Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan lins Rikets Ständer blifvit anmäldt att, ehuru skogsplantering på de inom Gäseneds och Kullings härader af Elfsborgs län belägna skoglösa ulmarker, de så kallade Svältorna, skulle medföra stort gagn, samt lill befordrande af ett sådant företag dels hvarje hemman i de socknar, hvilka uti Svältorna ega del, fått för sig afsatt ett stycke utmark till planterings-hage, dels ock premier blifvit ulfästade, dessa jemte åtskilliga, i berörda afseende, af länets styrelse tid efter annan vidtagna åtgärder likväl allt hittills förfelat ändamålet, enär ortens befolkning hitintills icke synts allmännare hafva uppfattat frågans vigt eller hafva egt förmåga att besörja uppförandet af kostsamma stenmurar omkring de till plantering afsalia utmarks-tegarna, sedan dessa blifvit med skogsfrön besådda; så och då de sålunda förekomna uppgilterne gifva anledning dertill, att sådana särskilda omständigheter vid ifrågavarande skogsodlings-företag äro för handen, som dervid kunna föranleda större kostnader, än vanligt, men Rikets Ständer icke funnit sig i tillfälle att bedöma hvilka åtgärder, utöfver de i Kongl. Cirkuläret den 30 Oktober 1850 stadgade premier, må, utan att någon obehöflig uppoffring å Statens sida eger rum, för nödig uppmuntran af nämnda företag böra vidtagas; fördenskull få Rikets Ständer i underdånighet fästa E. K. Mits Nådiga uppmärksamhet på förhållandet, med underdånig hemställan, det E K. Mit täcktes, efter ärendets utredning, taga i Nådigt öfvervägande om och hvilka åtgärder må, för befrämjande af skogens återvext å ifrågavarande utmarks delar, vara erforderliga och lämpliga. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 21 Mars 1857. 80 Expeditions-Utskotlets Förslag till underd. Skrifvelse N:o 48. i\' Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 21 Mars 1857.
Ullätande, i anledning af vackt motion om förbättring af Lotsväsendet. (U. A.) Stats-utskottet har från Bonde-ståndet erhållit remiss å en af Matts Pehrsson från Stockholms län väckt motion, deruti, med afseende å hehofvet af lotsverkets förbättring och på det kustfarare måtte befrias från erläggandet af dryga utgifter för en lotsning, som oftast kunde af dem sjelfva bättre, ån af lotsarne utföras, blifvit föreslaget: i:o att en noggrann, efter verkliga behofvet lämpad, fördelning af lotspersonalen måtte verkställas; 2:0 att genom användande af lotsoch båkmedlen en förbättring af lotsar - 12 Slals-Ulsk:s L lUUonde, A:o 175. nes Idoe vilkor måtte till vägabringas; 3:o all för alia farlvg, som afgå lill eller ankomma från utrikes ort, målte erläggas lotspenningar in. in., enligt hvad serskildt vöre eller blefve stadgadt; 4:o alt a^a bestämda till eller kommande från inrikes ort, mätte förp lig las att, på samma gång de erlade lotsoch båkafgift, tillika för hvarje resa utgöra, under namn af lotsnings-penningar, 5o a 66 a/3 procent deraf; hvilken uppbörd borde serskildt redovisas och utdelas till lotspersonalen, i mån af stationernas behof, allt efter deras större eller mindre förtjenst under året; 5:o att lots, som af kustfarare begagnas, endast måtte erhålla kostoch resepenningar; och slutligen 6:o att intet tvång måtte åläggas kustfarare att vid inlopp från öppen sjö taga lots. Till Utskotlels kännedom har kommit, alt, i Januari månad sistlidet år, ett större antal personer från Bro, Vätö och Wäddö socknar af Stockholms liin lill Kongl.
