Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
En annan åsigt, hvarå visserligen ej något yrkande blifvit framsläldt. men som dock under föregående diskussion blifvit vidrörd, är alt traktaten borde godkännas på ett år. Då K. M:t framlagt traktaten alt i dess helhet godkännas, svnes mig det ej böra komma i fråga att t ex. godkänna sjöfarlslraktatnn, men afslå hamlelstraktaten, och lika litet att godkänna traktaten med undantag af en §, den som handlar om traktatens giltighet tor 12 år. Jag yrkar alslag å Utslcts förslag och bifall till llr Wistrands reservation. Hr Bennich, Nils Axel Gustafsson: Under den redan mycket långvariga diskussionen har ämnet blifvit så mångsidigt behandladt och invändningarne emot traktaten så fullständigt vederlagda, alt jag val kail inskränka mig till bedömande af några få, hittills af traktatens försvarare förbisedda eller endast i förbigående behandlade anmärkningar. Dessa sönderfalla i 2:ne grupper: allmänna och speciella. B and de förra framställdes af en talare (Frih. B. Cederström) att traktaten väl skulle för Norge medföra stora fördelar, men lör Sverige deremot vore af löga gagn. Det förljenar anmärkas att traktatens få motståndare inom Norska Stortinget påstodo alldeles motsatsen eller alt traktaten synnerligen gynnade Sverige. Man försmår således icke ens att lill bundsförvandt söka till lifs uppkalla den lyckligtvis mer och mer bortdöende national-afunden. Det sanna är, att Norge för sin betydligare sjöfart och Sverige för sina ofantligt öfverlägsna exportvaror, måste hemta oberäkneliga fördelar af denna traktat, som liir de förenade rikena öppnar det mäktiga och lölkrika Frankrikes hanmar och marknad. Och vill man silka afväga fördelarne efter de förenade rikenas i olika riglningar utvecklade industriella verksamhet, så torde svårligen kunna förnekas, att, luiru betydlig vinsten för den, som transporterar varorna, än må blifva, kan dock vinsten för varuegaren af en lättad transport och afsättning icke lili mindre. Dessutom är det otvifvelaktig! ett stort misstag att vilja uppskatta fördelarne för Svenska sjöfarten af den betydliga nedsättningen i Franska tonnage-afgiften efter det lästetal Svenska fartyg, som hittills i den direkta farten besökt Frankrikes hamnar.
S91* Af det, vid i8i5 års Riksdag, Staden Ystad, till uppförande af Casern , Stall och Magazin beviljade Lån, stort 25,000 R:dr, återstå väl för det närvarande ig,5oo R:dr ohetalde; men sora Rikets Ständer, vid innevarande Riksdag, medgifvit, att Staden från i83o års början och tills vidare må befrias från capital-afbetalning samt räntas erläggande till RiksgäldsContoret för en summa af SextonTusen (16,000) Riksdaler, så komma endast TreTusen FemHundra (3,5oo) Riksdaler återstående capital jemte upplupne räntor, att i föreskrifven ordning liquideras. 5. 92. Under rnbrik: f. cl. Konung Gustaf Adolplis enskilda Formögenhetj upptagas uti RiksgäldsContorets Räkenskaper en summa af 16,823 R:dr 14 sk. 2 rst., och hvilken utgöres af: ( 56 ) a) En af framlidne Hans ExcellenGe Herr Grefve Joban Gabriel Oxenstjerna och dess äfven aflidnu Grefvinna, född Waächlager, under den i Mars 1802, till Sedclhafvaren utgifven Skuldsedel å 6000 R:dr Riksgälds Sedlar, eller 4000 R;dr Banco, med Sex procents ränta, hvarå, genom erhållen utdelning ur bemälte Herr Grefves ConcoursMassa, influtit 705 R:dr 1 sk. ro r:st., så att Capital-återstoden nu mera utgör B:co R:dr 3,294: 46.2. b) Actier i Södertelge Canal, insatt Capital „ i3,i6t: 32.- c) Dito i Trollhätte Canal och „ Slussverk .. „ 366: 32. - Tillhopa R:dr 16,823: 14.2. Med anledning af R.
