Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Föredrogs a nyo Stats-Utffottets den 6 Oct. återremitterade betänkande, rörande Annu.teterna och upptagande af Inrikes län, jemte StatsUtffottets förlcdne gärdag pä bordet lagda swar pä Nidderffapets och Adelns äterremisi. Grefwe ^törner, 6ör3n: Dä Stats Utffcttet nu förklarat sig i afseende pä upptagandet af Inrikes länen, tillagt det, som jag Åtminstone af dest första betänkande ej fattade, att dcsta län pä 2 är icke mä längre fortfara än Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret pröfwa nödigt, har jag för min del ej nägot att wid Utffottets betänkande erinra. Herr Baron och Landt-Marffalkcn gjorde proposition till gillande af Stats-Utffottets Memorial, hwilken med Ja beswarades. Wid Den 12 October. 441 Wid förnyad föredragning bifölls Statsutskottets förledne gärdag pä bordet lagda betänkande, angående tiden frän hwilkenden af Riksens Ständer bewiljade förhöjningen i Remistlaget ä Riksgälds-Contoirets medel, för Landt-Räntmästare bör räknas. Efter förnyad föredragning afEpvcditionsUtffottets förledne gärdag inkomne Memorial, rörande Terminen för nästa Lagtima Riksdags begynnelse, tillkännagaf Herr Baron och LandtMarskalken, att nti den förledne gärdag hällne Talmans-Confcrence, hwaruti Ledamöter af alla Riks-Ständer: deltogo, hade tankarne warit enige att den 15 November 1815 mätte säsom Termin för nästa Riksdags begynnelse tillstyrkas, i anledning bwaraf Herr Landt-Marskalken hemstälde om icke Riddcrskapet och Adeln skulle behaga nystnämnde dag dertill utsätta. Bifölls. Föredrogs ä nyo Lag-Utskottets förledne gärdag pä. bordet lagda Memorial, rörande en tilläggning nti 1802 ärs Kongl. Förordning om Stängsel-ffoldighet.
Vid förnyad föredragning af Lagsanit Allmänna Besvärsoch Oeconomie^Utskottens Utlåtande, N:o 34, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottens Betänkande, N:o G, rörande väckt fråga, att Rådstufvuoch Kämners-Rätter må erhålla exemplar af utkommande Författningar, äfvensom att Kämners Rätterne - Prat, Utdrag den if> Junii 1829, 73 Rätterne må tillhandahållas den så kallade Författnings-Sarnlingen, beslöt Ståndet, att Rikets Ständer må hos Kongl. Maj:t, i underdånig Skrifvelse, anhålla, att, med uteslutande och indragning af det så kallade Års-Trycket, Författnings - Samlingen må, ifrån och med nästa års början, begagnas till upptagande af sådana Författningar, som skola kungöras, och att, för sådant ändamål, Författnings-Samlingen icke må, såsom hitintills, i en numerföljd utgifvas, utan serskilde Förordningar, hvar och en för sig, i en numerföljd meddelas, i likhet med det sätt, som, vid tryckning af Bihanget till Riks-Ståndens Protocoll, nu iakttages, och med tilläggs iso att, om en Förordning icke fyller hela Arket, återstoden deraf må upptagas af andra Handlingar, som, enligt planen för Författnings-Samlingen, deruti införas; a:o att Handlingar, som skola till Allmänheten kungöras , böra, genom serskilda stilar, från de öfriga utmärkas; och 3:0 att ett Exemplar af Författnings-Samlingen bör till hvarje Domstol eller Embetsverk utdelas, för att, såsom inventarium , derstädes förvaras. Från Hedervärda Bonde-Ståndet. S. D. I anledning af gjorda anmärkningan , återremitterades Allmänna Besvärsoch Rik. till R. St. Utdrag den iS Junii 1899. öeconomie - Utskottets Betänkande, N:o 13 j, angående väckta Motioner om Presterskapets aflöning. S. D.
