Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
På den här arméen frågas platt intet efter adel, utan får här hvar och en tjäna sig upp, bäst han kan. Oxehufvud hade nu som förman skymfat honom så länge, att hans kamrathjärta började tina, och brummande tillade han något lugnare: – Håll sig nu tapper, så kan han att börja med få sin officersfullmakt! Vi ha här redan knäckt så många svenska sprätthökar af hans sort och gjort dem till folk. Där vid småskogen ser han ett stort hvitrappadt hus. Där tar han post till dess jag sänder vidare order. Vi andra ställa oss en kvarts väg längre upp i skogen. Efter vi sammanlagdt inte äro mer än fem och tjugo man, har jag inte råd att lämna med en enda karl. Kunskapa och spionera flitigt efter fienden, så att ingen faller oss i ryggen. Oxehufvud tågade åstad med sin lilla flock, och Måns Fransöske gick upp till huset med sitt bylte på ryggen. Ingen människa syntes till, och han ställde sig villrådig i lä utmed väggen. Han var frasen och genomvåt och allra mest plågade honom smutsen och leran på stöflarna. Skulle han icke lika godt kunna hålla utkik uppe från ett af fönstren? En riktigt väl bäddad säng med sidentäcke och fotpåse var just hvad han längtade efter. Tvärs under huset gick ett mörkt inkörshvalf, och dit smög han sig med stor försiktighet utefter väggen. Sedan han torkat den immiga lorgnetten, böjde han sig fram och såg in i skumrasket. Då begynte det stampa och slamra, och han urskilde två blänkande ögon. Med bultande hjärta tog han ett steg tillbaka och drog värjan. En svart häst rusade ut och sprang fram och åter på gårdsplanen samt kastade snön högt upp med bakhofvarna. Den svarten ville jag inte fånga, tänkte Måns Fransöske. Sitter en knekt upp på en sådan förvildad häst, så reser sig den ihjälskjutna ägaren ur träsket och springer bakefter och rycker honom ur sadeln. Om sådant berättas hvar kväll vid eldarna. Han hotade hästen med värjan och gick in samt stötte upp portarna på andra sidan, så att där blef bättre dager. Han såg nu, att dörren upp till huset var igenmurad.
Af denna samling pryder någon del de Kongl, rummen på Stockholms Slolt; resten är på flere ställen förströdd, och en del deraf ligger inpackad i skåp eller lårar, allt i brist på utrymme och medel att sätta Taflorne i stånd. Också äro de för 324 Den io December f. m. så vida man kan dämma af dem, som uti ett, till detta ändamål högst olämpligt, hallt oell illa upplyst rum i Kongl. Slottet äro upphängda, i ett tillstånd, som vacher indignation och flere af dem utaf smuts och damm oigenkännelige. För några år tillbaka utgjorde detta rum ett Förmak eller en Passage till Kongl. Bibliotheket, och var ej sällan öppet både natt och dag. Nu, med en något förbättrad administration har detta ofog upphört; men hvad de, på detta ställe förvarade konstsaker deraf lidit kan hvar och en bedömma. Den närmaste följden af ett sådant sakernas förhållande är, att det förnämsta ändamålet med dylika Samlingar helt och hållet förfelas; jag menar en mera utspridd men allmännelig konstodling. Ingen kan rimligtvis föreställa sig, att en allmänhet skulle två söknedagar i veckan infinna sig i en trång halfmörk sal, för att se några svarta, nedrökta målningar i dammiga föråldrade ramar, och än mindre kan man förundra sig öfver det ringa antal studerande, som på detta otrefliga ställe söka bekantskap med konstens mästare, hvilkas productioner, ehuru samlingen tillhörige, och figurerande i catalogerne, likväl ej för dem äro tillgänglige. På sådant sätt är denna med stor kostnad och mycken omsorg sammanbragle collection i dess närvarande skick ett dödt Capital, lyckligtvis Den 10 December f. in. 325 ännu likväl alltid disponibelt, när ägaren vill deraf draga den nytta eller den fördel han rättvisligen af dess användande kan vänta sig. Men derigenom att denna samling på det ofvan anförde sättet vårdslösas, att den hålles dold för den allmänhet, till hvars odling den är ämnad att lemna ett betydligt bidrag, går ännu en fördel förlorad.