Denna plan utvisar, att om Skarbysjön sänkes 6 fot under hittills varande lägsta, eller 10 fot 5 tum under högsta kända vattenyta medelst en afloppskanal, som på £ mils längd dels följer, dels rätar Via-ån, samt har en bottenbredd af 15 fot, en sidolutning af 1 på 1] fot och ett fall af 6 fot 6 tum på 20,000 fot, eller 0', 33" på 1,000 fot, så torrläggas ej mindre än 2,225 tunnland 1 kappland jord, hvaraf 2,141 tunnland 5 kappland bestå af äng och bättre mossar, samt 83 tunnland 28 kappland vinnas från sjöbotten. Utom lösen för Via qvarn, har Kapitenen Grill beräknat hela sänkningsarbetet till en kostnad af 46,500 R:dr. Då bolaget ej kunnat öfverenskomma med Kapitenen Grill om arbetets utförande, har det derom kontraherat med Ingeniören A. Henström, som också börjat detsamma. Sedan likväl 30,045 K:dr 20 öre blifvit använda till inventarier, jordarbeten på J:de| af afloppskanalen, ombyggnad af bron vid Via qvarn samt lösen af qvarndammen derstädes, blef det emellertid uppenbart, att kostnaderna skulle högst betydligt öfverstiga Kapitenen Grills förslag, och Ingeniören Henström har beräknat att totalkostnaden blott för sjelfva arbetena skulle komma att uppgå till minst 53,500 R:dr. Detta var så mycket mer nedslående för intressenterna att erfara, som de fleste af dem äro mindre bemedlad allmoge, samt genom innevarande års regniga sommar ytterligare i ekonomiskt hänseende lidit genom fördränkta skördar. Under sådana förhållanden, och då det skulle vara alldeles ändamålslöst att nedlägga mera penningar på detta företag, utan bestämd säkerhet att kunna fullborda det, hafva intressenterne hoppats att Rikets Ständer, som förut ofta beviljat understöd åt dylika företag, skulle vilja behjerta den svåra ställning, hvari de genom vatten dränkta egor lidande hemmansegarne i Viby, Hackvads, Hardemo och Edsbergs socknar befinna sig.
N:o 101, i anledn. af väckt motion om upbäfvande af förbudet för gemenskapen att gifta sig utan vederb:de befäls samtycke. Föredrogs och bifölls samma Utsk:s Betänk. N:o 102, i anledn. af väckt motion om bildande af föreningar för ersättande af förluster upkomna genom hagelskador. R. o. Ad. åskiljdes kl. 3/4 10 e. m. In fidem, O. Brakel. Den 9 Juni f. ». Ml Lördagen den 9 Juni 1860, Plenum kl. 10 f. m. Justerades 8 Öpnades Hrr Elektorers lista vid val af en ledamot i Statsutsk:t elter N:o 1,280 Hr Frölich, fullm. Hr Lilliehöök, Eric Gustaf; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 2,282 Hr v. Prinzencreutz, Bernhard Wilhelm. Öpnades Hrr Elektorers lista vid val af 3 ledamöter uti Bevilln. Utsk:t elter N:o 1,233 Hr v. Strokirk, Johan Paul Fredrik Otto, N:o 1,741 Hr Wolffelt, Mauritz Constantin, och N:o 2,109 B. Hr Anckarsvärd, Wilhelm Theodor; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde: N:o 1,959 Hr v. Kraemer, Anders Robert. N:o 2,078 C. Hr Toll, Eric Osvald. N:o 2,319 Hr Westerstrand. Adil. Öpnades Hrr Elektorers lista vid val af en ledamot i BankoUtsk:t elter N:o 1,722 Hr v. Wulfschmidt, fullm. P’rih. Stjernstedt, August Wilhelm; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 1,582 Hr Steuch, Mathias. Öpnades
