven och LandtMarskalkens Portrait måtte blifva måladt för Riddarhusets räkning, på sätt hit« tills öfligt varit. Herr Grefven och Ordföranden hemställde,1 (Om Ridderskapet och Adeln behagade anmoda RiddarhusDirectionen, att föranstalta, det Herr Grefvens och LandtMarskalkens Portrait jmå, på RiddarhusCassans bekostnad, varda förfärdigadt, för att blifva uppsatt bland de öf* rige, som förvara minnet af dem, hvilka före Herr Grefven och LandtMarskalken innehaft samma befattning. Bifölls. Justerades följande: Utdrag af Protocollet, hållet hos Högloflige Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm förmiddagen den 30 September 1823.
Borgare-Stånden i likhet med Banko-Utskottets afgifne Förslag beslutat , att 150,00» R:dr , hvilka, såsom, en följd af sednare dispositioner, kunna anses återstå, af de uti Statsoch Banko-Utskottens upgjorde Calculer, till förstärkande af Bankens, reela fond, beräknade 2,004,000, R:dr, böra dervid begagnas, och återstoden meddelas af det öfverskott, som uppkommer på de till Assignationhrs inlösen påräknade 700,000 R:dr, och hvilket eljest skulle i Diskont-väg utlånas. Vid slikt förhållande får Banko - Utskottet såsom jämkning vördsamt föseslå, att, på sätt, 2tne Riks-Stånds sålunda meddelte Beslut innefattar, Banko-Styrelsen må äga, att Lånet utgifva, enär den erforderliga säkerheten derföre presteras, men tillika underrättas, dels, att till följd af serskilde Banko-Utskottets Bet'dnianä?n'. 70$ Anslag, dem Riksens Ständer ti!! anskaffande af myn thara Metaller bestämt, Statkoch BankoUtskottens föreslagfie dispositioner för refela Fondens förstärkande härmed ‘komma att förfalla, dels att en Summa qf 50,000 R:dr i öch för Lå. ne-biträdet till Götheborgs Stad kömrtTér att afföras på de öfverskott af iDiskont-Utrednings-Fonden, hvilka eljest skolat i Diskont-Väg utlånas» Stockholm den 10 Julli ibt8- N:r 79. Rikets Högloft. Ständers Banko - Utskotts Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid dess Betänkande af d. 3 fnlii i fråga om antagande af Götha Canal-Bolags Aktier såsom Hypothek för Lån i Banko-Diskont-Verket, Höglofl.
Den som, på sätt Stats-Utskottet i sitt Utlåtande N:o 340 föreslagit samt Presleoch Borgare-Stånden beslutat, anser Irsta punkten af det moment, hvilket motsvarar det 7:de i Betänkandet N:o 272, böra "lyda sålunda: »Till ränteliqvider för dessa obligationer och kapitalets amortering anvisas samt uppföres å den stat, som af Rikets Ständer vid hvarje Riksdag varder för Riksgälds-kontoret utfärdad, ett i öfverensstämmelse med Regerings-formens 66 § utgående, årligt anslag, svarande emot Fem och en half procent å det belopp, som, enligt Rikets Ständers beslut, skall upplånas, så att lånet må kunna vara återbetaldt under en tidrymd af högst Fyratio år; kommande detta anslag att fortfarande och med oförminskadt belopp årligen utgå, ända till dess hela lånet blifvit i stadgad ordning betaldt»; röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nei; Vinner nej, erhåller samma punkt följande lydelse: »Till ränteliqvider för dessa obligationer och kapitalets amortering anvisas samt uppföres å den stat, som af Rikets Ständer vid hvarje Riksdag varder för Riksgälds-kontoret utfärdad, ett, i öfverensstämmelse med R. F. 66 § utgående, årligt anslag, svarande emot Fem procent å det belopp, som, enligt Rikets Ständers beslut, skall upplånas, sä att minst en half procent å den förskrifna lönesumman ärligen må kunna användas till lånets återbetalande; kommande detta anslag att fortfarande och med oförminskadt belopp årligen utgå ända till dess hela lånet blifvit i stadgad ordning betaldt». Vidkommande det i berörde moments 2:dra punkt af Ridderskapet och Adeln beslutade utbytet af ordet »bestämmelser» emot ordet »föreskrifter»,'anser sig Utskottet, enär det förra ordet blifvit antaget af 2:ne Riks-Stånd, böra hemställa att detsamma äfven af Ridderskapet och Adeln måtte godkännas. Utskottets i slutet af Utlåtandet Nro 340 gjorda hemställan, alt Rikets Ständer måtte anhålla om Kongl.