Men de kommo endrägteliga till honom, och talade vid Blastum, som Konungens kamererare var, och begärade frid; ty deras landsände hade sin näring af Konungens land. Då bestämde Herodes en dag, och klädde sig uti Konungslig kläder, och satte sig på domstolen, och hade ett tal till dem; Och folket ropade: Guds röst är detta, och icke menniskors. Och straxt slog honom Herrans Ängel, derföre att han icke gaf Gudi ärona; och han vardt uppfräten af matkar, och gaf upp andan. Men Guds ord växte och förökades. Men Barnabas och Paulus foro igen till Jerusalem, och fingo den undsättning ifrå sig; och togo med sig Johannes, som ock kallades Marcus. Och voro uti den församling i Antiochien någre Propheter och Lärare; ibland dem var Barnabas, och Simeon, som kallas Niger; och Lucius af Cyrenen, och Manahen, som var uppfödd med Herode Tetrarcha; och Saulus. När de samme tjente Herranom, och fastade, sade den Helge Ande: Skiljer mig ut Barnabam och Saulum, till det verk, som jag hafver kallat dem till. Då fastade de, och bådo, och lade händer på dem, och läto dem fara. Och som de sände voro af den Helga Anda, drogo de till Seleuciam; och seglade dädan intill Cypren. Och då de voro i den staden Salamine, predikade de Guds ord uti Judarnas Synagogor; och Johannem hade de för en tjenare. Och då de öfverfarit hade öna allt intill ([den staden]) Paphum, funno de der en trollkarl, som var en falsk Prophet, en Judo som het BarJesus. Han var med landshöfdinganom, som het Sergius Paulus, hvilken en förståndig man var. Han kallade till sig Barnabam och Saulum, och begärade höra Guds ord. Men trollkarlen Elymas, ty hans namn uttydes så, stod dem emot, och ville vända landshöfdingan ifrå trone. Men Saulus, den ock Paulus het, full med den Helga Anda, såg på honom;
Under loppet af Juli månad hvarje år, böra, till upplysning för allmänheten om Riksgälds-kontorets ställning, särskilda, efter det dermed afsedda ändamål lämpade, ut dr a % af delta verks räkenskaper för det nästföregående året genom trycket offentliggöras och jemte allmänna tidningarne utdelas. I April månad hvarje år upprättas uti Riksgälds-kontoret en ordentlig liqvid med Statsverket för det sistförflutna året. Af denna liqvid meddelas Kongl. Statskontoret tvänne exemplar, hvaraf det ena, derå Pullmägtige tecknat sitt godkännande, bör derstädes qvarstadna, samt det andra, sedan det blifvit försedt med anteckning om liqvidens godkännande af Kongl. Statskontoret, bör till Riksgäldskontoret återställas, för att såsom verifikation dess hufvudbok biläggas. § 207. 208. STOCKHOLM, TRYCKT HOS ISAAC MARCUS, 1866. Stats-Ulskottets Memorial N:o 139. 1 N:o 139. Ank. till Exp.-Utsk. den 16 Juni 1866, kl. 11 f. m. Memorial, med förslag till de sista afdelningarne af det nya reglementet för Riksgalds-kontoret. (B. A.) Stats-Utskottet får härjemte lill Rikets Ständers fastställelse öfverlemna förslag till de sista afdelningarne af det reglemente för Riksgalds-kontoret, som vid innevarande riksdag kommer att utfärdas, innefattande stadgandena angående styrelsen öfver Riksgalds-kontoret; angående Fullmägtiges sammankomster; angående