Majit vid afgörandet af denna organisationsfråga redan i Nåder beslutat, tillåter jag mig underdånigst hemställa, det Eder Kongl. Majit nu i Nåder måtte af Rikets Ständer begära så väl öfverflyttning från 7:de till 4:de Hufvud-Titeln af ofvanberörde, för Krigs-Kollegii lönereglering erforderliga, Kammar-Skr ifvar elon å Stats-Kontorets Stat' med här utförda belopp af R:dr 438: som ock att den likaledes här ofvan omförmälda, till arfvoden åt Kollegii extra ordinarie tjenstemän och fyllnad i nyssnämda Kammarskrifvarelön afsedda, summa 1636 R:dr, må från anslaget å 4:de Hufvud-Titeln till skrifmaterialier och expenser för Krigs-Kollegium med flera Verk omflyttas till bemälda Kollegii löne-anslag, hvilket sålunda skulle ökas med 2074 R:dr eller till 29,250 R:dr samt ytterligare torde komma att förhöjas med 2000 R:dr, i händelse, såsom bär nedan vid frågan om dispositionen af förra Chefs-indelningen vid f. d. AdelsFane-regementet af mig i underdånighet föreslås, Eder Kongl. Majit och Rikets Ständer bifalla uppförandet på Stat af det nu för Kollegii President på nämde indelning anvisade arfvode.” ”Uti underdånig skrifvelse af den 2 sistlidne Oktober, hvilken framdeles serskildt torde få Eder Kongl. Majit i underdånighet föredragas, har Krigs-Kollegium, bland andra hemställanden rörande slutliga fasts lällelsen af dess nya organisation, väckt fråga derom, dels alt, då den omständigheten, alt Kollegii aflöningsanslag utginge från flera serskilda fonder, föranledt dertill, att aflöningen icke blott för tjenstemän, tillhörande samma afdelning af verket, utan ock för en och samma tjensteman blifvit i Staten på flera, ända till fyra, olika fonder anvisad, men härigenom så väl lönernas utbetalning som iakttagandet af föreskrifna besparingar betydligt försvårades, Eder Kongl. Majit täcktes till Rikets Ständer öfverlemna, att på Riks-statens 4:de Hufvud-titel, från 1851 års början, uppfora Kollegii hela aflöningssumma, antingen med beviljad eftergift Transport 438: Kongl. Majds Nåd.
Detärockså ganska sannolikt att så komme att inträffa, så vida man nemligen för dem, som utgått från KrigsAkad., förbehölle någon företrädesrätt vid inträde i arméen; men sådant går an endast i de stater, der krigsskolan är uplåten fritt, Hos oss, der hvar och en måste sjelf betala för sitt underhåll och den undervisning han åtnjuter, måste man deremot inskränka sig till att bestämma kunskapsmåttet. På grund af hvad jag nu haft äran anföra, samt med åberopande af så väl Guvernörens å Carlberg förut omnämnda anförande och Afdelningens inom Utsk:t framställning, anhåller jag, att R. o. Ad. behagade ogilla den nu föredragna punkten i förevrde Betänk. Hr Adelborg, Auders Otto: Att en ombildning af KrigsAkad. å Carlberg måste ega rum, torde icke kunna af någon förnekas, och är äfven i allmänhet medgifvet; frågan är blott huruvida tiden dertill ännu är inne. Man har i detta afseende andragit, att 1859 års skolstadga ännu är för färsk, för att man skulle kunna af dess verksamhet och inflytande draga några ankra resultater, och att Carlberg måste ordnas så, att det kommer i ett visst förhållande till de vaidiga offentliga läroverken. Det är dock tydligt att, om R St:r nu besluta Carlbergs omorganisation, denna i alla fall icke kan verkställas genast, utan fordrar ett år eller par, innan de nödiga förberedelserna blifva träffade, och vid den tiden torde äfven skolstadgan halva varit tillräckligt länge gällande, för att erfarenheten derom skall hafva kunnat stadga sig. Det är utan tvifvel att ynglingarne erhålla vid Carlberg en ganska god militärisk upfostran, och bland de fel, som man kan förebrå denna anstalt, är ett af de förnämsta, att den är för inskränkt, alldenstund den icke kan mottaga mera än 200 officersämnen. Mea om man, såsom här åsyftas, toge bort de 2 första klasserna, hvarigenom H. VII.
