Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Med egenskapen af Ledamot i Hogsta Domstolen, skulle följa titeln och rang af Excellence, utan afseende på hvad Stånd ajan tillhörde, och en sa tilMckellg Ion, att den fortjente Embetsmannen kunde anse sig verkeligen belönt. På dessa villkor, skulle man val behöfva frukta, att de, som i en så lång tid vunnit allmänna förtroendet, skulle uphöra att gora sig deraf fortjente, och når denna Corps vunnit stadga och anseende, skulle ej dess esprit likna Athéns Areopag, skulle icke i denna esprit finnas en ny säkerhet för visheten af dess beslut? Om menskliga naturens grunddrag alltid blifva desamma, om det som forenar menniskans interesse med dess pligt, merendels blir en borgen för dess dygd, monne vi ej skulle kunna hoppas på möjligheten af denna inrättning, och monne den icke skulle blifva inseglet uppå den Samhålls-inråttnings säkerhet och bestånd, som skulle införa en sådan gradation uti befordringar, och som således skulle veta att begagna menniskans doldaste begår som ett band uppå dess förhållande , anda till en långt framskriden, och åtminstone val stadgad ålder? Med detta förbehåll skulle kanske Högsta, Domstolens politiska in flytande annu mera kunna utvidgas, och den åsa råttigheten till lörestållningar vid inbrott uti Coustitution. Den skulle således kunna vacka de tillsatte Myndigheters upmårksambet, åfven som allmänna opinion, men den skulle ej i något annat fatl kunna uppehålla Regeringens åtgärder, ån då frågan vore om tillkallandet af Regerings-Nämnden, och kallelsen dertill, oaktadt Högsta Domstolens tillstyrkande, icke korn att åga rum. Då skulle Högsta Domstolen åga rått förklara sig inaftiv, och utge en Kungörelse om orsakerne dertill, samt ej förr åter tråda i verksamhet, åa 4® ■ Regerings-Nåmnden vore sammankallad.
Byggninga - Balken, samt 62, 6z och 6; §§. uti Kongl. Förordningen om Skogarne i Riket den i Aug. i8?e, att med bibehållande af be böter ? mom. uti 62 och 6z §.§. t nyftnämnde Förordning utsätfa för awerkan af bärande träd, mast och storwjrkSträd, de uti Z mom. 62 §. för annan awer, kan p Kronans Parker, Gehäg pch Djurgårdar utsatte böter fördubblas, samt de uti s mom. 6z §. för annan äwerkan a Allmänning eller enikiltas ägor, fyrdubblas, med bibehållande af de stadgander som 62 och 6z §. H. i öfrigt innehålla, samt uti 6s §. att äwerkqn andra gängen stall ligga i tweböte, och qtt den svin zrdje gängen eller oftare dermed sig förbryter, bör, jemte erläggande qf sistnämnde höte?/ sitta i stock en Söndag med qwist eller qwistar i handen af det eller de awerkade ksWagen. Den -g Med denna tillökning uti straff och dä Domarens rätt, att enligt iQ Cap. 5 §- BiMninga-Balken, sätta wike, da äwerkan oftare ster, äger bestånd, torde bade Kronans och enstiltas stogar kunna ffyddas emot awerkan, samt allmänhetens uppmärksamhet mer och mer bstf wa fästad wid det wanhedrande uti detta, likasom hwarje annat sätt, att tillgripa andras tillhörighet, ,För öfrigt finner Ukstottet icke stal, att tillstyrkamägon ändring, uti hwad Kongl. Förordningen d. 20 Jan. 1779 samt Kongl. Brefwet d. 16 Nov. -785 och Kongl. Förordningen den Sept. Igsr förestrifwa, angående fördelningen af de witen Domaren äger för stogsäwerkan förestrifwa eller att förestå någon annan ordning för atalet af stogsäwerkan, an den, som redan finnes stadgad; Hwilket dock jemte en Ledamots serstilte mening. Riksens Högloft.
In i>l^s8 liet^dli^t öfver den st 8tst8-(5oi,toret tierslinsde 8umms st' 400,000 13:dr; I,em8tsltde l öredrs^sndeu i underdsni-^liet, stt för8tsF8t,etos>s)6t rustte Iiöjs8 stmin8tone till k:dr 405,(XX). oell älierojisde titt vtterti-^sre 8töd tor demls tiemstsllsn, stt den d'rsn8jx>rt 4,105,(XX). 8 Iransport 4,105,000. i allinänbet Oracle penninAe-tillAsnAen oeb nedsatta räntan, b varigenom ksstigbeters värde onekligen bö^68, mäste underlstts oell bekordra kastigbetsköpen oell dermed förenade penninge-transaetioner, somt std skven i köljd liers k Ltgsngen sk stsmplsdt papper borde kunna antagas blifva vilis större cle kommsiille, än under <ke körllutns kein arén. I bändelse Ivongl. Alaj:t tsektes i ljäder Allis cle sk Oöredrsganden sälunds )'ttisde äsigter oell derjemte llikölle lien sk 8tats(iontoret föreslagna beräkning sk ÄcrL^ne§ tili 0x1 r . 11,000. sk F^änv/nF-örän/rrngF-c^gr/len tili 750,000. oell sk /ks^antce^ne tili jemnad sunnns sk 119,000. komme följaktligen Oxtra-Ordinsrie 8tat8-inkomsterne stt uppgä tili 4,985,000.
Det synes mig således vara i högsta grad olämpligt att, då man å ena sidan öfverhopar dem med göromål, man å andra sidan vill bortrycka de inkomster, som man förut dem tillerkänt. Del är icke utan, att ej den följd Den 5 Februari e. m. 125 af elt bifall till detta förslag kan uppkomma, att man framdeles vill än mer förminska dessa tjenstemäns andel i stämmoböter, ty jag bör tillkännagifva, att under öfverläggningen om detta ämne inom Utskm funnos åtskillige ledamöter, som yttrade, att man icke kunde nu helt och hållet beröfva kronobetjeningen all andel i dessa böter, men att, sedan det första steget blifvit taget till förminskning deri, så skulle man framdeles gä längre och slutligen beröfva dem allt. Dessa motivers värde lemnar jag derhän, jag kan ej biträda dem, och anser sålunda, att de ej hos R. o. Ad. böra förtjena något afseende. Hr Westerstrand, Pehr: Då Utsk. säger, att uppbördsbestyret i sednare tider, såsom följd af restantiernas nästan ständiga tillökning, blifvit i betydlig mån försvåradt och med drygare omkostnader för uppbördsmannen förenadt; så skulle man tro, att Utskm deraf hemtat anledn. att för uppbördsmännen tillstyrka någon förhöjning i den andel af stämmoböterne, som nu är dem tillagd, och derföre är det så mycket mera oväntadt, att Utskm på en sådan premiss kunnat föreslå en nedsättning deruti, som för uppbördsmännen i Stockholm föreslås i nästföljande punkt en lott af 20 proc. utaf det inflytande bötesbeloppet, då desse förut ej haft någon andel deraf.
Ridderskapet och Adeln nu behagat beslutat alltså fann BondeStåndet den i berör, de Piotocolls*tjtdrag, gjorde inbjudning icke for. dra annat svat*, än att Bonde-Ståndet icke har ni - fia got att erindra vid ofvannämnde underdåniga an* hullan. X Den 16 December. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Då nu ä nyo föredrogs Constitutions-Utskot tets den 11 dennes under N:o 8? aflåtne, samt den 15 derpåföljde e. mpä bordet lagde Memorial, rörande sättet för slutliga behandlingen af frågan om BrandförsäkringsVerkets lånerätt i Banken; fann Ridderskapet och Adeln, att samma Memorial borde till Statsoch Banco Utskotten öfverlemnas, S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens den iq dennes Trot. Ut dr, d. 16 Decemb, zgtij. , 413 Under N:o 666 afgifne,' samt den 15 derpåfoljde e. m. på bordet lagde Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens förut meddeldte Betänkande, rörande dels ersättnirg, dels upphö, rande af den för inomskärsseglande fartyg, bestämda Lots och Båk-afgift, S. D' Föredrogs ånyo och bifölls Bevillning*, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi Utskottens den 2 dennes, under N:o 66 afgifne, samt den 10 derpåfoljde' e. m. på bordet ligde Utfå' tande, i anledning af yrkade ändringar i den nu gällande Seglations Ordningen. S. 33. Föredrogs ånyo Förstärkta Stats Utskottets, den 11 dennes, under Fho 664 aflätne, samt den ]fj derpåfoljde e. m. på bordet lagde Memorial, f fråga om pensions-anstående åt Bikets Ständersför/ re Justitieombudsman, Herr Friherre LAMan* , Bihang till B.
Bonde-Ståndet elen 20 nästlidne Junii bifallet; anser Utskottet, som jem väl eger sig bekant, det underdånig Skrifvelse, i enlighet med sistnämnde 3:ne Riksstånds beslut, redan är vorden från Rikets Höglofl. Ständer expedierad, någon annan åtgärd för Utskottet icke återslå, än att härigenom Jemna Wälluff. Borgare-Ståndet underrättelse or» det beslut öfrige 3:lie Riks-Stånd sålunda, i afseende på omförmäide fråga, fattat. Stockholm den 13 Julii 183/j. STOCKHOLM, 1834; Lös J. A. Walldch. Banco-Utskottets Berättelse N.-o 21. t N:o ar. Ankom till Exp.-Utsk, den 4 Augusti. Berättelse om Banco-Fullmägtiges åtgärder och förvaltning på det hela efter nästförjlutne Pdksdag.
Lag, innefattande föreskrifter huru förhållas borde med sådane personer, hvilka begå brott i ett af desse Riken samt sedermera begifva sig till det andra, och Riksens Ständer, uti skrifvelse af den 26 derpåföljde Junii, i underdånighet tillkännagifvit att samma förslag blifvit af dem antaget att såsom gällande Lag till framdeles efterrättelse utfärdas, samt Riksens Ständer derefter, uppå af Kongl. Majit gjord framställning, att som möjligt vore att, enär nämnde förslag förelädes det i Norrige då församlade Stor-Thing, åtskilliga modificatianec hlefvo af Stor-Thinget föreslagne; men att underrättelse derom ej kunde hinna att ankomma under Riksens Ständers sammanvaro, h varigenom tillfälle saknades till beredning af nödige jemkningar emellan båda Rikens Representanter; Kongl. Majit måtte ega att, efter erhållen del af Norrska Stor-Thingets svar, vidtaga de jemkningar som Kongl. Majit kunde anse nödige »arnt författning i ämnet utfärda, uti underdånig Skrifvelse af den 18 Julii samma år, till Kongl. Majit öfverlemnat att meddela de rättelser, hvilka funnas lämplige för ändamålet' och ledande till gemensam förmån för båda Rikens innevånare, under vilkor att Författningen vid nästa Riksmöte Riksens Ständer till ytterligare granskning och fastställande förelädes; Så liar Kongl. Majit, den i Junii 1819, låtit, i enlighet med den för Norrige den 11 förutgångne September fastställde Lag, förordning i detta ämne här i Riket utfärda; Och som densamma uti någre omständigheter afviker från det af Riksens Stan - G84 Proposition om Personers anhållande m. mi der vid 1818 års Riksdag gillade förslag, vill Kongl. Maj:t, med anledning af Riksens Ständers ofvanåberopade Skrifvelse, nämnde Förordning till Riksens Ständer härmed i Nåder öfverlemna.
Emot förslaget, alt silfvermynt, efter bestämningsgrunden af 128 sk:r, må i Kronans uppbörd upptagas, har ingen anmärkning blifvit gjord, och jag behöfver således ej inlåta mig i försvar för detsamma. I afseende på de tvänne erindringar, som blifvit gjorda vid förslaget om fri silfverutförsel, erkänner jag riktigheten af den ena; också torde Utskotten vid besvarandet af åter-remissen ej underlåta att afhjelpa den af ren glömska tillkomne uteslutningen af ordet guld på alla ställen, der ordet silfver omnämnes, men klandret emot tillstyrkandet af fri utförsel af guld och silfver, kan jag ej gilla. Denna gamla mercantila grundsats att blott indraga, men ej utsläppa guld och silfver, att liksom tillerkänna dessa begge varuartiklar egenskapen att ensamma med nytta kunna införas i ett land, denna grund - Den g /ulli f. m. 5i sats liar redan blifvit frånträdd nästan öfver allt i Europa, äfven i England der den strängt varit iakttagen, och hvarest tillåtelsen att utföra omyntadt guld, som man kunde besvärja, ej hafva blifvit uppsmäldt af guineer, föranledde skandalen af benämningen swom Gold och nodsworn Gold, och af en mängd falska eder. I delta land, äfven som i andra, der utförseln af de ädla metallerne är lika fri, som införseln, förspörjes dock ingen brist på rörelsens behof af denna vara, mer än på det af någon annan. Blir den begärlig, drager allt enskilta speculalionen försorg, att den, så väl som hvarje lönande importartikel, blifver införd. Under motsatt förhållande, nedsätter man blott värdet af guldet och silfret i sitt eget mynt, så mycket som motsvarar vådan och vanäran af lurendrejeriet, utan alt hindra dess utgående, om det behöfver utföras.
Af Handlingarne i detta ämne har Statsutskottet inhämtat, att förre Capell-Mästaren vid Konungens Hof-Capeil Abbé Vogler vid den Stats-Reglering som under 1809 och 1810 årens Riksdag af Riksens Ständer verkställdes och af Kongl. Maj:t i Nåder gillades, blifvit uppförd på Rikets Allmänna Indragnings-Stat, att åtnjuta 5oo R:dr årligen, hvilken Pension han enligt ingånget Contract med förra Theater-Directionen egde rättighet att till sin död, till fulla beloppet, uppbära utan afseende på vistelseort; men likmätigt Kongl. Kungörelsen af den 9 December 1812, hade han lill utbekommande deraf bordt sig hos Kongl. StatsContoiret anmäla sist inom den lia Julii årligen för det näst föregående året, vid påföljd att fordringen ansåges förfalla intill dess Riksens Ständer sammankomma och efter tagen kännedom om densammas beskaffenhet, pröfvat huruvida till godtgörande deraf, särskildte medel kunde beviljas. Vid öfvervägande af hvad härvid förekommit, och enär Kongl. Förordningen af den 9 December 1812 stadgar, att den som hos Statsverket eger fordran skall ofelbart om liquid, bos Kongl.
Akten var en af de interessantaste, som någonsin förefallit vid denna eller någon annan akademi. Gustaf följde den med det största deltagande och lät på eftermiddagen genom Armfelt, Mörner, Wrede och Essen komplimentera den unge respondenten, som härigenom ådragit sig hans synnerliga aktning. 78 Innan vi lemna litteratörernes krets, torde ej vara ur vägen att till jemförelse framställa de två mest berömdes bland dem särskilta åsigter, angående sättet att yttra sig om och till en konung, uppenbarande på en gång Leopolds och Kellgrens olika skaplynnen, själsstyrka och känsla af menniskovärde, samt de konungars dårskap, som låta samtidas loford gälla såsom klingande mynt. Leopold har skrifvit en afhandling om smicker, indelad i tre stycken: umgängessmicker, hofsmicker och romerska lofsångare. Han för smickrets talan: han känner sig stolt att bära hofvets gyldene fjettrar. Hörom honom! «Uppriktigheten är en dygd. Ja; men hvad är «en dygd, utom sitt rum? Naturen sjelf bedrar till «en viss grad alla våra sinnen. Våra passioner äro «lika så många naturens bedrägerier, men utom «hvilka vi skulle tråna i overksamhet. Alla menni«skor se visserligen hos hvarandra vissa löjligheter «eller fel; men om de äro rättvisa, se de också vissa «dygder och goda egenskaper. Den lilla falskheten «att icke låtsa märka de förra; den lilla omsorgen «att med behag upphöja de sednare: se der vilkoret «för all angenäm sällskapslefnad. Ville man göra en «sinnebild af det goda smickret, borde man föreställa «det, bortgömmande med ena handen menniskors «svagheter, och pekande med den andra på deras «förtjenster. Sammanlefnaden skulle, utom denna «art af smicker, aldrig hafva bestånd. Den skulle «blifva en evig drabbning emellan förnuftet och dår«skapen; en beständig krigsplats för en sårad fåfän«gas missnöjen. Det gifs inga så förtroliga vänner, i «hvilkas hemligaste umgänge smickret ej intränger, «och icke är oumgängligt.
Majtts Nådiga Proposition af den 17 December 1817 j angående Den 13 Maji. 317 Götha Canal-arbetets fortgång och befrämjande, har icke hatt till föremål att bereda någon ändring uti Riksens Siänders vid 1815 års Riksdag fattade Beslut, angående ett årligt Cyggnadsbiträde till och med år 1P20, utan endast, då Canal Verkets gång hade i flera afseende» haft en ofördeiagttg känning af den närvarande förlägenheten 1 Rikets henninge-rörelse, att fästa Riksens Standeis uppmärksamhet på angelägenheten d ra!, att vidtaga sådana, anstalter, hvarigenom detta stora företag må kunna utan afbrott fortsättas samt Bolaget i sådant afseende bibehållas, ej allenast vid det förut beviljade Byggnadsb trädet, utan ock försäkras om det ytterligare understöd sorn kunde finnas oundgängligt till Canalbyggnadens utlötande. När Riksens Ständer berörde år biföilo, att CanalVcrket borde ' från Banquen undfå 300,0 o R:dr årligen, var det ej någon fråga derom , huruvida Götha Ca* nalDiscont skulle fortfara, eller icke. Det är tillika en sanning, att Discontens obestånd icke tillkommit genom Bolagets förvållande, och det är således intet skäl, att, sedan detta obestånd inträffat, ändra 1815 års Riksdagsbeslut, hvarigenom Byggnadsbiträdets utbetalande till år 1820 blef Bolaget försäkradt, då detta biträde endast hade afseende på, att be-< främja Canal-arbetets fortsättande, och icke Discontens upprätthållande. När Riksens Stän-j der vid 18 :9 års Riksdag fingo Planen för Canalbyggnaden sig förelagd, samt togo utförandet deraf i öfvervägande, trodde ingen att ett sådant företag skulle få namn af galenskap. 318 Den 13 Maji. Ingen tvekade om den nytta, denna Canal i flera afseenden skulle för Riket medföra; frågan var endast om sammanbringande af den Summa, som för utförandet deraf erfordrades. Man vädjade till Nationens eget omdöme och Patriotisme:
Detta har Utskottet i noga öfvervägande tagit, och får vördsamt förklara, att Utskottet visserligen anser något i verkningarne säkrare medel till Landtbruks-Oeconomiens förkofran icke kunna finnas, än hvarje Jordbrukares enskilda bildning för sitt yrke, och medgifver desto hellre, att en Landtbruks-Schola inom Fäderneslandet skulle blifva af väsendtlig nytta, som den vid liufvudstadenbefintliga Experimental-Farmen icke synes vara af beskaffenhet att kunna Allin. Besv.~ och Oecon.-Utsh. Bet, N:o i55. 5 Jemna några för Landthushållningen i hela sin omfattning användbara och nöjaktiga resultat; men som inrättandet och underhållet af en Jordbruks-Schola, af det omfång som den'föreslagna, skulle leda till betydliga kostnader, och fordra ytterligare anslag, vida utöfver hvad på Nionde Hufvud-Titeln till Landtbrukets och dermed förbundna Näringars upphjelpande är, både vid föregående Riksdagar och denna, af Rikets Ilögloflige Ständer vordet beviljadt; samt härtill kommer, att Comiten till öfverseende af Rikets Allmänna Undervisnings-Verk, uti dess underdåniga Betäckande den 20 December sistlidet år, ehuru den icke då kunnat tillstyrka nya anslag för en Landlbruks-Schola, likväl yttrat sig anse den vara, på anförde skäl, nyttig och behöflig, hvilket yttrande blifver ett föremål för Kongl. Majtts Nådiga profning, i sammanhang med den af Förslaget i det hela till förändringar i nu beslående Under visnings-system: Alltså vågar Utskottet icke tillstyrka, alt den af Herr Grefve Bark i ofvanberörde måtto väckta Motionen varder för det närvarande bifallen. Deremot och i öfverensstämmelse med de af Utskottet i det föregående antydda åsigter, i frågan om Jordbrukarens enskilda bildning för sitt yrke, och under liflig önskan, att alla de förfoganden till Jordbru - 6 Allm. Besv.- och Oéco/i.- Ut sfi.
Län samt Consistorium Academicum i Lund, hvaremot en mängd tiondegifvare i Skåne uti 2:ne serskilda skrifter i underdånighet anhöllo, att förslaget mätte af Kongl. Maj:t i Nåder gillas. Och har KammarCollegium uti underdånigt utlåtande af den 21 Augusti 1835 afstyrkt Nådigt bifall till Rikets Ständers sistnämnde beslut. Varande detta mål, på sätt här förut är omlörmäldt, ibland dem, som blifvit till Comiterades handläggning i Nåder öfverlemnade. Vid 1840 års Riksdag förekom, i anledning af väckta motioner, detta ämne å nyo i sammanhang med andra frågor om förenkling i beskattningsväsendet; och föreslog StatsUtskottet, jemte tillstyrkan, alt indelta räntor och tionde måtte till Statsverket indragas: att ali kronotionde och afradsspanmål samt hemmansräntor, som till Statsverket skulle utgöras, borde lösas med contant efter ett för fem år i sender faststäldt, på tio förutgångne ars markegång grundadt medelpris, jemnadt till fullt skillingtal, men att med utgörande in natura eller liqviderande af alla sådana hemmansräntor och tionde, hvilka löntagare kommo alt intill deras afgång bibehålla, eller som voro anvisade till sådana föremål, att indragning deraf till (Bil. till K. il. Nåd. Prop. lill R. Statsverket af en eller annan orsak ansåges böra uppskjutas, borde, så länge dessa förhållanden fortforo, elter förut gällande stadganden förhållas. Vid afgörande! häraf stannade två Stånd emot två, hvarefter frågan förföll.
Förslagsvis blifvit uppförde genom blifvande besparingar, derå, dem han ägde rättighet disponera till andra behof på samma Stat, så fördela i fråga varande tillökte anslag, att det för Akademiens utgifter under året blefve tillräckligt; hvarjemte det skulle åligga Gouverneuren, att vid October månads ingång afgifva underdånig berättelse, om Verkets administration och huruvida någon minskning i Förslags-summan kunnat vinnas; och anbefaltes Akademiens Canceller att genom Circulair-Bref underrätta samtlige Föräldrar och Förmyndare, hvilkas Söner och Pupiller voro som betalande Cadetter vid Krigs-Akademien anstälde, att, i händelse Riksens Ständer vid kommande Riksdag, icke skulle bevilja tillräcklige anslag för underhållandet af Akademien, den blifvande bristen komme från och med innevarande års början, att till ersättning på de betalande fördelas, Orsakerne till den erforderlige större Stats-Utskottets Betänkandeti. i38g summan än Riksens Ständer dertill vid sista Riksdag anslagit, med 29,290 R:dr 6 sk, 3 rist. och derunder 260 T:r Spannmål å 4 Ridr 24 sk. samt 886 Tunnor å 6 R:dr, hafva enligt de underrättelser Stats-Utskottet vunnit, härrört dels från sådane orsaker, som tillvarit redan då detta anslag bestämdes, hvarföre det icke något år funnits tillräckligt, dels varit en följd af den senare inte» rims-regleringen, hvarigenom 2ine Lärare blifvit flyttade på tjenstfri Stat, med bibehållande af innehafde loner samt underhållskostnaden uppgått till högre belopp aii förut; men att likväl hela den för nästi» år till* ökta anslags-summa icke varit behöflig utan besparing deruti uppkommit. Då nu motioner inom Högloft.
Då general-befälhafvaren i 4:de militär-distriktet förordnade, att den bemälde Major ådömda suspension skulle taga sin början med den lista Februari nämnde år, förvandlades den återstående tjenstledigheten till suspension. Något annat skedde icke, n då Kongl. Majit, på radgifvarnes tillstyrkande, och med hänseende till Major Alcersteins ansökan, föreskref, att suspensionen skulle redan den 1 Januari 1850 anses hafva tagit sin början. En sådan förvandling, i och för sig icke för militärbefäl otillåten, har sin tydliga förklaring i krigsförvaltningens behof att icke alltför länge sakna en duglig militärtjenstemans verksamhet. På det till förlust af visst lönebelopp bestämda ansvaret för tjenstefel har bestämmelsen af tiden för suspensionens begynnelse icke det ringaste inflytande Vid 5:te målet: Då endast sådana statens lägenheter, som för tillfället voro lediga, upplätos till boställen åt Departements-cheferna, och då upplåtandet blott skedde tills vidare och intilldess frågan kunde blifva afgjord, anser jag anmärkningen i formelt hänseende sakna erforderlig grund. Än mera ogrundad måste Konst itutions-Vt skottets Memorial, N:o 6. M den anses, om man med en departements-chefs samhällsställning och lefnadsbehof sammanhåller hans löneinkomster. Vid 6:te målet: Hvad, som af Konu igens rådgifvare tillstyrktes, har sin fulla motsvarighet i hvad som tillförene utan klander skett och kan så mycket mindre sägas vara i strid med det behöriga, som inga andra medel anlitades, än dem, Kongl. Maj:t har rätt att använda. Att arfvode för den ifrågavarande befattningen icke blott af omständigheterna påkallades, utan ock, så vidt befattningen skulle skötas, hvilket nu lika så litet som tillförene lät sig göras genom generalfålttygmästare-tjenstens ordinarie innehafvare, var alldeles oundvikligt, visar sig af ärendets hela beskaffenhet. Jag har således ej kunnat deltaga i den mot rådgifvareåtgärden gjorda anmärkning. Mot den rättighet, Konstitutions-utskottet ansett sig ega att på grund af 37 § 2 mom.