Hvad åter det beträffar, att ett betänk, förut blifvit bifallet, rör:de fortfarande arrenderätt för Hr Wener å Svartsjö kungsgård, som Utsk. tillstyrkt från 1847, så är beslutet derom formvidrig!; likväl äger dervid den skilnad rum, alt Wener innan nyssnämnda tid skulle hafva fullgjort en canal-gräfning, genom hvilken egendomen vinner i värde. Men här, der fråga ej är om annat än ett vanligt hemmansbruk, är det rent af alt skänka en arrendator förmånen af ett fortfarande arrende;, och detta står i strid med R. St:s beslut rör:de Kronans lägenheter j att de nemi. skola på 3o år vid öppen auction Deli i6 Maj e. m. oi boftnrrenderas. Jag kan således ej anual än tillstyrka afslag ä betänkandet. Gr. Horn, Claes Fredr.: StalsTJtsk. liar tagit såsom princip, att då trovärdiga aueforiteter bestyrka en Kronans arrendators vederhäftighet, jemte dess skicklighet och drift, sorn jordbrukare, samt ådagalagda goda häfd af egendomen, det borde anses vara med Statens fördel mest enligt, att för längre tid bibehålla denna arrendator, då lian erlägger i arrende hvad en local-auctoritet anser vara billigt; emedan det synes påtagligt, att den, som arrenderar en egendom och derå har en längre besittningsrätt, äfven bemödar sig att på allt vis behandla egendomen såsom den vore hans egen, hvaremot, i annat fall, följden blir ett annat brukningssätt, som kan vara utsugande för jorden och således förderfva sjelfva lägenheten. Det är ur denna princip, som StatsUtsk. behandlat alla sådana frågor. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Jag befarar, att då vi biföllo förlängning i arrendet å Svartsjö kungsgård, vi redan begingo ett misstag. Då vi nu se, huru hela Färentuna härads arrendatorer, åtminstone så många som hunnit komma in med sina ansökningar, oro upptagne här på föredrag!!. listan , så tyckes det vara likasom en öfverenskommelse att begagna tillfället för att få enahanda fördelar.
R:dr 270,000, hvarförutan till Stats-Verket directe inflyter : Sjö-Tull 935)349' *4- 5* Post-Medel * 150,000: — —s Chartre-Sigillatte Medel - £50,000! För Brännvins tillverkning 452,000! *—. *-» samt till fyllnad i Lamltulls ersättningen: Qvarntull i Stockholm, Götheborg och Carlscrona 15,000 R:dr, samt Salu-Accis i samtliga Städerna 15,000 R:dr eller tillhopa 30,000: -«■ — [Tillsammans R:dr 1,717,349: 14.5* Skulle 2004 Den a o Juli. Skulle emot förmodan pa någon af dessa sistnämnde fem Titlar brist uppkomma, så torde deremot å de öfriga med säkerhet böra påräknas öfverskott, som till liqvid upptagas skall, så att Stats-Verket härigenom efter all anledning icke möjligen kan komma i förlägenhet. De Calculer , som närmare utreda förhållandet härmed varda härhos vördsammeligen öfver* lemnade. Stockholm den 10 Juli På Höglofl. Biddersk. och Ad. Ledamöters vägnar Carl Stellan Mörner. På Vällofl. BorgareStåndets Ledamöters vägnar Nils Limnelius. På Högv. Prest-Ståndets Ledamöters vägnar Olof Bjurbäck. På Hederv. BondeStåndets Ledamöters vägnar Joh. Olsson Longberg» Henr. Christ. Zaar. Calcul Dtn ao Juli. 2005 Calcul öfver den af "Riksens Högloft. Ständers Bevillningsutskott projecterade Bevillning får 1816 och följande åren. i. Art. Hvarifrån afgår för utfattiga till arbete oförmögne Transport 994,691: 8. Den ä o. Juli - Transport 9.9,4,6gi: 8. 1 samt alla befriade personer - 21,691: 8.
