Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
LXVI. A. 18r. «— med öfverlemnande till gillande och underskrift af den RiksStat för år i83o och följande åren intill nästa Riksdag, sorn i öfverensstämmelse med den af Rikets Ständer faststäldte Statsreglering blifvit upprättad. LV. B. 89. Al 246. — i anledning af verkställd granskning af Strömrensnings-fondens räkenskaper och. LV. B. i83. LX. A .Gg. LXI. E. 58. StalsUtskottetS Betänkanden, Memorialer ock Utlåtanden i fråga otn ny instructjon för Rikets Ständers Revisorer, i afseende på deras befattning med StatsVerkels granskning. LX. A. 135. — öfver åtskillige vid General-AssistanceConloret tills vidare anstälde Tjenstemäns till Utskottet öfverlemnade underdåniga ansökning, att, vid nämnde Contors upplösning, med expectancelöner varda hugnade. LV. B. i83. LVIL A. aSo. LX. E. 273. LXII. U. 323. LX1II. •— i anledning af skiljaktiga beslut inom RiksStånden i frågan angående försäljningen af 5 stycken Kronan tillhöriga Krigsskepp och redogörelsen för derföre iuflutne medel. LVI. B. 86. LX. A. 3o. LXI. B. 358. E. 170. — öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande i anledning af tvänne motioner, den ena om utdelning till Ridderskapets och Adelns medlemmar, af Ridderskapets och Adelns tryckta Protocoll vid 1817 och 1818 årens samt 1823 års Riksdagar; och den andra, angående Öfverlemnande till hvarje LandshöfdingeEmbete af ett exemplar af så väl nyssnämnde Protocoll, som af de 3:ne öfrige RiksStåndens Protocoll vid ofvanberörde 2*.ne Riksdagar, jemte Bihangen till 5 26 dessa Protocoll. LVM. B. 53.
Med åberopande af hvad i Re ser va ti o ner n e till första Betänkandet så fullständigt blifvit anfördt, till ådagaläggande af fördelarne utaf, att för ändamål,’ sorn mera. afse framtidens än samtidens nytta,. heldre begagna ett väl ordnadt Lån-system, än att i och för sådane behof öka den directa beskattningen, anser jag destomera origtigt, aLt nu framlägga det senare alternativet till Rikets Ständers antagande, som dea Kongl. Propositionen icke otydligt uttrycker Kongl. Majrts Nådiga, vilja, att Allmänna Bevillning gen icke i någon mon förb öjes-. Utgifts-Afdelningen hade äfven föreslagit ett med min åsigt öfverensstämmande förslag, för den oförmodade händelsen, att de indirecla Beviilningarne för de beviljande anslagen icke skulle blifva tillräcklige, oell - jag tror mig således böra framställa detta förslag till det afseende respective Riks-Stånden dervid behaga fästa, så lydande;. Stns-Utskottets Uti. N:o 291. a.r ”Afdelningen tillstyrker i sådant hänseende: af att hvad Ri kets nu församlade Ständer bevilja såsom extra Stals-ansläg, ma med en ”femtedel årligen af Riksgälds-Conloret utbetalas; b^} att Riksgälds-Contoret, ”derest tillgång härtill ej af disponible medel linnés, må i delta afseende upptaga lån lill erforderligt belopp; samt c) att de sålunda upptog ”lie lånen böra senast inom i5 år vara till fullo återbetalde.” ”Och skall vid slutliga afgifvandet utaf förslaget att fylla Riksgälds-Contorels ”behof för den kommande tiden närmare uppgifvas livad sorn erfordras till befläckande af de sålunda på Riksgälds-Conloret anvisade utgifter.”
