Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan en qvart till tre eftermiddagen. I In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim, Fredagen den 6 Junii. Plenum klockan half till 6 eftermiddagen. Herr Stjernflam, Ludvig, hade inlemnat ett Memorial, hvilket upplästes så lydande: (Se Bilagan N:o i.) Friherre Boije, Ludvig: Jag understödjer så mycket häldre detta Memorial, som jag tror, att Regeringen sällan ger en mera rättvis ersättning, än den, som blifvit Lagman Hedenstjerna tillagd. Det är icke billigt, att, genom in - 122 Den 6 Junii e. m. rättningarnes förändring , de dervid anställde Embetsmäns underhållsvilkor förminskas. I 23 år har Herr Hedenstjerna innehaft Embetet, och är, nied en talrik {amilie, i mera behof nu, än förr. Han har icke blott tjent oklanderligt, utan med förtjenst af allmän agtning. Och då jag ej kan betvifla, att ju Hofrätten varit hörd, innan ersättningen gafs honomj och beloppet af den förlust han gjordt, blifvit af HofRätten vitsordad; så antar jag också, att beloppet ej är större, än det bör vara. Herr Riben, Carl Wilhelm-, Så vidt jag kan erindra mig syftningen af den discussion, sorn hos Ridderskapet och Adeln föreföll, i anledning af Stats-Utskottets Betänkande, om Skånska HofRätten , har icke frågan varit att beröfva Lagman Hedenstjerna en skälig ersättning för den förlust han i påräknade inkomster lidit, genom Skånes och Blekinges skiljande från Götha HofRätts jijrisdiction: Frågan var blott om bestämmande af den grund, hvarefter denna ersättning skäligen borde beräknas; och jag skulle tro, att Rikets Ständer icke kunna finna någon mera billig, mera svarande emot Lagmannens rättmätiga anspråk , än hans egen uppgift till T-ixeringsCommittéerna, hvars godkännande jag derföre för min del tillstyrker.
S. D. När StatsUtskottets utlåtande N:0 402, i anledning af anmärkningar vid Betänkandet N:o 243, om tillökning i Lönerne för de Fyra Mats^ecreterarne, nu ånyo föredrogs, blefvo desse betänkanden förkastade och ansåg Borgareståndet någon Lönetillökning för Statsi>ecreterarne ej hofa eg a rum. 812 Prut. Utdr. d. 27 Aug. 1823. S. D. StatsUt^kottets utlåtande, N:o 409. öfver anmärkningar rid betänkandet f\;o 240, om an lag för den i hufvud taden anlagda Veterinair Inrättning, föredrogs å nyo, hvarvid Borgare' tåndet gillade nämnde betänkanden med de förändringar Högl. Ridderskapet och Adeln beslutit, eller att icke allenast Trehundrade TrettioTre Rd. 16 sk. B:co årl gen till Lönefyllnad lör den Theoretiska Läraren samt en lika summa årligen såsom arfvode för Pen ionairer beviljas, utan ock ytterligare Niohundrade Sextio Rd. i :co årligen skola å Stat intill nästa Riksdag uppföras, till underhållande af Atta Elever utöfver hvad StatsUsskottet tillstyrkt. S. D.
R:ihBanko. lista Classen: Medel, sorn bero af Bankens egen Styrelses disposition ! 113,830] 44 9 2:dra Classen: Äldre Credidv eller förlag utaf Banken 1,861,871 16 7 3:dje Classen: Staten samt dess Allmänna Verk och Cassör tillhö- rige medel 1,562 2,225,402 11 1 4:de Classen: Medel, tillhörande de under Stockholms Stads Styrelse lydande Embetsverk och Cassör jemte åtskilliga Allmänna Inrättningar, Välgörenhetsanstalter, Konkursmassor m. fl 1,018,383 44 1 5:te Classen: Medel, tillhörige Stiftelser, Bolagsföreningar och enskilde, hvilka utställa in visningar med beräkning på omloppstid 329,500 29 2 6:te Classen: Cassa-Ci editiv till Hypotheks-föreningar 318,500 . — S:gr 1,562 5,867,489 1 8 Under det derpå följande året, räknadt från sistnämnde dag till den 1 nästlidne Juli, uppgingo insättningarne till 1,674 [50,891,349 46 4 Summa 3,236 56,758,839 — hvaremot under samma tidrymd assignerades 1,864 50,020,553 25 5 så att 25 . Ducatér. Folii-afgifter för Enskildes Assignerings-räkningar i Depositions-Afdelningen hafva under tiden från och med den 1 Juli 1844 till samma tid 1845 blifvit erlagde med tillsammans 3,968 R:dr Banko. §. 26. Uti afgifler för Depositions-hvalfvets begagnande hafva under samma tidrymd influtit R:dr 415: 6 sk.