Län belägne el kallade Schlegelska Köpegodsen. 3g i3:o i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss, angående understöd för upp* muddring af Landscrona hamn. i4:o Den 17 April j i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, rörande Löne-förhöjning för Rataillons-Läkare, efter 8 års tjenstgöring. 10:0 i anledning af Kongl. Maj;ts Nådiga Remiss, om fortfarande till nästa Riks dag af ett årligt Stats-anslag för Fattigvårdsinrättningen i Carlscrona. 16:0 angående medel till be stridande af kostnaden för tryckning utaf vissa Committerades Förslag till en förändrad organisation af Rikets Styrelse-Verk; m. m. 17:0 Den 12 Maj; i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Proposition, angående inlösen af de uti Hallands Län belägne så kallade Trippiske Godsen. 18:0 angående beviljadt bidrag af Statsmedlen, till bestridande af kostnaden för fångvården i Götheborg. 19:0 angående Landtoch Sjö— Trouppers transporterande sjöledes. 20:0 Den 87 — " — angående ersätt ning af Landtmarskalkens och de öfrige Talmännens representations-kostnad. 21:0 angående aflöning för Riks ståndens och deras Utskotts Secreterare, Cantzlier och Vaktbetjening. 22:0 Den 11 Junii; i anledning afKongl. Majus Nådiga Remiss, uppå General-Lieutenanten L. A. von Rosenheims underdåniga ansökning om utbekommande af innestående Lön. 4o 23:o Den 11 Junii; angående MagistratsPersoner och Borgerskap tillagd rättighet, att, vid Publique Förrättningar utom Städernas område, åtnjuta Skjuts och Tractamente, efter Rese-Regleraentet. 24:o i anledning af Kgl. Maj.ts Nådiga Remiss af Kronofogden, Assessoren jHellbergs underdåniga ansökning om ersättning för liden färlust å en contraherad lefverans af Artillerie-hästar.
Prot.-utdrag den 30 Augusti 18A8. 66 7 S. D. Stats-utskottets den 23 dennes bordlagda memorial N:o 3iOj med förslag*till reglementarisk^ stadganden, angående de på Riksgälds-kontoret anvisade kreditiver, blef, vid nu skedd lörnyad föredragning, bifallet. Den 30 Augusti. Från Höglofl. Ridderskapet och adeln. S. D. Vid föredragning af Bevillnings-utskottets den 26 dennes på bordet lagda utlåtande N:o 29, i anledning af återremiss å betänkandet N:o 28, angående beräkningen af tnllmedlen, salu-accisen, postmedlen, chartse-sigillatae-afgiften och busbehofs-bränneri-medlen, beslöt Ridderskapet och Adeln, att tullmedeln skulle beräknas till årligt brutto-belopp af 3,900,000 r:dr banko, och fann Ridderskapet och Adeln för godt att i öfrigt, med vidblifvande af sitt förut i afseende på beräkningen af husbehofs-bränneri-medlen fattade beslut, lägga ifrågavarande utlåtande till handlingarne. Från Högv. Preste-ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Bevillnings-utskottets utlåtande N:o 29, i anledning af återremiss af betänkandet N:o 28, angående beräkningen af tullmedlen, salu-accisen, postmedlen, chartae sigillatae-afgiften och busbehofsbränneri-medlen. Utskottets yttrande i första delen af utlåtandet lades till handlingarne och, beträffande öfriga delar deraf, rörande beräkningen af tullmedlen samt husbehofsbränneri-medlen, vidblef Ståndet sina redan fattade beslut och lade utlåtandet äfven i dessa punkter till handlingarna. Från Vällofl. Borgare-standet. S. D. Föredrogos ånyo Lag-utskottets betänkanden och utlåtanden: N:o 63, i anledning af väckt motion om ändring i 11 kapitlet 10 §. rättegångs-balken. Bifölls.
