Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skall nybyggnad göras, skall tomten var fri, rymlig, sund och välbelägen. Hus av trä får inte uppföras nära skolbyggnaden så att de skymmer eller hindrar och att vid eldsvåda sätter huset i fara. Lärorummen skall vara försedda med eldstäder. Helst skall en person anställas som eldar och städar. Varje skola skall upprätta ett inventarium på fast och lös egendom. Matriklar över elever och protokoll över de offentliga förhören skall var i gott skick. Om böcker och annan hjälpreda vid allmänna undervisningen i trivialskolor och gymnasier. Biskopen skall tillse att nödvändiga böcker för eleverna finns till lägsta pris. Sedan skall finnas en boksamling med lexikon och ordböcker samt yngre och äldre verk som lärarna behöver. Där bör också finnas glober, kartor, matematiskaoch fysiska instrument. Varje skola skall ha en bibliotekskassa. Inkomsterna kommer från ämbetsmän som fått befordran, sålunda betalar en biskop 10 riksdaler, en domprost 6 riksdaler, en lektor, kyrkoherde, rektor 3 riksdaler, en regementspastor 1 riksdaler, kollega i trivialskola 32 skillingar, en som vigts till präst 16 skillingar. När sådana personer avlidit skall efter vanligheten sterbhuset insända en eller flera goda böcker ur den dödes bokförråd. Dessa böcker skall till givarens ständiga minne antecknas i särskild bok. Skulle man på detta sätt få dubletter skall de sämre utbytas mot andra eller genom auktion försäljas. Böckerna skall förvaras i biblioteksrummet i god ordning och om ingen bibliotekarie finns stå under gymnsieadjunktens vård och ansvar. Om undervisning i trivialskolorna. Vid undervisningen vid trivialskolor och gymnasier i riket skall inte bara de som senare skall beträda de lärda yrkena beaktas utan även de som skall ingå i näringarna skall få för dem lämplig undervisning. Därför indelas klasserna i fem. Den första blir förberedande för alla. Sedan delas eleverna så att de som ämna sig åt litterära yrken och de som vill till näringarna går till apologistklassen. Dessa klasser skall särskilt inrättas i städerna. Ingen antages till trivialskolor som inte kan läsa svensk och latinsk stil obehindrat, läsa utantill Luthers lilla katekes. Känna räknesiffror och tal och multiplikationstavlan samt läsligt skriva och sammanbinda bokstäverna i alfabetet.
i~tbrast jag otQligt,)) hvarfor kor hon inte ut honom ?w ~Neej, for si bland oss salnre folk hkller en ju and&amp; ut, nar ban il nykter, ban glad i bssna, &amp; glad i mej med ki: resten, t han ii ju and&amp; min man, Q han li, inte samre an mQngn mdra. Men om v h Herre ville ta honoin - si, det vore en annan sak - dB sknlle ett stort bekymmer lgttas for m i g. ~ Jag mliste erkiinna - for mig sjiilf, att jag stod infor i n af klirlekens dller pliktens psykologiska gttor, som jag ej maktade losa. Mina blickar folle pQ de tvB, tjoclra slata ringar, .som Sofi ' bar pQ venstra handens ringfinger. ~ frQgade jag. rDe h i i r? ~ Hon strickte fram sin lznotiga, roda hand med ringnrne pS. sNeej - di har ii bara skrap, men nlir vi gifte oss, hade jag t v t ringar af akta guld - 18 karat. a Ron sade s18] carats med en visa stolthet. sNt, hvart togo de vggen dA?)) fortsatte jag mitt interviewmde. )) Di gick, forstbs!)) sGick - hvart gick cle ?~ ~ r t ~ a jag d e och spiirrade upp ogonen a.f f ijrdning. BPI panten, forstQs,)) svarade Sofi, med en ton. af medlidsainhet, ofver min okunnighet i pant-teminologien. )) Det var ' det forstn, (let som var lgttast at+ nndvma, sen kom d l t annat - for vi hade ett vackert bo, fast en del var p&amp; afbetalning.)) DNA, men n&amp; ni gifte er, var Sofi riktigt kiir i Anderson:?)) Ett svagt skimmer flog ofver hennes ansikte och glindrade till i hennes figon.