Maj samma år, vidblifvit sin ofvannämnda mening, utan att viljå yttra sig vidare i afseende på den större eller mindre lämpligheten af de persedlar, hvilka Kongl. Majit ansett böra komma i fråga att för framtiden bibehållas. Kongl. Majits Befallningshafvande i Länet anser både för det allmänna och för räntetagare och räntegifvare förmånligast, att de uti det af Kongl. Majit afgifna förslag nämnda hufvudpersedlar bibehållas. Kongl. Majit, som redan vid afgifvande af Nådig proposition till Rikets år 1847 församlade Ständer ansåg hemrnansräntornas förvandling i penningar icke böra ifrågakomma, samt, utgående från enahanda synpunkt, uti Nådig proposition till Rikets Ständer den 1- Februari 1831, föreslog, att endast små-persedlarne skulle till penningar förvandlas, men hufvudränte-persedlarne inom hvarje Län bibehållas, och till hvilket förslag Rikets Ständer lemnat sitt bifall, finner något annat afseende på förenämnde Deputerades yttrande ej kunna fastas, än att det må vara de skattdragande inom Upsala Län medgifvet, att tills vidare få bibehålla alla de ränte-persedlar oförändrade, hvarmed de för närvarande utgöra sinajordeboksoch hemmans-räntor. Men på det att en förenkling jemväl i detta Län må kunna i en framtid ega rum och utan vidare omgång bringas till verkställighet, när Länets invånare önska, att, i likhet med andra orter, vinna en sådan förmån, vill Kongl. Majit nu, i öfverensstämmelse med hvad Kongl, åluj.is A åd. Proposition A:o S. 7 Kongl. Maj:ts Befallningshafvande jemväl ansett för Länet lämpligast, föreslå Rikets Ständer alt besluta, att: l:o Såsom htifvud-ränfepersedlar inom Upsala Län bestämmas:
Utskottet har föreslagit, att LandlMarskalken skulle kunna göra det, äfven sorn 3:ne Ledamöter, i fall de derom förena sig. Här har blifvit yrkadt, att icke färre än 5 Ledamöter, skulle kulina utöfva en sådan rätt, och man har häruti velat finna en större garanti. Jag tror tvärtom, att garantien minskas, i samma mån man ökar antalet af Ledamöterna. Jag ville icke gerna öfverlåta denna rätt åt en enda Ledamot, emedan en representant, under värman af en discussion, måhända skulle kunna låta förleda sig af ett tillfälligt intryck, att begå en orättvisa, som han i ögonblicket derefter ångrade. Jag skulle derföre tro, att likasom det fordras 2 eller flere Ledamöter för att andra gången begära ett Utskotts Betänkande på bordet, borde man iakttaga samma förhållande i detta fall. Jag skulle måhända vara en bland deni, sorn först borde yrka någon hejd på sig sjelf, emedan jag är böjd att snart blifva varm. LandlMarskalken deremot borde ensam hafva denna rätt, utan alt dertill behöfva andras bifall. Här har blifvit nämndt, att det i England blott behöfves en person för att göra tomt på Galleriet; men det är derföre, att någon lag icke medger åhörare, att vara in - Den i April f. ra. inne, utan sådant sker tverernot lagen blott i följd af gammalt bruk. I frågan om biljetters utdelning, anser jag lämpligt, att det sker på Bänkmansafdelningarna, eller ock någon annan dylik fördelning mellan Ridderskapets och Adelns Ledamöter. Vidkommande åter frågan om rättigheten att visa sig med betäckta hufvuden, så tror jag att Ridderskapet och Adeln äfvensom Öfriga bildade samhällsclasser, hvilka vanligen icke sitta med hattarna på sig inne i rum, här nyttja dem af det skäl, att det stundom behöfves för kölden. Det lärer icke kunna vara Ridderskapets och Adelns mening, att inbjuda främmande i sitt hus för att förkyla dem, så framt man icke i stället skulle låta dem beläcka sig med allonge-peruker; men sådant skulle kanske se för gravitetiskt ut här på Läktaren.
Juridiska fakultetens dekanus prof. HagstrBmer, iford doktorsfrack och ordnar, intog rektor inagnificus ' stora st01 under tronhimineln af morkrod saminet med guldtofsar, och fakultetens ofriga ruedlemluar platserna niirmast honom pii biida sidor 01x1 det l h g a el&lt;- bordet med gront lrlade. P&amp; snmodan af dekanus upplaste forst fakultetens notarie, - samme unge jurist, so111 nyss tjBnstgjort s&amp;soin andre opponent - ett dokument, som var nbgot s v h t att exakt uppfatta, inen tycktes vara ett intyg om, att juris utriusque licentiaten Elsa Eschelsson fullgjort de skyldigheter och iidagalagt de lkdornsmeriter, som fordras for erhalande af doktorsgraden. Hiirpii reste sig dekanns, i det han j a d e de ofriga juris professorerna satte p&amp; sig doktorshatten. - Licentiaten framtradde till fiten af)) tronen B, och prof. E. satte darpg ringen pii hennes finger och doktorshatten, nf en n&amp;got lagre ocH graciosare form 5in den vanliga, pii hennes hnfvud samt tryckte hennes hand, i det han under synbar rorelse uttalade orden: 2 Juris utriusque doktor, g h g e dig alltid ~ ~ i i l! Det var ett af de ogonblick, som man hela lifvet igenom med gladje mimes; det var en vetenskapsininnens rattvisa, o \ .iildiga hyllning fit en rikt begiifwad kvinna. Sedan de forstn lyckoskningarna voro ofver, afslutacles det hela med en snnan slags hyllning af betydligt enklare art: de kvinliga studenternas lyckonskan till sin beundrade och afhilllna k m a t. Den frambars stf Evinliga studentf oreningens ordf orande, sorn, if ord studentmossa, till den hattbeklgdda doktorn frambar en storre bukett rosor med vidhiingande band i de svenslcn fargerna.