Anie. till Exp.-Utsk, den 21 Nov. 1 850, kl. 11 f. ni. KONGL. MAJiTS Nä/Ugn Skrifvelse filt Ilikets Stunder angående vticlct fråga örn lindring i Bfilttmans-häUet med afseende pä derifrån utgående bekliidnads-bid/'äg , Gifven Stockholms Slott den 8 November y 850, Mod anledning af åtskilliga vid sedhasfe Riksdag gjorda framställningar derom, att Rustoch Rotehållarne vid Bätsmansliållct måtte befrias frän skyldigheten att bidraga till Båtsmannens beklädnad och att statsmedel måtte anvisas till bestridande af denna kostnad, hafva Rikets då församlade Ständer, som ansett en lindring uti Båtsmans-håliningen i allmänhet och företrädesvis i Blekinge Län och Södra Möre Härad af Calmar Län vara önskvärd och af billigheten påkallad, helst sedan en icke obetydlig lättnad i roterings-besväret blifvit roteliällarne vid Indelta Infanteriet beviljad genom upphörandet af det från deni utgående bidrag till Soldat-beklädnadens anskaffande och underhåll, uti skrifvelse den 20 Februari 18ö8 i underdånighet anhållit, det Kongl. Majit täcktes, efter det utredning i ämnet försiggått, till Rikets nästsammanträdande Ständer aflåta nådig proposition derom, att Rustoch Rotehållare vid Båtsmans-hållet måtte komma i åtnjutande af en sådan lindring, sorn vid sista Riksdagen blifvit beviljad Rotehållarne vid Indelta Infanteriet. Denna underdåniga skrifvelse blef den 2? påföljde Mars i nåder öfverlemnad till Förvaltningen af Sjö-ärendena med befallning att, jemte utredning af de särskilda förhållandena sä vid indelningen som roteringen af Båtsmans-hållet, till Kongl. Majit afgifva Underdånigt betänkande och förslag uti olvanberörda, af c Kongl. Majlis Såll.
Kungörelsen den 29 A piil i83o, blifvit stadgadt, det legooch »alu-sågar, sorn derefter anlades, eller hvilka, ehuru redan aniagde, icke undergått skattläggning, skulle såsom fabriks-inräLlu,ingar betraktas och endast till bevillning beräknas; att för öfverträdelse af lofgifven sågningsfiihet är, uti 46 §. af Kongl. Förordningen den 1 Augusti i8o5, utsatt ansvar af 16 Rd.r 3s sk. första gången, dubbelt böter andra och 3:dje gången, samt i sista fallet jemväl förlust af sågrätten; äfvensom alltid sågtillverkningen skall anses förbruten ; att, genom Kongl. Commerce-Collegn Kungörelse den 23 September 1824, blifvit (örklaradt, att innehafvare af sågqvarn med visst utsatt årligt försigningsbejopp, ehvad lian sågar till husbehof, afsalu eller Lull, må, då linn något år bevisligen icke lill fullo begagnat dess rätt till försågliing af det för qvarnen bestämda årliga timmerbelopp, vara tillåtet att, under påföljande fem år, vid samma qvarn njuta den obegagnade såg ningsrätten lill godo, oberäknadt den för qvarnen bestämda årliga såg ningsrälten för samma lid; alf, jemlikt ,34 §• 1 Kongl. Resolutionen den 29 November 1756, egare af hushehofs-sågar icke är tillåtet försälja något af tillverkningen, vid förlust af virket och sågrätligheteii; h varemot husbehofs-sågar äro frie från ali afgift, samt ega emot skälig vedergällning betjena grannarne deromkring med söndersågande af den skog, som de till husbehof kunna bsböfva, så framt gamla tili Kronär., för andras .räkning, skatllagda odalsågar de: igeiom icke lida men och förfång.
