Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Juli e. m. minna mig, att en annan ledamot då sade, att Banken aldrig borde sälja vexlar, och det var med denne talare, jag instämde. Jag har visst velat, att Banken icke borde befatta sig med något coursstyreri, och att hon således aldrig borde oroa börsen; men sådant kan icke ske, om hon ej framställer sig såsom säljare, utan endast som köpare och vid sådana tillfällen, då god tillgång visar sig. Jag tror altså, att de föreslagna creditiven äro högst nyttiga och vigtiga, och B., o. Ad. skulle göra illa, om vi, såsom föregående Ständer, icke lemnade Bancostyrelsen rättighet att begagna creditiv. Beslutet i detta afseende vid sista riksdag har varit orsaken, att realisationen ännu icke kunnat för sig gå: och skulle man nu förfara på samma sätt, försatte man Baneostyrelsen uti en möjligen ganska brydsam belägenhet; ty just derföre, att styrelsen icke ägde rättighet att skalfa sig sådana creditiv, ökades det verkliga behofvet deraf. Blotta rättigheten och tillfället att gagna en eller annan ressource är för crediten en så stärkande omständighet, att man blott derföre oftast icke behöfver begagna en sådan rättighet. Denna sats är så nära axiomatisk, att hvar och en måste erkänna den, så snart han enkelt och naturligt ser förhållandena. Jag skall nu äfven lemna ett kort svar på hvad jag hört yttras rör:de det stadgande i 6:te punkten, att noggrannt tillses bör, att det silfver, Banken uppköper, verkligen har från utrikes ort inkommit. Det är naturligt, att om Banken köpte upp silfver inom landet, komme hon att köpa sitt eget silfver, hvilket, enär det stöde högre än utvexlingsgrunden, nästa dag åter utginge. Att på sådant sätt köpa silfver vore detsamma som att ösa vatten ur saltsjön i Mälaren, för att åter låta det inlöpa i det förra vattnet genom Norrström. Det är nödvändigt, att silfret måste hemtas utifrån, om bristen verkligen skall ersättas. Sättet, huru man skall kunna controllera, att det verkligen inkommit utifrån, är föremål för de reglementariska föreskrifterna. Jag vet visserligen, att personer finnas, hvilka tro, att dessa controllersvårligen skulle kunna på ett tillförlitligt sätt inrättas.
Därför är och sparsamhet hennes d y g d. » det af allra högsta vikt, att mannen gör kvinnan förtrogen med sin inkomst redan före äktenskapet, hushållspenningfrågan utgör en viktig faktor och att hemmet ordnas i öfverensstämmelse därmed. i det äktenskapliga lifvet är väl tämligen erkändt, och som jag anser den vara för den husliga Det är så vanligt numera, att då giftermål ingås, lyckan snart sagdt det väsentligaste (ty om också ej boet skall på en gång anskaffas och så fint och fullordspråket: » När fattigdomen kommer i dörren, far ständigt som möjligt. Mången kommer härför i kärleken ut genom fönstret », kan till fullo äga sin skuld, som sedan blir en » tvinsot ». Nutidens sätt, tillämpning, så spelar dock ekonomien en viktig att på afbetalniug erhålla snart bagdt allting, kan roll), vill jag härmed söka besvara frågan: nog vara bra, men det blir därigenom så frestande att äfven skaffa det, som man kunde undvara. » Huru skola de årliga utgifterna fördelas och hushållningen bäst ställas för en familj, bestående af Nej, boet må vara hur enkelt som helst, blott man, hustru och tre barn, då familjefaderns årsindet är min egen tillhörighet. Huru många glada komst uppgår till 1,500 kr? » stunder förskaffar man sig ej, då man så småningMan räknar ju, och detta med allt skäl, bland om och vid råd och lägenhet köper sig än en, än vår tids svåraste lyten, att man, såväl hög som låg, en annan sak till det kära boet. vill lefva öfver sina tillgångar, att man offrar för Vi kvinnor kunna i detta fall uträtta mycket. Vi mycket på nöjenas och lyxens altare o. s. v. Mokunna med rätt små resurser göra ett angenämt hem, tiven härtill kunna ju vara flere, men jag håller blott vi äga ordningssinne och smak. strängt på, att hustrun i de flesta fall är orsaken Efter denna, kanske allt för långa inledning vill härtill. Hur mången man har ej blifvit en förfalskare, en förskingrare och måst sluta sitt lif inom jag öfvergå till besvarande af själfva frågan. fängelsets murar endast för att tillfredsställa en oför1,500 kr. äro ju numera den mest vanliga inkomståndig hustrus fordringar.