Ståndet är visserligen förbundet att för detta förfarande uppgifva dess skäl för Med-Stånden, men sjelfva undandragandet bör väl föregå och den föreskrifna uppgiften kan ske antingen igenom diskussionens kommunicerande med de öfrige Stånden eller dess remitterande till Bevillnings-Utskoltet, som då har att hänskjuta frågan till votering i förstärkt Stats-Utskott. Det är så mycket påtagligare att Bevillnings-Utskottets eller nu det Särskilda Utskottets förslag till bränvins beskattning bör kunna uti förstärkt Utskott framställas antingen till bifall eller förkastande, som den åberopade 71 § Regeringsformen äfven förutsätter det fall, att de fleste Ledamöterne i förstärkta Utskottet kunna förkasta förslaget och föreskrifver huruledes Bevillnings—Utskottet eller det med dess myndighet beklädda Särskilda Utskottet vidare har att förhålla sig, alldenstund bevillningsfrågan derigenom på intet sätt förfaller. Således innefattar Bonde-Ståndets fordran att till 4 kontra-proposition, beträffande Särskilda Utskottets ifrågavarande förslag, måtte framställas afslag derå jemte dess läggande till handlingarne, efter mitt förmenande, icke något grundlagsvidrigt, helst jag för min del icke kan gifva detta samma tydning, som Konstitutions-Utskottets majoritet, enär Talmannen onekligen var obetaget att, utan hinder deraf, vidare så förfara, som den omförmälda 71 § Regeringsformen föreskrifver, hvadan Talmannens vägran att framställa den äskade kontra-propositionen måste innebära ett betänkligt ingrepp i Ståndets beslutanderätt samt tillika ett vådligt prejudikat för framtiden. Häruti hafva Herr Björck och Herr Billström instämt. Af Riksdags-fullmäktigen Carl Dahlgren från Elfsborgs Län, med hvilken Riksdagsfullmäktige Anders Andersson från Skaraborgs Län, Pehr Eriksson från Wermlands Län, G. Bjerkander från Skaraborgs Län, Pehr Nilsson från Malmöhus Län och G. Hultman från Örebro Län sig förenat: »Undertecknad har icke kunnat dela pluralitetens åsigter i denna fråga.
»Ja dä blir bätter dä,» töckte ja. »Da behövver vi int gå te hortelle da, utta da tar vi svampinjonera mä ôss å äter på hemvägen å super te,» sa ja. Ja Erk å ja vi geck sta te abbeteke å Erk köftt en stor bôrk mä svampinjoner. Å så stack Erk knattingen unner armen å ja tog vara på bôrken å så lerk vi ôss sta hemmate. Hva dä nu le så töckt vi dä bynt bli på tia att vi skull ät meddan å så satt vi ôss ner utmä dikeskanten å tog fram bôrken mä svampinjonra. Ja ôpp mä fällknifven, förståss, å feck hôl på lôke å så tog vi en redi sup å så skull vi da ät svampinjoner. Di va änn som träknappar å så fali rart såg dä fäll int ut. Men finnt ä finnt, tänkt ja å stack en svampinjon i muen å bynt å tugg å tugg allt ja ôrk. Hardt å segt å uttäckt va dä å tännran mådd int väl just. Men ja skämdes å tänkt dä va bäst å hôll ut. Erk han satt å titt på mä å såg änn sôm frågvis ut. »Nå, hvalls ä dä,» sa’n — »ä dä finnt?» »Håja, nock ä dä finnt,» töckt ja. »Men int ä dä just som ja hadd tänkt mä. Smak sjôl, får du se!» Ja Erk han tog en svampinjon, han åg, å bynt å tugg, han mä. Å så satt vi medt imot hôrann å tugg å rätt som dä va så stann vi mä tugginga å titt hôrann i yga, men sa itnô. Int ska ja bli den först te gi mä, tänkt ja å hälld i mä en sup å tog en svampinjon te.