Man kan visserligen invända, att räntehöet alltid är s. k. hårdvallshö, men emellan det ena pundet hårdvallshö och det andra kan äfven en betydlig skillnad i pris ega rum, till följd af mer eller mindre lyckad bergning samt olika grässorter, hvarföre hö alltid måste förblifva en högst otjenlig värdemätare. Dertill kommer, att då de öfriga hufvud-räntorna i Westmanland upgå i rundt tal till 276,000 R:dr, så utgör höräntan endast ett belopp af om 15 * 228 Den 20 Maj e. m. kring 11,000 Ridr, vid hvilket förhållande olämpligheten att bibehålla hö såsom hnfvudränte-persedel för Westmanland blifver än mera i ögonen fallande. På grund häraf anhåller jag vördsamt om återremiss å första punkten af förevar:de förslag, på det att StatsUtsk. måtte få tillfälle att öfverväga, huruvida icke hö, i likhet med hvad för andra län föreslagits, borde till annan räntepersedel förvandlas. Emot de öfriga punkterna bar jag ingen anmärkn. att framställa, utan anhåller, att desamma måtte blifva af R. o. Ad. bifallna. Hr von Troil: Lika med Gr. Lagerbjelke erkänner jag visserligen, att hö i allmänhet är en ganska otjenlig räntepersedel. Utsk. har äfven insett detta och föreslagit dess bibehållande endast i Westmanlands och Gefleborgs län samt den del af Orebro län, som ligger utom bergslagen. Orsaken till denna afvikelse igen(innes uti dessa 3:ne läns deputerades bestämdt uttalade önskan, att höräntan måtte, bibehållas. Hvad nu serskildt Westmanlands län beträffar, får jag fästa upmärksamheten derå, att flertalet af länets deputerade uttryckt den önskan, att alla persedelräntorna, med undantag af spanmål, mätte till bestämd penningeränta förvandlas, men derjemte, derest sådant icke kunde bifallas, enhälligt förklarat sig för bibehållande såsom räntepersedlar af spanmål, smör, hö och tackjern samt för förvandling af fläsk till smör och af dagsverken till kött.
Men ur eN helt annan synpunkt får man betrakta den andra ordsaken till det cirkulerande pappersmpntctv förökande, och deraf följande dyr lid, ountvikelig undergång för ven mindte bemedladeför tjenstemannen och pensionären, neml. discontcrnk med deras mNneuvre. Deras inrättning, till, kommen i bästg afsigt, att lemna biträde ät Härin» garns och underlätta händelö spekulationer, har ge» nom Urartande haft en aldeles motsatt wärtan; näringarne mäste genom dyrhkten pä förnödenhets waror och derigenom stegrade arbetslöner, öka sing försäljningspriser, som hindrar afsättning da de icke kunna genom facilt pris Möra koukurenkenaf utländsk tiltwerkning. — Capikalisten, som skulle anse för winst, insticka sitt kapital i en fabriquesrörelse, som gus 8 äio prokent, söker nu hälldre aktier i diScon» ter, svin ger 15 ä 20. Genom län tillgäng till pen» tunge län i besia werk, ha egendomar blifwit sä stegrade, att om minskning i rörelsecapitaler yrkas för alt derigenom nedsätta produckrna till en stä» ligt Den 3 Juni;. 49Z ligt pris, sä, art andra menniskor än blott rike kunna lefwa i lander, sa upstär etk faseligtrop, as alia dem som köpt dyrt och härigenom skulle lida stora förluster, och änteligen huru mycken ungdom, har icke för sent, fält ängra ven lätthet art genom län åtkomma penningar, som blifwit pä nöjen, spel och utswäfningar förstörde, hrvaruli består dä gagnet af vesta inrättningar? Pä den fot de nu äro skola ve blott rigta aktieägaren i samma män som de utarMa andra medborgare; det ar af denna anledning jag tar mig friheten wäcka allmänna Up< Märksamheten pä elt mitzbruk, som disconterne tillatit sig, som haft de stadeliga påföljder hwilka i föregående nämnde äro.