Hustru, som sådant äktenskapsaftal gjort, återtage likaledes fastighet, som af henne och i hennes namn är vorden förvärfvad för medel, de der härflutit från inkomsten af fastighet, henne genom arf, gåfva eller testamente tillfallen; dock njute hon ej denna rätt, derest icke uti köpeafhandlingen uttryckligen finnes intaget, att köpeskillingssumman sålunda utgjort hennes egna tillgångar, och genom bilagd bouppteckning (inventaire) eller annan fullt vitsordsegande handling (aete authentique) detta förhållande jemväl styrkes. 559. Utom i det fall, att äktenskapsaftal uttryckligen innehåller sådan bestämmelse, sorn i föreg. art. 557 sagd är, vare del alltid laga förutsättning (une présomption legale), att fast egendom, inköpt af hustru, tillhörer mannen och med hans penningar blifvit betalad, samt följaktligen utgör en del af konkursboets tillgångar, så vidt icke hustrun gitter motsatsen bevisa. 560. Likaledes vare hustru berättigad, att återtaga sådana lösören, till hvilka hon genom äktenskapsaftalet förbehållit sig eganderätt, vare sig att de då voro hennes, eller genom arf, gåfva eller testamente henne sedermera tillfallit, och ej heller till det gemensamma boets tillhörigheter någonsin öfvergått; dock måste, för åtnjutandet af sådan rätt, styrkas genom bouppteckning eller annan vitsordsegande handling, att ifrågavarande lösören äro desamma. Brister hustrun i sådan bevisning, vare alla lösören, så för mannens bruk sorn för hustruns, liemfallne till konkursboet, på hvad sätt än äktenskapsaftalet må vara uppgjordt; sysslomän dock förbehållet att, med referentens begifvande, till hustrun återlemna det linne och de kläder, som för henne äro nödvändiga. Kongl. Maj:ts Nåd. Sådan vindikalions-talan, hvartill art. 557 och 558 förvara hustrus rätt, må dock af henne ej utöfvas med annat vilkor, än att hon ansvarar för de skulder och inteckningar, för hvilka fastigheterna kunna lagligen häfta, vare sig att hon frivilligt dertill förhundit sig eller i laga ordning blifvit det ålagd. 562.
Publiken var som sagdt hela aftonen i den bästa stämning och inropade efter pjesens alltid varit en smula rädd för er, doktor. » » Såå, det smickrar mig, » sade han och tog slut författaren, literatören P. Staaff, tre gånger. plats framför mig, » ty det bevisar, att jag Andra symfonikonserten hade i lördags till sista gjort intryck på er, och det första intrycket plats fylt Stora teaterns salong med en synnerligt animerad och tacksam publik, hvilken lifligt applå- är alltid åtgörande, brukar man säga! » » Ni är väl djerf att dra era slutsatser, dokderade Berlioz ' fantastiska symfoni, af hvars olika satser vi särskildt vilja framhålla den andra, tor. Hur vet ni, för det första, att ni gjort fjerde och femte. intryck på mig, som ni säger, och för det anSamma program utfördes vid tredje symfonidra, att detta intryck är det ' första ' jag skulle konserten i onsdags. ha känt? » frågade jag. » Derför att jag vet det. Jag skall strax bevisa det, om ni så vill, » fortfor han. » Nå, det skulle verkligen vara roligt att En koketts bekännelser. höra era bevis. Jag lyssnar! » » Nå väl, vet ni hvarför ni är rädd för mig, Skiss för Idun fröken von * * *? » af M i a. » Nej. » (Forts.). » Det är derför, att ni tror mig vara öfverEttertryck förbjudes. lägsen er. Och jag bekänner, att jag gjort allt för att bibringa er denna tro, i motsats till edra fröken Ebba bläddrade i samlingarna. » Du ser så mystisk ut och har med öfriga beundrare, hvilka följt en annan taktik blifvit så allvarsam, som om det minne, och gjort allt för att få er att tro, att ni varit nu söker, vore det intressantaste af dem öfverlägsen dem. Hur smickrande detta än är sade lilla fru Elna och såg frågande på för er fåfänga, kan det dock icke väcka ett djupare intresse, emedan ni vet, att denna fint väninnan. Ebba tog ett bref ur högen, reste det på är en af det konventionella hyckleriets vanliga kant mot bordet och lät det löpa upp och ner former ätt visa sig artig mot damerna.