Jag kan icke inse hvad anledning Hr Ribbing haft till det förslag, han nu framställt. Då den nya instruktionen för Landshöfdingarne af K. M. fastställdes, är jag fullkomligt förvissad om att densamma grundades på gällande författningar. Jag känner icke hvad skäl Constit.Utsk. haft till de gjorda anmärkningarne; men ehvad Juat.Ombudsmm eller någon annan funnit sig befogad att väcka fråga om någon lagförändring, ser jag dock icke deruti den ringaste anledning att nu uppehålla föredragningen af det Betänk, från Ekon.Utsk. som nu ligger på R. o. Ad:s bord. De särskilda motioner, som här blifvit väckta ang:de rättelse af förmenta oriktigheter dels i vissa stadganden uti LandshöfdingeInstruktionen dels i sjelfva redaktionen, hafva af R. o. Ad. blifvit hänskjutna till Ekon.Utsk:s pröfning; och om det Betänk., som behandlar dessa motioner, företages till afgörande i den ordning det innehar på föredragningslistan, ser jag desto mindre något hinder derför, som, efter hvad jag funnit, Utsk. grundligen sökt vederlägga hvarje anmärkning deremot. Härigenom blir oek icke vägen stängd för R. o. Ad. eller R. St:r att framdeles antaga de lagförändringar, som kunna finnas vara nödiga med anledning af LagUtsk:s inväntade Betänk. Jag kan således för min del icke annat än motsätta mig Hr Ribbings förslag och hemställer, att Ekon.Utsk:s Betänk. N:o 70 Den 28 Mlars f. m. 451 mätte i den ordning, det förekommer på föredragningslistan, af R. o. Ad. afgöras. Gr. Frölich, David: Jag är verkligen ledsen att hafva fått Gr. Mörner till antagonist i denna fråga; men jag kan ieke annat än tillskrifva detta ett misstag, som mindre faller på honom, än på en af motionärerne, Hr Dalman, äfvensom på Ekon.Utsk.
PensionsrCassors medel, med undantag af delegarnes afgifler, hvil-? ka uppbäras af Cassornes redogörare. 4:0 Inva|id|»usFondens medel. 5:o Spinnhus-medlen. <5:o Skogsplanterjngs-medlen. 7:0 JagtCassa-medlen. Betänkan de n, N:o 4oS. 4?5 3:o Jemtlands Läns Allm. Sammanskotts^-medel nern). Räfstetings-penningar ProvincialLqkares lönertillskot):. ÖfverskottsIJökp^medel, q:q Strömsholms Stuteji-inede|, 10:0 Flyinge D:o, >i:o Djekne-penningar, 12:0 Lappmarks Ecclesiastik-medlen, }3:o ConvoyTmedlen hvilka såsom ingående till TallVerket, kunde såsom Tull-medel anses, samt årligt bestämdt anslag deremot anvisas åt ConvoyCassan. Deremot anser Utskottet följande medel vara af enskild beskaffenhet, och med hvars redovisande Statsbestyret icke borde besväras: 1:0 Riddarhns-medlen, 2:0 Eoöres-medlen, inflytande endast j Upsala pcb Stockholms Län, 3:o Arbetshns^medlen 5 diQ i Skaraborgs Län. 4:0 Vägbyggnads-medien, utgående i Kronobergs, Götheborgs, kYermlands och Gefleborgs Län, 5:o Bromedlen i Christianstads Län. 6:0 Fattigförsörjnings-medlen. 7:0 FabriksFattigCassa-medJen, samt B:o Lazarettsoch Kurhus-afgifterne, hvilka borde jemkas och regleras samt antingen blifva ställde under någon allmän Styrelse, eller förvaltas för och uti hvarje Län särskildt, kinder namn af Borgholms Garnisons Service-ipedel har hittills ingått ett obetydligt belopp af qm - 476 Stats-Utskottets kring 16
3 Momentet skulle erhålla följande lydelse: Blifver under påstående Riksdag, Ful!- mäglig Hufvudman för egen Ätt, och inlager säte för densamma, vare han likväl bibehållen vid innehafvande befattning, såsom Elector, Utskotts eller Nämnds Le38 H. i5 Den 17 Augusti e. m. tlamot. Lag samma vare med den, som under påstående Riksdag blifver Hufvudman, och intager säte för en Ätt af högre värdighet. §§. i3, 14, i5, 16 och 17 bifölloSé §. 