Dm 53ereDningb^omniitte på ganDct ... 51. §. 87. Dm tapertng&Sommitte på SanDet ... 64. §. lil. Dm §apering i ©täDerne . . .. 71. §. 134. Dm en Sillman ^röfningS Dm edgång roib £aperingar §. 146. Dm änDringS fofanDe i ^apevingé* odj ^röfnings* Sani mitteer 6 begnt Sfrt. V. Ditt Uppbörb, Sfffortntng ocp SRebogörelfe. §. 152. Dm Uppbörd .. §. 158. Dm Slffortningar §• 161. Dm unDantag odj lindring i ^emtllningen §. 165. Dm lindring i SSeroillningen §. 170. Dm jfpDD för ^aperingSman Sartf cfvoet* marfcet å Remman, forn tnnebafmaé unter eganbemätt, famt be i <2 2Crt. 22 §. af ^emiffmnge'^6rorb SDfinjta wärbe. Dito 20,898,090 ©ottlanDS Dito 2,844,180 . Saimar Dito 11,832,300 DlanDS Dito 2,112,120 SÖIefingc Dito 7,431,435 . SönfbpingS Dito 9,164,385 kronobergs Dito 7,819,290 - SbriflianftaDS Dito . ... ... ... 11,340,675 5Mmöl)uS Dito . 19,215,855 _ «f)allanDS Dito 6/723,450 ©ödeborgs Dito 10,588,230 kopparbergs
Så långt liar det hunnit med det menskliga furståndets odling, att det nu mera kan uppehålla sig sjelf; Academten, sage® man sluteligen, är en skänk af Staten; oss åligger att underhålla hvad andra gifvit. Jag får erinra, att uti Norra America, sorn ochså är en Star, man icke saknar förstånds» odling, Vetenskaplig bildning, sinne för konst och känsla för rätt, ehuru der icke finnas några Acadernier. Jag tillstyrker afslag på Betänkandet Herr vtm Hohenhausen: De värde -Leda rn oter, som talat emot Academien, hafva jern» fört understödet till denna inrättning med de gåfvor andra inrättningar erhållit. Här är likväl endast fråga om ett lån, som skall med. ränta betalas. Jag delar den siste värde Talarens åsigt i financielt afseende. De föreslagne Treprocents-obligationerne hade lika väl kurmat upptagas för Academiens räkning; men när detta icke skett, när byggnaden är företagen, och man, af brist på tillgång, risqverar att icke lunna fullborda den, finner jag nödvändigt, att icke låta den stanna i sin början helst jag icke ser någon utväg att med hopp om fram - ilek ig September /. ni. ss i 'gang taga sin tillflykt till enskiltas frikostighet. Ehuru jag .icke gillar företaget af denria byggnad, när Upsala Slött hade kunnat inredas för vida mindre kostnad, kan jag likväl icke sträcka denna ovilja ända derhän, att vilja låta dess ruiner qvarstå som ett varnande exempel för ungdomen på obetänksamheten I Svenska förétag. Jag lemnar derhän, hvad intryck det skulle göra på en Studerande Ungdom, som, hvar den kotnme i Upsala, erhöll Underrättelse om hvad söm blifvit, skänkt af Konungar och enskilta, att tillika få höra: ^här ”står en Bibliotheksbyggnad i ruiner, emedan ”Riksens Ständer afslogo ett lein första gången 4ett sådant understöd begärdes af Åcadermen<” Nå väl ! latona der nedanföre börjas föreläsBingarne öfver grundlagarne. Herr von Hartmansdorff:
I anledning häraf hade yttranden blifvit afgifna utaf Öfver-jägmästaren i länet, Landshöfdinge-embelet derstädes, Chefs-embetet vid Uplands regemente samt Styrelsen för Ultuna landtbruksinstitut, hvilken sistnämnde myndighet, emot vissa vilkor för sin del medgifvit afträdande till hospitalet, icke allenast af den för detsamma i förslaget afsedda del af en, kungsladugården tillhörig beteshage, utan äfven af den emellan denna hage och Fyris å befintliga jordremsa, hvilken, under förutsättning att densamma vore för institutet behöflig såsom väg till den bro, som nu öfver ån leder till andra Ultuna egor, icke blifvit uti förslaget inberäknad för hospitalet; och bade Seraphimer-ordens-gillet, uti skrifvelse den 15 Augusti nästlidet år, HospitalsBih. till B. St.