Det förra är så mycket mer behöfligt, som skäferiet nu är förlagdt i ett gammalt bofälligt hus, hvilket dessutom måste rifvas såsom beläget på den tjenligaste platsen för nybyggnad af boningshus. Hvad stallet åter beträffar, är jag skyldig uplysa, att, då den Kongl. Skrifvelsen synes företrädesvis förorda denna byggnad, deri ligger ett misstag; ty om någon afprutning kommer att ske, hvilket jag hoppas ej blir fallet, skulle den kunna göras med de 18,900 rdr, som äro uptagne för stallbyggnaden, emedan den gamla, ehuru mörk och otreflig, likväl ännu en tid kan begagnas. Bäst, äfven af ekonomiska skäl, vore dock att anslaget jemväl till stallbyggnaden bifölls, hvarigenom Ultuna-Styrelsen icke vidare skulle behöfva besvära Ii. St:r med anslag till byggnader. Att Institutet behöfver utvidgas, bevisas bäst af den mängd unga män, som der söka inträde; knappt anonseras en plats ledig, förr än 6 å 8 sökande anmäla sig; så t. ex till 4 frielevsplatser sisth höst anmälde sig 32 ynglingar, alla försedda med fullgoda betyg, och nu i vår till JO lärlingsplatser anmälde sig 06 sökande. Innalles ha under de 1 1 år, Institutet varit i verksamhet, anmält sig vid ordinarie ansökningstider 849 personer, men nära nog ett lika antal dessemellan hos Styrelsens ledamöter och Institutets föreståndare. Af 377, som utgått från Institutet, ha flere blifvit anställde som Statens agronomer eller som lärare vid de mindre landtbruksskolorne, och de, som ej emottagit eget jordbruk, lia alla blifvit fördelaktigt anställde; detsamma gäller äfven om utgående rättarlärlingar. En egenhet ber jag få omnämna, som åtminstone bevisar att Institutet står i anseende i det närmaste granskap, nemligen att en handlande i Upsala donerat till Institutet 1 0,000 rdi-, med föreskrift, att då räntan motsvarar en betalande elevs afgift, en frielevsplats i all framtid måtte dermed beredas.
StatsUtsk. har ansett det vara likgiltigt om hvad som skall afsältas, utgår af den behållna inkomsten eller icke, blott en viss andel af afgiften erlägges för det afsedda ändamålet, ty eljest skulle en stad, en menighet eller bolag, med ett ord, hvilken som fått medel lill ett företags verkställande, kunna ställa så till, att aldrig någon behållen inkomst upstode till följd af hvarjehanda, ständigt företagna förbättringar med arbetet. Till förekommande af en sådan casus har Utsk. föreslagit att Konungen måtte bestämma en viss andel af afgiflerne för bildande af en reparationsfond, hvarigenom man blefve förvissad att något dertill afsattes. Beträffande förslaget i 7:de punkten mom. litt. C. säger anmärkaren att ordet annan deri bör inflyta: behofvet deraf kan jag icke erkänna. Godkänd borgen är äfven en säkerhelshandling; borgen skall ställas som en säkerhetshandling -— eller också en annan säkerhetshandling för det beviljade lånet, så att om ordet annan insättes eller ej, — är sådant fullkomligen likgiltigt. Vidare yrkas att ordet efter i 14:de punkten borde utbytas mot ordet ifrån: visserligen kunde måhända det sednare vara bättre än det förra, men då det säges ”ärligen efter” så kan väl ej gerna deraf annan slutsats dragas än att räntan för lånet ej behöfver betalas förr än efter slutet af året hvarunder lånet utbekommils och ordet årligen måtte tillkännagifva att räntebetalningen skall hvarje år för sig gå. Jag tror att denna mening, som visserligen kunnat sägas på ett annat sätt, likväl är ganska bestämdt uttryckt genom den redaktion som StatsUtsk. begagnat. Hr Printzensköld: Då Frih. Palmstjerna uplyst, att det redaktionsförslag jag framställt i afseende på 3:dje punkten skulle förändra StatsUtsk:s mening i sak rör:de samma §, så är det naturligt, att jag icke heller längre vill fullfölja berörde min framställning, enär jag ingalunda åsyftat alt i ordalagen åstadkomma 17* 2 60 Den 1C Augusti. en förändring, hvarigenom Utsk:s mening i sak föländrades, och jag afstår alltså i det afseendet från mitt förslag; — men Frih.