Jag har ej skrivit till henne på så länge, därför att jag är rädd att mannen kan få tag i breven. Det besynnerliga är att jag numera är så rädd att bereda denne man sorg, att jag helst ville avbryta alla förbindelser med hans hustru. Om jag nu går riktigt till botten med mig själv så beror detta på vidskeplighet, ej på rättfärdighet, jag går nämligen och anar att en olycka, ett försynens straff skall drabba mig för min synd mot mannen. “Dig är icke lovligt att taga din broders hustru.“ Alltså Jahve och Nazareen, som spöka för mig. Kanske jag kände det lika, även om jag aldrig hört talas om tio guds bud, ty även hedningarna, som icke hava lagen Men låt oss nu vara rättvisa och tillfoga, att även om jag inte fruktade straffet, så skulle jag dock väl ha en del av denna min rättfärdighetskänsla ändå. Det är skuldkänslans och det absoluta rättskravets mysterium. Och det förstå vi icke, icke jag, ty det är en makt som är större än jag, och vars föremål är min själ. Och icke heller själen förstår jag, hur skulle jag då förstå det som verkar på den? Men därmed har jag icke sagt att jag hyser någon avsky för vad vi gjort, Ziri och jag, icke heller att jag ångrar det. Om jag träffade henne skulle jag hängiva mig än en gång, hundra gånger åt min kärlek. Är ej detta besynnerligt, här råkar jag i en konflikt. Men nu, för att kunna tänka bättre, så låt oss säga att jag alls inte skriver, utan talar. Men då behöver jag en åhörare, en man som hör på, då går det lättare, låt oss säga en ung man, litet närsynt och lagom lärd, och torr utanpå. Låt oss således antaga att den där träbocken, som står vid spiseln, att den där träbocken är en kandidat, filosofie kandidat. Det är eget att han just skall vara en sådan, en fix idé av mig att det skall vara en som kan, som är fylld av all sådan fåfänglighet varav man känner sig andligen balanserad, som Hartman säger. Han kan sin logik alltså, den där träbocken, och sin filosofiska propedevtik. Möjligen om han läst Kant litet, det syns då inte. Men glasögon, glasögon har han. Och famför allt: han är stormsäker i grekiska och latin.
Wi hafwe äfwen härmedelst welat underrätta Eder, för att derom Ridderskapet och Adeln be. hörigt meddelande göra, att Wi, i anseende till den längt framlidna ärstiden, nästkommande Tisdag den 16 innewarande ämne Ost härifrän till Stockholm begifwa. Wi befalle Eder Gud Allsmägtig synnerligen Nädeligen. Orebro Slott den 14 October 1810. lLäkL 6. sk Wettsrstsäe. VppUti Ii»r »II» Lläncken lien 14 Ocrob. r8>o. Wördsamt Memorial. ^ anledning af den §. som i Riksdags Beflutet blifwit föreslagen, rörande Nämndens om. röstning huruwida alla Högsta Domstolens Ledamöter äga Riksens Ständers förtroende, haf. wa 2:ne Ständ, nemligen: Ridderskapet och Adeln och Preste-Ständet wid de deri anjörde uttrycken yrkat förändring, men de 2me andra Sländen deremot Expeditions-Mskottels Fölflag gilladt. Expe. Den iz Ockober. Expeditions.Utffottet, som äger ställa sig Riksens StänderS föreskrifter till efterrättelse fär, när Riks-Ständens meningar j derta af seende äro delade, deri förestä en förening ge nom följande redaction: "Likaledes har den af Ost. enligt ioz. <8. Regerings. Formen utsedde nämnd röstat öfwer den frägan om alla Högsta Domstolens Leda möter äga Riksens Ständers förtroende och bö ra wid deras systlor bibehällas, hwilken med ja blifwit beswarad." Äfwenledes, sedan Riksens Ständer bisak lit StatS. Utstottets Betänkande, rörande Riks förändring i Jnstruction för Riksgälds.
Men om hon vill, han strax skall visas bort. Han stör mig ej, han stanna må! hon säger Och sjunker vaggad af den enkla ton Med sluten blick tillbaka på sitt läger. Hvad det blef ljust! Hur kom hon öfver bron? De röde prester hviska med hvarandra Och fatta forskande en kallnad hand. Vid svenska ljud Christina Alexandra Förts öfver bron till obekanta land. Vapenbröderna. Douglas, Lilje, krigskamrater, Hade delat samma tält, Samma äfventyr och dater På Germaniens segerfält. Bägarns täflingsstrid och farans Ej dem darra sett på hand, Drufvans blod och ovänskarans Fuktat deras brödraband. Var den ene innesluten Midt i fiendernas ring, I ett nu var kretsen bruten För den andres skott och sting. Han, som ryckts ur dödens snara, Såg sig knappt mot räddarn om, Sade helt naturligt bara: »Tänkte icke jag du kom!» Pröfvade