Proposition, N:o 92. 29 Utdrag af Protokollet öfver Civil-Ärenden, hållet inför H. M. Konungen i Stats-Rådet på Stockholms Slott den Juli 1856. Närvarande: Hans Excellens, Herr Justitiae-Statsministern, Grefve Sparre, Stats-Råden: Herr Friherre Palmstjerna, Fåhreeus, Wallensteen., Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, och Reuterdahl. Sedan — föredrog Departements-chefen, Stals-Rådet Fåhreeus i underdånighet: l:o. Underdånigt förslag till Grufve-stadga, i afseende hvarå förekommit: att samt att, sedan Bergs-kollegium, i följd häraf, under den 18 September 1848 afgifvit underdåniga förslag till Grufve-stadga, och Fullmäktige i Jernkontoret, efter Bruks-societetens hörande, fått med underdånigt yttrande i ämnet inkomma, Kongl. Maj:t genom Nådig remiss af den 27 Maj 1851, med bifogande af samtliga till detta mål hörande handlingar, i Nåder infordrat sin Högste Domstols underdåniga utlåtande öfver Bergs-kollegii berörda förslag till Grufve-stadga, hvilket utlåtande under den 15 sistlidne December till Kongl. Maj:t i underdånighet afgifvits. 30 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition, N:o 92. Föredragande Departeinens-chefen yttrade i underdånighet: ”Vid företagandet af den grannlaga pröfning, sorn detta redan i lång tid af särskilda myndigheter bearbetade ärende kräfver, framställer sig naturligen främst den hufvudfrågan, huruvida rättigheten att inom annans ego-område uppsöka och sig till nytta använda malmer och mineral-fyndigheter, om än i allmänhet gagnelig och nödvändig under en förgången tid, må vidare kunna anses vara för ändamålet erforderlig.
(nytt moment) l:o Hvarje motion skall skriftligen uppsatt vara, och, då den åsyftar stiftande, ändring, förklaring eller upphäfvande af Allmän Civil-, Criminaleller Kyrko-Lag, med lwad dertill hörer, eller af Förordningar och Stadgar, som Rikets allmänna Hushållning, Inrättningar och Förvaltning angå, innefatta, för att kunna under åtgärd komma, så väl bestämd ordalydelse af det eller de stadganden, motionären föreslå vill, som ock redogörelse för de grunder och skäl, på hvilka han sitt förslag stödjer. Undantag ege rum i de fall, då motionären endast af ser underdånig anhållan hos Konungen om framställning af något förslag till Lag eller Förordning. 2:o. I en skrift angelägenheter beträlfar. Ridderskapets och Adelns protokoll för den 28 Juni och 14 Juli 1848. 20 Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 4. Preste-ståndets protokoll för den 28 Juni och 13 Juli 1848. Borgare-ståndets protokoll för den 28 Juni och 13 Juli 1848. Bonde-ståndets protokoll för den 28 Juni och 14 Juli 1848. Förslag till ändring och tillägg i 36 och 43 §§ R. O., rörande sammansatta Utskott. Itiksdags-Orilninireii. § i:o. Utom förenämnda Konungens yttranden. 2:o. Skulle Riksens Ständer — ■ Constitutions-Utskottet. 4:o. § Skulle elt Utskott anse nödigt att, till öfverläggning om något ärende af särdeles vigt, med annat eller andra Utskott sammanträda, vare det tillåtet, på sätt Utskotten öfverenskomma, antingen in Plenis, eller fast heldre genom Deputerade. 36. 1, 2, 3, 4 mom. oförändrade. Finnér så sammansatt Utskott, som i 43 § sägs, sig förstärkning behöfva-, dä skola dertill af hvarje utaf de uti det sammansatta ingående Utskotten ytterligare toänne ledamöter af hvart Stånd utses. 43.