Den nådiga remissen återställes i underdånighet, och Kollegium framhärdar med djupaste vördnad, Stormäktigste Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste undersåter och tjenare, C. !». SKOG1AK. J. N Borelius. Stockholm den 31 Januari 1848. Rob. Engelke. STOCKHOLM, TRYCKT HOS MARCUS & COMP., 1848. RIKETS HÖGLOFL. STÄNDERS år 1847 församlade REVISORERS 1! ERÄTTELS E om granskningen af IIIK8GÄLDS-KONTORETS förvaltning oeh räkenskaper samt GÖTHA KAML-BOLAGS och MALMÖ i. <1. DlSKOAT-IAKÄTTi\mGAH8 utredning. —1 — STOCHHOLM, tryckt hos Isaac Marcus 1847. V<fri Efter fulländandet af den granskning, i afseende på RiksgäldsKontorets tillstånd och förvaltning, hvilken, enligt 68 § Riksdagsordningen och Rikets Sländers, till efterrättelse härvid, utfärdade Instruktion, ålegat undertecknade, inom Riks-Slånden i föreskrifven ordning utsedde och genom Kongl. Kungörelsen den 25:te sistlidne Juni sammankallade, Revisorer, få undertecknade, angående denna revisionsförrättning samt hvad derunder förekommit och ansetts böra för Rikets Höglofliga Ständer anmälas, afgifva nedanstående Berättelse: Vid Revisorernes första sammanträde, den I5:de nästlidne September, blefvo samtliga, uti Revisions-Instruktionens Irsta § uppräknade Berättelser till Revisorerne aflemnade: Och sedan Revisorerne dels häraf och dels af den till Rikets Ständer vid 1845 års Statsrevision afgifna Berättelse angående granskningen af Riksgälds-Kontorets förvaltning och räkenskaper inhemtat, att de öfver förvaltningsåtgärderna vid detta Verk hos Fullmäktige förda protokoller då blifvit genomgångna och lästa till och med den I5:de September samma år, samt att dåvarande Revisorer tagit kännedom om
Frihtn har ej i detta hänseende kunnat framvisa något förbud för Const.Utsk. och kan således icke gifva någon grund för sitt påstående, att. Utsk. i detta fall grundlagsvidrigt förfarit. Det blir åtminstone icke för Frihtn möjligt att öfvertyga mig 0111 att Utsk. för 1 i II. 43 338 Pen 12 September f. tu. farit orätt. Frihm liar äfven påstått, att Coust.Utsk. oVältvist yttrat, att det beror på Utsk. att efter dess opinion behandla grundlagen. Något sådant yttrande eller åtminstone någon sådan mening har jag icke haft. Jag har, om jag påminner mig rätt, yttrat, att Utsk., i afseende på sitt omdöme, måste vara fritt, och att delta omdöme måste omfatta anmärkningarnas upplagande eller underkännande, emedan i grundlagarna icke kan vara föreski ifvet, huruvida Utsk. skall godkanna eller underkänna en anmärkning. Detta är sålunda allt hvad jag tagit mig friheten alt i sådant hänseende yttra. Fribtn har gjort Ståndet bekant med behandlingssättet af reformerna i allmänhet. Detta känna vi alla, och alla veta vi, alt Frihm är obeskrifligt fast i grundlags-paragraferna, och behöfva således icke något ytterligare bevis på hans kunskap deruti, hvilken ej blifvit af någon bestridd. Frihm har äfven satt i fråga en anmärkn. i afseende på det svar, som Utsk. fått mottaga från Statsrådet i anledn. af Utskts begäran om prot. ronde de tillgöranden, som af Statslådets ledamöter blifvit vidtagna inför K. M. i Statsrådet, till vinnande af dess compleltering, och Frihm har påstått, att aldrig något svar bort afgifvas, som innefattade annat, än att ett sådant prot. icke tinnes. Här har deremot nu Const.Utsk. fått det svar, att några sådana påminnelser icke blifvit till prot. afgifna. På denna grund anser jag Utsk. hafva handlat rätt, då Utsk. yttrat, att dessa påminnelser bort vara afgifna.