Utaf detta belopp vågar jag anhålla, art som anslag anvisas tre fjerdedelar, eller R:dr 457,778: 22. samt att beräknade expropriationskostnaden oafkortad utgiuge med „ 115,790: 78. äfvensom den kalkylerade brobyggnadskostnaden öfver Indalselfvon med „ 86,550: — hvadan sålunda till Wester-Norrlands län, för uppgifna ändamålet, torde såsom anslag beviljas R:dr 660,119: — med skyldighet för kommunerna att sjelfva verkställa arbetet samt för framtiden vägen underhålla. Skulle, mot förmodan, Rikets Ständer ej finna skäligt bifalla denna min gjorda framställning, tager jag mig friheten som alternativ framställa, att som Hässjö socken redan förbundit sig att ombygga vägen efter do planer och ritningar, som blifvit uppgjorda, tre fjerdedelar af vägomläggningskostnaden inom denna socken måtte beviljas, utgörande enligt förslaget R:dr 39,284: 44. samt expropriationskostnaden af jord till den nya vägen med oafkortade . 7,820: 75. eller tillsammans anslag Runt R:dr 47,105: 11. Om remiss till Höglofliga Stats-Utskottet af denna min motion anhålles vördsamt, äfvensom att framdeles dit få inlemna erforderliga handlingar. Stockholm den 15 November 1865. Pehr Tjernlund, från Wester-Norrlands län. 524 Motioner i Bonde-Ståndet 1865. N:o 353. i\:o 353 Af Anders Medin från Kronobergs län, att Staten måtte öfvertaga den förre lokomotivföraren Iliex genom domstolsbeslut ålagda skyldighet att till ätskillige personer utgifva ersättning, i följd af den vid Sandsjö jernvägsstation den 23 December 1864 inträffade olyckshändelse.
Ekbark, om förändring i stadgandet att Ekbarken skall hållas Garfverierne tillhanda, Jan. I. i35. Febr. 3og, 422> se vidare Ekar. Ehrenborg, Friherre Casper Wilhelm, yttranden, Jan. II. 241. Ehrenheim, Friherre Fredric, yttrande, Maji II. 3g5. Ehrenström, Carl Arvid, yttrande, Jan. II. io3. 60 Electorer; se Lista. — om förändring i val af, Dec. 266. — om afsägelse ifrån att vara Elector eller UtskottsLedamot; se Afsägelse. Elgenstjerna, Jonas Reinhold, yttranden, Jan. I. 429> 431- Embetsoch Tjenstemän, örn skyldighet för dem, att hädanefter insända ett Exemplar af deras Arbetsoch Fång-förteckningar för hvarje år till Justitieombudsman, Jan. Exp. Maji I. 217. —* om tillsättande af ett särskildt Utskott, för att utarbeta de allmänna grunderna till indragning af öfverflödige, Jan. I. 344* Jan. II. 238. Mars I. 3, 134» i65. — dess Memorial om hittills vidtagne anstalter i ämnet, April I. 385. Maji I. 48. -— samma Utskotts Betänkande om grunder ne för en allmän ny reglering af Statens, Maji II. 17, 3io. Junii II. 267, 385, 56q. Exp. Julii 4, 47> 53; se vidare IndragningsStaten. — om löner för Ledamöterne i den Committé, som skall utarbeta förslag lill öfverflödige Embetens och Tjensters indragning, samt en förbättrad Arbets-method, Julii 227, 246. EmbetsYerk, om upphäfvandc af deras rättighet alt döma i mål, hvarmed de förut tagit befattning, Jan. I. /\J2, 658. Jan. II. 14. Maji I. \ tp. Maji II. 64, 1 iq.