Cederström, Jakob: Jag har aldrig yttrat, att Ståndet skulle emot Hr Gr. o. Landtnäs tanka vägra remiss annorlunda än det kan ske genom votering, om Ståndet skulle vara af olika tanka med Landtm. Hr Bruces motion innefattar en olaglig fråga, Den 29 December f. m. 527 sorn icke får komma under R. St:s öfverläggning. Väl är del sani, såsom Ur Prytz anmärkt, att efter 56 § Reg.F. allmänna frågor icke få omedelbart af R. St. afgöras, utan böra först till Utsk. remitteras, men dermed afses sådane frågor, som kunna komma under R. St:s öfverläggning och pröfning; men då denna fråga, såsom olaglig, icke får anses för någon sådan fråga, som kan komma under R. St:s öfverläggning och pröfning, så följer ju deraf klart, alt då den står i strid emot hvad 90 § Reg.F. bestämdt uttrycker, den icke lagligen får remitteras. Jag öfverlemna!' frågan till den följd den kan få. Frih. Cederström, Claes Rudolf: På grund af den första delen af Frih. von Stedingks sednaste yttrande, finner jag, att jag begått ett misstag i uppfattningen af den värde ledamotens föreg:de anförande, hvilket alltså af mig bör erkännas; äfvensom jag efter hvad Frih. Cederström, Jakob, nu sednast yttrat, tror mig inse att hans mening af mig blifvit mindre riktigt uppfattad, enär det icke egentligen torde vara vägran af remiss, som han åsyftat; hvarföre jag, som i allmänhet anser vägrandet af remiss, om ock icke bokstafligen stridande emot grundlagens ordalydelse, likväl lill följd af dess anda böra användas endast såsom ett särdeles sällspordt nödfallsmedel, sålunda icke önskar vara ensam om ett dylikt yrkande, hvadan jag från detsamma numera för min del afstår. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Då Hr
Det är rätt väl, att privilegiifrågan förfaller, utan att någon ens vill yrka derpå; ty ville man låta den bero på PresteSt., så är det fruktansvärd!, att den alltid kom att förblifva in statu quo. Man behöfver blott ihågkomma, hvad frågan om presträttigheternas utgörande på Gottland fordrade för omgångar. Jag yrkar bifall till den föredragna punkten och ber att vtterligare få fästa uppmärksamheten på inconsequensen uti att afslå den, då vi bifallit det föregående. Gr. Gyldenstolpe: Jag skall blott upptaga Hr v. IlartmansdorlFs påstående, det han sagt mig hafva erkänt, att medelmarkegången måste komma att understiga det gångbara priset. Jag har hvarken påstått det ena eller andra och tror, att det lika väl kan hända, att medelmarkegången är öfver som under ofvannämnda pris. Emedlertid har Hr v. Hartmansdorff stödt sig endast på förutsättning af det sednare alternativet, och t. ex. derför citerat förhållandet i det län, der han har sin hemort och hvilket han derföre väl känner. Någon sådan närmare localkännedom behöfves alldeles icke för att kunna inse, det exemplet, i egenskapen af stöd för en allmän sats, är öfverdrifvet; och utan att Skåne behöfver vara ens hemort, kan man anföra exempel 132 Deli 22 Januari f. ni, derifrån af motsatt art med det af Ilr v. Hartmansdorff uppgifna. Hr v. Hartmansdorff hade lätt kunnat få upplysning, huru det förhållit sig med skollärarnes löner under de sista io åren, samt derefter uträknat, hvad det hade varit, i fall en medelmarkegång för nämnde år utgjort grunden för ränteliqviderna. Då hade man kunnat se, om skiljaktighet uppstått. Men intill dess dylika upplysningar produceras, måste den enas mening antagas för lika god som den •andras. Att nu, sedan en medelmarkegång blifvit antagen, det största våld emot räntegifvare skulle utöfvas dermed, att man förkastade den förevar, punkten, är obestridligt. Hr V. Hartmansdorff sagt, att sista R.
