Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men hvad angår Bihangen till RiksStåndens Protocoll vid 1817 och 1818 årens samt i8a3 års Riksdagar, så anser Utskottet någon utdelning af dessa tryckta Handlingar, utöfver hvad här ofvan är föreslaget, icke böra ske; utan att de exemplar, hvilka icke kunnat till laststäldt pris försäljas, skola förvaras uti R:gsConloiret, enär, till upplysning i förefallande ämnen, nämnde Handlingar kunna blifva behöflige för kommande R. St:rs Utskott och Revisorer, äfven i en mera aflägsen framtid. Beträffande slutligen Hr von Hartmansdorffs motion, i afseende på Bihanget till RiksStåndens Protocoll vid innevarande Riksdag, så får Utskottet till en början upplysa, att upplagan af delta Bihang är bestämd till 1200 ex. att häraf utdelas till RiksStånden, nemi. Till Ridderskapet och Adeln . 5oo Ex. „ PresteStåndet 65 d:o. „ BorgareStåndet 55 d:o. „ BondeStåndet • i3o d:o. Tillhopa 700 Ex. Efter derom inhemtad upplysning, är antalet af Prenumeranter på delta Bihang högst inskränkt. Och Bela ii Landen, N:o 355. a63 ehuru ansenliga defecter icke kunna undvikas, då aflefvereringen till RiksgäldsConloiret sker uti mindre häften, hvilka stundom innefatta blott ett och annat ark, anser Utskottet likväl det med säkerhet kunna antagas, att minst 3oo corapletta Exemplar skola öfverblifva till R. H. St:rs ytterligare disposition. Med anledning häraf, har Utskottet trott sig bö* ra föreslå och tillstyrka, att nedannämnde vederbörande, efter reqvisitioner, tillhandahållas, af Eihanget till RiksStåndens Protocoll vid innevarande Riksdag, följande exemplar, nemi. a:ne StatsMinistrar i ex. hvardera 2 Ex. 6 StatsRåd dito dito 6 d:o. HofCanzIeren 1 d:o.
Jag s tro att något klander af innevande års sjö-utrustning här icke är sin plats, utan tillhör en annan tid, och jag tror det således för tillfället icke vara skäl att ingå uti något försvar, eller något yttrande öfver linie-skeppens behöflighet, sättet hvarpå de böra vara konstruerade, armerade eller försedde med besättning, ulan, att det nu endast tillhör föredragningsämnet att granska de punkter, hvilka StatsUtsk. framlagt till R. St:s pröfning, och hvarom K. M:s , Nåd. Propos. handlar. Någon enskild motion har icke blifvit i ämnet väckt och StatsUtsk. har icke eller ansett sig böra eller kunna till R. Sits öfverläggning framställa frågor, hvilka icke blifvit lill Utsk. remitterade, hvaruti jag tror Ulsk. hafva handlat ganska riktigt och i öfverensstämmelse med Grundlagens mening. Den punkt af Ulskts Utlåt., som nu är föredragen, handlar endast om något högre gage för underofftcers-korporaler och manskapet vid Marin-regdet. Gr. von Platen har updragit en jemförelse emellan delta reg:te och de båda Gardes-regt:ne, men dervid har Gr:n, som säkerligen till fullo känner hvad Marin-regdet kostar, ( icke tagit i beräkning allt hvad Gardes-regt:na i sjelfva verket kosta, hvilket icke synes på den tabell StatsUtsk. bifogat 4:de Hufvudtiteln, .emedan mycket annat tillkommer, som på denna tabell icke är särskildt nämndt fastän det der finnes npfördt. Att manskapet vid Marin-regdet behöft denna förhöjning från 6 till 7 sk:r torde R. o. Ad. finna, om man tager i betraktande att det icke är samma förhållande med detta manskaps förplägning genom mathållning o. s. v. som vid Gardena, och att arbetsförljensten för manskapet, om de permitteras, icke kan vara densamma i Carlskrona som i Stockholm.