18 skulle lyda sålunda: Sedan Riksdagen af Konungen blifvit å RiksSalen öppnad, böra nästa söcknedag derefter, såvida Plenum Plenorum icke å samma dag är anbefalldt, Bänkmansoch Electors-valen verkställas. Med dessa val förhålles sålunda, att, enligt anteckningslistan, samtlige Ridderskapets och Adelns närvarande hela antal delas uti 5oserskilta, men till beloppet lika, delar, hvarvid, om något mindre antal skulle öfverblifva, detsamma på sista afdelningen med en person på hvardera fördelas bör. Sedan detta blifvit verkstäldt, uppropas hvarje afdelning för sig, som begifver sig inom skranket att förrätta Bänkmansval, hvarvid hvar och en irtlemnar en sluten sedel, tecknad med en af de personers namn, som i afdelningen finnes, då den, som de fleste rösterne erhållit, är behörigen vald Bänkman. Hafva tvenne eller flera undfått lika antal röster, då skall dem emellan lottas, ehvad de äro närvarande eller ej. Är någon borta, då hans afdelning uppropas, håfve han sin rätt till deltagande i valet för den gången förverkat. Den 17 Augusti e. m. 227 De sålunda valde Bänltmän sammanträde samma dag, och välje, innan de åtskiljas, med slutna sedlar, tjugufem till säte och slämma antecknade, att vara Ridderskapets och Adelns Electorer.
–, ? fru II: 198ff –, ? fru (läkekunnig?) Lasalle, Ferdinand III: 160 Leffler, Anne-Charlotte se Edgren-Leffler, Anne-Charlotte Leijonhufvud, Sigrid II: 411, 414 –, Sophie se Adlersparre, Sophie Leijonhufvud Lenander, Johanna Sofia se Åkeson, Johanna Sofia Léon, Leonide I: 146f Levison, Olivia se Bennet, Silvia Lewes, G. H. II: 419, III: 297, 411 Lie, Jonas III: 412 –, Thomasine III: 412 Liebreich, Matthias Eugen Oscar III: 421 Liedberg, Marie se Hagelbeck, Marie Liljedahl, Mathilda se Frick, Mathilda Liljeqvist, Nils August II: 326(?), 420 Limnell, Fredrika III: 400, 420 Lina, barnpiga II: 162 Lindahl, Josua II: 217f Lindblom, ? postmästare II: 400 Linden, Anders II: 314ff, 419 ”Linden, Anna” se Persdotter, Anna Linden, Peter G. Linder, Eva se Pontén, Eva –, S. A. I: 315 –, Sten II: 9 –, ? polis II: 163 Lindström, Göran II: 422 –, Johan se Saxon, Johan Lindwall, Bo III: 393 Linné, Carl von II: 396 Liszt, Franz III: 247, 409 Livius, Titus I: 312 Ljung, Ernst A. I: 160, 308 –, Cecilia II: 314(?) –, Elisabeth se Palm, Elisabeth –, Elise se Nordqvist, Elise –, Hilda II: 100, 401 –, Therèse II: 100, 401 –, Wilhelmina I: 23, 292 –, Helesine II: 283, 416 Longfellow, Henry I: 286 Lovén, Ida se Krumlinde, Ida Luigi, Martini I: 38
Slutligen hafva, på grund af deremot framställde anmärkningar, 2:dra och 7:de punkterna i förevarande betänkande jemväl blifvit till Utskotten återremitterade, den förra af Borgareståndet och den senare af Ridderskapet och Adeln; dock som tre Riksstånd bifallit samma punkter och desses mening i frågor af förevarande art utgör Rikets Ständers beslut, lärer något yttrande öfver anmärkningarne i nyssomförmälde delar icke erfordras; hvilket för de Riksstånd, som återremisserna beslutat, härmedelst vördsamt anmäles. Stockholm den 1 Augusti 1848. Memorial, i anledning af erhållen dterremiss af Utskottens betänkande JM 27, i fråga om ändringar uti nu gällande Expeditions-taxa. Yrällofliga Borgareståndet har, på grund af framställda anmärkningar, hvad angår 5 mom. uti omförmäldta betänkande, detsamma i denna del till Utskotten Lagoch Eltonomi-Ulskollens memorial, N:o 57. 31 återremitterat. Men som de öfrige Riksstånden betänkandet äfven i omförmälda punkt bifallit och tre Stånds sammanstämmande mening i denna sak utgör Rikets Ständers beslut, kan den erhållna återremissen icke till någon Utskottens åtgärd föranleda. Stockholm den 1 Augusti 1848. STOCKHOLM, TRYCKT HOS JOU. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon -Utskottens Betänkande, N.o 3S. 1 N:o 38. Auk. tili Exp. Utsk. elen 25 Au g, kl. 2 e. m. Betänkandej i anledning af väckt fråga om ändring uti 55 S af Kongl. Maj As förnyade nådiga militice boställs-ordning den 23 Januari i836. H öglofl. Ridderskapet och Adeln har till Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet remitterat en af herr Gripensvärd, J.