Utskottet har tagit allt detta i noga öfvervägande och får, efter behörig pröfning deraf, vördsamt anföra, att Utskottet, fullkomligen efvertygadt om nyttan af en större handelsfrihet i allmänhet, alldeles icke i det öfverklagade Betänkandet afstyrkt densamma i afseende på exporten med Svenska Skogstprodueter; men, sorn Utskottet icke är i tillfälle att äga nog kännedom om de commercielia förhållanden emellan Sverige och andra handlande Nationer för att döma, huruvida en ömsesidig likhet i beräkningen af Skeppsoch Tull-umgälder dem im olian verkligen äger rum, och Utskottet ariett denna omständighet förtjena en synnerlig uppmärksamhet, så hade Utskottet icke vägat föreslå något till alla delar bestämdt Resultat i ämnet, utan trott lämpligast vara att tillstyrka, det frågan, efter en sådan föregången framställning af de egentliga grunderna för och 938 Besv. och Ekon. Utsk. Betänkanden. nior, sorn i Betänkandet finnes intagen, öfverlämnäs tili Kongl. Maj:t, sorn från dess höga plats bäst, ser dessa förhållanden i deras rätta sammanhang. Utskottet, som af de gjorde anmärkningarne icke hetntat några närmare upplysningar rörande berörde förhållanden, har följakteligen af d m icke funnit sig föranledt att ändra denna sin mening, och kan således icke nu tillstyrka någon bestämdare önskan, än den som Betänkandet innehöll, nämligen att, om en större handelsfrihet med trädvaror bevilljas, nyttig reciprocitet dä må iakttagas. Derjemte får Utskottet rörd arnt tillkännagifva, att Betänkandet blifvit af Högvördige PrestStandet och Vällofi, BorgareSfåndet under den 21 sisth månad bifallet. Stockholm den 13 Juni 1818. Transsumt af ib II. St. Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskotts Protocoll hållet vid Urtima Biksdagen i Stockholm den 13 Tuni 1818.
#6ra begå fiågenbeter ttnber #emmanets ifattlåggning cd; bafma fålebeS ingått i beg mårbe, åro be från benna afgift befriabe. Krågare ocf; KrågerfFor m. fl., fe krögare m. g. i ©tåberne, §. 17. Jlotfar ecb lotsötcfngat på fianbet, i gern ©lager: gårga ©lagen 9t:br 4: Stnbra bito 2: ttrebje bito 1: gjerbe bito — 32. gemte bito —- — 24. Kyttare ocb labufogbar mib fianbfegenbomar 1: 24, fe anmårFningen fbr grålfe. Smfpectorer. Saltpeterfiubare, kronans —, frie från afgift efter benna Strttfel. ^prioate, lifa meb Sttågare mib gabriferne ccg anbra ^nråtfningar. Steppsrebare ocf; fartygsegare, å bmab ort eder gåde fombedg, tape* ras lifa meb bern i ©tåberne, famt ming får ada båcFabe eder obåcFa# be garfpg af gern fmåra Sågerö brågt, od; berfifmer, a 4 jF.perfiåg. Stut* ocb B4t*©teppare, lifa meb bern i ©tåberne.
Föredrogos ånyo och biföllos Stats-Utskottcls utlåtanden: N:o 76, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående arrendatorn A. Söderholtz's underdåniga ansökning om godtgörelse för den vid hans tillträde lill arrendet af Kungsbergs kungsgård befunna husröta; N:o 77, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående utbyte af kapellans-bostället Wiskeryd N:o 2, emot trumpetare-bostället vid f. d. Östgötha kavalleri-regemente Bjärstad Storegården N:o 1; N:o 78, i anledning af föreslagna förändringar uti nuvarande stadganden, angående förränlningen af fonden för Hjelmare kanaloch slussverks framlida underhåll; och N:o 79, i anledning af åtskilliga, vid tillämpningen af stadgandena rörande staden Wexiös byggnads-lån, förekomna frågor. Från Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Vid skedti föredragning af Lag-Utskottets, den 15 dennes bordlagda, betänkande N:o 12, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående ändring i 23 kap. 1 § Rättegångs-balken, sådan den lyder i Kongl, förordningen den 18 April 1849, blef detsamma, jemte derom aflåtna yttranden, till Utskottet återremitteradt. S. D. Föredrogos och biföllos följande Stats-Utskottets, sedan den 19 dennes på bordet hvilande, utlåtanden. N:o 76, i anledning af Kongl. Maj:ls nådiga proposition, angående arrendatorn A. Söderholtz’< underdåniga ansökning om godtgörelse för den vid hans tillträde till arrendet af Kungsbergs kungsgård befunna husröta; N:o 77, i anledning af Kongl.