Utskotten, emot mitt yrkande, om köpares gagnande såsom vittne, och jag tillika visat, alt köparen, såsom, enligt förslaget, ostraffbar för hvad han köpt, således af sakens utgång lagligen icke kan vänta eller hafva hvarken nytta eller skada, torde jag böra närmare få framlägga de vilkor, under hvilka jag anser köparens hörande såsom vittne, böra få ega rum. Då det icke varit min mening att köparen ensam, och då ingen annan bevisning tillika är tillgänglig, skulle uteslutande och ovilkorligen få gagnas sorn vittne, hade jag trott, på grund af erfarenhet, örn det oftast ofullständiga skick, hvari bevisningen om oloflig bränvins-försäljning stannar vid Domstolarne, och hvaraf värjemåls-eder alltid måste blifva en obehaglig följd, i saknad af den bestämdare upplysning endast köparen sjelf kan meddela, hans hörande borde tillåtas, för s‘å vidt Domaren det nödigt pröfvar till bevisningens fullkomnande. Det händer nemligen icke sällan alt bevisningen företer sig sålunda: C. och D. äro kallade till vittne emot A. för oloflig bränvins-försäljning. Bägge vittnen berätta, att de blifvit af B. inbjudne på bränvin, hvilket B. begärt, bekommit och tillika med C. och D. förtärt; men huruvida B. skulle betala, eller betalde samma bränvin, eller om A. utan betalning undfägnade alla tre, det veta vittnen icke och betalning hafva B ev.-, Lagsamt Allm. Besa.- och Oecon.- Utsh:s Utlåtande iV‘o 8. 5g de ej heller sett erläggas. I detta ofullständiga skick stanna många så beskaffade åtal; följden deraf behöfver väl icke nämnas. Vid detta och dylika förhållanden är det endast köparen sjelf som kan fylla och fullkomna bevisningen, om han i öfrigt är ojäfvig. Då det är och måste vara Rikets Höglofl.
R:dr; och enär, enligt bilagdt intygande af Domkyrko Comministers-Adjuncten i Upsala C. G. Anjou, Enkefru Nordencreutz, som ännu hemma lios sig vårdar 6 döttrar och 3 söner, fortfarande befinner sig i högst torftiga omständigheter, föreslår Utskottet, alt ifrågavarande, henne beviljade pension af 400 R:dr må, på Allmänna Indragnings-Staten, än ytterligare intill nästa Riksdag, uppföras, i5:o Genom Nådig Remiss har Kongl. Majit till Utskottet öfverlemnat Hof-Intendenten L Hjortsbergs underdåniga ansökning, att, i likhet med hvad nu mera alline Direclören Crusell i lifstiden åtnjutit, erhålla en pension ? Stats-TJtsbotlets Utlåtande, N:o 63. 9 sion, till belopp af 600 R:dr för sig och sin hustru, hvarom Högstsalig Hans Maj:t Konung Cabj. XIII, medelst siri egen Höga påskrift å en den 1 Juni 1810 af dåvarande Theater-Directionen gjord underdånig framställning i ämnet, lemnat Nådig försäkran; men då Hbf-Intendenten Hjortsberg, hvars utmärkta förtjenst såsom Skådespelare är allmänt erkänd, synes böra och kunna pensioneras af det Verk, till hvars gagn han uppoffrat sin tid och verksamhet, måste Utskottet, helst Idof-Intendenten Hjortsberg, utom sin innehafvande pension vid Kongl. Theaterns Pensions-Cassa, äfven förut på Allmänna Indragnings-Staten uppbär tyänne pensioner, till ett sammanräknad t belopp af 272 R:dr 10 sL 8 r., afstyrker Rikets Ständer beviljandet af de nu ytterligare begärde 600 R:dr. 16:0