Behållningen af denna kronoparks afkastning, som enligt förra berättelsen utgjorde 42,891 R:dr 2 sk., liar under denna tidrymd, särdeles i följd af skogseffekternes stigande pris, ökats med 32,964 R:dr 37 sk., så att den nu utgör 75,855 R:dr 39 sk. Banko, under det att ståndskogen icke till qvantiteten förminskats, utan bibehåller den i förvaltningsplanen beräknade virkesmassa. Årliga averkningen har utgjort pr medium 1,441 block, 1,125 timmer, 288 sparrar, 2,708 famnar ved, 95 tjog läkten samt 1,995 tjog slör. Årliga behållningen under ifrågavarande tidrymd har pr medium varit 6,595 R:dr Banko. 2) Edsmären i Gäseneds härad, af 2,900 tunnland, afrösade för kronans räkning och, enligt Kongl, brefvet den 1 Mars 1854, under behandling för frösådd och planteringar. Andra blocket, innehållande 828 tunnland, hvaraf 529 tunnland iiro alldeles kala, har blifvit, enligt faststäldt kulturförslag, till nära -/:i besådt med skogsfru. De begge förut inhägnade och besådde blocken innefatta 1,907 tunnland. Å det tredje har afdikning af en mosse af nära 300 tunnlands vidd blifvit fullbordad; och komma desse likaledes att besås sedan erforderlig sjunkning föregått. Koslnaderne för denna kronopark, som nu är fullt inhägnad och till större delen med skogsfrö besådd, utgör 4,578 R:dr Banko 3) Weden i Wedens härad, 850 tunnland, skogbevuxen; är åren 1834—1855 uppmätt, taxerad och till trakthuggniug indelad, men huggningsplanen beror på fastställelse. Kr ono-allmänningar äro Kuleskog och Bisveden af 1,270 tunnland, hvilka enligt Kongl, brefvet den 8 Juni 1849 komma att för Bjerke hiiradsboers gemensamma räkning bibehållas.
Donerad Spannemål 10 Tunnor årligen af Marsvinsholm 22J 16» Jordskylder, Tomtören och Hyror i Staden - _ löör lä- Interesse-Medel - 75? 15- UtskrifningsTaffelBotesoch Inskrifningspenningar m. m. 1555 8. Stats-Utslottets Betänkanien. 1657 Vln3ten på den Spannemål, sam blifvit försåld ... 134: 2g. Tillsammans 1,043 D:r 22 ör. i7:o Landscrona Hospital. Ifrån Catholska tiden och år 1447 har denna till de fattiges underhall gjorde inrättning fått dess början, och år 1539 och 1572 blifvit med dess inkomster af Danska Konun* garne CHRISTIAN lil och FREDRICH II stadfästade, och dess förmåner förökade. Nu för tiden bestå inkomsterne, enligt Utdrag af 1754 års Hospitals - Räkning, uti 24® Tunnor 5 fj:r Krono Tionde Spannemål. Donerade Frälse - Hemmans Räntor -t 37 D:r 3oor. landgilleoch Jordskylds-Pen* ningar - 150: 16. Interesse och Fruktbare Capitäler - 433: 5* Pung Stockoch Inskrifningspenningar m. m. 64: 1. Vinsten på Spannemålen efter Markegången - 466: 3°- Tillsammans 1,152 Dtr 22 t Silfvermynt. $8:a Christiansstads Hospital. Detta Hospital förmenas vara uppkommit af tvenne andre vid Ahut och Vää inrättad® 1662 IStats-Utslottets Bctänkanden. Hospitaler, hvilkas inkomster skola blifvit detta Hospital tillslagne, sedan Staden Christianstad bief af Konung CHRISTIAN IV anlagd och ar 1622 med Privilegier försedd.
