Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men olyckan är, att vi icke hafva någon egentlig HandelsDiscont* som lemnar handeln större summor på korrt tid utan omsättning. Den Discont vi äga, har urartat till en Assistancelnrättning. Den, som ej vill understödja handeln, vill icke eller understödja näringarne, ty att befordra varutillverkning, utan att derjemte befordra varuafsättning, är en falsk lära. Någon har äfven gjort mig den höfligheten alt påstå, det jag, genom ifrågavarande motion, visat mig Realisationen otrogen. Jag är Realisationen lika varmt tillgifven nu som förr, och är öfvertygad, att den, långt ifrån att skadas, blefve underlättad genom mitt förslags antagande. Realisationens bestånd beror ej på förhållandet mellan sedelstocken och valutan i Bankens hvalf, utan egenteligen på den enskilta välmågans stigande; och det blir efter min åsigt alltid en chimere att räkna på vissa förhållanden mellan silfver och sedlar, emedan de bero på varutillverkningen och afsättningen. I ett land, der näringarne aftyna, der fordras stora fonder Den 20 November f. m. 243 för att upprätthålla Bankens silfvervexling, då i ett annat, der näringarné äro i tilltagande, skillnaden mellan sedlar och reel valuta kan vara ganska betydlig, utan minsta fara för Bankens bestånd. Slutligen bör jag anmärka, att hufvud vilkoret för mitt förslag just är: att någon direct Capitalafbetalning icke skall äga rurh s utan att säkerheten består i en tillräckelig Arnortissementsfondhvilket blott innefattar ett annat af betalningssätt. Jag skulle icke besvärat Protocollet med denna ytterligare utveckling af mitt förslag, om jag ej funnit så många skefva åsigter derom råda. Jag hoppas, ätt förslaget, om icke denna, åtminstone nästa Riksdag, skall göra sig gällande.
Vet du att din roman har roat mig till den grad, att jag skrattar helt högt för mig sjelf; alldeles som du spådde. O du store Sanct Anton! sådana partier nu för tiden! På en minut förälska sig i hvarandra; andra veckan förlofva sig; tredje veckan tycka om en annan och gå och se surt på sin utkorade; ändå envisas att vilja hålla bröllopp med den man icke kan tåla, men dagen före lysningsdagen i Guds namn ta sin Matts ur skolan, som ordspråket lyder. Du förlåter mig bror, att jag uppriktigt säger att jag aldrig hört något så löjligt. Emellertid, om din förra förlofvade verkligen är ett sådant kapricieust fruntimmer som du afmålar henne, så var det ingenting att förlora. Jag får således för andra gången hjertligt gratulera dig. Men har du nu sett dig väl före, Ludvig? eller ilar du åter blindvis i snaran, hänförd af din häftiga passion? Om det förra är fallet, som jag önskar och hoppas, tar jag uppriktig del i din lycka. Du måtte väl hålla ditt löfte att jag får vara med på brölloppet? – Ja, ser du – antingen du vill eller icke, så kommer jag ändå, ty jag skall se dina begge brudar, den gamla och den nya, och dömma om du har gjort rätt eller galet. Som Mårten Dumbom slutar brefvet till sin son med dessa ord: ”Om du dock alltid vill förblifva en åsna, så skall du dock alltid komma ihåg att jag är och förblifver din hulda fader,” så slutar jag mitt bref till dig i samma sinnrika styl: Unga år VINDEN VAKNAR. En hög backsluttning med stora kullerstenar och skäggiga granar stupar brant ner i sjön, som återkastar himmelns bjärta ljusblå långt in mellan de dystra stammarna i skogens svala och söfvande förmiddagsro. Högt uppe i grantopparna spelar den friskande vinden orgel. Låga, mumlande bastoner följa i oafbruten fuga så nära på hvarandra, att de för ett mindre känsligt öra smälta ihop till en enda dof ton: – ödemarkens melodi af högtidligt svårmod. Under granarna, mellan kullerstenarna, öfver ljungen, stenmossan och lingonriset är det stilla.