Nådiga disposition, att användas till arfvoden åt de Kronofogdar och Härads-skrifvare, hvilka vore i mesta behof af förbättring i sina aflöningsvilkor, samt det således ankommer på Kongl Maj:ts Nådiga pröfning om och i hvad mån den ene eller andre af landtstats-tjenstemännen företrädesvis hör komma i åtnjutande af ifrågavarande anslag, hemställer Utskottet: att berörde motion icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 7 Januari 1851. STOCKHOLM, tryckt nos isaac marcus, issi. Stata-Utskoltets Memorial, N:o 22 och Utlåtande N:o 23. 1 N: o 22. Ank. till Exp.-Utsk. den 15 Jan. 1851 kl. 1 e. m. Memorial. 'Ull Stats-utskottct har Hedervärda Bonde-ståndet remitterat en af Peter Mårtensson från Jönköpings län väckt motion, angående nedsättning och likformighet i postporto’t öfver hela riket; men då Utskottet anser denna fråga icke tillhöra dess handläggning, får Utskottet, med stöd af 44 § 3 mom. Riksdags-ordningen, förenämnde motion återlemna, för den åtgärd Rikets Ständer finna med åberopade § öfverensstämmande. Stockholm den 15 Januari 1851. Ank. till Exp.-Utsk. den 15 Jan. 1851 kl. 1 e. m. Utlåtande, i anledning af väckte motioner, om befrielse för Rusthållare att erlägga mötesp asser olans för indelda kavalleriets hästar. (U. A.) Till Stats-utskottet hafva blifvit remitterade 2:ne i Hedervärda Bonde-ståndet af Riksdagsfullmäktige Pehr Nilsson från Christianstads län och Jöns Mänsson från Malmöhus
Tycka sig wara wid god hälsa, hwad dem angår: nyheter från slägt och wänner att de må wäl; sjuka: motsatsen; samma förhållande med ett fruntimmer. Hafwa större än wanligt, betyder för mannen: ryktbarhet och makt och wackra goßebarn; för qwinnan: godt rykte och en wacker dotter. Tycker ett fruntimmer sig wara man: akte hon sig för wanära. Tycka sig afskära dem, betyder död eller förestående fattigdom, som hota drömmaren eller hans barn. Tycker man att de delarne wäxa hastigt, kommer ni att förwärfwa höga embeten, och ni skall erhålla en son, som blir ryktbar; tycker man motsatsen, akta då noga edra affärer, men olycka eller sjukdom träffar edra barn. Wisa dem för allmänhetens ögon: förföljelser af domstolen och straff. Den som tycker sig hafwa deßa partier stympade, skall falla ett offer för sina fiender och erhålla sjukliga barn. #Köp.# Gynsamt, betyder winst. #Körsbär.# Glädje, om de äro söta; tårar, om de äro sura. #Kött.# Om någon tycker att köttet på hans kropp ökas, skall han förwärfwa rikedomar och utweckla stor lyx i kläder; twertom: fattigdom följer hastigt på wälmåga. Denna dröm i sina båda faser, bebådar en qwinna lycka eller olycka inom hus. Se sitt kött swart eller brunt bebådar mannen: ett bedrägeri, som han begått och qwinnan: lösaktighet och skiljsmeßa; se sitt kött wara gult eller hwitt, bebådar en lång feber; se sitt kött betäckt med sår eller ohyra: stora rikedomar; tycker man sig äta menniskokött: frukta att förwärfwa egodelar genom brottsliga medel. L #Labyrint.# Afslöjad hemlighet. #Lada.# Full med säd: rikt giftermål, lycklig utgång på proceßer eller arf; det bebådar äfwen fester och nöjen. #Lagbok.# Deß åsyn bjuder att undwika proceßer, som hota. #Lager.# Lycka för män; barn för qwinnor; män för flickor. #Laktuk.# Förstörda affärer. #Lamm.#