Hans rum är stängdt och han är icke derinne, — sade Astley, som äfven kommit ned. — Nej minsann, herrarne hafva allesammans sofvit godt på morgonen. Men kanhända att Meg sett honom gå ut. Har du sett den främmande herrn i n:r 2 gå ut på morgonen? — tillade hon, med höjd röst, vändande sig åt den öppna köksdörren, der en lång barbent piga stod vid spiseln, sysselsatt att med ett döfvande larm stöta något i en stor jernmortel, och som hon derför icke hörde ett ord, vände hon endast på hufvudet, med gapande mun och frågande blick. Hennes matmor upprepade frågan ännu högre, och ändtligen gallskrek hon tillbaka, utan att upphöra med stötningen ett ögonblick. — Nej, mrs, jag har ingen sett. — Nå förmodligen sofver han ännu, men vi vänta icke på honom. Se här ha vi ju ägg och skinka och gurkor och fårkött, åh, det är minsann bättre än våra frukostar i Lund. Mins du dem Astley? De voro temligen tarfliga, men de smakade oss likväl så bra. När vi ätit, måste du föra mig till Aukwoodhouse; du förstår, att jag brinner af längtan att se detta ställe, och nu medan lord Hawerfield är borta, passar det så bra. Äfven om allt går väl och du blir egare deraf en gång, så är jag då icke här, du vet att jag icke kan dröja länge i England. — Lord Hawerfield är hemma, i fall herrarne vilja råka honom, han kom i går morgse, — sade värdinnan, som stannat inne, men af deras svenska samtal endast förstod namnen Aukwoodhouse och Hawerfield. — Är lord Hawerfield hitkommen ifrån London? — sade Astley hastigt på engelska. — Ja vi sågo honom åka förbi här helt tidigt i går på morgonen, men om han kom ifrån London, vet jag icke; man har sagt att han varit utrikes någonstädes i sommar. — Jo han var åtminstone för fyra eller fem dagar sedan i London. — Nå väl Alf, jag ger mig fan på, att din lilla reskamrat icke är i sitt rum. — Jag börjar verkligen frukta detsamma, — sade Alf orolig och lade ifrån sig knifven, som han redan fattat. — Hvad kunde man imellertid göra?
Detta anslag anser jag deremot höra höjas, ty Carlskronas befästning ifrån landsidan är så mycket mera nödvändig, som staden åt denna sidan är alldeles öppen och utan försvar till den grad, att en enda landstigen deciderad Batalion skulle kunna bränna hela vår Flotta; intet fortificationsarbete är efter min öfvertygelse så nödvändigt, som detta. Jag skulle således för dess snara fullbordande önska , att anslaget höjdes till circa 60,000 R:dr. Någon besparing kunde troligen äga rum på de anslag, som äro bestämde för Flottan, men då jag ej är sjöman, och äfven häruti saknar noga efterrättelse i Utskottets Utlåtande, är det svårt att ingå i bestämd pröfning häraf. Efter hvad jag nu föreslagit, skulle, om man upphör med Wanäs Fästningsbyggnad, ehuru anslaget för Carlskrona förökades, ändock uppstå en besparing i hvad den Kongl. Propositionen innehåller, Den 2 November e. m. 47 inberäknade Utskottets afprutningar af öfver en Million, och nära en half Million emot livad Utskotlets Utlåtande innehåller. Jag har sökt att i korthet hufvudsakeligen betrakta ämnet ifrån den militäriska sidan, och har icke velat inlåta mig i ett endast financiel! betraktande deraf, emedan jag icke är tillräckeligt initierad i pecuniära tillgångar, för alt kunna bedomina, om Utskottet eller Herr von Hartmansdorff uppgifvit de rättade disponible tillgångarne. Jag förmodar, att någon, som ager större kännedom i detta ämne, icke skall underlåta att yttra sig deröfver, och anhåller om återremiss af Utlåtandet. Herr Hjerta, Gustaf: Då fordom fråga här uppstod, att pålägga Nationen skatteökningar af 3 Millioner, ansågs ingen undersökning öfverflödig; ingen upplysning af Utskott och till Utskott obehöflig; intet förslag till bördans lättande eller behofvens förminskande obehörigt.