i hundra strider, De ur ledet stego opp Såsom höfvitsmän omsider Och befalde hvar sin tropp. Rika lagrar samfäldt brötos, Lyckan guld och byten gaf, Deras hårda händer knötos Sist kring hvar sin fältherrstaf. Svigtade den enes fana, Kom den andre som bestäld, Att på större skådebana Lösa in en gammal gäld. Om den ene drefs till rygga, Sågs den andres hjelparhär; Tacken blef som förr det trygga: »Tänkte jag ej du var der!» Efter tretti års förbidan Fick i Münster verlden fred. Douglas stack sitt svärd i skidan, Och så gjorde Lilje med. Hem de båda vapenbröder Vände nu med bragders lön, Skatter skördade i söder Gjorde hvilan stolt och skön. Skulle friden fjerma, skilja Dem, som kriget så förent? Det var ingenderas vilja, Nej, så var det icke ment. Endast i hvarandras grannskap Hade gubbarne det godt; Samma fagra Göta landskap Prydde de med hvar sitt slott. Tvänne borgar väldigt höga Reste sig på hvar sin rand Af Östgötabygdens öga, På den blåa Roxens strand. Lilje från sitt granna, rika Löfstad öfver insjön såg,
Till fullgörande af Eders Kongl. Majlis, under den 25:te nästlidne Januari, Krigskollegium meddelade befallning, att öfver den af Rikets Ständers Revisorer afgifna Revisions-berättelsen inkomma med underdånigt utlåtande, så vidt samma berättelse rörer de under Kollega förvaltning ställda medel, får Kollegium, i afseende på Wadstena Krigsmanshus-kassa och den, vid granskningen af samma Kassas räkenskaper, af Revisorerne vidrörda frågan om gratialernas förhöjning, underdånigst anföra: att då, vid 1849 års slut, underhålls-tagarne voro beräknade i lista klassen till 45 med 36 å 50 ltdr, i 2:dra klassen till 407 med 24 Rdr, i 3:dje klassen till 4,832 med 12 Rdr och i 4:de klassen till 4,796 med 8 Rdr årlig pension, gratialistunderhållet rätteligen icke kan, såsom Revisorerne sig föreställt, anses allmännast utgå med endast 8 Rdr årligen lill hvarje underhållstagare. Ursprungliga ändamålet med Krigsmanshus-inrättningen var att bispringa stympade krigare, och detta ändamål bör icke eller, under fredliga förhållanden, lemnäs ur sigte, helst vid ett infallande krig Statens tillgångar måste i alla riktningar hårdt anlitas, och en sjelfständig verksamhet, vid sådant tillfälle, för denna, genom donationer af framfarna Konungar och flera enskilda gifvare, grundade pensions-inrättning är högligen att önska. Ur denna synpunkt har ock, vid Kassans förvaltning, den grundsats städse varit följd och godkänd, att nemligen bereda erforderlig förstärkning ät Kassans kapitalfond och såmedelst säkert betrygga inrättningens bestånd för ali framtid. De reglcmcntariska stadgand. erna för inrättningen ådagalägga äfven, att, i första rummet, omvårdnaden eller hjelpen biir utsträckas till dem, som i krig eller vid tjenstgörings-tillfällen i allmänhet blifvit till lomma? och helsa iner eller mindre skadade, eller under fälttåg sig utmärkt, samt att, i sista rummet, långvarig tjenstetid och framskriden lefnadsålder skola vid understödens tilldelande tagas i beräkning.
Rotebålsmännen (ingo likväl då, för ålder och orkeslöshet, icke någon pension från kassan, emedan de, betraktade såsom rotens tjenslförrällare, ansågos böra på ålderdomen finna sin bergning på rotehemmanet. Ännu genom ett Kongl. Bref af år 1806 stadgades den grund för fördelningen af kassans pensions-liligångar, att 12,000 R:dr deraf anslogos lill pensioner för afskedade embelsoch tjenstemän och 6,000 R:dr till gemenskapen samt deras enkor och barn, eller hälften af hvad som bestämdes för de förra ; dock skulle, sedan 166 R:dr 32 sk. blifvit afsalia till allmosor och 1,500 R:dr till fondens förökande, den möjliga återstoden af densamma användas lill gratialer för aflidne embelsoch tjenstemäns enkor och barn. Sedan Amiralitels-Krigsmanskassan derefter år 1825 blifvit fördelad i pensionsoch gratials-fonderna, hade emellertid förhållandena emellan de pensionsoch gratials-lagandc så förändrats, att år 1848 de från båda dessa fonder till embelsoch tjenstemän utgångna pensioner utgjorde R:dr 38,206: 44, samt understöd lill deras enkor och barn 23,079: 30, Summa R:dr 61,286: 26, då deremot de lill gemenskapen ulgifna pensioner blott utgjorde 12,072 : 40. saint understöd till deras enkor och barn 849: 16. 12,922: 8, eller endast nära femtedelen af ofvanberörde understöds belopp.