Betänk anden, 1(57 hamn aFslutade fredsFördrag, uttryckligen är yordet öfverepskommet och stadgadt, att handeln emellan båda Rikena ej skall under hvad förevändning som heldst, kunna beläggas med förbud eller andra afgifter än dem, $om före nämnde krig »unnat vara pålaggde, hvilka handelsförhållanden,genom Kongl. Kungörelsen den 26 Juni 1811, samt den under den, 40, September 18,17 slutne, additionel* akten till Fredstractaten i Fredrikshamn, blifvit ytterligare förnyade; Och alldenstund ifrågavarande handelsartiklar äro uti afvan-, pämnde Fredsfördrag uttryckligen upptagne, anser Utskottet ej för sig tillständigt, att ingå uti något hufvudsakligt tillstyrkande rörande detta ämne; Men då Utskottet äger den lyckliga kännedom, att Kongl. Majit under Dess, öfriga omsorger för landets väl äf< yen fästat Nådig omtanka på utvägar, hvarigenom Riket, så mycket som möjligt, må blifva oberoende af sådana Utländska pro-, du eter, på hvilka det äger erforderlig till-, gång inom sina gränsor; så hyser Utskottet den underdåniga öfvertygelse, att Kongl, Majit, då tid och omständigheter det medgifva, lärer vidtaga sådana mått och steg, sorn Kongl. Majit kan anse mest tjenliga till det åsyftade ändamålets befrämjande. Dock varder detta Utskottets Utlåtande till Riksens Pöglofl. Ständers egen pröfning vördsamt öfyerlemnadt. Stockholm den 10 Februari 1818, i§8 Ecsv. och Elkon. Utsk. Baänkandm. Riksens Högloft. Ständers Allmänna Besvärs.- ochEkonomiUtskotts Yttrande i anlednir.g af Prosten lornanders Memorial om undersökning efter stenkål -på Öland, U"ti remiss af den 2dra sistlidne Januari har Högvördige PrestStåndet till Höglofl.
Kronprinsens och Kronprinsessans våning i Kongl. Slottet samt för bosättning oell anskaffande af sådana inventarie-persedlar, hvilka finnas i behåll och äro att anse såsom statens tillhörighet; hvarjemte E. K. M:t täckts i nåder förklara, det E. K. M:t vöre sinnad att sjelf vidkännas de ofvan under Litt. b, c, d och e omförmälda utgiftsposter, uppgående till ett sammanräknadt belopp af Tvåhundra tiotusen etthundratrettio r:dr 32 sk. 11 rst. Och hafva Rikets Ständer bifallit, att förberörda af E. K. M:t äskade anslag må med Etthundra sextioett tusen femhundraåtta r:dr 13 sk. 3 rst. från Riksgälds-kontoret utgå. Hvilket, lill svar i ämnet, Rikets Ständer få härigenom hos É. K. M:t i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 6 Augusti 1851. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 2 Augusti 1851. Preste-Ståndet den 2 Borgare-Ståndet den 2 Bonde-Ståndet den 6 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående låneunderstöd för återuppbyggandet af den nedbrunna delen utaf staden Lidköping, samt verkställandet af ny tomtreglering derstädes. (Stats-Utsk. Uti. N:is 141 och 230.) S. A. K. Efter den eldsvåda, som år 1849 öfvergick staden Lidköping och till större delen ödeläde den så kallade gamla staden, har, enligt E. K. M:ts under den 20 Earpeditions-Utskottets Förslag till uiid. Skrifvelse, N:o 127. 245 December nästlidet år till Rikets Ständer aflåtna nådiga proposition, byggnads-kommittéen, på grund af erhållit uppdrag utaf vederbörande tomtägare, bos E. K.