För att vinna förslag till Andra Classens Pastorat, till hvilka för Skol-Lärare, om de ej ega utmärktare lärdomsmeriter, vägen egentligast är öppen, skulle de då behöfva nära 3o enkla tjenstår; och denna tid, lillbragt inom Skolan, lärer vara mer än tillräcklig, att hafva gjort en mer eller mindre tjenlig, åtminstone för Elementarundervisningen. Att Läro-Verken skola lida genom i tjensten utnötte och åldrade Lärare, är otvifvelaktigt, äfvensom, att denna följd skall inträffa, om allt företräde i tjensteväg dem beröfvas. Väl hafva Skolans Lärare vunnit någon förhöjning i deras löner; men denna uppväger ej tyngden af det trägna och enformiga skolarbetet och ersätter ej förlusten af en förhöjd befordringsrätt. Att på en gång helt och hållet borttaga all sådan befordringsrätt vid Läro-Verken, skulle således vara att sälla deras bestånd i fara. Fruktansvärd! är, att derigenom äfven skulle försvinna den verksammaste uppmuntran för största delen af unge skicklige män, alt vid Universiteten vinlägga sig om högre bildning och lärdom, samt der uppoffra kostnad och tid, för alt vinna den filosofiska graden, enär inträdet i Prest-Embetet vid a3 års ålder då blifver både för utkomsten och befordringsutsigterne förmonligare. Rikets Ständer hafva derföre önskat att välja en medelväg, hvarigenom ett billigt afseende fästades både på Kyrkans och de vetenskaplige Undervisningsanstalternes behof af insigtsfull och nitiske män, och Rikets Ständer anse derföre lämpligt, att ordinarie Lärare vid nu varande offentliga Lärdoms-Skolor tills vidare må för ett tjenstår få räkna ett och ett halft. Alt den förhöjda tjenstårsberäkningen bör stanna inom denna gräns, hafva Rikets Ständer trott rättvisa och billighet emot det vid församlingarne tjenstgörande Presterskap ovilkorligen kräfva.
Den 5 annani 163 i anseende till Stenkolsverket, som det Allmänna, jag endast utbeder mig få tillägga nå* gra ord : Olika åsigter uppkomma , då man anser Staten , eller den Enskilda såsom ägare af ett sådant Verk. Jag säster i. första rummet d^n af uppkom* na Krigsoroligheter, då genom tillgång al Sien» kol tili Fyrbåkar, Gjuterier och många slaga Inrättningar,' det kan blifva utaf högsta vigt för Staten , om än sjelfva Stenkolsbrotten skulle drilvas med förlust. Det är endast af Regeringen det beröf, att förvandla Höganäs till ett Sheffield eller Birmingham, hvilka Städer östridigt hafva att tacka Stenkölsgrufvornas grannskap föf deras verldskunmga producter. Genom förUtt» nade förmåner och tillgången på ett kraftigt bränsle, skulle o^vifvelakiigt många uppmuntras, att der anlägga Jerngjuterier , Jern* och StålManufacturer, Valsverk, Glasbruk, Sockerbruk, Gevärs», Porrellains Och LerkärlsFabriker, hvartill de Stenkols flötgen åtföljande eldfasta Leror, hvilka vid nästan alla af nyssnämnde Inrättningar erfordras, lemna det mest öfvertalande skäl. Då mångåriga försök bevisat Svenska Stenkolens tjenlighet vid Fyrbåkar och Bonnerier, skulle snart dessa betänkligheter vid deras användande upphöra, sorn så betydligen skadat Dm 5 3armorn. de Private Actieägarne. En ganska stor afsättning skalle endast, härigenom uppkomma, äfvensom i allmänhet, dä Regeringen har i sin magt, att eker omständigheterna bestämma Tullen pä de utifrån inkommande Kolen. \ Hvad Verkets Scientifiqua och Oeconomiska Styrelse beträffar, så äger en Regering tillgång till de kunnigaste Man i Samhället, och belöningar ofta mera verksamma, än blotta inkomsten , den en Privat Ägare i alic fall aldrig ser sig i tillfälle att 'för framtiden nog kraftigt försäkra.