Sedan man invändigt beklädt asken med atlas eller sidenbrokad i färg med målningen o c h gifvit detta ett underlag af tunn vadd, är den prydliga julklappen färdig. De pärmar s o m medfölja illustrerade tidningar och planschverk äro ofta nog dels smaklösa, dels ovaraktiga. Med någon fantasi kan man däremot själf komponera riktigt vackra, solida praktband i läder, till hvilket illustreradt verk s o m helst. Man låter den bokbindare, som skall binda in verket, själf uppklistra skinnet på papp, enär han bäst förstår bedöma de erforderliga proportionerna. Mest hållbart blir ljust lammskinn, s o m utväljes h o s garfvaren, o c h fås ett hälft dylikt för ungefär 2 kr. Man pryder framsidan med glödritning och målning med tunn oljefärg, hvilken då den torkat, bestrykes med spritfernissa. Till mönster väljer man antingen blommor i naturstil eller ornament i renaissancestil. Kan man däri inlägga en anspelning på verkets innehåll, så mycktt bättre. Utmärkta motiv till snirklade ornament, vackert präntade initialer o c h gamla munkbokstäfver, i o c h för boktitelns återgifvande, kan man hämta ur någon antik foliant, om man äger tillgång därtill. Baksidan hålles endast i glödritning med ett enkelt fortsättningsmönster. Af hvitt glacéskinn fås ett ännu elegantare, men ömtåligare band. Denna både ovanliga o c h värdefulla julklapp skall säkert vara välkommen för mången, s o m däraf kan hafva ett varaktigt nöje. En målad skiffertafla blir annars en ganska enkel, men nätt julgåfva. Köp en skiffertafla ungefär 20 c m. lång o c h 15 c m. bred. Dekorera sida helt o c h hållet med målning i oljefärg: en figur (tomte), en blomsterslinga, pärongren eller något dylikt. I ena kortsidan borras ett hål, hvarigenom trades ett smalt sidenband i färg med målningen, fasthållande griffeln. Taflan, s o m b ö r upphängas bredvid skrifbordet, är afsedd för husmoderns memoranda. S. P. Q. R. IX. Stiliga fotografiramar.
Ja, Mina Hrr! ingenting kan vara mer befogadt och riktigt än detta, och jag vågar bestämdt förklara, att hvarken i Den 8 Februari f. m. 439 ord eller handling har jag någonsin, vid de mångfaldiga tillfällen då dessa frågor förekommit, hyllat någon annan grundsats än denna. Det har också flera gånger handt, alt jag af dem, som med mig dela lika åsigter i dessa ämnen, fått uppbära klander för en alltför stor betänksamhet och ett alltför långt drifvet undseende med befintliga missförhållanden, och jag vill icke bestrida, att dessa anmärkningar till en viss grad kunnat vara grundade; men jag bär trott, att när rigtningen blott varit den rätta, så kunde det anses vara af mindre vigt, om man också framgick något långsammare. Och likväl finner jag, att skriftställare, reservanter och talare täfla om alt framställa mina åtgärder i detta läll såsom ett »blindt framrusande på frihandelsbanan», såsom »ultra-radikala», o. s. v. Jag stannar verkligen i villrådighet huru dylika påståenden skola kunna förklaras, ty jag har ej rätt att hos mina motståndare förutsätta fullkomlig obekantskap med hithörande faktiska förhållanden, än mindre att de endast velat ockra på andras okunnighet. Det måste således bero på en alldeles egen uppfattning hos dem, af hvad som menas med »framrusande» och »ultra-liberalism». Låtorn oss derföre i allra största korthet tillse, hvilka förändringar sorn i tull lagstiftningen egt rum på sednare tider. Detta blir så mycket lättare, som framstegen till en stiirre frihet i detta hänseende temligen tydligt utmärkas genom vissa tidpunkter. Sålunda kan man anse att det var med riksdagen 1823, som den egentliga brytningen skedde i de strängt prohibitiva grundsatserna, hvilka hos oss förut varit följda. Vidare tog man vid riksdagarna 1840 och 1853 — synnerligast vid den sistnämnda, då en mängd förbud afskaflades — åtskilliga nya steg på samma bana, och jag ber att härvid särskildt få erinra om, att detta skedde på initiativ af R.
Jag är född under enväldet, och danades under uppväxandet på ett sätt, som qvarlemnat Associationer af ideer om konungslig magt, dem jag fåfängt skulle försöka att bortrycka; derföre, utan att fälla något omdöme om motiven hos andra, som, icke seende saken frände synpunkter jag här bjudit till att utveckla, Den 18 November f. m. m tveka att instämma i den conclusion, hvartill jag kommer, måste jag härmed högtidligen protestera emot 1823 års såkallade Riddarhusordning, och de grundsatser, som äro följde i den Nådiga Skrifvelsen af den 8 i denna månad, hvilka jag anser böra läggas ad acta, under det jag såsom till efterlefnad bindande Stadga vid detta Riksmöte, i enlighet med Ridderskapets och Adelns Beslut vid förra Riksdagen, upptager 1818 års Riddarhusordning, hälst den tillkommit i den minst oformliga ordning. Jag hemställer tillika vördsamt, om icke det beslut Ridderskapet och Adeln möjligen skulle fatta, i öfverensstämmelse med denna min motion, borde communiceras med de öfrige RiksStånden, under anhållan om deras medverkan i att vaka deröfver, att, hvad RegeringsFormen i afseende på Lagars stiftande bjuder, måtte efterlefvas, och att, samfält med Ridderskapet och Adeln, genom underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t, anhålla, det Kongl. Maj:t hädanefter ville låta alla stadfästelseåtgärder på Lagförslag, som på ett eller annat sätt emanera från Stånden, ordentligen föredragas af vederbörande StatsSecreterare. Herr von Qvanten, Carl: Min åsigt af ämnet fordrar, att jag besvärar med uppläsandet ånyo af en liten del af Kongl. I 12 Den 18 November f. tå. Majits {Nådiga siirifvelsc, hvarefter jag genast vill återkomma till ämnet.
Till underdånig åtlydnad af Eders Kongl. Maj:ts den 23 sistlidne Oktobergifna, Författnings-kommissionen den 2 innevarande månad tillställda nådiga befallning, åligger det Kommissionen att, i anledning af Rikets Ständers sednast församlade Revisorers, i deras den 14 Oktober innevarande år afgifna berättelse om statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1861, gjorda anmärkning i afseende på fortgången af Kommissionens arbeten, till Eders Kongl. Maj:t inkomma med underdånigt utlåtande. Detta underdåniga utlåtande får Kommissionen härmed afgifva; men då detsamma, till följd af anmärkningens beskaffenhet, måste innefatta en kort redogörelse för hela gången af Kommissionens arbete, hvari undertecknade Schöning och Borgström endast omkring ett år deltagit, torde det tillkomma undertecknad Bergfalk, som efter sin * _ 292 — uppfattning af den i nåder tills vidare gillade allmänna planen för nämnde arbete ordnat och ledt detsamma, samt följakligen sjelf anser sig ensam ansvarig för dess gång, att för denna gång och den dervid ledande tanken först i underdånighet lemna en sådan redogörelse, hvaraf en större del redan i en förut afgifven underdånig berättelse finnes upptagen, men för sammanhangets skull här i korthet måste upprepas. Redan då undertecknad Bergfalk mottog det nådiga uppdraget, var han nog bekant med dess fordringar att förutse, det fullgörandet skulle fordra längre tid, än äfven kunnige och billige, men med detta slags arbeten mindre bekante domare föreställde sig, och han har under arbetet funnit detta förutseende mer än bekräftadt, i det en mängd nödiga forskningar medtagit vida längre tid, än han sjelf förmodat. Vid sådant förhållande har hans uppmärksamhet allt från det nådiga uppdragets mottagande varit fästad på angelägenheten af arbetets påskyndande och under arbetets fortgång allt mer blifvit det; men han erkänner likväl att han i första rummet haft tanken fästad på Rikets Ständers uttryckliga önskan och Eders Kongl. Maj:ts uttryckliga nådiga föreskrift om samlingens möjligen största fullständighet, och att afseendet derpå hos honom varit öfvervägande.