Summa as Cl cd Q. as TO ^ L. i* n> qa 3 as ees Q. ca DS ra Sfi Cso qg 3 as QBs': CD p as CD c/> as as o p» o B3 ■O Cso 5' ra Efter lista Artikeln. 2 §• 19 § m. 11. Efter 3:dje Artikeln. Tillverkning af Bränvin. Utskänkning af Bränvin. Summa. Krono-tionde. Mantalspenningar. Ucirnin arskatt. Koppar ränta. Summa Rustning oell Rotering. Pastorers. Kapeilaners. Kyrkobetjenings. Summa sörjning Skjuts. Väghållning. Stats-Bidrag. Mantal. Mantal. St. T:r. T:r. T:r. T;r. T:r. T;r. T.r. T:r. T:r. T:r. T:r. T:r. St. St. St. St. St. Sti St. R:dr. s. r. R.dr. s. r. R:r. s. r. R:dr. s. r. R:dr. s. r. R:dr. s. r. R:dr. s. r. R:dr. s. r. R:dr. s. r. R:dr. s. r. R:dr. s. r. R:dr. s. r. R:dr. s. r. R:dr. s. r. R:dr. s. r. R:dr. s. r. R:dr. s. r. R:dr. s. r. Rtdr. s. r. R:dr. s. r. R:dr. s. r. R:dr. s. r. R:dr. s. r. R:dr. s. r. Frälse-Säterier Bergs-Frälse j Krono-Hemman Krono-boställen, Militie Dito Civila Dito Ecklesiastika Krono-Skol-Hemman Krono-Skatte-Hemman Krono-boställen, Militie Skattlagde, bebyggde Torp, Krono Dito dito Skatte . Dito obebyggde dito Backstugor Bebygde lägenheter, afsöndrade under ständig äganderätt
109:o af den 6 Februari 1841, i anledning af väckt fråga om Smålands Ilussarregementes afsittning, emot erläggande af hästvakansafgift (215.) 1841 den 11 Mars föredragen; men i betraktande af kavalleriets ringa styrka i förhållande till de öfrige vapnen, ansåg Kongl. Maj:t Sig icke kunna Rikets Ständers önskan i förevarande fråga bifalla. llOio af den 6 Februari 1841, angående fri tillverkning af bergskrut (217.) 1843 elen 8 April föredragen; men som af de i ämnet afgifna yttranden sig visade, att allmänna tänkesättet bland de i saken närmast intresserade icke vore så stadgadt eller enstämmigt, alt tillräcklig grund deraf kunde hämtas för afskaffandet af hittills vidtagne anstalter för tillverkningen af bergskrut; så och i betraktande derjemte af åtskilliga andra, kruttillverkningen i allmänhet rörande förhållanden, fann Kongl. Maj:t Rikets Ständers förevarande underdåniga anhållan icke kunna bifallas. Ill o af den 6 Februari 1841, i anledning af väckt fråga om befrielse för rusthållare från skyldigheten att under krig remontera och att ersätta förlorade persedlar (218.) 1841 den 11 Mars föredragen; och skulle samtlige rustande höras i ämnet, hvarefter KrigsKolIegium borde med eget betänkande till Kongl. Majit inkomma minst ett år före nästinfallande lagtima riksdags öppnande. KrigsKollegii sålunda infordrade betänkande har sedermera inkommit, men ännu ej hunnit lill pröfning förekomma. 112:o af den 13 Februari 1841, angående förändring uti de lill reseoch traklamentskoslnader uppförde anslag (227.) 22 Bil. till JR. St. Just. Ombudsm.
Rättegångs-Balken, varder förklaradt: l:o att, då uti mål, som vid Härads-Rätt anhängigt är, svarande part vid första Ting, utan anmäldt lagligt förfall, uteblifver på den dag, som Häradshöfding, jemnlikt Kongl. Resolutionerne på allmogens besvär den 17 September 1723 och den 16 Mars 1739, vid Tingets början för målets töreta"ande utsatt, och hvarom serskild underrättelse bör, genom anslag å Rättens dörr, meddelas, Rätten eger att genast handlägga målet och dermed förfara på enahanda sätt, som nu stadgadt är för den händelse, att svaranden icke innan Tingets slut tillstädeskommer, och 2:o att i mål, som vid första Härads-Ting afgöres, utan att svaranden tillstädeskommit, böter för uteblifvande från samma Ting icke må svaranden ådömas. Hvilket Rikets Ständer få härmed i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 1 Juli 1840. 54 Expeditions-Ulskottets Förslag till und. Skrifvelse> N.c 3a. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 20 Juni 1840. Preste-Ståndet den 27 Borgare-Ståndet den 27 — Bonde-Ståndet den 1 Juli — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse om indragning af VexelControlleurs-befattningarne. (Allm. Besv. och Ekon. Utsk. Betänk. N:o 35.) S. A. K.