a4:de punkten antogs på sådant sätt, att Bankens Creditiv fordran hos Göthehorgs Diskont Iaf 200,000 R:d skulle intill Octroy-tidens slut, ilen 2ö:te nästk. öctober, fortfara att löpa med den föreskrifna ränta af 3 procent; äfvensom att denna fordrans Capital belopp borde i likhet med Diskontens andra skulder liqvideras till en femtedel hvarje år; och skulle efter Octroytidens utgång Banken i afseende på räntan å detta Creditiv njuta lika rätt med hvad här ofvan, är vordet Diskontens öfriga fordringsägare tillagdt. i5tde Punkten bifölls: likväl sålunda, att näst efter orden: jemte derå upplupne interessen skulle tilläggas: ”till den dag, under hvilken Hiksgälds-Contoirets Obligationer skola utgifvas.” 16 Punkten blef likaledes gillad; dock skuC le dervid tilläggas, att någon utdelning till ActieCgarne uti Götheborgs Diskont icke må ske, förrän. Diskontens skulder så väl till Banken som öfrige fordringsegare blifvit jemte ränta på det här ofvan föreskrifne sätt till fullo betalde, eller Contant tillgång dertill afsatt, samt alla i och för Diskontens utredning utaf Riksgälds-Contoiret gjorde omkostnader äro vordne samma Contoir godtgjorde. 17, 18 och rgtde pukterne bi föllos. Och fann Prest Ståndet, att genom dessa nu fattade beslut lomme allt vidare Utlåtande att förfalla, ej mindre öfver Statsoch Banko-Utskottens Betänkande af den 3 Mars innevarande år, än o<rk öfver hvad som Banko-Utskottet medelst a ne särskilta korrt efter Riksdagens början afgifne Betänkanden, yttrat, rörande Herrar Ban - Fröt.
St:r förvissade, att, genom en lyckligare lösning af upgiften att ordna föreuingsförhållandena, en ny borgen skall beredas för ett älskadt fäderneslands framtida väl, dess ära, dess anseende och dess tillväxt i yttre som i inre styrka. I afs:de å 3:dje punkten i Betänk:t, ber jag att få i korthet för E. o. Ad. framlägga de slutsatser, hvartill jag kommit, och dessa äro. Att det visserligen icke kan bestridas att, utöfver de i Noriges grundlag, sora influtit i RiksAkten, det finnes andra §§ och deribland den !4:de, som handlar om RiksStåthållare-embetets beklädande af Svensk man, hvilka till sin princip och natur äro af unionel beskaffenhet. Lika litet borde det kunna från Noriges sida förnekas, att, då den 14 § infördes å Noriges grundlag, detta måste hafva ansetts innebära en eftergift af Norige till fördel för Sverige och Unionen. Ty hvarför skulle man eljest i Noriges grundlag hafva intagit ett stadgande, som allt framgent inom detta land framkallat så mycken missbelåtenhet. Allt detta synes mig klart och ostridigt. Men häri innefattas endast den ena sidan af frågan. Från den andra förekommer det, att i bredd med dessa grundlagsparagrafer det finnes en annan, den 112, som berättigar Norige att ändra sin grundlag, och denna Noriges rätt är icke inskränkt genom RiksAkten, hvilken, enligt Konung Carl XIILs sanktion å detta föreningsfördrag emellan nationerna, tillkommit för bestämmande af de emellan Sverige och Norige, i följd af föreningen upkomna, konstitutionela förhållanden, och som likaledes enl. ordalydelsen i R. St:rs godkännande af denna akt vid 1815 års riksdag, innefattar vilkoren för Sveriges och Noriges förening under en gemensam Konung. Den 17 Mars f. m. 201 I (le Svenska Kommissariernes traktatmessiga godkännande af Noriges grundlag finnes ingen reservation nedlagd, som inskränker Noriges rätt att råda öfver sin grundlag.