Boktryckaren, som trycker, och bokhandlaren, som säljer indragen tidning, förlorar sitt patent. Den som säljer sådan tidning på gatan, straffas med fängelse, efter polisens godtycke. Dessa, mine Hrr, äro hufvudgrunder för Juli-revolutionens tryckfrihetslag. Den gifver anledn. lill allvarsamma betraktelser, när man jemför den med vår egen, enligt hvilken tidningar kunna uppväxa lik champignoner, ulan all borgen eller förmögcnhetsvillkor, ulan tillstånd, enär detta icke kan nekas, och med så ringa ansvar och så obetydliga böter, ali de knappt förtjena omnämnas. Det är endast anfall mot utländsk regering, som medför ett större ansvar; men som dessa aldrig begagna denna rätt, är äfven detta ansvar illusoriskt. Denna tryckfrihetslag gifver journalisten dessutom en rättighet, som ingen annan i verlden äger, icke ens den. Nordamerikanska, den nemi. att fritt få ransaka alla Statens offentliga verk oell der befintlige handlingar, för att efterleta anmärkningsmål emot Styrelsens orgauer. Den Den S Januari f. ni. 89 Den Belgiska tryckfrihetslagen är ganska lik den Franska, och torde derföre icke behöfva upprepas här. Den gifver just.- ministern rättighet alt neka patent för ny tidning; den innehåller höler lill sådant belopp, att en mig namngifven journalist ännu sitter i fängelse i Brussel, för höler, sorn ålades honom för sex är sedan, och hvilka han ännu icke mäktat betala. Den Holländska lagen är strängare än den Belgiska, hvarföre jag icke upptagit delta land, såsom varande bland dem, som äga verklig tryckfrihet. Den Engelska tryckfrihetslagen (libe! act) är mycket friare än den Franska, liksom del Engelska folket i allmänhet är friare än det Franska; likväl finnes der ett mäktigt cörrecliv emot tryckfrihetens missbruk, nemi. juryns rättighet att bestämma bölernes belopp. Så påminner jag mig t. ex., att tidningen The Murning Post förlidne är dömdes af en jury till 4000 L. St. böter derföre alt den yttrat, att en viss Miss, hvars namn undfallit mig, skulle blifvit enleverad, hvilket befans vara osant.
Ank. till Exp.-Ulsk. d. 20 Dec., kl. 1 e. in. Betänkande, i anledning af väckta motioner om dels en allmän organisation af Domstolarne i Riket, och dels indragning af Lagmans-j Kämnersoch Riddare-Syne-Rätterne. Uti ett hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln ingifvet memorial, har Herr Kröningssvärdj C. G.j med framställande af åtskilliga anmärkningar dels emot Härads-Rätternes nuvarande organisation, i anseende till dessa Domstolars alltför få sammanträden, serdeles i de norra orterne, och olämpligheten af de årstider, då dessa sammanträden ega rum, dels ock emot Lagmans-Rälternes bibehållande, föreslagit, att Lagberedningens den 16 December 184% till Kon Öl. Maj:t afgifna underdåniga Betänkande, angående Domstolarnes organisation, måtte blifva föremål för Rikets nu församlade Ständers öfvervägande och antagande. Derjemte hafva hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln Friherre Cederström, Th.j hos Vällofl. Borgare-Ståndet Herr Ekholm samt hos Hederv. Bonde-Ståndet Riksdagsfullmägtige Per Bengtsson från Caimare Län och Anders Johan Sandstedt från Jönköpings Län väckt serskilde motioner, de der alla åsyfta förnyandet af Rikets Ständers vid föregående Riksdagar fattade, men af Kongl. Maj;t ej sanctionerade beslut [om Kämners - 3 Lag-Utskottets Betänkande, N.o 52. Lagmansoch Riddare-Syne-Rätternes indragning; uti hvilka motioner flere Ledamöter inom Bonde-Ståndet instämt. Slutligen har Rikets Ständers Justitife-Ombudsman uti sin Riksdagsberättelse jemväl hemställt, att frågan om nyssnämnde Rätters afskaffande målte ånyo till grundlagsenlig behandling förekomma.
Bea jord, som, för jernvägarnas anläggning erfordrades, har, i den mån arbetet fortgått, blifvit exproprierad. Då högsta möjliga värdet alltid blifvit åsatt denna jord, — 135 — är den tillökning af 50 procent derutöfver, sora i expropriationslagen bestämmes, nog dryg; och lagstiftarne hafva, vid bestämmandet af denna höga ersättning, synbarligen icke tänkt sig en så vidt utsträckt kommunikationsinrättning, sora jernvägar, af hvilka jordegarne, i synnerhet i de inre delarne af landet, draga sä väsendtliga fördelar. Det vore också med billighet öfverensstämmande, att innevånarne i de trakter, sora äro belägne på ett afstånd af omkring 4 mil på hvardera sidan om jernvägen, bidroge till eller helt och hållet bekostade jordinköpet. Med undantag deraf, att de större städerna och åtskilliga jordägare i Skåne, nemligen Baron N. Trolle, Assessorskan M. L. Svedenborg och Ryttmästaren Ehrenborg på Hessleholm, kostnadsfritt afstått all för Statens räkning behöflig, dem tillhörig, jord, och att Riksdagsfullmäktigen från Stockholms län, Sahlström utan afgift lemnat en del af sin afträdda jord, nemligen hagoch utmark, så har Staten öfverallt måst inlösa jorden och detta till högsta möjliga värde. Huru med ersättningar till fideikommisser och boställen skall förfaras är icke i lagen noggrannt bestämdt, och jag har derföre dels låtit utbetala räntan å det åsätta jordvärdet, dels insatt beloppen hos Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande till jordinnehafvarens disposition, efter förekommande omständigheter. Det manskap ur Arméen, som vid jernvägsarbetena ådrager sig obotlig skada äfvensom enka och barn efter soldat, som genom olyckshändelse vid arbetet aflidit, åtnjuta pension i öfverensstämmelse med gällande författningar. Afven rotehållare blifva ersatta för den lega, sorn utbetalts till manskap, som till följd af skador vid jernvägsarbetet, blifvit afskedadt.
Riksdags-Fullmägtigen för Söderhamn, Herr Borgmästaren E. J. Westman, har, uti ett till Wällofl. Borgare-Ståndet ingifvet och derifrån till Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskotten remitteradt Memorial, anfört, att nämnde Stads innevånare, understödde af 14 i södra Helsingland belägna Socknar, åc 1825, hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit, att till Staten .få öfverflytta en af,sökanderne nödig ansedd utgrening at Gefle Stads Curhus, emot erbjudande af tjenlig byggnadsplats och förbindelse, att sjelfve ombesörja erforderliga Byggnader, utan något Statens betungande, samt endast under förbehåll att få uppbära den Curhus-afgift , som af invånarne i Staden och $tatssamt A lim. Besv.o.Oec.- Utsk. ZJtl. No 31, y södra Helsingland årligen utgår; men alldenstund sökandernes förrberörde underdåniga anhållan blifvit, genom Kongl. Majus Nådiga Bref den 14 November 1827, till Dess Befallningshafvande i Gefleborgs Dan, afslagen, till dess sig visat, huruvida det nya Curhuset i Hudiksvall blefve för orten tillräckligt, har Motionairen ansett sig böra hos B, H.
Riksdag betraktade den vigtiga frågan om äldre Lagars sammanjemkning med en nyare Statsförfattning; men den citerade §. antyder på intet ställe, att dervid skulle tillgå, som då Riksens Ständer pröfva de Lag förklaringar, hvarom Justitieombudsmannen enligt 18 §. af dess lustriiction bör till dem afgifva Berättelse. Jag anhåller att detta vördsamma anförande må åtfölja remissen. 86 Den 2g December f. m. Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf: Den sista värda Talaren har trott, att de lagstadganden som tillkommit emellan 1786 och 1809, hvilka han likväl tyckes medgifva hafva tillkommit på ett olagligt sätt, och emot gällande former, blifvit genom tystnaden hos 1809 års Ständer sanctionerade, samt derigeuom förvandlade till naturen af sådane Lagar, som ej kunna förändras i annan väg, än 87 §. RegeringsFormen föreskrifver. Jag vill dervid blott erinra, att hvad som ej tillkommit i laglig väg, kan aldrig blifva Lag; ty det finnes ej något ställe i våra Grundlagar, som medgifver häfden någon kraft härutinnan. Dessutom får jag anmärka, att Institutionerna af en EnvåldsRegering, som varat i nära 4° år, ej låta på en gång utrota sig, utan att det blott är småningom man kan hoppas att göra det. Man må derföre ej förtänka 1809 års Ständer, att de ej medhunno rätta allt; de öppnade emedlertid vägen för dessa rättelser; och på denna väg är det, som efterföljande Ständer böra fortgå. Då berörde författningar icke tillkommit på det sätt, som då gällande RegeringsForm föreskref för Lagars stiftande, kunna de ej få bättre egenskap än Lagförklaringar.