Jag har här på mig ett förb–t manuskript för Posten i morgon, som blott tillåter mig att som hastigast genomlöpa de benäget sända papperen, för att ej låta Hr K. S:s bud vänta för länge. Hvad jag inhämtar, är, att Hr K. S. iakttagit ett nytt tillfälle att visa mig vänskap. Efter de väsendtliga prof jag deraf förut erfarit, var detta mig icke oförväntadt. Jag önskar, att Hr K. S. kunde läsa i mitt hjerta all min tacksamhet. Men äfven utan afseende derpå kan Hr K. S. ej annat, än hafva en full tillfredsställelse af sjelfva sitt ädla förhållande häruti. – Jag har icke läst något blad af ”Democritus”89; men man har sagt mig, att jag skall vara der antastad på nytt med mycken grofhet. – Min helsa har hela tiden varit usel. Gud gifve en bättre åt Hr K. S., som så väl vet att använda den till Vitterhetens och Vänskapens fördelar! Om jag i morgon kan kräla ut, skall jag ha den äran att få mundtligen fullfölja mitt svar. Jag ser, att Hr K. S. har bekymmer af saker, som inflyta i Extra-Posten emot Dess vilja och tänkesätt. Jag har gjort samma trista erfarenhet i fjorton års tid. – Till frågan, huruvida jag kunde misstycka att offentligen nämnas som auktor till sagan om Ljusets Fiender, har jag svårt att svara. I fall man i afsigt af något beröm skulle vilja anse mig som författare dertill, kan jag, i följd af den djupt inrotade auktorliga egenkärleken, icke finna mig stött deraf. – Med innerligaste högaktning och vänskap, och med ständigt förnyade skäl dertill, har jag äran att oupphörligen vara m. m. Huru man ock i öfrigt må bedömma dessa bref – och visserligen får man vid dem ingalunda påminna sig t. ex. Goethes och Schillers, der både personförhållandet och sakförhållandet äro så omätligt mera storartade: den vigt för Sveriges litteratur-historia äga de i alla fall, att på det möjligast åskådliga vis måla beskaffenheten af Kellgrens och Leopolds vänskap.
Då, med rätta, antalet af brott vid jemförelse af folkmängdens storlek, måste anses som bevis i fråga om folkets större eller mindre grad så viii af sedlighet som af välstånd, så talar förhållandet härmed till denna allmoges fördel. Brott emot person äro inom provinsen Ångermanland sällsyntare än i Medelpad. Inom den förra har, med undantag af ett enda fall, i mannaminne någon afrättning icke ägt rum. För närvarande hålles väl en person inom Länshäktet förvarad, som vid domstol i södra Ångermanlands fögderi är för dråp dömd till döden, men dels är denne person icke inom iögderiet barnfödd, dels var sjelfFörsvar i viss mån orsaken lill brottet. Brott emot äganderätten hafva under sednare åren, i följd af de goda skördar hvarmed provinsen blifvit välsignad, betydligen aflagit; och då detta skrifves, utgör antalet af samtlige af en eller annan orsak i Länets Landsoch Sladshäkten förvarade personer endast 25, hvilket, jemfördt med folkmängdens antal, gör 1 häktad på hvar 3520:de person. Ett närmare studium af brottmåls-slatisliken visar, att ibland orsakcrne till brott, bränvinets missbruk icke är af de minst verkande. Det torde således vara på sin plats, att här anföra några ord om förhållandet inom Länet i detta afseende. Bränvinsbränning utöfvas sparsamt och ingenstädes inom Länet i större skala eiler på fabriksvis, dels i följd af jordens fördelning i smärre ägovälden och dels i följd deraf, att allmogen, som ännu icke lärl till bränvin förvandla potatis, under vanliga år behöft säden till brödföda. Oaktadt de 3 sista årens rika skördar lemna t öfverskott af spanmål utöfver nyssnämnde behof, har dock ökad rörelse i denna handtering deraf icke föranledts. Bränvinsbränningsafgiften, som, enligt den år 1838 gällande vida lägre tariff än den å sista Riksdag fastställde, för Länet utgjorde 6048 R:dr 29 sk., uppgår för delta år till endast 4214 R:dr 40 sk. Banko.