Jag har haft den förmånen att genomläsa Gr. v. Schwerins memorial, innan han här aflemnade det; och då jag funnit det vara af vigt, anhåller jag, tillförekommande af en discussion, då så få äro närvarande, att berörde memorial må hvila på bordet. Hr von Troil: Jag anhåller vördsamt om Hr Gr. o. Landtnäs proposition, att alla yttranden och anmärkningar öfver förslaget till banklagen må få åtfölja remissen till Utsk:n. Hr von Hohenhausen, Mich. Silvius: Om Hr.*na betänka den tid, som Utsk:n hafva att behandla målen, så tyckes mig, att man kunde bespara dem att genomläsa hela denna discussion, hvars utskrifning borttager en lång tid. Hvar och en reservation och hvar och en enskild ledamots yttrande kan ju efter begäran få åtfölja remissen; men alt hela discussionen uti formfrågan skall åtfölja, anser jag endast leda till tidsutdrägt. Gr. Horn: Då minoriteten, som förlorat rättigheten att få det af Gr. Cronhjelm föreslagna tillägget till Utsk:n öfverlemnadt, äfven skulle frånkännas rättighet till deras opinionsyttring, i händelse, såsom det yrkas, discussionen ej I Den ii M*rs e. m. skulle fä åtfölja remissen; så, ehuru jag ieke uppträdt för att reservera mig mot förra beslutet, får jag likväl reservera mig mot en möjlig proposition i sednare afseendet, till följd hvaraf jag äfven anhåller, att hela diseussionen vid förslaget lill hanklagen må blifva remissen följaktig. Hr von Heijne: Jag har under de 3:ne sistförflutna Riksdagarna varit ledamot af Utsk., och dervid aldrig funnit Utsk. hafva varit besväradt af att taga kännedom om de upplysningar, som från Stånden blifvit meddelade, likasom jag ej heller funnit, att det någonsin förvägrats, alt de i ett ämne gjorda anmärkningarna skulle få åtfölja remissen. Jag får derföre, i likhet med hvad Hr v. Troil begärt, hos llr Gr. o.
För den stora allmänheten kan det vara likgiltigt, om insättningarna börja kl. V210 eller 10, och om de fortfara till kl. 2 eller y23, men för Enskilda Banken år det af största vigt, ty under tiden kan den hinna hopskrapa ännu några tusen rdr för att insätta på upoch afskrifningsräkning. Orsaken hvarföre allmänheten får vänta, är egentligen bristande arbetsstyrka. Då vexelkassornas rörelse upgick till 12 milhr årligen, så fanns det 4 expeditionskassor, och någon gång tillsattes ännu en ä:te. Sedan rörelsen betydligt ökat sig, och stigit ända till 100 milhr, då indrogs en af dessa kassor. Under tiden upstod en inrättning, som jag nyss nämnde, Enskilda Banken, hvilken nära dagligen uptager en kassa, och stundom tvenne, och om en från Enskilda Banken till BankoFullm. ställd ansökan beviljats, hade Enskilda Banken ensamt uptagit alla tre expeditions-kassorna, och den stora Allmänheten haft ingen. En annan orsak till det öfverklagade 1) »n 11 .1 a ii il a r i f. ni. förhållandet ligger i pensionslagarne. I Banken är man icke berättigad till pension förr än vid 7 0 år. För att rätt sköta en försyssla, fordras en sådan vigor, som man sällan har qvar sednare än vid 40 k 5 0 år; men af de 3 kassörerne är den ene redan gubbe, och den andre håller på att blifva det. Allt är således kastadt på den 3:dje kassan — Om BankoUtsk:ts närv:de ledamöter fästat upmärksamhet vid hvad jag yttrat, än ändamålet dermed vunnit. Hr Printzensköld, Carl: Det må ej förnekas, att Hr Ehrenhoff yttrat sig ganska sanningsenligt. BankoFullm. hafva också ej varit okunnige om de förhållanden, han påpekat; men det har icke stått i deras förmåga att vidtaga någon åtgärd till lindring i det arbete, som förorsakats kassörerne genom Enskilda Bankens beständiga insättningar.