Utdrag af prstocsllet, hället hos Aogwörd. ^nest-Gtändct wid Urtima Riksdagen r Orebro den 6 Julii 1812. S. DEster öfwerläggning om det kill utredande af uppjkjutne twistiga frägor emellan Hederwarda Bonds, Ståndet och de öfrige Riks-Sländen, förvrdnade Scrfftlte Utskott, uti Protocolls-Utdrag af den 27 sistl. Junii afgifne yttrande, att Utskottet, som endast fatt sig uppdragit, att bemedla de af He, dcrwärda Bonde. Scandet i desa ämnen wäckte frägor, icke ansett det tillhöra sin befattning, att upptaga Rädmannen Kjel lan ders ifrån Wäöofl. Borgare-Ständet remircerade Motion om Högloft. Riddcrssapet och Adelns samt Högwördigc PrestStändcks deltagande med de öfrige Husägare uti uppbyggande och reparation af KyrkoherdeCapellans. KlockareNeetorsoch Schole - byggnader i Städerne; fann Prest-Ständet sä mycket mera skäl, att detta Utssotkers yttrande bifalla, som samma Utstött, i anledning af Hederwmda Bonde - Ständers rs26 Den 6 Julii. begäran, och endast till jemkning af de inom samma Stand wackla frågor, blifwit organiserade. Vt supra. Lx krotocollo, st. V. ^Imc^uist. Utdrag af protocollet hället hss ^ögwörd. prest Ständer wid Urtima Riksdagen i wrebro ben H Julli itzls. S. D> ^nar det till utredande af twistiga frågor emellan Hederwärda Bonde-Ståndet och de öfrige Riks - Standen förordnade Serstiidta Utstötts uti Protocolls,Utdrag af den r? ststl.
Ständer erhållna föreskrift 5 får Utskottet nu härmedelst öfverlemna de allmänna grunder, som UtskotBihaug till RiksSt, Fröt. 18170818, Sami, AVr §3, 656 Serskildta Utskottets Eetänkandent tet, för sin del, tror kunna lemnäs den blifvande Comitén till ledning, med vördsam anhållan, att Riksens Höglofl. Ständer, vid granskningen af detta visseiligen ofullkomliga arbete, ville fästa uppmärksamhet på de svårighetar, som i så mångå afseenden mött ej mindre Utskottet, än de tillförene för samma ändamål tillförordnade elier hörde Autoriteter, och hvilka svårigheter ingalunda kunna undfalla den, som bemödar sig att af ärendet taga en närmare kännedom. Den första och, må hända, största betänklighet, som Utskottet haft att öfvervinna, beträffar gränsen för den nu ifrågavarande reform af Styrelseverken. Utskottet har haft att välja mellan tvänne alternativer : det ena, att, med hufvudsakligt bibehållande af hittills gillande former och method er, endast söka utvägar att minska antalet af Embeten och Tjenster, hvarigenom tillfälle kunde blifva till Löners indragning åt Stats-Verketj det ardra, att, med afseende på förändrade förhållanden och samtids samt efterverlds gemensamma kraf, föreslå en alldeles ny form, en helt och hållet förändrad organisation. Det har ej undfallit Utskottet, att, när ar 1809 den fråga först väcktes, som, efter flerahanda olika framställningsoch behandlingssätt, å nyo blifvit vid nu påstående Riksdag föremål för Riksens Ständers och detta Utskotts handläggning, något ann-at ändamål dermed troligen icke åsyftades, än indragning af öfverflödiga löner, till minskning i StatsVerkets utgifter. I öfverensstämmelse Serskildta Utskottets Éetänkanden.