Då nu en hvar måste medgifva, att ibland de mål, hvartill en god kreditlagstiftning måste sträfva, företrädesvis framstår just det här ofvan antydda, hvarigenom tillfälle beredes borgenären, att med största möjliga skyndsamhet och utan annat uppehåll, än ett tillbörligt afseende å gäldenärens rätt kräfver, utfå sin fordran, så ock då det stora antal utsökningsmål, som af de exekutiva myndigheterna afgöras tredskovis uppenbarligen häntyder derpå, att den princip, som ligger till grund för ofvanberörda nådiga förordning, utan våda kan vinna ytterligare utsträckt tillämpning på alla sådana utsökningsmål, i hvilka krafvet grundas i skuldförbindelser, accepterade räkningar och vexlar, samt dertill kommer att genom en i sådan syftning förändrad lagstiftning de hopade göromålen å landskanslierna skulle icke obetydligt förminskas, får jag vördsamt föreslå: att Motioner hos Riddershapet och Adeln 1865. N:o 131. 257 att Rikets Ständer måtte för deras del besluta utfärdandet af en författning af följande innehåll: I utsökningsmål, der fråga är om skuldfordringsanspråk, som grundas å skuldförbindelse, accepterad räkning eller vexel, ege Konungens Befallningshafvande magt att förständiga vederbörande under-exekutor, att i händelse gäldenären, då sökandens påstående, enligt hvad i UlsökningsBalkens 2 Kap. \ § sågs, varder honom delgifvet, icke bestrider rigtigheten af krafvet, eller deremot något invänder, uttaga beloppet, jemte af Konungens Befallningshafvande bestämd ränta och kostnadsersättning, samt sökanden detta tillhandahålla: dock att utmätning, enligt så beskaffadt beslut, ej må verkställas innan utmätningsförrättaren tagit skriftligt bevis, det gäldenär emot krafvet ej gör invändning, antingen af gäldenären sjelf, eller, derest han ej är skrifkunnig, eller ej vill beviset meddela, af två ojäfvige män. Om, till följd af hvad jag sålunda föreslagit, förändring erfordras i 2:dra Kap. 1:sta och 2:dra §§ Utsöknings-Balken, motionerar jag äfven om en sådan förändring.
1 anledning häraf tillstyrker Utskottet, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det täcktes Kongl. Maj:t i Nådigt öfvervägande taga, huruvida icke, genom bestämmande af en viss pratscriptionstid för ifrågavarande assignationers uppvisande, i ändamål af liqvid, beloppet utaf dem, hvilka icke inom den utsatta tidens förlopp i Banken företes, sedermera må komma Stats-Verket tillgodo. § 2G. (1843 års Rev. Ber. pag. 82. Enär Rikshufvudboken, fastan med sorgfällighet och ordning, efter det stadfästade formuläret, förd, likväl syntes sakna de egenskaper, hvilka utgjordet väsendtligaste vid all räkenskap, nemligen enkelhet och tydlighet, hafva Revisorerne, i betraktande af svårigheten att åstadkomma förslag till ett annat bokföringssätt och då nya methoder i detta afseende ej eller borde, utan en föregången noggran pröfning, antagas och följas, ansett sig böra hemställa, huruvida icke skäl vore för handen att utfästa en belöning för den, som inom någon viss bestämd tid uppgåfve det mest enkla, lättfattliga och dock tillfyllestgörande formulär för denna vigtiga räkenskap. Instämmande i denna af Revisorerne yttrade åsigt, får Utskottet till*- styrka att Rikets Ständer ville å förrberörde framställning fästa Kongl. Maj:ts Nådiga uppmärksamhet, med underdånig begäran, det täcktes Kongl. Maj:t, på sätt i Nåder pröfvas lämpligt, låta i hänseende till nu va - 20 Stals-Ulskattets~_ Utlåtande, N:o 54. rande formulär för Rikshufvudboken vidtaga de förändringar, hvilka kunna anses ledande till en fullständigare och lättare öfversigt af Stats-medlens förvaltning. Charla-SigillataVerket. § 27. (A841 års Rev. Rer. pag. 29.