Ständer walde förökade antal Ledamöter med Srats-Ucstoctet i dag sammancrädt; och sedan enligt 69 §. i Regeringsformen en blifwit utlottad; sä hafwa de öfrige 119 för sig latit uplasa de lil detta ämne hörande handlingar, hwarefter följande Votering. Uropositiou blifwit framställd: "Den som wil, at, til ^verkställande af dm "utaf Riksens Högloft Stander beslutade Revision "öfwer ^förwaltningen af alla Rikets medel sedan "1800 Ärs Riksdag, hos Kongl. Majit af Riksens ''Ständer i underdånighet anhälles, det en Lom"mkö matte af allmänt agrade vjäfwige män tiljarnäs, och til densamma den specielle utredningen af "utgifterne updragas, sirmt med wilkor, ar denna "(^ommite stall, i samma män dest Revision fram"strider, förelägga Riksens Högloft. Ständers Om'bud resultarerne af dest pröfning och grunderne "dertil, strifwer Ja; den det ej wil strifwrr l77ej. "Winner tNcj, sä kommer Denna Kevislou, at under - chvtz Den 8 Mars, "der nu päftäende Riksdag ofördröjeligen börjasi "och fortsattas af Riksens Ständers egna Medlem"mar, utsedde til et witzt antal inom hwarje Ständ, "samt at hwad derwio innan Riksdagens flut icke "hinner undergå granffning, ma öftverlemnaS lil Nik"sens Ständers Fullmägtige i L-u^usn och Riks» "gäldö-Lontoiret, at sedermera fullbordas". Sedan denna kropo8ition blifwit bifallen och vote>m§8 - sedlar derefter Utdelte; sa har efter deras uphamtande och öppnande, votering funnits salunda utfallen, at 44 röster medelst Mej förklarat sig för denna kevisiong anställande nu genast af Riksens Ständers egne Medlemmar under nu påstående Riksdag, och 7; dito medelst
För transporters lättande inom Carlskoga bergslag genom sammanbindande af sjöarna Lån och Alkvettern medelst sluss vid Knappforsen är bildadt bolag, sorn dertill erhållit statsbidrag. Äfven är lånebidrag från handelsoch sjöfartsfonden beviljadt för åvägabringande af båtled emellan sjöarna Södra och Norra Hörken inom Nya Kopparbergs bergslag. Dessutom hafva ifrågakommit kanal-anläggningar emellan sjöarne Lindessjön och Väringen, emellan Jerle bruk och Örebro samt emellan Nora och Fåsjön, till hvilka begärda statsbidrag ej stålt att ernå. Örebro enskilda bank med förnyad oktroj från den 1 December 1847, som då hade en teckningssumma af 1 million, blef ett år sednare utvidgat! genom en bankafdelning i Borås och i följd deraf ökad teckning af 200,000 År 1848 » 1849 » 1850 17 örn 383 läster. 16 » 371 » 19 » 477 >, 12 R:dr Banko. Den dittills för krediti vrörelsens bedrifvande anslagna summa, 1 million, Lief vid denna bankens utvidgning höjd med 100,000 R:dr Banko; hvaremot under inflytelsen af dels politiska förhållanden, dels tillkomsten af banker i Westerås och Göteborg, dels ock indragning af kredilsedlar å lägre valör än 3 R:dr 16 sk., diskontrörelsen varit efter omständigheterna mer eller mindre inskränkt, ehuru banken upptagit lån och anlitat kreditiv i Stockholm och Hamburg; hvilket förhållande bragt bankens revisorer till den yttrade öfvertygelse, att densammas verksamhet, som förut varit af obestridlig nytta för ortens näringar, icke, sedan den af sednare författningar blifvit kringskuren, vidare, huru väl den än bedrefs, uppfyllde allmänhetens behof eller billiga önskningar. Ehuru reglementen för hypotheksföreningar emellan jordägare blifvit i nåder fastställda redan år 1847 för Örebro och flere län gemensamt och vidare år 1849 för Örebro Län särskildt, hade före 1850 års utgång icke någondera af dessa föreningar kommit till uppfyllande af sitt ändamål. § 4‘ Politisk Författning. Kammarverk.