M:ts Nåd. remiss af Kongl. KammarColkii berättelse om Sala silfververks ränte-ersättningsfond för redogörelse-åren 1862—1864; 532 Den 9 Februari. N:o 36, i ani. af väckt motion om befrielse för lägenheten Myrbacken från erläggande af rotevakansafgift; N:o 37, i ani. af väckt motion om befrielse för gästgifverihemmanet N:o 3 Weda från erläggande af rotevakansafgift; N:o 38, i ani. af väckt motion ang:de nedsättning af räntan för Trysunda fiske eller detsammas afträdande till kronan; N:o 39, i ani. af väckt motion, ang:de disposition af en till Stockholms stads och läns kurhusinrättning upplåten egendom å Kungsholmen; N:o 40, i ani. af väckt motion om befrielse för Eskilstuna stad samt Osteroch Wester-Hekarne härader för lifgifvande af ett årligt ersättningsbelopp för begagnande af kronocellfängelset i Eskilstuna; N:o 41, i ani. af väckt motion ang:de tryggad besittningsrätt till lägenheter och tomter i Waxholms stad; N:o 42, i ani. af väckt motion om upplåtelse af en jordrymd i Kalmar stad; N:o 43, i fråga om upplåtelse till Konung Carls kommun af mark från Kungsörs södra kungsladugård för anläggning af en harnnbrygga med lastageplats; N:o 44, i ani. af väckt motion om öfverlåtande till enskildt bolag af Statens eganderätt till Loka brunnsoch badinrättning; N:o 45, i fråga om upplåtelse af mark till staden Landskrona från det Landskrona lastning tillhörande område; N:o 46, i ani. af K. Propos. ang:de förändring i gällande bestämmelser om godtgörande af kostnader vid laga skifte å boställe; samt N:o 47, i ani. af K. M:ts Nåd. Propos. angrde eftergift af 1863 års arrende för kungsladugården Åhs kloster i Hallands län. Efter föredragning af Stats-Utsk:ts den 7 dennes på bordet lagda Utlåt.
S. D. Vid förnyad föredragning afStatsUtskotiets, ej mindre deri 18 sisitidne April, onder N:o 147, afgifna och, den 17 derpåf olja tide Maji e. m., på bordet lagda Betänkande, angående Riks-Statens Åttonde Hufvudtitel för allmänna och extra utgifter, än ock under N o 250 rneddel»de och, den t fsistlidne September e. in., pä bordel lagda Utlåtande öfver de vid berörde Betänkande gjorda anmärkningar, fann Ridderskapet och Adeln för godt gilla samma Betänkande, nied de förändringar sistnämnde Utlåtande innehåller, likväl under iakttagande af följande omständigheter : 1 :n att Ridderskapet och Allein viddess, i afseende å 20 punkten, angående ej mindre anslag, dels af 1000 R:dr till de nödvändigaste löneförbättringar Et de vid Stuterien varande Tjenstemän och Betjente , dels af 7000 Rjdr till hastafvelns förbättrande, än «cå Ottenby» Kungsgårds användande tiU Stu - Troi. Vidrag den i4 October 1819. l»l teri, i öfverensstämmelse med Utskottets, i des* senare Utlåtande gjorda hemställanden, fattade beslut, fogade det tillägg, att underdånig anhållan hos Kongl. Majit borde framställas derom, att Kongl. Maj:t täcktes vid nästa Riksdag låta för Rikets Ständer i Nåder framlägga en utarbetad plan, som ej mindre upptoge det tillstånd, hvaruti de för hästafvelns befrämjande varande anstalter sig befinna, än äfven hvilka åtgärder Kongl. Majit kusde anse böra lör framtiden följas, till vinnande af de i oeconomiskt och militairiskt afseende så högst vigtiga ändamål, tom med dessa anstalter åsyftas; 2:0 att det i a4:de punkten , till Salpeter-näringens upphjelpande föreslagna anslag af 70,000 Rldr Banco beviljades alt utgå endast intill nästa Riksdag. S. D.