Förhällandet emellan cn Husbonde och cn tjenare innefattar en beständig ukwäxling af inbördes tjenstrr och styl, digheter. Ingen mänsklig magt kan waka öfwer deras noga upfyllande. Det är LoncraÄsls utsättande pä behaglig tid, som om möjekigt är ensamt förmär uträtta detta. vek borde säledes wara kika tillätit at taga cn dräng pä mänad, som pä är, och detta borde endast bery pä aftal. Genom ek sädant stadgande skulle äfven all förewänbntng betagas för bibchällandet af dcn för wärk Tidehwarfs uplpsning sä stamliga husagan. Denna som i de flesta fall endast tjenar at sätta dcn physista styrkan emot den moraliska, fom ber dcn werkeligen skulle behöfva;, lika säkert blismcr utan verkan, och som merendels endast tjenar at skydda ben mägtigarcs utbrett, men hos den swagare bkifwer utan werkan, denna hoppas jag ej mera W Vanhedra Författningar utfärdade t detta Tidehvarf B Z Om, som ek offer ät föräldrade fördomar, man skulle ansc nödigt at ännu bibehålla namnet deraf, mätte ätminstone den sä bestämmas, at betz wcrkan och utöfning i det närmaste blir omdjelig! Munteligen tilläde Herr Grefwen: lil styrka för mit anförande angäende LjcnstcfolkS antagande pä mänad, sär jag den äran nämna at fädant sfer i de österrikiske Länderne, utan at hafira nägra o» lägenheter i följe; likaledes är husagan derstädes afskaffa!), bägge dclarne i följe af Kejsar ^olcxli den II:s utgifne Författningar. Herr ^sokan krcstric, upläste ek 6iÄ»men sä lydande: Af de ämnen som benna Riksdag äro föremäl sörRiksens Ständers omsorg, torde förcstäendet af en ny och förbättrad TjenstchjonS-stadga wara et af de mäst wiktiga.
Härförutom och om än leverantör kunde tillhållas att iakttaga den noggrannhet i afseende på leveranstiden, att mjölet, på sätt som nu sker, blefve aflemnadt omedelbart före bakningens företagande, skulle dock, vid de fall, då det levererade mjölet icke ansåges vara af kontraktsenlig beskaffenhet, utan borde undergå behörig besigtning, genom den härigenom förorsakade tidsutdrägt, ej mindre hinder för bakningens och provianteringens verkställande i behörig tid, än ock svårigheten för mjölets vård och förvarande uppstå. Af dessa och andra omständigheter, som, enligt Styrelsens åsigt, störande skulle inverka på ordningen inom fängelserna, genom den ifrågasatta förändringens införande, anser Styrelsen sig böra helt och hållet afstyrka Revisorernes förslag uti förenämnde hänseende. Detta förslag synes i öfrigt hafva sin grund mindre i någon felaktig anordning i afseende å fängelsernas förvaltning, än i afskrifningsreglementets stadgande rörande den redogörarne tillkommande afskrifningsprocent. Det tillhör icke nu Styrelsen att ingå i någon undersökning i sistnämnda hänseende, men Styrelsen bör dock härvid upplysa, att vid regleringen af redogörarnes aflöning, den dem enligt nämnde reglemente tillkommande förmån af afskrifningsprocent å proviant m. fl. artiklar tagits i betraktande, äfvensom Styrelsen icke torde böra lemna oanmärkt, att förbakning af bröd vid fängelserna lemnat ett särdeles gynnsamt resultat, såväl hvad brödets beskaffenhet angår som beträffande kostnaden, oaktadt deruti inräknats ej mindre afskrifningsprocenten å mjöl, än ock alla med förbakningen förenade utgifter.