En sådan lära kan visserligen vid skolor och andra läroverk inpräglas hos ynglingar bekajade med svag hjerna, men kan ej erhålla ens den minsta trovärdighet af den, som är vid sina rätta sinnens bruk; ty' skulle man antaga att Kronan eller Staten varit egare af jorden, så måste man först antaga att Kronan eller Staten varit till och skapade förr, än folket kom i verlden. En sådan idé, deråt förnuftet måste le, lärer väl ingen med vanligt förnuft låta inbilla sig. I korthet sagdt är förhållandet så, att den, som först här i Svea land intog och uppröjde jord af det ödeliggande landet, var fullkomligt egare af den trakt han intagit, utan något intrång från hvarken Kronan eller Staten; ty Krona och Stat hvarken funnos eller kunde finnas i ett obebodt land, som någon eröfrare aldrig afvetat, om några sådana den tiden funnos. Dessa jordegare kallades odalmän och jorden odaljord; de voro kungar hvar Stats-Utskottets Utlåtande N:o 45. 3 i sitt hus, samt kände hvarken Krona eller skatt; och huru länge detta lyckliga tillstånd än varade, var det naturligt att det icke kunde vara till evighet. Ett helt större samhälle mäste bildas, och till detta samhälles upprätthållande måste man åtaga sig en hillig skatt, men på tidens längd räckte den skatt, de fria odalmännen åtagit sig, icke långt. Man lemnade Upsala Öde till verldsliga styrelsen, samt en mängd jord till den andliga styrelsen, hvilka tid efter annan blefvo fria från all skatt, och så uppkom det andliga frälset. När nu Magnus Ladulås kom till styret samt inrättade en hoflyx, lika lysande som konung Salomo i sin tid, voro Rikets Ständer så frikostiga att de, enligt Helgeandsholms-beslut 1282, lemnade till detta lysande hofs underhåll ali den jord, strömmar och fisken m. m., som då icke voro uti enskild mans hand. Det var således först 1282, som Kronan eller Staten var egare af någon jord; bekant är också att Kronan fått sig tilldömd jordegendomen, då jordegaren begått politiska förbrytelser, samt att Gustaf den l:ste återtog större delen af de hemman och lägenheter, som
Hon blef allt mer och mer bedröfvad ju längre hon gick. Hon kunde ej låta bli att tänka, att det ej lönade stort, att hon kom nu, sedan han blifvit fullt tokig. Det var väl alldeles för sent, rent hopplöst att kunna göra något numera. Men så snart hon tänkte på att vända, såg hon Hedes ansikte tätt bredvid sin kind, såsom hon sett det ofta förr. Då fick hon nytt hopp, tänkte, att han kallade på henne, fick en stark visshet och förtröstan om att hon nog skulle kunna bota honom. Just då Ingrid höjde upp hufvudet och såg en smula mindre bedröfvad ut, kom hon i möte med ett besynnerligt sällskap. Där kom en liten häst, som drog en liten kärra, och på kärran satt en tjock madam och bredvid den gick en mager, sliten karl med långa mustascher. Härute på landsbygden, där ingen förstod sig på konstnärsskap, lade alltid herr och fru Blomgren an på att se ut som enkelt, borgerligt folk. Den lilla kärran, som man körde omkring med, var väl öfverhöljd, ingen kunde ana, att den ej innehöll annat än fyrverkeripjeser och trolleriapparater och dockteatermarionetter. Ingen kunde veta, att den tjocka gumman, som satt högt uppe på lasset, och såg ut som en välbärgad borgarmadam, var före detta miss Viola, som en gång hade flugit genom luften, eller att karlen, som gick, och som var så lik en afskedad soldat, var densamme herr Blomgren, som stundom brukade bryta vandringens enformighet med att slå volt öfver hästen och buktala med trastar och siskor, som sjöngo i träden vid vägen, så att de blefvo rent galna. Hästen var en liten, liten en, som hade brukat draga en karusell, och därför aldrig ville gå, om han ej hörde musik. Fru Blomgren satt därför oftast uppe på kärran och spelade munklavér, och så snart de mötte någon, stoppade hon det i fickan, så att man ej skulle förstå, att de voro sådant där konstnärsfolk, som ingen på landsbygden har någon respekt för. På det sättet kommo de ej särdeles raskt fram, men de hade ej heller någon brådska.
– Än i annat fall? inföll en ung officer och lade handen på svärdfästet. – I annat fall fån J göra hvad J behagen, blott icke lemna detta rum, förrän väktaren på Brunkeberg förkunnat morgonens ankomst ... Nej, nej, mina herrar, låten värjorna vackert slumra i sina skidor! J ären underlägsna ... huset är omringadt, trapporna fulla af mitt folk ... och om J betviflen, att mina bussar skulle spetsa er på sina pikar vid första vink af min hand, så betrakten dem ännu en gång ... Sigurd drog sig baklänges till dörren och öppnade den på vid gafvel. – Nåväl? Se de ej ut att vara beslutsamme män? tillade han. – Vi äro förrådde! mumlade gästerna till hvarandra. – På hvems befallning har detta skett? ville en af officerarne fråga, men innan han talat ut, ropade en annan: – Här är förräderi i spelet. Vi slå oss igenom! – Håll! inföll Lilje dödsblek, – ännu ingen våldsamhet! Vi måste hafva saken klar, innan vi taga till svärden. Hör på, obekante herre, beviljar ni mig ett enskilt samtal? – Gerna, svarade Sigurd; – ingen önskar mer än jag, att allt må afgöras i bästa sämja. – Hvem har skickat er, och hur lyda edra instruktioner? Är ni berättigad att besvara dessa frågor? sporde Lilje, sedan han och Sigurd dragit sig undan till ett hörn af salen. – Javäl, jag handlar på mynher Vanloos ordres ... – På Vanloos ... Holländarens? Hvad vill det säga? – Det vill säga, att jag är mynher Vanloos första kavaljer och alltid står till hans förfogande, då han vill ha något uträttadt, som ej strider mot mina egna grundsatser. Och här vid lag tänka han och jag alldeles lika ... – Och edra instruktioner? frågade Lilje med hviskande röst. – De lyda såhär: qvarhåll de sammansvurne ... – De sammansvurne? upprepade Lilje med tillbakahållen ångest; – huru vågar ni benämna oss med ett dylikt namn? – Det är ju icke mina ord, utan mynher Vanloos, som jag upprepade.