Länsvis upptager så väl en kort beskrifning om hvarje hus, dess ålder, när det blifvit upplördt eller inköpt, för hvad belopp, jemte en noggrann anteckning af dermed för hvarje år skeende förändringar samt använde underhållsoch reparations-kostnader, äfvensom huruvida det är brandförsäkradt, hvar, för luiru lång tid och till hvad belopp, samt slutligen huru och under hvad vilkor hvarje hus disponeras, samt alla dermed förefallande förändringar; hvarjemte borde uppgifvas, ifrån hvilken officiel Act eller Handling alla de införde förhållandena blifvit hemtade. Härförutan, och då E. K. M ansett Öfver-Intendents-Embetet endast höra fortfarande ega befattning med Kronans hus och byggnader i hufvudstaden, hafva Rikets Ständer jemväl funnit sig böra i underd. begära, det Öfver-Intendents-Embetet måtte i Nåder anbefallas, att, jemte dess förande hufvudbok och redovisning öfver anslagna medel till desse husens byggande och underhållande, öfver desamma inrätta enahanda Liggare eller Fastighets-Registratur, som den här ofvan för Kronans hus i landsorterne af Kammar-Collegium äskade; äfvensom alt E. K.
Konsul Ritters fru var stendöf, så att en konversation med henne var mera en plåga än ett nöje, och fru Bergius var så stel och tillbakadragen, att Inez kände sig som en skolflicka i hennes närhet. Doktorn var innerligt glad öfver att nästan alltid få vara hemma. Studerkammaren ville han icke byta ut mot någon salong i hela staden. Hvit halsduk och frack afskydde han. Inez deremot började längta efter nöjen och sällskap. Hon ville visa för de goda småstadsboarne alla de dyrbara toaletter, som hon fört med sig. Hon hörde i andanom det sorl, som skulle uppstå, då hon lät släpet af den klädning hon bar på ^ista hofbalen rassla öfver golfvet. Hvad hon saknade Stockholm med dess middagar, supéer, konserter ' och teatrar. Det böljade bli kallt. Hon slog igen fönstret, rullade ner gardinen, tändg lampan och satte sig sedan vid pianot. Hon spelade » Du und Du-valsen », men de sprittande rytmerna gledo snart öfver i en tungsint melodi, ur hvilken » Till österland vill jag fara » växte fram.När hon spelat melodien ett slag, böljade hon sjunga den, men innan hon hunnit till slutet, svek rösten henne. Hon gömde ansigtet i händerna och snyftade. Så satt hon ända tills ringklockan skrälde. Hon spratt till. Det var väl brefbäraren. Hon gick ut och öppnade. — God afton, ljöd en djup bränvinsbas. Kan man få tala vid doktorinnan? — Ja, det är jag. — Var så god, här är en biljett från direktörskan Strömmer, sade bränvinsbasen. Jag skulle ha svar. — Dröj ett ögonblick. Hon gick in, slet upp kuvertet och läste biljetten. » Min bästa fru doktorinna! Ehuru jag inte haft äran blifva presenterad för Er, tager jag mig friheten bedja Er infinna Er hos mig i morgon förmiddag klockan 11. Det är frågan om att bilda en bazar, hvaraf inkomsten skall tillfalla de genom öfversvämningen lidande spanjorernas Med utmärkt högaktning Fanny Strömmer. » En bazar! Åh, det skulle bli utomordentligt roligt att få vara med om en sådan, men hvad skulle hennes man säga? Bara inte fru Strömmer varit inbjudare.