Och som Riksens Ständer funnit, att denna jnventionen alldeles förljenar den uppmärksamhet, att Riket hör vara ägare af en sådan hemlig vettenskap, och fördenskull så mycket mera funnit billigt, att Capitainen Åderman, Den 4 J u n i f. m. 10B såsom uppfinnare deraf, må med någon emot inventionens värde svarande belöning hugnas, som han haft den nit för fäderneslandet, alt han hellre velat tjena detsamma med sitt påfund, än hos någon främmande derigenom söka någon vinst och båtnad, han jemväl, ibland annan belöning för berörde inventions upptäckande, anhållit om besitlningsi ättighet af kronolägenheten Halltorp på Öland; så hafva Riksens Ständer sig härvid väl erinrat, att vårt nåd. bref af den 4 Maj 17B9 tydeligen innehåller, att alla kungsgårdar böra blifva i deias förra stånd; dock emedan denna Halltorps kronolägenhet icke är af någon stor indrägt, utan finnes allenast skattlagd till 112 daler silfvermynts ränta, och efter senare, ehuruväl ännu ej fastställle skattläggning den 21 Marlii 17endast till 90 daler 3 öre d:o mynt; ty hafva Riksens Ständer funnit sig föranlåtne, att i underdånighet styrka Oss dertill, det malte kronolägenheten Halltorp till Capitainen Åderman, dess hustru och barn upplåtas under skaltemannarältighet och tjugu års räntefrihel, och jemväl honom eller dess arfvingar vara tillåtet, att all deras rätt, så till räntefrihel, som skatterättigheten på någon annan att transportera; dock alt ingen denna rätts innehafvare må hafva makt att med drängelön, dagsverken och dylikt allmogen besvära. Och hvad nuvarande arrendatorn af kronolägenheten Halltorp, Brukspatronen Cortmeyer angår, så äro Riksens Ständer af den tanken, att han, som icke äger något slutit contract derå, bör efter laga uppsägning och fardag afträda gården med hvad dertill hörer till Capitaine Åderman, i lika stånd och med det inventario, som han det vid dess dilkomst kan hafva emottagit. Om allt detta vele
Hampa 1 Skepp. — 100 Lisp. Humla 1 Lisp. — 2 “I 100 Skålp. Ingefära, torr . 1 Skålp. 4 Bil. lill Expeditions-Utskottets Förslag till tind. Skrifvelse N.o 3o8■ Minimi-qvanQvantitet för X ransitotitet för Transito-afgifa fa 1 f t n. Upplaget. teus beräkning 20 Tunnor Kummin 1 Tunna _ 7 ioo Lisp. Mandel 1 Skålp. 11 5o Kannor Oija: Bomelier Oliver-, i fastager 1 Kanna 10 3o Kannor i flaskor, bouteiller eller krukor 1 Kanna — 1 2 5oo Kannor Hamp1 Kanna 4 200 Skålp. Peppar, alla slag 1 Skålp. 3 ioo R:dr v. Piphufvuden af Sjöskum, omonterade coo R:dr v. 1 3oo Skålp. Plommon, Catharinji Skålp. 1 3oo Skålp. Pomerans-knoppar och skal 1 Skålp. 1 3oo Skålp. Russin, • . . . , • • 1 Skålp. 1 3oo Tunnor Salt, kokI Tunna — 1 3 iooo Skålp. Socker, rått 1 Skålp. — 1 beredt, krossadt Lump och iooo Skålp. Havanali Terres 1 Skålp. *1 200 Tunnor Spanmål, omalen: Korn The 1 Skålp. ‘ — 1 ioo Tunnor 1 Tunna — 10 2000 Skålp. Tobak: Blad 1 Skålp. 5co Skålp. Knaster 1 Skålp. 9 Träd varor, Mahogany, oarbetadt, så- 1 Cub.-fot iooo plattf. gadt e41er tillhugget — 1 5oo Skålp. Ull, okammad och okardad 1 Skålp. 2 240 Kannor Vin: på fastager på bouteiller: