Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det kan väl icke påstås, att under nuv:de förhållanden emellan Postverket och K:sBefb:de eller ränteriet vid penninge-remissers verkställande upstår någon förveckling, och det är nu icke fråga om annat än att samma förhållande som sålunda i sagde hänseende redan existerar, skulle inträda mellan förutnämnde banker å ena sidan och ränterierna å den andra. Hvad de befarade äfventyrliga följderna af den föreslagna åtgärdens verkställighet beträffar, b.ir jag aldrig kunnat föreställa mig möjligheten och verkligheten af desamma. Om i en Privat-hank 1,000 Rdr insättes för t. ex. Riksg:sKont:s räkning och Privat-banken utfärdar å sitt härv:de ombud en invisning på detta belopp, så skall ju samma invisning presenteras för ombudet, och af honom betalas i händelse han eger dertill erforderlig valula. 1 annat fall och om dervid möta svårigheter, emot liqvidens verkställighet, återsändes naturligtvis invisningen och remissen anses icke hafva blifvit verkställd; hvadan de i Privat-banken, enl. K. M:s Befh:des anordning, insatta medlen komma att på annat sätt Statseller RiksgtsKont. tillställas. Statsverket synes i allt fall icke risquera något, ty de insatte medlen måste efter några få dagars förlopp ovilkorligen i föreskrifven ordning tillhandahållas. Det embetsverk till hvilket insältnings-beviset eller anvisningen afsändes, kommer naturligtvis icke att qvittera det sålunda remitterade beloppet förrän vederbörande tjensteman lyftat valutan eller gjort sig förvissad om att den vid anfordran kan bekommas. Hvad den i 2:dra punkten omtalade utbetalningen beträffar, som skulle för Statsverket tillgå på samma sätt som i många andra fall, kan väl icke förnekas att det skulle blifva en förenklingsåtgärd.
Dessa ord yttrades af ett ungt, knappt tjugeårigt fruntimmer, under det hon med brådskande steg gick öfver golfvet i en liten sal, der hon dock som hastigast stannade framför spegeln, medan hon afkastade hatten och tillslätade håret. Med ett finger tryckt mot läpparna endast nickade den tilltalade, i hvars person man kunde igenkänna ett af dessa aktningsvärda inventarier, hvilka, under rubrik af gamla husmamseller, icke sällan utgöra hufvudhjulet i det husliga maschineriet. ”Nå, hvad sade han, min kära Debora?” återtog damen i en mellan nyfikenhet och oro sväfvande ton. ” att det var ett ganska betänkligt anfall och att gamla frun efter detta behöfde vara ytterst försigtig Men är icke herrn med?” ”Han kommer straxt efter – han hade några personer på kontoret Kära Debora du, det är ett ganska ledsamt tillfälle! Jag häller rätt mycket af min svärmor, men det svåraste tror jag nästan är att det återkallar så sorgsna minnen. I ögonblicket var mamsell Deboras förklädssnibb i ögonvrån. ”Det är så sant det – och jag, som var i nådig fruns föräldrars hus i tjuge års tid, jag har väl skäl att begråta min goda matmor. Om hon icke så hastigt följt salig stadsmajor’n, så hade jag visst icke varit der jag nu är! Nå, gudbevars, jag klagar ej: gamla frun är väl en styf fru, men rättvis och bra i alla fall Vill icke nådig frun gå in nu?” ”Att Debora då icke kan låta bli att säga nådig fru!” ”Bevara mig – vi kallade ju alltid nådig fruns fru mor så, och för öfrigt är det nu allmänt bruk här i Stockholm att det rika borgerskapets hustrur låta kalla sig nådiga till skillnad från de andra.” ”Visserligen, och jag ser ej hvarför icke vi kunna vara lika nådiga som många andra!” ”Just det tänker jag också.” ”Men min man är likväl endast lärftskramhandlare utan titel, då pappa deremot var lärftskramhandlare och stadsmajor. Dessutom tycker svärmor icke om detta bruk – det har jag väl märkt, och jag vill icke stöta henne
Detta är ett stadgande, hvaråt de kunna skratta, om ingen påföljd finnes; ty då stadgandet innehåller att de böra göra det, men de sjelfve tycka att de icke böra göra det, så är saken dermed slut. Jag tror derföre att man på något sätt bör se till alt föreskriften efterkommes; och månne man icke i detta fall lämpligen kunde stadga, att den stipendiat, som i thy fall undandrager sig hvad honom åligger, är förbunden att återgälda hvad han i stipendium åtnjutit,? Hr von Rosen: Hr von Hartmansdorffs anmärkn. att stipendierna kunna vara för små, vill jag väl icke bestrida; men om Hr von Hartmansdorff behagade se på sista sidan a32 Doii i3 Februari f. m. af betänk, hvad StatsTJtsk. föreslagit till stipendier, så torde lian finna att nian icke kunnat sträcka sig längre. Utsktn hafva velat gå en medelväg emellan tillgångarna och behofvet. Dessutom åberopade man alt vid academierna finnas stipendier, som icke uppgå till högre belopp äu 5o i tdr. Jag skulle derföre tro, att, om stipendierna kunna utgå årsvis eller terminvis, det af Utsk:n föreslagna beloppet kan vara tillräckligt, synnerligast som jag icke vet hvarifrån man skulle taga livad som bcliöfdes för att böja summan. Hr von Hartmansdorff: Jag skulle förmoda alt ändamålet med de-,sa stipendier är icke att underhålla mängden utan de dugligaste eller att uppmuntra dessa, och för sådana ändamål befarar jag att belöningen är för ringa. Det är visserligen sannt, såsom Hr von Rosen anmärkt, att stipendierna vid universitetet! äro ännu mindre. Jag har sjelf haft ett sådant, hvilket endast utgjort i i r:dr 5 sk. 4 rist. 0111 året; men huru litet gagn man deraf häfver, inses lätt af en hvar. Om ii. o. Ad. skulle behaga höja stipendiernas maximibelopp, så följer icke deraf, att den till stipendier i det hela beviljade summan skulle ökas, emedan ändamålet jemväl kunde vinnas genom ett inskränktare antal af stipendier.
Och så lyfte han den stora ryttarkappan från sina skuldror och hängde den kring Kärlekens späda gestalt. Hon försvann alldeles i den, och den släpade efter henne, men djupt nere under den stora kragen log hennes ansikte emot honom. »Här har du svärdet. Kan du lyfta det? Du har ju händer som ett barn.» Men Kärleken tog med ett fast tag det tunga svärdet och slängde det öfver axeln. »Gå nu in och sof,» sade hon. »När jag ser morgonrodnaden, kommer jag in och väcker dig.» Och därmed gick vakten in i sitt rum, och så snart han hade kastat sig på sin bänk, föll han i en djup, välgörande sömn. Men under den stjärnljusa himlen gick Kärleken med draget svärd på vakt framför stadsporten. Vid den första ljusning på himlen, som förkunnade morgonens ankomst, gick hon in i vaktskjulet och rörde vid den sofvande knektens skuldra. Han vaknade och såg på henne med stela, medvetslösa ögon, som en människa ser, när hon icke vet hvar hon är. Då han såg Kärleken med det dragna svärdet framför sig, ville han ropa allarm, men hon slog hastigt kappan åt sidan, och då kom hans minne tillbaka. »Har ingen passerat?» frågade han och reste sig raskt. »Ingen!» svarade Kärleken. »Natten har varit alldeles lugn.» »Också för mig,» svarade vaktknekten och sträckte på sig. »Sällan har jag sofvit så godt en natt, och nu känner jag mig så frisk och stark, som om jag aldrig hade varit sjuk. Du har gjort en god vakt, och har ärligt förtjänt din belöning. Skynda dig nu in i staden, innan rådet och borgmästaren vaknar!» Därmed återtog han sin kappa och sitt svärd, och Kärleken skyndade, lätt som en skugga i det bleka morgonljuset, in genom porten. Hela staden låg ännu försänkt i djup sömn; men från en rund glugg i ett lågt hus såg Kärleken ett rödt ljus strömma ut, som stirrade på henne likt ett glödande öga. Hon närmade sig för att titta in och hörde flere grofva röster tala i munnen på hvarandra, och skrammel af järn och pannor.
Hr Lagerhjelm: Jag tror äfven i likhet med Frih. Tersmeden och Hr Rosenblad, att tidsbestämmelserna här borde borttagas; men deri förste värde talaren Hr af Uhr hade i sitt anförande intagit ett förslag rörande dem. Jag skulle tro, att det vore bäst att uppskjuta med tidsbestämmelserna intilldess man beslutat om frågan rörande kolhandeln i öfrigt, och i sådant fall har jag intet emot att tidsbestämmelsen på detta ställe utgår. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s förslag till tidsbestämmelse i denna punkt, nemi. följande: ”under de första 5 åren, beräknade från och med i84t till och med 1846.” Ropades ja och nej. Den 28 April f. m. 4'9 Frih. Hamilton: Jag anhåller blott vördsamt, i händtdse Hr Frih. o. Landtm, icke ansett svaret redan vara gifvet, alt propos. måtte få blifva sådan, Frih. von Schulzenheim och jag yrkat. Hr Rosenblad: Jag får också vördsamt anhålla, alt, i händelse icke Utsk:s förslag i detta afseende redan anses vara bifallet, mitt förslag, hvaruti jag tror att Frih. Tersmeden instämt, äfven måtte blifva till R. o. Ad. framstäldt. Hr Lagerhjelm: I fall någon tidsbestämmelse skall äga rum, sä får jag hemställa till den värde talaren, som i detta ämne yrkat något likartadt med Frih. von Schulzenheim, om icke tidsbestämmelsen af den 1 Nov. 1842 vore den lämpligaste. Frih. von Schulzenheim: I anledn. af den siste värde talarens yttrande, får jag gifva tillkänna, att jag, roed alseende på den nödvändiga tiden för ärendets behandling, vissei ligen anser tidsbestämmelsen af den 1 Nov. 1842 vara lämpligare än den föreslagna. Jag har likväl icke yrkat propos. derå, utan inskränkt mig, såsom Frih.
LVU. A. 5o. A. 97. A. i3i. LIX. E. i5g. om några lämpliga ansedda stadganden för framtiden, i afseende på så väl första Enheten, som underafdelningarne, af det Metalliska Myntet i Silfver. XXX. B, 110, 168. XXXII. Å. 189, 246. XLII. E. i5g. i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om rättighet för SparBankerne i Biket, att, emot Ränta, i BankoDisconten insätta en del af deras fond, för att i mån af behofvet kunna åter derifrån uttagas och disponeras m. m.; jemte enskilte motioner i sammanhang dermed. XLII. I XLII. B. 48. XLVIII. A. 353. LIX. E. 154. LXII. U. 218. LXIII. A. 102. Statsoch BankoUtskottens Betänkanden, Memorialer och Utlåtanden öfver väckt fråga om utvägar till ömsesidig förvexling af Svenska och Norrska myntsorter, samt de senares emottagande uti upphörd, i GränseProvincerne. XLII. B.4<> XLVIII. A. 353. — öfver väckt motion om anslag af ett Credilif i Banken eller Statsverket för Städernes Allm anna BrandstodsBolag. XLII. B. 49. XLVIII. A. 353. — i anledning af väckt fråga om inrättande af en tillräcklig Lånefond för Landtman. XLII. B. 49. XLVIII. A. 353. — i anledning af väckt motion om inrättande af ett LåneContor till understödjande af utflyttningar efter skeende ägoskiften. XLII. 13. 49. XLIX. A. 27. — i anledning af väckt motion angående förbättrade anstalter uti Landsorterne för invexling af förslitne Bankooch Riksgäldssediar. XLII. B. 49. XLVIII.
Betänlahden, morial har Herr Borgmästaren E. G. Holm föreslagit, att till upplysning för handläggningen af den hos Stånden -väckte och till vederbörligt Utskott remitterade fråga, angående Bränvinsbränningens inställande af orsak att årsväxten skall i visse orter varit mindre gifvande, äfvensom i afseende på nyttan af en allmännare kännedom för att åstadkomma upplysning om mojlige misstag, Herrar Uandshöfdingars afgifne Embetsberättelser om årsväxten och tillståndet i orterne, måtte nu och framgent varda af trycket utgifne; Hvarom hos Kongl. Majit skulle i underdånighet anhållas, samt, om Kådigt bifall dertill lemnäs, åt Riksens Ständers Justitieombudsman updragas, att låta besörja tryckning af ett visst antal exemplar, hvartill kostnaden kunde utgå af det anslag som för öfrige utgifter finnes honom anvist. Och har Wällofl. BorgareStåndet, som i detta förslag till alla delar instämt, under deri gide dennes remitterat frågan om tryckningskostnaden till StatsUtskottets utlåtande; Hvarefter Hedervärda BondeStåndet genom ProtocollsUtdrag den lgide i denne månad äfven till alla delar med BprgareStåndet sig här. utinnan förenat. Då nu Utskottet endast åligger, att utlåta sig angående kostnaden till tryckningen af nämnde Berättelser om årsväxten, har Utskottet skolat i sådant hänseende vördsamligen uplysa, att aflöningen för Riksens Ständers JustitiEeOmbudsman och Dess CantaliExpedition, äfvensom Expenser m. m. hittills utgått af Riksgälds-Gontoi» StatsUtsk. Betänkanden. 11 rets medel, hvarföre och i händelse den ifragastäldte tryckningen af omförmäldte Berättelser om årsväxten, skulle af Riksens Högloft. Stander beslutas samt verkställigheten häraf åt Herr Justitieombudsmannen updragas, denne tryck, ningskostnad torde på RiksgäldsContoirets tillgångar böra anvisas. Stockholm den 19 -De' cember 1817. Rikets Högloft.
Beträffande Stats-kontorets, uti dess ofvanberörda underdåniga berättelse gjorda anmälan om åtskilliga, af under händer hafda medel, förskottsvis bestridda utgifter, för hvilka ersättning borde anvisas, så erinrade Herr Departements-chefen i underdånighet, hurusom Kongl. Maj:t uti detta ämne redan under den 21 i förliden månad fattat Nådigt beslut; i öfverenstämmelse hvarmed Herr Departementschefen nu underdånigst hemställde, att uti den till Rikets Ständer allåtande Nådiga propositionen, angående Stats-verkets tillstånd och behof, måtte intagas framställning om Stats-verkets godtgörande genom Rikets Ständers Riksgäldskontor för följande, enligt Kongl. Maj:ts Nådiga föreskift, förskottsvis verkställda utbetalningar, nemligen: l:o till Enkan II. J. Westin den genom Stockholms Rådhus-rätts Dom den 16 December 1851 bemälda enka tilldömda ersättning för uppkomna bristfälligheter uti den henne tillhöriga, af Kongl. Maj:t och Kronan förut till embetslokal^åt Öf\ers(åthållare-embetets kansli förhyrda, men numera afträdda egendomen N:ris 5, 6, 7 och 8 i qvarteret Iris, mellan Westerlånggatan och Prestgatan här i staden R:dr 377: 7. — tillika med ränta derå å 5 procent för tiden från den 30 Juni 1851 till och med den 14 Juli 1852 19: 28.
I anledning af väckte frågor*’ pen 59 Julii e. m. dels om öfverseende och förbättring af Kyr? tolagen, och Kongl. Förordningen den 11 Februarii 1687, angående Rättegången i Dom* capitlen, dels om bestämmande af viss tid för den offentliga Gudstjenstens början öfver hela Riket, alla tider pä året. Öfver vackt motion angående bestämdt stadgande, dels huruvida Löftesman bör erhålla serskild uppsiigelse, när Gäldenär uti skuldebrefvet förbehållit viss uppsägelsetid> dels ock huruvida Revers-Innehafvares försummelse, att bevaka sin fordran i Gäldenärs: Concurs, må medföra befrielse för Löftesman; nen från betalningsansvar. Af den 22 dennes; N:o 128. I anledning af gjorde anmärk" ningar vid Utskottets förut meddelte Betänkande, angående förändring i straffet för Hållkarl, som fordrar drickspenningar, elfer med ovett bemöter Resande. I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut afgifne Betänkan^ X*' de, öfver föreslagne stadganden, angående Te» 1 stamentens bevittnande och bevakning. I anledning, dels af vackt motion, om behörig Domstol för upptagande af åtal emot PIofRätter, Collegier, Nedre Justitia:» Revisionen, Allmänna Ärendernes Beredning, ^vongl. Maj:sts Befallningshafvande och Ali - JDen 2 q Julii e. m. A .■ 1 . - • ... i i. I . a*43 inanna MagazinsDirectionen; dels ock yäckt fråga, angående Embetsoch Tjenstemännens i Nedre Revisionen subordinerande under Konungens Högste Domstol. Af den 17 dennes: I anledning af åferremisg 3. Jjjtsfeottets förut afgifiie Betänkande, angående rättighet för en hvar att utan behof af Allmän åklagare, utföra talan emot Domare för Embetsfel. Af den 23 dennes; Njo 132* I anledning af gjorde anmärkpingar vid Utskottets förut meddelte Betänkande, i fråga om utmätte fastigheters försäljande endast I Uppslag.
F ria från utrikes ort återkommande, i Sverige tryckta, då de reklameras af författaren eller förläggaren, eller då två besigtningsman, af hvilka åtminstone den ene bör vara boktryckare, intyga att böckerna äro i Sverige tryckta Fria på Svenska språket i Finland tryckta och af Fin ske undersåter författade Fria andra på Svenska språket tryckta 1 skålp. — 8 med inbundet, rent eller linieradt papper draga lika tull som papperet med tillägg af 20 procent. Bönor, alla slag, ej specificerade Fria Bössor; se Gevär. Cassia Vistula; hänföres under Apoteksvaror. Cassia Lignea; se Kanel. Cement Fritt Cliagrinskinn; hänföres under Hudar och Skinn, ej pelsverk, beredda, andra slag. Ciiani|>ignoner; hänföras under Svampar. Chcnillcr; hänföras under Gulddragareoch Snörmakarearbeten. Chokolad 1 skålp. — 18 Chrystalli tartari; se Vinsten. Cider; tullbehandlas lika med Vin. Cigarrer; se Tobak. Cigarretter; se Tobak. Cikorierot 1 skålp. — 2 bränd eller malen, hänföres till hvad under rubriken Kaffe är bestämdt för alla till kaffesurrogat användbara brända växter. Cinders; se Stenkol. Cirklar, Passare och Cirkelbestick; hänföras under Instrumenter, matematiska. Citroner och Citronskal 1 skålp. — 6 Citronsaft Fri Citronsalt eller kristalliserad Citronsyra Fri Coakes; se Stenkol. Cremor tartari; hänföres under Vinsten. 41 Qvantitet för 1867. 1868. Tullberäk InförselsInförselsningen. tull. Riksmynt. tull. Riksmynt. (iireuma, Gurkmeja; hänföres under Färger och FärgR:dr. öre. R:dr. öre. ningsämnen, andra slag, ej specificerade. Cyankalium; hänföres under Kemiskt-tekniska preparater. Dadlar; tullbehandlas såsom Frukter och Bär, ej specificerade. Dcglar; hänföras under Maskinerier, Redskap och Verktyg, ej specificerade. Desman; se Muskus.
Att den vunne en mera bestämd Credit, svår i vårt land att förvärfva för privata penningemän, hvilkas omständigheter och öden lätt förändraB. 2:0. Att den öppnar tillfället för perioner af olika Stånd och olika förmögenhet att såsom Actieägare deruti deltaga. 3:0. Att föga eller intet dödt Capital skulle finnas i Landet utan alla Cassabehållningar emot 3 procent ingå i rörelsen. 4 0. Att BancoDiscontens utgrcningar till Den 2a Julli f. m\ Götheborg och Skåne kunna förses med stör-* re Capital än det föreslagne, då Stockholm erhåller sin ersättning i den föreslagne PrivatPisconten. En Disconts rörelse är likväl af den natur att den vissa tider kan hafva behof af ett extra Ordinairt lånebiträde när betydligare uppsägningar af insatte Capitaler inträffa' Rättigheten att kunna få begagna ett sådant teinporairt Pånebiträde i Banken borde derföre vara af Riksens Ständer medgifven, likväl utan risque för Banken sorn icke eller uti någon Discontens förvaltning eller vinst och förlust derå torde deltaga. I följd af detta och i sammanhang med hvad Utskotten för upprättandet af privata Ränker tillstyrkt, får till Ridderskapet och Adeln jag vördsamt föreslå, att en uppå privata Ailm till ett belopp af 300,000 R.dr Banco Discont inrättas i Stockholm Jor hvilken Kongl. Maj:ts Nådiga Reglemente och Octroij på Femton år begär es; Lånerätt i Banken lemnäs åt denna Difcont f ör en lika flor fumma forn ÄctieCapitalet är, emot Difcont Dir e tteur emes en får alla och alla för en å Difcontens vägnar vtgijna Förbindel/er att inom yisfa tider de lyjtade fmnmoma med tre procent« årlig ränta återbetala, hvarvid fåfom Hypothek biloggas nöjaktige handlingar forn Difcont en innehar i publika papper eller fäkre fkuldfedlar för femtio procents högre värde än lånefumman utgör.
Vid förnyad föredragning, blef Hag-Utskottets Betänkande, Nro 57, öfver Riksdags - Fulfmägtigen från Calmare Län Petter Pehrssons Motion om utfärdande af en Författning, sorn föreskrifver, huru afhandlingar om så kalladt undantag eller fördel, samt om upplåtelse af nyttjande-rätt till jordandel skola Jagföljas, med anledning af gjorda anmärkningar, till Lag-Utskottet åter. remitteradt. Prot. Utdrag d«n 14 Maji 1829. 59 S. D. På grund af dervid gjorda anmärkningar, återremitterades Banco - Utskottets Betänkande , N:o 56, med anledning a£ $£ val 1837 års Revisions-berättelse, som Banco-Styrelsens anmälanden , jemte serskildt ingångne Motioner från Välloflige BorgareStåndet , i fråga om bibehållande af de från Banken meddelade Lån på hus, brandförsäfcrade i den upplösta f. d. Stadsfonden af Ali*, Wänna Brandförsäkrings-Verket, S. D. Vid förnyad föredragning af Bevillhingssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens Betänkande, N(o 3, öfver Motioner af Herr Rosenqvist, Fredric Leonhard, med flere, angående beskattning E Caracterer utan motsvarande Embete och Tjenst, fann Preste-Sfåndet för godt att samma Betänkande bifalla. S. D. Föredrogs Constitutians-Utskotfefs Memorial, N;o 22, innehållande Förslag till ändrad redaction af 15 Riksdags-Ordnirtgen. i afseende på högsta antalet af Härader, tspm kunna förena sig om en Fullmägtig ; oth blef samma Memorial , i anledning at Prosten Anjous dervid gjorda anmärkningar, flvilka förklarades vara Preste-Ståndets gemensamma (ankar, till Utskottet återremit-; te råd t, 60 Prof. Utdrag den i 4 Maji i 823; S. D.
POLITISKA LÄGE EFTER 1871 ÄR MERA OBEROENDE SIN KONST PÅ PIANOT. VID SOLNEDGÅNGEN AFMÅHÄNDA KOMMER DETTA VERK ATT BLI LIKSOM OCH LYCKLIGT ÄN NÅGONSIN FÖRUT, UPPSTÅ DOCK LÄGSNA SIG ALLA GÄSTERNA. SLUTSTENEN I DENNA SÄLLSYNTA KVINNAS LIFSARBETE. OFTA BÅDE ALLVARSAMMA OCH BLODIGA KONFLIKTER HVARJE AFTON GÖR » TANT ELPIS », ELLER » MUTTER OCH NÄR HON EN GÅNG ÄR BORTA, ÄR DET RÄTT MELLAN MUHAMEDANER OCH KRISTNA, TURKAR ELPIS » SOM HON SKÄMTSAMT KALLAS AF SINA TROLIGT, ATT HENNES MINNE ICKE SKALL BEVARAS OCH GREKER; DE KRISTNE I KHALEPA FLY DÅ VANNÄRMASTE VÄNNER, EN PROMENAD I EN NÄRA AF KRETAS OTACKSAMMA BEFOLKNING. MEN FÖR LIGEN TILL FRU VON SCHWARTZ, VISSA OM ATT KHALEPA BELÄGEN VACKER LITEN DAL, BESKUGGAD KRETAS MISSHANDLADE HÄSTAR, ÅSNOR OCH HUNDAR INOM HENNES SKYDDANDE MURAR VARA SÄKRA FÖR AF HUNDRAÅRIGA OLIVTRÄD. PÅ SIN ARM BÄR SKALL HON FORTFARA ATT VARA EN SKYDDANDE VÄLFÖRFÖLJELSE.
För Utskottet vill det visserligen synas, som hade — äfven med beräkning derpå att ifrågavarande byggnad, såsom varande landets förnämsta hospitals-inrättning och derjemte afsedd till klinisk nndervisningsanstalt för unga läkare, mäste, såsom äfven skett, inredas och ordnas dyrbarare och med större kostnad, än som i allmänhet vid dylika inrättningar är behöfligt, — sistnämnda summa bort vara för ändamålet fullt tillräcklig, så vida icke betydliga kostnader, utan nödig omtanka eller för ändamål, som icke varit oundgängligen påkallade af inrättningens behof såsom kurativ-anstalt, blifvit å byggnaden nedlagda. Men ehuru ett sådant hushållningssält icke lärer kunna gillas, synas likväl de förändringar, hvilka nu blifvit ifrågaställa, åsyftande att afhjelpa en brist, hvarigenom botliga patienters återställande alltid försvåras, stundom ock torde helt och hållet förhindras, vara af den angelägna beskaffenhet, att deras verkställande hvarken kan eller bör uppskjutas, hvadan Utskottet finner sig äfven ega anledning att till bifall förorda Kongl. Maj:ts derom framställda nådiga förslag, och tillstyrker alltså, b) att ej mindre det till betäckande af en uppkommen brist i anslaget för Stockholms hospital äskade belopp 12,570 R:dr 17 öre, än ock den til! förbättringar å denna hospitaisbygg nad begärda summa, 10,305 » 20 » , tillsammans 22,675 R:dr 57 öre, må af Rikets Ständer beviljas att, i mån af behof, från Riksgälds-kontoret utgå; Siats-Utskottets Utlåtande X:o 139.