Arilds Iage &amp; r skönt i alla dagrar, vare sig luften ar gr&amp; och tung och gAr i ett med hafvet, som d&amp; ocksh ligger blytungt och orörligt, eller om de af Wirsén sil mycket omtyckta och besjungna " blha dagrarna " bilda " slöjor af eterisk tylln öfver Arilds hafsidyll, eller till slut om, som nu p&amp; denna morgon, haf och himmel &amp; ro blil, ej eteriskt beslöjade, utan friskt kraftigt blil med solfyld luft och skarp nordvestvind, som piska branningarna i hvita skumhvirflar emot Kullabergs trasiga hallar; strandviporna skriade, medan smA bleka sandblommor drogo h i t a fjarilar till sig; ute pA klipporna lekte lagets barn, lekte strandning, stodo karlavulet längst ute pA skaret och pekade utAt de upprörda vtigorna pA det 1Atsade vraket, med hiillning som deras fader, d&amp; desse btirga de " förloradefi som kommit Kullaberg för nara; plötsligt slogo ett par stora sjöftiglar ned i vattnet, döko i böljorna, leken var glömd, och hela skaran barn störtade plumsande öfver stenar och klippor för att skramma upp de ovanliga faglarna och fA se dem flyga: " det ar ' mAger " ', sade mig en liten andtruten ifrig tös i lintygsarmar och oredigt blAntottsh&amp;r, ' och de komma aldrig utan emot storm. " Men annu blAste vinden endast frisk och sval, och jag fortsatte min fard langs stranden bort &amp; t TAngahallar till; der ofvan i skogs-. brynet lilg ett hus, en liten gArd, den jag hade gömt i mitt minne sedan Ar tillbaka och nu garna ville hterse.
Majit faststälda formulär till sådana flyttningsbetyg, viss ort skall deruti uttryckligen utsättas; men, i afseende åter på sjelfva det sedermera afgifna betygets innehåll och dervid först uttrycket, att Egendomsägaren i vissa delar af kristendomen hade en orätt uppfattning, utan att uppgifvet vore, hvaruti denna felaktiga uppfattning visat sig, har Domkapitlet ansett med dessa ord så mycket hafva blifvit antydt, att den Pastor, till hvilken betyget skulle aflemnas, ägde tillräcklig ledning att förskaffa sig närmare underrättelse i detta hänseende; beträffande deremot uppgiften i samma betyg, att Egendomsägaren varit inkallad inför Kyrkorådet till erhållande af föreställningar för förargelseväckande lefverne, utan att tillika uppgifvits, hvaruti detta bestått, har Domkapitlet funnit Pastor hafva begått ett otillständigt förhastande, enär förhållandet då ännu icke var utredt och klaganden till saken fäld, utan blott till Kyrkorådet för att höras inkallad, och förständigat Pastor att, om Egendomsägaren sådant önskade, meddela nytt betyg, som i bestämda ordalag, utan att kunna misstydas, noggrannt upptager sakens verkliga förhållande. Slutligen och sedan Domkapitlet sålunda, efter pröfning af de särskilda klagopunkterna med dithörande förklaringar och Juslitie-Ombudsmannens dervid gjorda påståenden, rörande hvarje särskild punkt sig utlåtit, har Domkapitlet funnit intet vidare åtgörande i förevarande sak å Domkapitlets sida påkalladt, än att genom detta dess utslag erinra dels Kyrkorådet dels Pastor om de felaktigheter, som pröfvats hafva å deras sida vid ärendets behandling förelupit. Detta Domkapitlets utslag har icke blifvit af mig öfverklagadt, Torparen Johan Jansson å lägenheten Betlehem hade hos Justitie-Ombudsmannen skriftligen angifvit en tillförordnad Domhafvande i Färentuna Härad, för det att denne, som den 6 November 1860 börjat samt den 7 och 8 i samma månad 37 fortsatt lagtima Ting med nämnda Härad, den 29 nästpåföljande December afkunnat utslag uti alla under
— N:o 17, i anledning af återremiss utaf vissa punkter i Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 1, öfver väckta motioner om ändring af gällande stadganden angående skyldighet alt deltaga i byggnad och underhåll af kyrka, prestgård, tingshus och häradsfängelse: B. V. 541, 544, A. 545, E. 701. ' — N:o 18, i anledning af återremiss utaf två punkter i Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 4, angående väckta motioner om för äridradt löstberäkningssätt vid prest-val, äfvensom vid tillsättande af folkskole-lärare, organist, klockare och annan kyrkobetjening: B. V. 541, 545, A. 545, E. 665. — N:0 19, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af Sammansatta Lag-samt Allmänna Besvärs-och Ekonomi-Utskottets Utlåtande N:o 5, öfver Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående förändring i gruderna för beväringsirirättningen, samt om bildande af en land-storm: B. V. 542, 545, 549, Å. 549, B. 592. 622, A. 622, E. 699. — N:o 20, i anledning af väckt motion om ändring af Usta momentet i 13:de §:n Kongl Landtmäteri-Instruktionen den 6 Augusti 1864: B. V. 542, 545, A. 545, E. 702. — N:o 21, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Uskottets Betänkande N:o 7, öfver väckta motioner om rättighet för röstegande i konsistoriela pastorat och sacellanier att begära fjerde prof-predikant: B. V. 542, 545, A. 545, E. 701. — L — 93 Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtande: — N:o 22, i anledning af väckta motioner angående dels utlärdande af ny Skiltes-Stadga, dels ändringar i den nu gällande: B. V. 512, 545, 549, A. 549.