Wall mos 5 minderåriga barn, afl. Banco-Gommissarien Silfverslolpes son och Vaktmästaren Calén» enka, Margaretha Sjöberg; uppgående dessa anslag till en sammanräknad summa af 2,238’ Rrdr 16 sk., hvilken dock kommer att ökas till 2,338 Rrdr 16 sk., i händelse, genom förestående votering i förstärkt BancoUtskott, anslaget till ynglingen Silfverstolpe skulle varda bestämdt till 200 Rrdr årligen. Tili bestridande af dessa anslag jemte öfrige för enahanda ändamål förefallande utbetalningar, sorn af Fullmägtige kunna å omförmälde Bispositions-räkning intill nästa Riksdag anvisas, har Utskottet ansett en summa af 2,öoo Rrdr böra vid hvarje års slut, pä sätt hittills skett, till denna Räkning öfverföra» från Bänkens omkostnads-räkning, dock 8 Banco-Utskottets Memorial N;o 1H. under förbehåll, alt de tillfällen till' besparing, som möjligen kunna sig yppa, varda behörigen iakttagna. Kommande, enligt Rikets sist församlade Ständers beslut, Notarien C. A. Strinnholm, att, af den på Dispositions-räkningen N:o 2 innestående behållning, med i,o5o R:dr i ett för allt, godtgöras för de återstående 6 årgångarne af det register för åren 1800 till 1828, som Strinnholm åtagit sig att sammanfatta och i fullständigt skick renskrifvet aflemna. De till 6:te classen hänförde til I fäll i ge föränderliga anslag, hvilkas årliga belopp icke kan förut bestämmas, igenfinnas under §. 2 pag. i54- i56 i 5 Art. 1 Afd. af i83o års Banco-Reglemenle.
Jag har så länge förgäfves väntat ett litet aproposi denna fråga uti » damernas egen », just därför att det närmast berör en fruntimmersfråga (förlåt), och jag tror mig nu förstå orsaken; det är med okynnestelefonerandet som med pianoklinkandet, det anses förmodligen för en » oskyldiga sak, ty det roar ju en och måste » naturligtvis » också roa alla andra utan undantag. Bortsedt från det » ofattliga » nöje, som ett ständigt » god da ', söta du, hur mår du, tänk så roligt, hva ' sa ' han, hvart skulle han hän, hva ' ville han, hur såg han ut, hurudan hatt hade hon » o. s. v. med variationer i det oändliga — måste bereda en ofrivillig åhörare — jag säger ofrivillig med afsikt — vill jag anmärka det oskick, som vederbörande göra sig skyldiga till genom att i tid och otid begagna sig af telefonen som en afledare för en tillfällig sysslolöshet. Ty, märk väl, telefonen kan ej vara afsedd för ett sådant ändamål. Utom det onödiga besvär, som talträngda telefonamatricer förorsaka våra stackars enerverade telefonsystrar, förhindras ju på allt sätt det förnuftiga ändamål, en så vacker och nyttig uppfinning som telefonen afser att fylla. Kan det vara rätt att när som helst och huru länge som helst utan verklig nytta upptaga telefonen? Med den erfarenhet, jag har, vågar jag tryggt påstå, att mera än / af de telefonsamtal, som expedieras, äro absolut värdelösa. Månne därför icke en reform i detta afseende vore behöflig och önskvärd? Många skäl härför kunde ju lätt framdragas, men det sagda må vara nog, då jag ej längre vågar taga tidningens strängt anlitade utrymme i anspråk. Möjligen kan jag blifva i tillfälle att en annan gång få med redaktionens tillåtelse komma igen, om dessa rader gifva anledning ' — som jag hoppas — till ytterligare diskussion. Quidam. 2 3 Statsfrun hos framlidna drottning Desideria, änkegrefvinnan Ciara Bonde, född Rålamb, fyllde den 1 juli 92 år. Änkegrefvinnan Bonde, som oaktadt sin höga ålder ännu är vid bästa hälsa, bebor under sommaren egendomen Hesselby vid Mälaren.