I betraktande af ej mindre den i förenämnde motion uppgifna samt af Fullmäktige i Riksgälds-kontoret vitsordade beskaffenheten af de uppbörds^ neli redovisnings-bestyr, som åligga ombudsmannen vid Stockholms sjömanshus, än den härvid förekommande särskilda omständighet, att nuvarande skepps-ombudsmannen hittills icke kunnat komma i åtnjutande af de förmåner, hvilka genom såväl nu gällande sorn 1848 års Bevillnings-förordning blifvit honom uttryckligen tillförsäkrade, anser Utskottet, lika med motionären, att Rikets Ständer, genom härom meddelande ytterligare beslut, böra förklara denne tjensteman, som icke innehar någon utaf allmänna medel utgående lön, berättigad till vedergällning för den, på grund af nyss åberopade förordningar, genom honom under sednare åren verkställda debitering, uppbörd och redovisning af sjöfolkets bevillriings-afgifter; och då, med anledning af samma motionärs särskildt väckta förslag, Bevillnings-Utskottet i sitt afgifna Utlåtande, angående grunderna för och förordningen om den allmänna bevillning, Rikets Ständer vid denna riksdag mäste sig åtaga, tillstyrkt ett mera bestämdt stadgande, angående det skepps-ombudsmannen i Stockholm och föreståndarne för sjömanshusen i riket* öfriga städer tillkommande och af nämnde Utskott till 3 procent föreslagna arfvode för de af dem debiterade, uppburne och redovisade bevillnings-medel, sydet mest lämpligt, att samma beräknings-grund, som för detta arfvodes utgående - St&ts-Ulsleoltets Utlåtande, N:o 183. 9 gående nnder den kommande tiden varder af Rikets nu församlade Ständer antagen och fastställd, äfven får tillämpas i afseende på oftabemälde skepps-ombudsmans ersättning för enahanda medels uppbärande och redovisande under den nästföregående tiden.
Föredrogs och lades till handlingarne Const.Utskrs d. 10 d:s på bordet lagda Mera. N:o 47, i anledn. af EiksStåndens beslut rörande det af Const.Utsk. uti Mem:t N:o 32 framställda förslag till ändring uti 15:de §:n Riksd:sOrdn:n, ang:de hemmansegares representationsrätt. Föredrogos och biföllos StatsUtskis uedannämnde den 10 d;s på bordet lagde Utlåtanden: N:o 130, i anledn. af väckt motion om befrielse för hemmanet Rannäs Holstagården från grundränta och rotering samt nämnde skyldigheters öfverflyttande på nya Kapellansbostället Hafrida Ågården i Jönköpings län; N:o 131, i anledn. af väckt motion om lindring i roteringsskyldigheten för fiskläget Fjellbacka i Götheborgs och Bohus län; N:o 132, i anledn. af K. M.s Nåd. Propos., ang:de afsöndring af jord från f. d. Hautboistbostället Ingeshult vid Elfsborgs regemente till plats för en folkskola i Seglora församl, af Elfsborgs län; N:o 133, i anledn. af K. M:s Nåd. Propos., ang:de öfverlåtelse på Jerlåsa församling af Kronans rätt till dana-arf efter Seraphia Lindskog; och N:o 134, i anledn. af väckte motioner, ang:de förändradt sätt för utgörandet af kronotionde, anslagen till Kyrkoherdarne i Nöbbelöfs och Ottarps pastorater i Malmöhus län. Föredrogs och lades till handlingarne StatsUtsk:s den 10 d:s på bordet lagda Mern. N:o 135, i anledn. af återremiss å Utlåt. Föredrogos och biföllos StatsUtskis den 10 dennes på bordet lagde nedannärande Utlåtanden: 100 Den 14 Oktober.