Hos Rikets Ständer bar blifvit anfördt, hurusom en plan blifvit uppgjord alt medelst en kanal förena Södermanlands mångå insjöar med Mälaren, i hvilket afseende, sedan noggranna lokalundersökningar egt rum, fullständigt förslag lill en segelleds anbringande från Mälaren vid Mariefred, genom Wismaren, Marvikarne, Klemmingen, Frösjön och Norrtunasjön lill Storsjön, blifvit af Dislriklchefen Majoren Olivecrona upprätladt; uppgående kostnadsförslag^ för denna kanal-led, jordersättningar inberäknade, till 285,000 R:dr banko, hvartill statsbidrag blifvit hos Rikets Ständer hegardt; och då Rikets Ständer anse ifrågavarande förelag kunna blifva af vidsträcktare nytta för Nyköpings län, hafva Rikets Ständer, till öppnande af en kanal-ledning af 5 (feni) fois djup ifrån Mälaren till Storsjön uti Daga härad, beviljat ett anslag af 100,000 R:dr banko alt, under loppet af 10 Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, N:o 177. 475 år, med en liondedel årligen frun Riksgälds-kontoret utgå; mot vilkor att det bolag, som bildas för arbetets företagande, skall hafva tecknat sig för hela den summa, som till arbetets fullgörande erfordras, innan någon del af statsbidraget får uttagas, samt alt del förbinder sig alt fullborda detsamma i öfverensstämmelse med af E. K. M:t fastställd plan och inom af E. K. M:t bestämd tid, vid äfventyr att eljest återbetala den lyflade summan. För anläggning af nya och förbättrade eller omläggning af backiga eller eljest mindre goda vägar, har E. K. M:t i nåder föreslagit, att Rikets Ständer mätte anvisa 166,666
Förslag om Caracterers beläggande med 124 Den 12 October. afgift, har Utskottet öfwerwägat; men dä Bewillning pä Caracterer är alldeles siridande emot de grunder, som bäde mid denna och nästsör, flutne Riksdag af Riksens Högloft. Ständer blifwit antagne: dä denna afgift dels leder till inkräktning pä Konungens boga rättigheter, som, med förutsättning af hwars och ens rätt att afsäga sig den betungande Titlen. ofta skulle sakna utwägar, att efter sin Nädiga ompröf. ning uppmuntra och belöna, dels more en ny börda pä förtjensten, som i ett penninge-fattigt Land oftast mäste ätnöja sig med en blott äre. bewisning i stället för en anständig utkomst för lifstiden: dä afgiftens bestämmande, enligt nu upprättade och godkände Bewillnings-Tariffm, alldeles icke är »verkställbar, och synes desturom meddela förbindelsen att likaledes med afgift beläggs allt annat af fäfängan i alla FolkCloster infördt öfwerfiäd, bwarwid hederstecken, större Hus och Wäningar i Städerna och ä landet, bruket af Ur, Tobak, Caffe och andra förr belagde Artiklar, icke kunna undgä att koin. ma i betragtande: dä det är lika oafgjort i moraliskt afseende, huruwida lättsinnigheten och flärden hämmas af ökade pälagor, som i Politiskt, hwad synnerlig tillökning i Krono, inkomsterne härigenom ffulle winnås, hälst Chartä Sigillatä.