Utsk. har sagt, att min motion åsyftade ingripande förändringar i hela arfsystemet; men orsaken, hvarför Utsk. ej kunnat tillstyrka bifall till motionen, är ej utredd. För min del tror jag icke, att motionen innehåller så genomgripande förändringar, som Utsk. föreställt sig. Jag har utgått från den synpunkt, att endast då man ej har barn, skall man äga rättighet att disponera öfver sin egendom efter behag, och då qvarstår grunden för arfslagarna, som är kärlek till sina barn. Jag är ej nöjd med Utsk:s kategoriska förklarande, aiw Utsk. ej vill tillstyrka en utvidgad testamen tsfrihet; och utan att hafva fått veta orsaken härtill, kan jag omöjligen ingå i någon vederläggning deraf. Hvad åter hindret för testamentsfrihetens utsträckande beträffar af det skäl, att jag icke, såsom motionär, vidrört alla de ämnen, som, efter Utskts tanka, dermed stå i sammanhang, har en ledamot, sorn alltid i dessa ämnen yttrar sig med sakkännedom, i ett föregående plenum sagt, att det är en 'oriktig uppfattning af LagUlsk:s skyldigheter, att ej sjelf föreslå allt, hvad som står i omedelbart sammanhang med en afgifven motion ; och jag hade trott, att Utsk. ej så lösligt bort behandla detta ämne, för att slippa ifrån min motion. Jag bekänner mig äga föga hopp om framgång i hvad jag åsyftat efter nu skedda votering; men då detta betänk, innehåller samma brister sorn det föregående, nemi, att omfatta flera ämnen, anhåller jag om återremiss, i I ppp att åtminstone i frågan om bördsrätten vinna större fi mgång. Utsk. har sagt: ”Stadgandena om bördsrätt till försåld fast egendom i stad hafva bland annat till syftemål att före - Den a October c. m. 39 komma, det sådan fastighet, under sken af köp, obehörigeu bortgifves.
Till vidt det i allmänhet låter bestämma sig, kan man antaga vanliga sånings-tiderne vara: för Vår-utsädet efter medlet eller emot slutet af April och första dagande af Maji, samt för Höstutsädet medlet och slutet af Augusti samt början af September; och infaller skördetiden vanligast närmare början af Augusti samt räcker in i början och emot medlet af September månad. Afvikelserne måste dock vara många uti ett Län med så vidsträckt läge och så skiljagtige natur-förhållanden. Vid medelmåttig skörd är spanmålsproductionen uti de förut anmärkte delarne af Länet, hvarest Åkerbruk utgör folkets hufvudnäring, mera än tillräcklig för behofvet inom hvarje ort, så att femtedelen, eller kanske fjerdedelen, kan anses gå till afsalu utom orten, eller ulom Länet. I Länets Öfrige delar och synnerligast uti vissa Socknar af Norra Dahls-Land, närmast Norrska gränsen, samt i de sydliga trakter som omgifva Borås och Ulricaehamn, eller tillstöta, svarar deremot Spanmåls-productionen, äfven vid den rikaste skörd, icke på långt när emot comsumtionen, utan måste skillnaden för behofyets fyllande tågås ifrån andra orter; och sker detta vanligen, i förstnämnde norra trakt, från Norrige någon gång, men annars från nedra Dahls-Land, samt uti sistnämnde södra trakter från Götheborg, Halland och Skaraborgs Län, ifrån hvilket sednare tillförseln på Borås torg i synnerhet är betydlig; hvarförutan Kinds och Redvägs Häraders Invånare under sednare åren börjat inköpa Hacket af Spannmål från Östergöthland, som hålles till salu i Jönköping. — Vill man för Elfsborgs Län, öfver hufvud, jemföra Spanmåls-productionen emot consumtionen, så blifver resultatet, att årligen större qvantiteter spaumål behöfva tillföras Länet från andie Län och orter, ehuru, genom åkerbrukets tilltagande och den utvidgade potatoes-odlingen, behofvet är mycket förminskadt emot hvad det annars, vid en starkt ökad befolkning, skulle vara.
Hi - 28 Den 9 Mars f. m. storiqnen af detta Lagbuds upkomst borde icke heller vara glömd. Yi veta nemligen, att det var för klander af de tryckande Bränvinsförfattningar, som af en EnvåldsKonung utgåfvos, för att öka Kronans Inkomster; denne samme, eller Gustaf den 3:dje utfärdade ofvannämnde Kungörelse och i synnerhet tillämpade den emot Ledamö* ler af vårt Stånd, som släpades i fängelse och drogos hit till Hufvudstaden, för det de i Socknestämmor hvar i sin ort vågat klandra orimligheten af de utkomne Bränvinsförfattningarne. Till dessa tider måtte väl Herr von Hartmansdorff ej vilja återföra oss. Yi hafva i 5 och 6 Cap. MissgerningsBalken tillräckliga straffbestämmelser för alla brottsliga yttranden emot Konungens Person och för alla handlingar af vådlig egenskap för Samhället. Det sednare Lagl limmet, som handlar om myteri och upror, uptager i synnerhet alla händelser af öfvergång till handling; och det är ej med tal, utan med handling, som det brottsliga begynner. Men om vi skola återgå till de tider, då man häktades eller pliktfäl 1- des för i Sockenstämmor eller vid andra allmänna öfverläggningar yttradt klander af en Kongl. Författning, då bör också Svenska Folket få känna, hvilka det har att tacka för en slik olycklig Lagstiftning. Friherre Ehrenborgh: Jag har begärt ordet i anledning af Herr von Hartmans - Den 9 Mars f. ra. 29 dorffs och Herr Ribbings upmaningar till mig att upgifva den författning, som bestämmer ansvar för lasteligt tal öfver af Konungen utfärdade Författningar. Jag har förklarat, att jag icke vill opponera mig mot att. Betänkandet återremitteras till LagUtskottet. Jag hoppas att Utskottet då skall komma i tillfälle, att fullständigt besvara de gjorda anmärkningarne. Jag förnyar det nu. Jag får då tillika med Utskottets öfrige Ledamöter fullständigt upgifva de Lagrum, jag anser vara tillämplige för de fall anmärkningarne afse. Jag tror det ej vara ändamålet, att här ingå uti långa juridiska af handlingar.