Död elier d^tz fattigdom atla ant kunnra Och ssul, le nu en sökt, men rcke innan Galdenarens Cession tillkom eller nägvn af de ardre uppräknade händelser inträff, dr, bewiljad inteckning, medföra förmånsrätt, pä fält Högloft, LagUrffoittt törestaAlt more sädant, efter min tanka, stridande emot liytznämnde stadgande, och söt utsatte säfideö en Lagförändrlng, icke «n Lag-förklaring. För att ändra en Lag, mäste man wara sörtvistad om ändamälets förfelande med ben samma, och innan antagandet af nägon no, bör man finna den nytta derigenom skulle beredas. Dä pä satt här ostvan finnes, jag ansett Lag Utskottets ichstag, torde mlg llHätaS alt således sä göra en jinnörefte emellan fördeiarne af Lagens stadgande och LagUifkottets Betänkande. Härwid kan jag ej uudaä att finna det den söktstagne förklaringen skulle asti för mycket lätta omsorgen för en oprioritcrad, och om Gäldenärens snara obestånd kunnig fordringsägare, gifwa Galdenären mera widsträckt fält att gynna rrifir Borgenärer och äfwen lrägon gävg lämna en redlig Fordringsägare den säkerhet, lvm en Mistig Borgenär skulle finna utwäg att de s sör alltid, dels för ttägon lid betaga honom. Men dä alla de Fordringsägare hwilka arv det utan annan säkerhet än förtroende til! Länkagarens förmögenhet och redlighet, synas wara likaberättigade alt utbekomma sine g>orde försträckningor, tror jag det icke förenas hwarken dermed eller med det A lmänna förtroendet som bör wara medborgare emella», och ät hwilket man, i närwarande tid, dä alla möjliga och förr okända försök uppfinnas Den 9 IanuariL. 427 «f illistig Gäldenärer att förswaga delstmma tyer kes giswa ali möjliZ styrka.
Den verkan till förändring, som den föreslagna nya administrationen, om den antages, kunde medföra för Domstolarne och RättegångsVerken, finner Utskottet vara, till 674 Serskildta Utskottets Betänkclnden. utredning och bestämmande, nF »å nära sammanhang med den omarbetning af Allmänna Tragen och särdeles Rättegångsoch Bygg» ninga-Balkarna, som nu af LagComitén förehafves, att Utskottet icke annat kan förmoda än att Riksens Höglofl. Ständer lära finna nödigt öfverlemna denna fråga i hela dess vidd till gemensam handläggning af först» nämnde Comité och den, som för Tjensteregleringens vidare utarbetande kan varda tillförordnad. Denna således i sin största allmänlighe! framställda organisationsplan bar Utskottet, icke utan sorgfälligt bepröfvande och först efter öfvervägande af alla förekommande betänkligheter, tilltrott sig att för Riksens Höglofl. Ständer framlägga. Utskottet känner tillräckligen den mängd svårigheter, som pläga möta, då frågan är om ändring, eller total omskapning af sådan® allmänna inrättningar, som mägtigt ingripa i det allmänna lifvet och genom gammal häfd vunnit utseendet af orubblighet, sedan de på tusende olika sätt liksom sammanväxt med Statskroppen. Så väsendtliga än de föreslagna än» dringarne måga vara, betraktar dock Utskottet dem mindre såsom egentliga nyheter, än »om reformer, ledande till sakernas återförening i ett äldre, till sin fÖrmonlighet nogsamt bepröfvadt skick, och tror, att denna dess åsigt skall i det föregående vara rättfärdigad. Af sådan anledning tror också Utskottet med visshet, att utförandet kan föjretagas, utan att möta några oöfvervinnelig Serskildta Utskottets Bctankartden. 675 ga hinder.