Maj:t äskat, att aflöningen för Konungens Fogat måtte höjas från 4,000 R:dr till 4,500 R:dr, eller med 500 R:dr. På sätt af Ofverståthållare-embetets åberopade skrifvelse upplyses, har Fogaten, hvilken det enligt instruktionen åligger att, alternerande med Under-ståthållaren, handlägga skuldfordringsmålen äfvensom att handhafva uppsigten öfver fångar och fängelserum samt arrestanters afstraffande, nu mera jemväl fått sig ålagd skyldighet att i Stockholm verkställa den Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, jemlikt nya Strafflagen, tillkommande förvandling af böter, hvartill äfven hörde att vaka deröfver, att, i händelse tillgång till ådömda böter saknades, den motsvarande bestraffningen ginge i verkställighet, genom hvilken anordning icke blott Fogaten erhållit en ganska betydlig tillökning i göromål, utan äfven mera oafbrutet biträde af den Fogaten underordnade Kanslist blifvit af nöden. Och då det synes Utskottet vara med billighet öfverensstämmande, att Fogaten erhåller en emot hans ökade göromål svarande ersättning samt Utskottet icke haft något att erinra mot det af Kongl. Maj:t i sådant afseende föreslagna belopp, hemställer Utskottet, att Kongl. Maj:ts ifrågavarande nådiga framställning måtte af Rikets Ständer bifallas. För den till Fogatens biträde anställde Kanslist, som nu innehar en lön af 600 R:dr, har Kongl. Maj:t äskat en löneförhöjning af 400 R:dr, så att hans hela aflöning komme att utgöra 1,000 R:dr; och då denne tjenstemans göromål, i följd af ofvan anförda förhållanden, icke obetydligt ökats och hans aflöning, jemte den föreslagna förhöjningen, ej uppgår till högre belopp än kanslister i allmänhet åtnjuta, hemställer Utskottet, att Kongl. Maj:ts nådiga framställning äfven i denna del måtte af Rikets Ständer bifallas. 10:o.
Bonde-Ståndets D:o 3 B. p, 4i5, /?{'/. till Conttiluciont Dtsk. llelänk. Dessn tom bora för oförsedde händelser tvenne särskildte tillräck lige summor afsättas och anslås; den ena att vara tillgänglig då Konungen till Rikets forsvar, eller andra högst vigtiga och angelägna ändamål, sedan liela Sfats-Rådets tankar deröfver blifvit inhemtade, linner den vara oundvikeligen nödig; den andra att ur Riksens Ständers Bank, vid infallande krig, af Konungen lyftas, sedan Han Stats-Radel in pleno hört och Riksens Ständer sammankallat. Riksens Ständers förseglade anordning å sistnämnde summa må ej förr brytas, eller summan af BancoFulhnägtige utbetalas än sedan Riksdags - §• Dessutom böra för oförsedda händelser tvänne särskilta tillräckliga summor afsättas och anslås; den ena alt vara tillgänglig då Konungen, till Rikets försvar, eller andra högst vigliga och angelägna ändamål , sedan hela StatsRådels tankar dei öfver blifvit inhemtade, finnér den vara oundvikligen nödig; den andra att, vid infallande krig, af Konungen lyftas, sedan Han Stats-Rådet in pleno hört och Riksens Ständer sammankallat. Riksens Ständers förseglade och i Banqven deponerad e anordning å sistnämnde summa må ej förr brvtas eller summan utbe talas, än sedan Riks - 56 Bil. till Constitutions Utsk, Betänk. N.'o 5. kallelsen blifvit i Hufdags-kallelsep blifvit i vudstadens kyrkor veHufvudstadens kyrkor derbörligen kungjord, vederbörligen kungjord. Se Bihnnget, 3 Samlingen, sid. a3g.