Ånyo föredrogs och remitterades till Oecon.TJtsk, Hr v, Hohephausens, Mich. Silvius, d. 6 dennes f, m. på bordet lagda motion om förbud emot försäljning af utländska lottsedlar. Företogs till pröfning Oecon.Utskts d. 4 dennes e, m, på bordet lagda betänk. N:o io3 i anledn. af väckta motioner 0111 åtskilliga förändringar i författningarna, rörtde bergsoph jernhandteringep i Riket, Frih. Boye, Ludv., uppläste följande: Det är af vigt, att betänk, återremitteras och uti 3:dje punkten mom. a (pag. 16) förändras, utan hvilken förändring den utlofvade friare smidesrälten skulle blifva helt peli hållet illusorisk och blott till namnet existera för bruk inom bergslag; ty dels äro högst få bruk inom bergslag privilegierade på 4^° Sk$-s tillverkning per härd, dels äro. författningarna, som utstaka erforderligt skogsfång för srnidesrättigheters erhållande, så beskaifade, att de lika litet medgifva någon utsigt för bruk inom bergslag alt komma i åtnjutande af den friare smidesrälten. Dessa, numera helt och hållet olämpliga, författningar beräkna nemi. blott 6 t:rs koltillgång på hvarje geometriskt tunnland skog, samt kolåtgången för ett Skål stångjerns tillverkning till 4^ ttr, då det, äfven högt tilltaget, numera vanligen icke åtgår 3o t:r, samt de i den sista tiden gjorda upptäckterna, alt begagna varm luft vid tackjernsblåsningen och att använda puddlingsprocessen med ved, ytterligare tillkommit och föranleda, att kolåtgången ännu mera i högst betydlig mån skall förminskas. På dessa grunder synes det af Utsk. lö - 315 Den a t Augusti. reslagna minimum af föo
Majit i Nåder äskade anslag till adjungerade Ledamöter uti Kongl. Svea och Götha Hof-Rälter, hafva Borgareoch Bonde-Stånden vidhållit deras vid sistnämnde Utlåtandes föredragning lemnade bifall till samma Utlåtande, hvarigenom berörde anslag afstyrkles, hvaremot Ridderskapet och Adeln samt Preste-Slåndet beviljat det af Kongl. Majit äskade extra Statsanslag af 3,750 Ridr årligen, eller 7-5o R:dr, svarande mot half Asessorslön, för hvardera af de fem Ledamöter, som måste adjungeras med egna extra rollar i Kongl. Majlis och Rikets Svea och Götha Hof-Rälter, om arbetet der, såsom hittills, skall fortgå på 4 Divisioner med 6 Ledamöter å hvarje Division, hvilket anslag borde utgå från innevarande års början, intilldess den Statsreglering vidtager, som vid nästa Riksdag blifver beslutad. Då, vid sådant förhållande, skiljaktigheten hör genom votering uti Förstärkt Slats-Utskolt afgöras, får Utskottet, för delta ändamål, föreslå följande proposition: Den, som, i likhet med hvad Stats-Utskottet yttrat, anser det af Kongl. Majit i Nåder fiskade Extra Statsanslag till adjunclions-arfvoden för fem Ledamöter i Kongl. Svea och Götha Hof-Rätter, icke höra bifallas, voterar Ja; Den det ej vill, Voterar, Nej; Vinner Nej, varder, med bifall till högslberörde Nådiga Proposition, lill sådane arfvoden beviljadt ett extra Statsanslag af 3,750 Ridr årligen, eller 750 R:dr, svarande mot half Asessorslön, för hvardera af de 8 Stats-Utskottets MemorialN:o 556. 5 Ledamöter, som måste adjungeras med egna Extra rotlar i förrbemälde Idof-Rätter, om arbetet der, såsom hittills, skall fortgå på \ Divisioner med 6 Ledamöter å hvarje Division; hvilket Extra anslag utgår ifrån innevarande års början, intilldess den Statsreglering vidtager, hvilken vid nästa Riksdag blifver beslutad. Slockholm den ag