233 Vid öfvervägande af hvad härvid sålunda förekommit, och enär fortsättningen af arbetena vid de länsfängelset som äro under byggnad, icke kan utan skada och förluster inställas, samt de län, i hvilka det icke varit möjligt, i anseende till anslagens otillräcklighet, att hittills företaga nya fängelse-byggnader, cga grundade anspråk att, i likhet med de öfriga, förses med sådana förbättrade fängelse-anstalter, hvilkas gagneliga verkningar och företräden framför gcmensamhetshäkten mer och mer af erfarenheten bekräftas, hafva Rikets Ständer funnit det vara angeläget, att medel för ifrågavarande ändamål anslås, ehuru Rikets Ständer ansett, alt anslagets belopp ulan olägenhet kan bestämmas till lika summa, sorn af Rikets sednast församlade Ständer beviljades; och hafva Rikets Ständer fördenskull, lill uppförande af länsfängelser efter cell-system, anvisat en summa af Tre hundra tusen R:dr banko, att med \:del årligen, under hvartdera af åren 1852, 1853 och 1854, af Riksgälds-kontoret utbetalas; varande Rikets Ständer förvissade derom, att E. K. M:t, vid uppförande af de nya länsfängelserna, låter fästa mera afseende på deras varaktighet och säkerheten för fångarnes förvarande, än på byggnadens prydliga utseende. Hvilket, till svar i ämnet, Rikets Ständer få hos E. K. M:t i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 2 Augusti 1851. Bih. till 11. St. Skrifvelse, N:o 121. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adelil den 29 Juli 1851.
Den åter, som å särskilda orter drifver handtering eller rörelse, påföres å hvartdera stället Bevillning för den inkomst, han der anses hafva. 3:o. För Gårdfari-handel skall den, som sådan handel idkar, taxeras till Bevillning i den ort, der han är mantalsskrifven, och efter den grund, som här nedan för Gårdfari-handlande på landet stadgas. De af Ridderskapet och Adeln, samt Magistratsoch andre personer, som i någon Stad hafva sådan handtering och rörelse, att de, i anseende dertill, kunna räknas bland Grosseller andre Handlande och idkare af Borgerlig näring, ehuru de burskap icke antagit, skola, ehvad de äro löntagare eller ej, särskildt taxeras, i förhållande till deras rörelse, lika med Borgare. §. 14. l:o. Borgare eller Borgare-enka, som ej i laga ordning och inom Sex månader före uppbörds-årets ingång uppsagt burskap, erlägge emedlertid afgift i egenskap af Borgare, fastän näring eller handtverk icke idkas. Förslag till Bevillnings-Stadga. 15 2:o. Likaledes åligger hvar och en, man eller qvinna, som eljest författningsenligt idkar handel, fabrik eller handtverk, samt icke inom Sex månader före uppbördsårets ingång dermed upphört och sådant behörigen anmält, att under samma år för rörelsen utgöra Bevillning. §. 15. Städernes öfrige innevånare, hvilka uti 8, 9 och 10 §§. icke blifvit nämnde, taxeras efter den i hvarje särskildt fall föreskrifne grund för afgiftens beräknande, eller i likhet med andre personer, med hvilka de kunna jemföras. §. 16. För ångfartyg, som ej eges af Actie-bolag, betalas Bevillning efter Fem för hundradet af behållna inkomsten, inberäknad lästetals-afgiften. §. 17. För fastigheter i Städerne, Hus, Gårdar, Fabriksbyggnader, Verk och Inrättningar, Tomter, Jord, Skog och Mark, erlägges Bevillning efter värdet, med Två af hvarje Tusende och i enahanda förhållande med mindre summa. §. 18.