Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Regeringsformens i dess 100 § meddelade föreskrift, att Justitieombudsmannen, jemte redogörelse för sin embetsförvaltning, skall ”anmärka lagars och författningars brister och uppgifva förslag till deras förbättring”, utgjorde tvifvelsutan den grund, enligt hvilken Rikets Höglofl. Ständer, vid sislförlidna Riksdag, då frågan angående det å nyo öfverlemnade, af f. d. Lagkonnnitteen uppgjorda förslag till allmän civiloch brottmålslag förevar och en nödig ansedd ytterligare granskning af detta förslag beslöts, innan detsamma kunde vidare i grundlagsenlig ordning handläggas, vilie hafva uppdragit åt sitt ombud att i en sådan granskning deltaga. Sedan Kongl. Maj:t, med bifall lill hvad Rikets Ständer rörande detta ämne beslutat och framställt, förordnat en Lagberedning af fem ständige Ledamöter., för de af R. St. Just. Ombudsm. Emb.-Berättelse den 11 Juli 1844. 11 Rikets Ständer afsedda ändamål och för att jemväl afgifva underdånigt yttrande öfver förslag till författningar, innan desamma af Kongl. Maj:t i Statsrådet slutligen blefvo pröfvade, samt att JustitieStatsministern, såsom Ordförande, två Ledamöter af Konungens Högsta Domstol, JustitieKansleren och Justitieombudsmannen voro berättigade att bivista denna Lagberednings sammanträden och deltaga i granskningen af dess arbeten, när dessa Embetmäns öfriga göromål sådant rnedgåfve; har jag fördenskull, i följd af Rikets Iiöglofl. Ständers ofvannämnda ovilkorliga uppdrag, ansett mig skyldig att oafbrutet och efter förmåga egna mitt deltagande åt denna vigtiga angelägenhet. Att närmare redogöra för dess behandling och fortgång, torde derföre äfven vara min pligt.
Utskits hemställan bifölls. 2:dra punkten, å landet. Utskits första hemställan, med afstyrkande af väckt förslag, att alla lofligen införda utländska varor finge af landthandlande försäljas, blef af R. o. Ad. bifallen. Utskits sednare hemställan, att R. St. måtte i underd. skrifvelse hos K. M;t göra framställning om den ändring i HandelsOrd:n, att öppen salubod å landet må, under i öfrigt stadgade förbehåll, kunna få anläggas på minst en mils afstånd från närmaste stad eller köping. Frih. Cederström, Rudolf: De goda. skäl, som Ekon.- 164 Ben 14 Mars e. m. Ut,sk:t, pag. 17 i förevarande Betänk., anfört för sitt afstyrkande å gjord hemställan ang:de en oinskränkt handelsfrihet på landet, synas mig med fullt lika mycket skäl hafva kunnat tillämpas på ifrågavarande punkt. 1846 års stadga var så noga öfvervägd, innan den utgafs, och den tid, ‘sorn sedan dess förflutit., är så ringa, att det förefaller mig som om förhållandena nu torde vara i detta fall temligen oförändrade, och som borde vi derföre vidblifva nämnda stadgas föreskrifter. Det är klart, att Handelsordningens bestämmelser i denna punkt hvilade egentligen derpå, att landthandel, som upstått på långt afstånd från städerna, borde erkännas vara tillkommen par la force des choses, och medelst förordning lagbindas. Det är temligen betecknande, att icke någon motion om förändring i detta ämne blifvit inom BorgareStåndet väckt, hvaraf man sål. kan sluta, att någon nödvändighet icke finnes, att i detta ämne förändra bestående förhållanden, ty eljest hade väl förslag i nämnde hänseende inkommit från bemälde Stånd, som noga bör känna dessa förhållanden.
Delegarnes i ett skifteslag allmännare belåtenhet med en sådan förrättning beror dock i högst väsentlig mån på Landlmälarnes duglighet, och då fordringarne derpå så hos desse som andra Embetsman i allmänhet böra rättas efter de fördelar af embelet eller Ijensten» som komma dess innehafvare lill godo, vore det ön - 56 steligt, att sätlane åtgärder från Statens sida kunde vidtagas, alt Landlmätavne, åtminstone då åldern hindrar dem från fortsättning af deras mödosamma oell ansvarsfulla tjenstemanna-kall, försäkrades om en tarflig bergning under deras återstående dagar. Någon klagan har icke från jordbrukarens sida försports öfver de rättigheter, bruk och vattenverk kunna ega lill valtenuppdämningar. De från landet dels kontant, dels medelst in natura prestationer utgående Statsbidrag af alla slag uppgå, förvandlade lill penningar, till 311,588 R:dr 2 rst., eller 24,166 R:dr 8 rsl. mindre än det i 1838 års tabell upptagna Stalsbidrags-belopp. Minskningen, beroende till en del af lägre markegång nu än år 1838, härleder sig lmfvudsakligast af den viel sista Riksdagen beslutade lindring i första artikelns bevillning, uppgående lill 12,806 R:dr 30 sk., samt i bålsmansunderhållet, beräknad till 4,321 R:dr, äfvensom från upphörandet af Lagmansoch Häradshöfdingeränta]!, som år 1838 utgick med 3,497 R:dr 22 sk., allt Banko.
Nådig pröfning förehaft ifrågavaraade förslag, jemte deröfver afgifna underdåniga utlåtanden af Kommers-kollegium och GeneralTullstyrelsen jemte de framställningar, som blifvit i ämnet gjorda af åtskilliga fabriksoch slöjdidkare; och Kongl. Majit, som hufvudsakligen, i öfverensstämmelse med kommitterades förslag, anser lättnad i den utrikeshandelns nuvarande pålagor och förenkling i deras beräkning och uppbörd vara af behofvet påkallade, vill fördenskull och på dc skäl, som i nämnda Protokoll finnas närmare utvecklade, härmed i nåder föreslå Rikets Ständer att, beträffande Sveriges handelsoch tull-lagstiftning, vidtaga följande beslut: att så väl den tili 10 procent ä tullbeloppet för alla inkommande varor bestämda afgift till den så kallade Handelsoch Sjöfarts-fonden, som den under benämning af tolag, elier olika grunder, till städerna nu utgående afgift må såsom särskilda beskattnings-titlar upphöra mot godlgörelse af tullmedlen, samt innefattas i den tullsats, som för varors ineller utförsel genom taxan bestämmes ; att nyssberörde godtgörelse till Handelsoch Sjöfarts-fonden må af inflytande tullmedel qvartaliter från och med den tid, då den nya tulltaxan vidtager, till Konvov-Kommissariatot utbetalas med årligen minst Fem hundra tusen Riksdaler banko eller Sju hundra femtio tusen Riksdaler Riksmynt; att, då tull-inkomsterne i brutto öfverstiga Tio millioner Riksdaler banko, eller det belopp, hvarå den föreslagna minimi-summan utgör fem procent, Handelsoch Sjöfarts-fonden skall jemväl på öfverskjutande tullbeloppet alltid erhålla fem procent, så att, när brutto-tulluppbörden uppgår till exempel till 10,100,000 Ridr sistnämnde mynt, ersattnings-anslaget ökas till 305,000 Riksdaler och så vidare; alt, med upphörande, på sätt redan är nämndt, af den nu till städerna såsom särskild afgift ingående tolag, derunder inbegripen så väl ordinarie-, sladsoch allmän tolag, som den i vissa städer särskildt utgående inqvarteiings-tolagen, fattigvårds-tolagen och öfverflöds-afgiften, hvilka umgälder, der de hittills såsom tolag ulgålt, jemväl skulle komma att upphöra och i tullsatserne inbegripas, föl - Kongl. Mnj:Is Ni)d.
I)å på Fjerde Hufvudtiteln medel ej finnas anvisade lill bestridande af beklädnads-slitnings-ersällning för de kommenderingar ur indeldta Arméen, hvilkas underhåll skall från nämnde Hufvud-Titel bekostas, vill Kongl. Maj:t nu förnya sin vid de begge sistförflutna Riksdagarne gjorda och då bifallna framställning derom, att, så länge anslaget till Lifmundering för indeldta Infanteriet lemnar behållning, densamma må användas till godtgörande af omförmälda beklädnadsslilning, äfvensom, hvad deref Transport R:dr 137,449: 47. 2. U 22 Kongl. Majds Nåd. Prop. om Statsverket 1833. Transport R:dr 137,449: 47. 2. ter kan öfverblifva, till fyllande af andra beklädnadsbehof, som för indeldta Arméen kunna yppas. Inqvarlerings-koslnader i Slockholm. Huruvida detta anslag kommer att undergå någon förändring, blifver beroende af det beslut, Rikets Ständer fatta, i frågan om regleringen af inqvarterings-skyldigheten i Stockholm, med anledning af den särskilda skrifvelse, Kongl. Maj:t vill i ämnet till Rikets Ständer i Nåder aflåta. Diverse Anslag. Durch-marche-kostnader.
Preste-Sinndet d. a g Borgare-Ståndet d. 29 Bonde-Ståndet d. 1 Dec. — Riksens Ständers nnderd. Skrifvelse, angående åtskilliga föreslagna sätt, att tillvägabringa en öfvergång af de mera bildade folk-classerrte till de productiva. S. A. K. Riksens Ständers uppmärksamhet har blifvit fästad dera, att, enär de, sedan äldre tider, från Statens sida, vidtagne åtgärder till ungdomens uppmuntran, att egna sig åt Rikets tjenst, haft den följd, att inom de bildade Samhälls-classerne ett större antal ynglingar finnes, än som kan i tjenstevägen användas', Staten alltså borde, genom åtskillige föreslagne anstalter, söka bereda dessa classers öfvergång till Samhällets productiva yrken. Af sådan anledning hafva Riksens Ständer trott sig böra hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att E. K. M. täcktes i Nåder vidtaga alla författningar, som för vinnandet af berörde ändamål kunna nödige pröfvas, samt att, i sådant afseende, ynglingars inträde uti Statens tjenst måtte försvåras, genom dem ålagde högre kunskaper och strängare Examina. Vid öfvervägande af de flera inom RiksStånden framställde förslag till den enskilda om - XJnderdånign Skrifve!ser. 349 tankans rigtande på närings-yrken, har jemväl hos Riksens Ständer förekommit, hurusom ett Techniskt och Mechaniskt Central-Institut för practisk undervisning i hvad, som för Manufacturerne och en del Handtverkerier erfordras, hvilket, på sätt föreslaget blifvit, skulle istockholm inrättas, länge varit önskadt och skulle, om det väl organiserades, fylla sitt dubbla ändamål, att, såsom rådförings-anstalt för sjelfva Slöjde-idkaren, bidraga till handteringens fullkomnande, och, såsom undervisnings-anstalt, dana ungdom af alla classer till närings-idkare. Enligt hvad Riksens Ständer inhemtat, förefinnes en Mechanisk Schola, ställd under Kongl.
Bankens säkerhet löper visserligen ingen fara härigenom; ty den äger Invisningar lill ett motsvarande belopp, men proportionen mellan Silfverfonden och Bancoscdelstocken blifver rubbad, hvilket möjligen skulle kunna inverka på realisationen och medföra andra olägenheter. *) ”Icke mer stall upplånas, än som i förestrifven låneväg åter kan utgå.” • r 184 Den 3o November f. ra. Detta bevisar ytterligare, att det föreslagna systemet är falskt, och att låg ränta med lång uppsägningstermin icke låter förena sig i ett och samma Credit-pupper. Skall Banken vid sin upplåning begagna de fluctuerande Capitalerne, måste dess ntgifne Obligationer ställas till inlösen a -vista; då räntan kan vara låg (till och med 2 procent). Skall Banken till sin upplåning begagna stående Capitaler, måste räntan närma sig den gångbara, då Obligationerne kunna antingen sättas på längre uppsägningsterminer, eller, hvad klokare är, ställas i fond-system, nemligen ouppsägbare_, med uppköp på Beursen af en för ändamålet afsatt Amortissements-fond. Det senare slaget af Credit-papper är högst deplaceradt i Banken, och i synnerhet deplaceradt i en Bank, som ämnar realisera. Resumeen af hvad jag haft äran anföra är följande: Skall föremålet med en HandelsDiscont vinnas, måste de dertill erforderlige medel upplånas uti Obligationer, ställde till inlösen a vista; då räntefoten bör vara mindre än 3 procent. Härigenom förfaller belåningen i Banken , som blottställer mera dess säkerhet, än inlösen a vista_, ty denna kommer föga alt begagnas, då belåningen deremot, i följd Den 3o November f. m. !85 af den långa uppsägningsterminen, mycket kommer att tillitas.
Men den olä genheten kunde i sådant fall inträffa, att Konungen på fjerde året af oförmodade vigtiga ärender nödgades sammankalla Riksens Ständer, som det oaktadt året derefter skulle till Lagtima Riksdag åter sammanträda. Herr Baron Adlerberg önskade, att ej för kort tid måtte lemnäs enskilde till Motioners väckande. Herr Kammarherren Silverstolpe erindrade, att, om äfven den nu i detta afseende bestämda tiden af 2 månader inskränkes till 1, så hade hvar och en, om man tillägger den tid, som förbigår emellan Riksdagsmannavalen och den dag, då Konungen afgifver Proposition om Statsverkets tillstånd och behof, hvarifrån Riksdagens egenteliga början räknas, likväl mera än en månad att begrunda de förslag, som först af Riksdagens kungöi’ande föranledas, och flere år förut att öfverväga ämnen af större vigt, och annat borde ej hos Riksens Ständer förekomma. Uppå af Herr Kammarherren och Ordföranden framstäld proposition beslöt Beredningen att, med afstyrkande af hvad Hr Lagman Sandberg hufvudsakeligen framstält, föreslå antagandet af den modiflcation, att den i Riksdags-Ordningen stadgade tid, inom hvilken nya Motioner hos Riksens Ständer böra väckas, må till en månad förkortas. Bilaga D till Mein. N:o 11. Utdrag af Protocollet hållet i Riksens Högloft. Ständers Constitutions-Utskott den 7 Augusti 1812. Föredrogs Andra Fördelningens Betänkande öfver Herr Lagman Sandbergs den 28 Julii ingifne förslag, att vid Urtima Riksdagar inga andra ämnen må företagas än dem, Konungen proponerar. Fördelningen, som lika med Lagmannen ansett någon inskränkning i Riksens Ständers Motionsrätt vid Urtima Riksdagar nödig och 470 Riksdagen 1812. nyttig till Riksmötenas förkortande och Allmänna Ärendernes noggrannare behandling, har trott detta ändamål vinnas, utan förnärmande af Nationens rätt att väcka frågor, om tiden dertill såväl för Lagtima som Urtima Riksdag inskränkes till En månad.
Om öfverträdelser häraf ske, så är det missbruk, som bör beifras. Jag tror icke det vara skäl att uphäfva bestående lag derföre att missbruk någorstädes inträffa. I öfrigt tror jag mig veta att på sednare åren ä många orter inom fäderneslandet åtminstone de oordningar vid auktions-tillfällen, öfver hvilka man beklagat sig, i betydlig mån aftagit. De skola och måste aftaga i samma mån som en bättre upfostran mera allmänt inträder och såsom raan bör kunna hoppas äfven en förbättrad bränvins-lagsliftning, som försvårar möjligheten att sprida bränvin i den myckenhet som hittills varit fallet vid dylika sammankomster. Dessutom ber jag få nämna ett fall, som jag har mig serskildt bekant, och som synes visa olämpligheten att förbjuda auktioners hållande på Lördagar. Uti provinser, der afståndet ifrån kyrkan är mången gång B ä 7 mil, der reser allmogen redan Fredags-aftonen till kyrkoplatsen, hvilket är det enda ställe, der man kan samlas. Der verkställas auktioner på Lördagen, men det hindrar icke allmogen der att nyktert och ordentligt bevista Gudstjensten i kyrkan den följande dagen. Jag anhåller om afslag på Utsk:s Betänk. Gr. Liljencrants: Då jag sist afstod ifrån att yttra mig i denna fråga, så var det i den sorgliga känslan att detta Allm. Besv. o. Ekon.Utsk:s efter mitt förmenande välgrundade Betänk, icke kunde komma att hafva någon påföljd, ehvad beslut Ståndet än deröfver fattar, men vid nogare betänkande af saken, och då jag 12 * 180 Den 11 Mars f. m. i det hufvudsakligaste instämmer uti hvad Hr Ribbing bär yttrat, så anser jag mig böra fästa upmärksamheten derpå, att hvar oell en af oss, som varit tillstädes på landet vid auktioner, lärer kunna vitsorda, att man icke behöfver taga kännedom om individernas tillstånd efter auktionens slut för att få vämjelse för auktionerna; ty det vanliga är, att innan auktionerna börja, så förplägas de, eller förpläga sig sjelfva, på det att auklionsropen mätte gå så mycket bättre.
Sparre anfört såsom orsak, hvarföre uti förfaltningsförslaget ingenting förekommer ang:de konkursmål, att nemi. om dessas behandling och fullföljd serskild lag är utfärdad, anser jag mig böra vördsamt erinra, hurusom lagstiftaren, vid det förhållande, 462 Den 4 Juni f. m. att undantag finnas, å hvilka en lag icke äger tillämpning, alltid plägar, till förekommande af misstag eller missförstånd vid lagskipningen, uttryckligen tillägga i lagen, att, hvad undantagen beträffar, om dem finnes särskildt stadgadt. Ett sådant tillägg, i afseende på konkursmålen, kan icke blifva svårt att tillvägabringa, likasom behofvet deraf, till förekommande af ovisshet vid författningens tillämpning, lättligen torde inses, när man besinnar, att, enligt allmänt antagen grundsats i lagskipningen, en äldre lag anses uphäfven genom en yngre, så framt i den sed nare icke annorlunda uttryckligen förordnas. Och jag hemställer derföre att, i händelse af ålerremiss, Utsk. måtte taga den gjorda anmärkn:n i öfvervägande, så att förfa tini ngsförslaget må vinna en tydlighet, som nu derstädes saknas. Hvad sjelfva upslällningen af förslaget och språket deri beträffar, så må det icke förnekas alt deremot mycket är att erinra. Och jag hoppas att enl. Gr. Sparres försäkran, afseende kommer alt fästas på Hr von Hartmansdorffs anmärkn:r, hvilka i flera fal! kunde ökas, samt att IJtsk. dervid företrädesvis söker undvika begagnandet af tvänne praeposilioner omedelbarligen efter hvarandra, såsom det t. ex. heter i 2 § ”inom af Hofrätten” och ”efter af handlingarne”, hvilket skrifsätt strider emot språkets rätta natur, och just derföre uti vårdad skrift ej heller någonstädes igenfinnes. Hr von Hartmansdorff: Jag erkänner riktigheten af den invändning, som Gr. Sparre gjort emot en af mina anmärkn:r.
Vid den under samma rubrik intagna bestämmelse rörande “oljade och fernissa“de kläder, derunder ej inbegripna sådana, som äro öfverdragna med kautschuk eller gultapercha“, hafva Rikets Ständer, i likhet med embetsverken, ansett föreskrift böra i form af anmärkning inflyta att, för det fall alt hinder skulle möta för utrönande, af hvad slags tyg oljade eller fernissade kläder äro tillverkade, de skola hänföras till “väfnader, vaxade, andra slag“. 1 öfverensstämmelse med hvad embetsverken föreslagit, hafva Rikets Ständer, till förebyggande af den olägenhet och verkliga våda, som vid tullbehandling af Knallhattar för tharans utrönande uppkommit genom handterande af denna vara, ansett densamma böra utan afdrag af askarnes vigt tullbehandlas samt afgiftsbeloppet, till undvikande af tullförhöjning, nedsättas från det nuvarande 60 öre till 50 öre per skålpund. Till förekommande af tvister, huruvida en knif, försedd med pennknifsblad och andra knifhlad, hör till det ena eller andra slaget knifär hänföras, har, i likhet med hvad embetsverken föreslagit, under rubriken lini Ivar, penn-, blifvit i lörslaget intagen den anmärkning, att såsom pennknifvar förlullas äfven knifvar, hvari finnas pennknifsblad, jemte andra knilblad eller redskap. Då åtskilliga tvistefrågor rörande rätta betydelsen af den i taxan förekommande rubriken “Koeffyreru lära hafva förekommit, samt större delen af dessa till riket inkommande persedlar lära vara af den enkla och mindre dyrbara beskaffenhet, alt de ej skäligen kunna draga derför bestämd tull af 3 R:dr per stycke, hafva Rikets Ständer, i likhet med embetsverken, ansett nyssnämnda afgiftsbestämmelse höra ur taxan utgå och ifrågavarande artiklar hänföras till “kläder11. Enär pastellA/vVa ofta förekommer i träd infattad, till det yttre fullkomligt lika med vanliga blyertspennor, och äfven hittills såsom de sistnämnda tullbehandlats, har, enligt embetsverkens hemställan, en allmän föreskrift härom i taxeförslaget blifvit intagen.
Svar märkt » Snar verksamhet », Eksjö, p. r. [45O] Doktor A. Afzelius S o m v ä r d i n n a hos bättre ungkarl eller enkeman söker en huslig flicka pl. Svar t. Forssell, Döbelnsg. Lilla Vattugatan 24 är återkommen och mottager sjukbesök 9 — 10 f. m. och 2 — 3 e. m. Företrädesvis magoch hudsjukdomar. E m o t fritt vivre! Uti ett bättre hem pä landet önskar en ung flicka af god familj plats för att gå frun till hända i hvarjeh. husl. bestyr. Svar afvaktas till » I. », Trekanten, p. r. [448] Strumpor, Tröjor, Kalsonger, Normalu Ylleskjortor, Maggördlar, Damasker, Knävärmare, V kade Mansvästar m. m. För Fruntimmer: Stort och välsorteradt lager af Ylle Bomullsstrumpor, Undertröjor, Ylleunderlif, Tricotsn Simdrägter, Damasker, Knävärmare, Maggördlar, M västar, Yllekoftor, Yllekjolar, Bomullskjolar, Filtkjo schalar, Yllekragar, Teatermössor, Silkesschalar, Tric För Barn: Stort lager af Bomullsoch Yllestrumpor, Gosströjor, Gosskalsonger, Maggördlar, Damasker, M mössor, Yllevästar och Koftor, Ylleunderbyxor, Barnk västar, Tricotkostymer för Gossar (Byxor säljas särs ningar af tricot, Krokade Barnklädningar, Sockor m. t DIVERSE. rgg Som min lokal, n:r 19 Drottninggatan, ovilkorligen måste utrymmas till tlcu 1 oktober d. å. för att tillträdas E n p r a k t i s k o c h b i l d a d flicka af god familj, med gladt o. jemt lynne samt van att handleda barn, söker plats som barnvårdarinna eller som sällskap för något äldre fruntimmer. Den sö- kande är kunnig i sömnad och andra inom hus förefallande göromål.
Det felar således icke efterdomen af tarfvelighet äfven ifrån de högre Clas6er, men hvad kan det verka i cn tid då Jemlikhets-principen är så mycket rådande, att knappt någon gifves, sorn icke långt ifrån att taga efterdömen, tror sig fast mera berättigad att gifva dem, och att sjelfva vara stiftare till en ton, den de tillskapa efter egna afsigter och Intressen. Likväl skulle de högre Medborgare-Classer kunna på ett mera verksamt sätt, bidraga till fåfängans qvälvande eller ledande till ett gagneligt föremål; och det vore att hvar och en som t anledning af sitt Embete eller andra omständigheter kunde hafva inflytande på allmanna tänkesättet, på ett utmärkande och alla 1 ögonen lallande sätt, visar det ringa varde man satter på bemödandet, att genom pragt och yppighet böja sig öfver det trappsteg, Samhälls ordningar för dem utstakadtj på hvilket de skulle finna s g ganska lyckliga, om da dervid åtnöjdes, och ej på välmågans be; Den 57 December. kostnad och våda för redligheten, fikade att tränga sig till de högre krettsar , där de äro och alltid blifva främlingar; om Rikets högre Embetsman trodde sig böra förfina de tillfällen att framvisa en förvånande pragt och öfverflöd* dem erbjudas, mindre af välvilja än af den fåfängeliga afsigt , att kunna skryta med ett intirnare omgänge med förnäma Personer och att man fästadt deras uppmärksamhet i afseende på kräseligheter och vällefnad. Om i synnerhet de sorn ärö misstänkta att hafva förverfvadt sina Rikedomar på Statens bekostnad eller samlat dem af spillrorne efter någön ruinerad Medborgares förmögenhet, eller underhöll sitt kostsamma lefnadssätt genom missbruk af allmänna förtroendet, om säger jag, sådana kunde erfara allt det förakt* som de oagtadt allt Sitt prål förtjenar, och deremot förtroligheten ägnades åt mindre prunkande men arbetssamme och tarflige Medborgare, så skull® det värde man fästadt vid Rikedomen* kunna leda till nyttigare föremål, i stället för att bortdunsta i yppighet och öfverflöd.
St., angtde nämnda förslag, den 24 Mars 1840 aflåtna nåd. skrifvelse föranledda motioner; N:o i43, öfver väckta motioner, ang:de gemensam lag för inrikes och utrikes vexlar; N:o 144, öfver väckta motioner, om upphäfvande eller ändring af K. brefvet den 17 October 1778 ang;de barnamord ; N:o i45, i anledning af väckt motion om ersättning af allm. medel till vittnen, som i brottmål åberopas; N:o i46, med anmälan att votering i förstärkt LagUtsk. numera icke blifver behöflig i frågan om flen uppenbara kyrkoplikten; N:o 147? med begäran om utlåt, af PresteSt. rörtde det ena alternativet i Ulsk:s betänk. N:o 112; Allm. Besvärsoch Ekon.Utskottet: N:o iio, i anledn. af anmärkntr vid betänk. N:o 4l> ang:de föreslagna villkor och iakttagelser vid befordran till embeten och tjenster, bestämmelser om embetsmäns rang, och upphörande af fullmakters meddelande å titlar utan motsvarande tjenstebefattning; N:o 111, i anledn. af anmärkntr vid Utsk:s betänk., angtde Bergs-collegii upplösning och dess förändring till en Bergsvellenskaps-academi; N:o ii2, i anledn. af gjorda anmärkntr vid Ulsk:s ut-r låt. Nto 3i, rörtde tullen i Öresund. II. R. 0. Ad. åtskiljdes kl. 11 om aftonen. ju ffdeif) protocolli, F. O. Sil/verslo/pe. Den 9 November f. m. Måndagen den 9 November i84o. Plenum kl. 10 f. m. Justerades 3 prot.utdr. för den 7 dennes f. m. Föredrogs ånyo och bi fölls Statssamt Allm. Besvärsoch Ekon.Utsktns den 7 och 14. sisth Oct. på bordet lagda betänk.