Domaremagten skola sålunda ökas och befästas, funnit en sådan offentlighet vid Under-Domstolarne desto hellre böra ega rum, som rättegången flerstädes, efter urgammal sed, hittills hållits för öppna dörrar, äfvensom Rikets Ständer icke ansågo något hinder möta för medgifvande af offentlighet vid Police-Kammaren i Städerne, när sådane mål förekomma , uti hvilka Police-Kammaren eger domsrätt; — och äro af Rikets sednast församlade Ständer, uti deras underdåniga skrifvelse i ämnet, enahanda grunder äfven anförde. tö Lag-Ut.slottets Betänkande IV:o gg. Enär Utskoltet till alla delar instämmer uti hvad föregående Ständer sålunda yttrat, och följaktligen jemväl biträder Motionairens ifrågavarande förslag, så vidt detsamma är med nyss anförde grunder enligt, men deremot icke finner sig böra, på sätt Motionairen yrkat, utsträcka offentligheten vid Police-Kammare äfven till andra mål, än sådane, hvari densamma utöfvar domsrätt, helst det endast är i sistnämnde mål, som rättegång vid Police-Kammare kan sägas ega rum, och det, efter Utskottets mening, ingalunda skulle vara välbetänkt, att i andra fall, der Police-magtens ändamål är, icke att skipa Lag, utan att efterspana och inhemta upplysningar, på hvilka åtal inför Domstol sedermera skall grundas, genom påbjuden offentlighet vid hvarje steg, sätta förbrytaren och dess medhjelpare i tillfälle att motarbeta och hindra broftets uppdagande; får Utskottet, som äfven i det afseende skiljer sig ifrån Motionairen, att Utskottet anser de i Rikets senast församlade Ständers Lagförslag intagne föreskrifter, åsyftande ordningens midmagthållande inför Domstolen, afhjelpa en brist på nog bestämda stadganden härutinnan, samt således vara nyltige och behöflige, härmedelst, uti hufvudsadlig öfverensstämmelse med nyssberörde förslag, vördsamligen tillstyrka: det Rikets Högl. Ständer för egen del besluta och till Kongl.
De olägenheter och det lidande» sorn möjligen kunde tillskyndas en Fordrings* egare, hvilken genom inteckning vunnit panträtt i ett vattenverk, i händelse detta utan hans vettskap och förutstäld säkerhet för hans fordran finge förstöras eller till minskning i dess värde förändras, hafva efter derom gjord erinran, fästat Utskottens uppmärksamhet på nödvändigheten af ett medel, hvarigenom Inteckningshufvare må emot dylika vådor kunna försäkras; ii3* Lagutskottet: Betänkande». oell af sådan anledning hemställa Utskotten derföre, att då en Jordegare söker att få ett för odling hinderligt Vattenverk, rifvet eller ändradt, och dagen till företagande af den i sådan händelse föreskrifne undersökning blifvit af Landtmätaren utsatt, Jordegare må åligga att derom underrätta dem, som i Vattenverket kunna ega Inteckning, enligt den upplysning Jordegaren för detta ändamål bör af vederbörande Domare sig förskaffa. Genom detta iagttagande sättes Inteckningshafvaren fullkomligen i tillfälle att bevaka sin rätt och kunna för dess förvarande vidtaga nödiga åtgärder; men då han en gång erhållit en slik underrättelse, synes det ock böra ligga å hans egen vårdnad, att utan särskildte påminnelser följa fortgången af målet och Jordegaren således icke, der saken sedermera till Domstolen instämmes, besväras med vidare notificationer till honom. Om Utskottets nu gjorde hemställan af Riksens Höglofl. Ständer bifalles, bör såsom en följd deraf 3:dje Momentet i Författninge* 6 §. erhålla de dermed förändra Redaction: Landtmätaren tillhör det. att skyndsamjnettgén utsätta dag tilljörrättningens verkställande , lämpande den samme så att detta endast må ske, då märken är bar och undersSkning tillförlitligen låter gora sig samt att derom skriftligen, emot bevis, så väl sökanden, sorn Vattenverksegareu så ock allmänt ombud, då det erjordras, tillkännagifva. Sökanden varder sedermera skyldig, "att LagUtikottets SetnukaniieHt' iijj efter det han, genom levis frän
M:t icke funne skäl i Nåder tillåta honom att få bibehålla samma löneförmåner, som varit hans företrädare, framlidne Landshöfdingen Nerman, medgifna, utan deremot i Nåder beslutade, att den uti Kongl. Brefvet den 24 Februari 1837 omförmälda reglering af lönevilkoren genast borde inträda samt att, oaktadt den deraf förorsakade betydliga minskning i Landshöfdingens löneinkomster, han icke destomindre skulle vara förpligtad att till amortering af det till aftjenande å landshöfdinge-tjensten återstående ackordsbeloppet, utgörande 6,825 R:dr 17 sk. 2 rst., årligen bidraga med lika stor summa, som hans företrädare, eller med 1,400 R:dr, hvarigenom amorteringen af ackordet komme att år 1859 fulländas, ett dylikt förhållande blcfve för honom särdeles betungande, samt Friherre Skjöldebrand, med anledning deraf och då ett så betydligt årligt amorteringsbidrag destomindre syntes vara af behofvet påkallad), som, efter den allmänna grund, hvilken för dessa återbetalningar inom öfriga län, som varit med ackord besvärade^ blifvit tillämpad, de för dessa län återstående beloppen först år 1871 komme att till kapital och ränta blifva till fullo amorterade, i underdånighet anhållit att,- såsom en lindring uti den börda, hvilken genom ackords-amorteringen vore Landshöfdingen ålagd, E. K. M:t måtte i
Utskottets förslag tiil införselstull å Kor och Ungboskap bar af Irenne Riks-Slånd blifvit godkåndt; men som Bonde-Ståndet förklarat berörde tull-afgift böra bestämmas till 6 R:dr 52 sk. stycket, kommer, i händelse sistnämnde beslut vidblifves, följande votering att anställas: 92 Bevillnings-TJt skottets Memorial, IV:o 41. Käppar, alla slag, Kött: Färskt Saltadt Torkadt rökt, l84:o. Den, som gillar elen af Utskotfet å Kreatur: Kor och Ungboskap föreslagne införselstull 4 R:dr stycket, voterar Ju; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, bestämmes införselstullen å Kor och Ungboskap till 6 R:dr 52 sk. stycket. Trenne Riks-Stånd hafva godkänt, hvad Utskottet i Utlåtandet Nio 5o rörande Kåppar, alla slag, föreslagit; men Ridderskapet och Adeln har ansett artikeln såsom hörande till slöjdevaror och med dem dragande lika tull, böra utur den egentliga Tusan uteslutas och endast i noten upptagas med hänvisning till slöjdevaror, ej specificerade, hvilket sistnämnde beslut dock på förr anförde skål kommer att förfalla; Ridderskapet och Adeln samt BorgareStåndet hafva gillat de införsels afgifter, Utskottet uti Utlåtandet Nia 5o åsatt ofvannåmnde slag af Kött; hvaremot Presteoch Bondec U' Stånden antagit de derå i Betänkandet N:o 21 af Utskottet föreslagne afgifls-belopp vid införsel; och lärer följaktligen, i händelse desse skiljaklige beslut icke kunna sammanjemkas sålunda, att Presteoch Bonde-Stånden frånträda. sin och instämma i Utskottets af de bägge andra Stånden godkända mening, följande omröstningar böra ega rum, nemligen: 185:o, a) Den, som godkåuner Utskottets senaste förslag, att å Kolt:
Dahlsland och uti tillgränsande trakter af Westergöthland, har delta öfvervigten; men på norra och vestra Dabi samt i andra trakter af Westergöthland, synnerligen Kinds härad, håller boskapsskötseln snarare jemnvigt med åkerbruket och lemnar utöfver husbehofvet mer eller mindre betydlig afkastning lill afsalu. På Dahlsland äro ängarne i allmänhet bördiga, hufvudsakligen naturliga och öfver hufvud svarande emot åkern, samt har den couperade delen af landet i synnerhet förmånen af godt och tillräckligt sommarbete. Ängskulluren försummas dessutom icke, och användes dervid merendels klöfveroch thimotejutsäde; men, äfven utan utsådda frön, underhålles gräsväxten af vild klöfver och andra tjenliga foderslag, när igenläggningen sker efter väl häfdad åker. Inom Westergöthland är ängsodlingen mindre utbredd och föga använd uti de södra trakterna, som likväl delvis hafva goda fodertillgångar från naturliga ängar: tillräckligt sommarbete finnes der nästan allmänt. ö O 13 Hornboskapen på Dahlsland Sr i allmänhet af litet, men godt, inhemskt slag, som tilltager i godheL med ängs-kulturens utvidgande. Uti Westergöthland, der boskapskreaturen oflare inköpas från andra orter, äro slagen mera blandade och sinsemellan skiljaktiga, likväl i allmänhet icke stora, fastän stundom ganska goda. Till rucens förädling eller fortplantning af bättre racer har i intetdera af landskapen något blifvit tillgjordt, annorlunda än såsom undantag af jordbrukande ståndspersoner, hvilka mellanåt förskaffat sig större och bättre stamrace från andra orter. Oxar användas vid jordbruket och vid kortare körslor i alla delar af länet samt på några ställen jemväl till mera långväga forslingar. Endast under höst-, vinteroch vårmånaderne, eller så länge marken är frusen eller betäckt af snö och utan bete, nyttjas i allmänhet stallfodring för boskapskreaturen. Hästarne äro på Dahlsland af någorlunda god art och medelmåttig storlek, i synnerhet norr ut, hvarest inhemska stammen är mycket blandad med den än bättre Norrska hästracen.
— Om äfven grundlagen uttryckligen tillerkänt de särskilda RiksStm rättigheten att förvandla sig till verkstäder för omedelbar fabrication af nya grundlagar, skulle jag dock före gårdagens erfarenhet icke ansett möjligt, alt de skulle kunna vilja af en dylik rättighet sig begagna. Nu förefaller deremot tillvaron af en sådan rättighet genast vid första påseendet tvetydig, och måste, enligt min öfvertygelse, vid en opartisk granskning, och då man låter de i grundlagen begagnade uttryck bibehålla samma mening, som de eljest i allmänhet äga, helt och hållet förnekas. Utan alt misskänna eller ens ifrågasätta den goda afsiglen hos de flere personer, som under gårdagens sammanträde gått det H. Ståndet tillhanda med så många planer till nationalrepresentationens ombyggnad, och med all aktning för de värde motionärerne (ty motionärer äro de, ehvad man än derom må säga), tillåter jag mig dock vördsamt framställa den fråga, huruvida det är rimligt att fordra, det Husets ledamöter skola på den korta tiden af några timmar, under en ständigt fortgående discussion, derunder störtsjön af nya förslag opphörligt fortfar, kunna göra sig fullständig reda för, lill dess blifvande verkningar inse, och lill deras rätta‘värde uppskatta alla de särskilda förslagen. Emedlertid hade det i går kunnat hända, om ej discussionen i den uppkomna formfrågan borttagit tiden, att Ståndet på aftonstunden handlagt, pröfvat och till antagande eller förkastande röstat öfver ett halft dussin särskilda förslag och ändå haft ett icke obetydligt antal i behåll tills i dag att pröfva. Ätt jag, oaktadt den betänketid under en natt, som Försynen mig förskaffat, ej är beredd att verk - 104 Den 11 Mars f. m. ställa den nu förekommande pröfningen af de återstående förslagen, sedan samma Försyn lyckligen hjelpt oss ifrån det i går föredragna, det tillskrifver jag min inskränkta förmåga, önskande de många lyckligare lottade, som icke rygga tillbaka för det djerfva företaget, all framgång, och att de, vid försöket att utföra det, enligt min åsigt, på en gång olagliga och orimliga, icke utsätta sig för ett sansadt folks åtlöje eller, hvad ännu värre vore, besluta sig till något för landet förderfligt.