Jag skulle högligen beklaga, 0111 genom sönderrifvande af detta Belänk., för hvilket Utsk. visserligen blifvit klandradt, men med hvilket det likväl gjort sig ganska mycken möda och hvari Utsk. sökt att så samvetsgrann! sorn möjligt förlika de serskilta intressena, jag skulle beklaga säger jag, om, genom ett sådant söderrifvande, den vigtiga frågan skulle blifva upskjuten. Vi känna alla de olägenheter, som åtfölja det nuvar:de skatteväsendet; vi känna dess högst invecklade beskaffenhet; vi känna, att icke mindre än 295 persedlar ingå i jordeboksränta^ och 155 om jag icke misstager mig i mantalsränta!!. Vi vela att då nu en debetsedel utgifves med sina otaliga bråk och många persedlar, sä är det omöjligt äfven för den räknekunnige, att bestämma 0111 denna uträkning är riktig. Vi vete äfven att. så länge del nuvar:de skatteväsendet fortfar, så är med detsamma alla de olägenheter förbundna, som äro oskiljaktiga från upsägningsrätten. Jag skulle derföre tro att, om också icke dessa olägenheter kunna Den 20 Maj f. m. 185 derigenom alldeles öfvervinnas, så bör dock icke hvarje förslag till persedlarnes förvandling i några få, hvarigenom en hvar kan kontrollera riktigheten af sin debetsedel, endast för ett slags rechthafyerei förkastas. Jag skulle åtminstone för mitt fäderneslands skull högligen beklaga om det blir en följd af frågans behandling vid denna Riksdag. Jag tillstyrker bifall på denna punkt. Hr af Fåhraeus, Olof Immanuel: Då äfven jag upträder till försvar för Utsk:s förslag, ber jag att till en början få förklara att jag icke gör det för att inlåta mig i den strid, som här upstått. Jag hade föreställt mig att denna strid redan vid föregående Riksmöten utkämpats. Då jag vid sista Riksdagen inom StatsUlsk. deltog i behandlingen af denna grannlaga fråga, utgick jag ifrån den synpunkten, att man här liksom i flera andra fall måste dagtinga med hvad man möjligen kunde anse vara det önskvärdaste och rätta sig något efter bestående förhållanden.
Och de togo sig en tuting och en priffe inne hos fader Per Mattsson samman med mäster. Fram mot midnatt till gick Truls hem igenom sin trädgård. Det låg något i luften, som om våren skulle komma i landet i samma natt. Också i honom bröt sig och jäste samma glada oro. Ja ja, han derinne, fader Per, han hade funnit sin sorts lif; men en annan måste lystra, när blod och själ gingo i vårbrytningsmelodier. En eftermiddag i juli steg Truls i land från den lilla ångbåt, som löper från Lauterbach till Mönchgut å Rügen. Hans koffertar, hvilka voro fullklottrade med lappar från hotell och jernvägsstationer i alla herrans länder, packades i en vagn af uråldig konstruktion, med breda, stoppade säten samt påminnande honom om den äldsta sortens «gillesvagnar» der hemma i Skåne. Han sjelf steg upp i baksätet, allena; framför honom, i framsätet, satt midt ibland alla hans saker såsom körsven en ung man i hvita säckbyxor af lärft och rödhvitrandig väst samt svart tröja, – en brokig folkdrägt, hvilken ledde hans tankar tillbaka till de kläder, som far och mor ännu gömt i sina kistor och i hvilka de sjelfva gått i sin ungdom. De foro igenom en by med små hvita hus med halmtak, der gamla kvinnor i brokiga hufvudbonader suto inne bakom de små- och mångrutiga fönsterna och nyfiket tittade efter honom; samt vidare uppför backar och igenom bokskogar, tills en vidsträckt vy öppnade sig framför dem, slätt med sädesfält och ängar och en vik af hafvet och skogsklädda höjddrag i horisonten, och kusken halft vände sig om och pekade ut framför sig med piskan och nämnde ett namn: orten, dit Truls slumpvis ville ställa kosan, för att i salta Östersjön tvätta sig ren ifrån allt det fastlandsdam och fastlandssmuts, som han insamlat under sin tvåmånadersresa.
Borgare Ständet. Indelta C av aller iet, Se Ca vallerie!. Indig enats-rätten, om npphäfvande deraf för sökande till Lärare-sysslor vid ElementarLäroverken. Se Lärare-Seminarier* Indra g ni ngs magten, om dess upphäfvande * * Indragnings-staten, Allmänna. Se Hufvudtitei 9;de. Inkomster, Stats-Verkets, angående beräkningen deraf. Se Stats-Verket. Inländski Skådespelare och Koristidkare, deras befrielse från afgifter till Kongl, Theaterus och Rof-Capellets Pensions-Cassor Svar pä återremiss * . *. ♦ lnqv arter ingen, i de Skånska Städerne och Götheborg, angide ♦ Inqvartering*-ersättning-för Flottans Befäl, Se Hufvudtitel 5:te, sid, 3. Ingvar ter ings-ord>ing, ny, för StockholmsStadm,m, Svar på återremiss ♦ , , 1841 års, för Stockholms Stad, om ändring deri »♦♦-♦• Insockne Frälsehemman i Bohus Län, ang:de deras befriande från rotering. Se Bohus Län. Institutet för blinda och döfstumma, om anslaget för. Se Hufvudtitel S;de. Instruction för Banco-Utskottet vid nästkommande Riksdag. Se Banco-Utskottet Instructioris-Conwagnier. Se Hufvudtitel 4:de sid. 10 Instrument ali er för 3: ne Navigations-skolor, ang:de inköp deraf. Se Navigations-skolor. Inteckning af liftidsstädja undantags-aftal och ali annan afhandling om nyttjande-rätt till fast egendom på landet. Svar på återremiss . Ytterligare i samma ämne „ „ om åläggande för Sockne-Nämnd att draga försorg derom ... , ♦ Inteckning af nyttjande rätts aftal. Se Lagfart, //*zer/V/2Ä-besigtningar å prestebohl. Se Prestebohl. Invalidhus-Fonden, dess hemmansränta].'.
Betänkanden att ifrågavarande utlåtanden endast borde läggas till handllngarne. S. D. Bifollos nedannämnde , sedan sista plenum , på bordet hvilanda och nu ytterligare fö-. jedragne Retäpkanden och Utlåtanden, nemligen: från Banko-Utskottet, af d. 23 Mars: 1. I anledning af väckta frågor om tidiga* xe föredragning och utgifyande af Bankens fastighetslån ; 2. I frågan om närmare bestämmande af rättigheten för bolag och korporationer att i Banken upptaga lån å fast egendom 5 3. I anledning af ärhålina remisser, dels rörande de vid Banko Diskont-Verket ärfordevliga vederhäftighetsbetyg, dels afgående förök* liing i antalet af verkets styresmän ; af d. 25 Mars; 4. I fråga om understöd för Södertelje Kanal* och Slussverks fullbordande, af d. 26 Mars : 5. Rörande specificerade förteckningars insändande öfver assignationer , sorn på Banken utfärdas, Fran Lag-Utskottet, 1:0 Af d. 5 Mars , öfver den af Friherre Mannerheim., L■ A, väckta fråga > det de publika auctoriteter, som å Kongl. Majus och Kronans vägnar afsluta koptrakier eller afhandlingar med enskilda , ej ma äga att , vid tvist otn uppfyllande och tolkning deraf, sjelfve därom döma, af dX S Mars : 2, Ofver af Grefve Gyllenborg, J., U. väckt Prof. Vt Jr. d. 7 April 1818.' 265' fråga om bestämd förklaring, angående livad till Politie mål hänföras bör. 3. Öfver ett af Gref Gyllenborg J. 11., uti till Höglofl. Ridderskapet och Adeln ingifvit Memorial , gjordt förslag lill åtskilliga ändringar Uti nu stadgade Rättegångs-ordning. 4.