Uti § 2 mom. 2 har ordet skadliga blifvit insatt framför rofdjur och såsom följd häraf hafva de uti Kongl. Majits nådiga förslag begagnade orden nyltigl vildt blifvit utbytta mot orden annat vildt. Då emellertid Stadgan icke innehåller något förbud mot jagt efter rofdjur — dessa må till följd af sina bestämda funktioner i naturen vara mera eller mindre skadliga eller till och med nyttiga — så anser jag berörda tillägg och förändring icke vara behöfliga, helst det torde tillkomma jordegaren att, enligt den an visning naturvetenskaperna lemna, sjelf bedöma hvilka slags rofdjur böra fredas å hans Sammans. Stats-, Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utslcts Betänkande JY2 34. 17 hans egendom och att, i fall han upplåter jagträtten, inlägga uti afhandlingen derom de bestämmelser, hvilka han anser erforderliga. I enlighet med denna åsigt anser jag momentet böra omredigeras i enlighet med Kongl. Maj:ts förslag, så att ordet skadliga framför rofdjur utgår och i stället för orden annat vildt sättes nyttigt vildt, helst något tvifvel ej kan uppstå derom alt, då i Stadgan bestämningsordet nyttigt framför vildt användes, dermed menas matnyttigt vildt och sådant, hvilket efter derom gifna vetenskapliga bestämmelser, ej räknas till rofdjursslägtena. § i Här hafva orden tills vidare blifvit uteslutna från Kongl. Maj:ts förslag. Denna § motsvarar § 5 i 1808 års Jagt-stadga, hvilken sednare, i afseende på den hvar man medgifna jagtfriheten, stadgar att den tilläts, »så länge derom icke blifvit annorledes förordnadt». Med orden tills vidare afses uti det Kongl. Förslaget enahanda förbehåll, som det nyss anförda, och jag anser derföre, att de nämnda orden kunna bibehållas, lika väl som den godkända bestämmelsen uti § \\ mom. 3, angående Kongl. Maj:t förbehållen rätt att inskränka eljest lofgifven jagttid samt att förbjuda jagt å vissa djurslag.
En talare har sagt, att allmogen redan de facto tillerkänner sina döttrar lika arfsrätt, och jag känner visserligen blott en ringa del af landet; men der har åtminstone min erfarenhet varit alldeles motsatt, ty när bonden blir gammal, lemnar han gården åt sin son och täger så kalladt undantag, hvarvid son,en vanligen får hemmanet för en ringa penning, och detta bevisar, att .allmogen söker gynna den äldsta sonen framför döttrarna eller de öfriga barnen; äfvensom exempel ej saknas, att denna benägenhet att gynna äldsta sonen förnnledt till sådaii afundsjuka, att t. o. mmord derifrån härfört. Så allmänt gynnar allmogen den äldsta sonen, hvilket vittnar, att allmogen vill behålla sönerna vid jorden. Slutligen måste det äfven ihdgkommas, att mannen, ehvad han är herrekar] eller bonde, behöfver större omkostnader för att uppträda i det allmänna; och detta är för mig ett ytterligafe skäl, sorn jemte de förut anförda stadgat min Öfvertygelse, ehuru jag för öfrigt erkänner min oförmåga att deducera saken ifrån rättsgrund. Jag tillstyrker afslag på Utskts ifråga-var, betänk. Fribi Klingspor; Jag ber att med några ord få besvara Gr. Horns anmärkningar, Hr Gr. har yttrat, att så länge nuvarande författningar rörande hemmansklyfningnnui existera, är det .egalt, om betänk, bifalles eller ej. Jag begagnar detta tillfälle att tadla just dessa författningar. Före hemmansklyfniugen var landets välmåga större, än den 1111 är. Folkmängden stiger ej genom några konstlade medel , åtminstone aldrig på ett för landet välgörande sätt, så vida icke författningarna förnämligast afse näringsmedlens tilltagande; ty i de länder, der piöductioneo är stor, tilltager folkmängden, oaktadt hungersnöd, förödande krig och epidemiska sjukdomar. Irland framvisar ett förfärligt exempel, huru vådlig en för långt utsträckt hemmansklyfning är för ett land. Så välgörande än Fransyska revolutionen var för jordbruket, öfverklagas dock redan en bland jordbrukaren tilltagande fattigdom, hvilken anses såsom en följd af för små jordlotter.