Vidare föredrogos, men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, följande under gårdagens plenum på hordet lagdc ullät:n och helänk-.n, nemi. från Stats-U t skottet: N:o 161, i anledn. af R. St:s åren 1845 och 1847 församlade revisorers berättelser, ang:de granskningen af de under K. comm.-collegii förvaltning ställda fonder och medel; N:o 162, i anledn. af väckt fråga om nedsättning af räntan och förlängning af återbetalningstiden för lån utaf manufakturdiskont-fonden; LagU tskottet: N:o 43, i anledn. af väckt motion om förändring af 5 cap. 12 § Jorda-balken, ang:de tiden för afträdande af i börd dömd fastighet; N:o 44, i anledn. af gjorde anmärkn:r emot Utsk:s betänk. N:o 27, öfver K. M:s nåd. propos. med förslag till lag för aktie bolag; N:o 45, i anledn. af väckt motion om förklaring af 5 § i 16 cap, Jorda-balken, såvidt den angår uppsägning af på arrende upplåtet hemman ; samt N:o 46, i anledn. af väckte motioner om upphörande eller inskränkning af nnderdomares skyldighet att renovera domböcker. Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utsk:n inkomne utlåt:n och mern., nemi. från Stats-Ulskottet: N:o 127, i anledn. af K. M:s nåd. skrifvelse, ang:de majoren m. m. G. Krooks ansökning om godtgörelse för inistade löneinkomster ; 508 Den 10 Maj. N;0 128, i anleda, af K. M:s nåd. skrifvelse, ang:de Kronobagaren S. Strömbergs befrielse från ådömd återbäring af beräknad provision å brödbakning i Christianstads kronobageri; N:o 129, i anledn. af erhållne återremisser å betänk.
Besvär, om fullföljande af, öfver Konungens Befallningshafvandes och Öfverståthållare-Embetets utslag i polismål. Se Polismål. Betjening, angående ökad, för StatsUtskottet. I. B. A. 290. IV. B. 161. A. 429. — för BevillningsUtskottet. IV. B. 588. V. A. 64. — för Lagutskottet. IV. B. 23g. A. 4* 1 • — för Ekonomiutskottet. I. B. 4.6. II. A. 7g. — för ExpedilionsUtskottet. II. B. 157. A. 235. U. lUXIX. A. 3n, 32., 35., 441 - XX. XJ. 117. XXI. A. i5. — efter 2:dra artikeln, om upphörande af embetsoch tjenstemäns, samt nedsättning af ncliebolags. III. 381. A. i5. — om befrielse för allmogen från erläggande af, i och för utöfvande och försäljning af handsmide. 01. — för staden Wexiö, 0.11 lindring uti. XIII. B. 1.0, 2g3. A. 382. — angående befrielse från, för Lima sockens innevånare. XXII. B. 5g6. XXIII. A. .88. XXVI. U. 3o. A. 43. — ålagd Götha Canal-bolag för utdelade vinstmedel, angående sökt befrielse från. XIII. B. 56o. A. 621, XIV. E. .01. — 2tdra artikelns, om nedsättning i dess belopp, samt öfverlemnande till Riksgäldscontoret af det blifvande öfverskottet, sedan extra statsregleringssum.nan blifvit be - ( 48 ) stämd, för fyllande af nämnde bevillning. XXII. 321. XXIII. A. 177. Bevillning, Brännvins-, angående användandet af de deraf uppkommande öfverskott.
Krigs-Collegii sednare utlåtande upplyser, hafva väl numera åtskilliga, förenkling åsyftande, bestämmelser angående materialoch persedel-räkenskaperne blifvit af Collegium meddeldte, men Utskottet har likväl, med afseende å angelägenheten deraf, att räkenskaperne öfver de till ifrågavarande vigtiga förvaltningsgren anslagne medel varda på det sätt uppställde, att en klar öfversigt af Inrättningens ställning och resultaten af dess verksamhet mi kunna vinnas, ansett sig böra tillstyrka* att Rikets Ständer ville hos Kongl. Majit i underdånighet begära, det vederbörande måtte undfå Nådig föreskrift att, så vidt icke sådant redan egt rum, skyndsamt låta uti Carl Gustafs Stads Gevärs-Factories räkenskaper inrätta ett serskildt conto öfver inflytande medel och deraf bestridde utgifter; ett conto öfver factoriets alla effecter och gevärsdelar, uti hvilket hvarje års tillverkning sammanföres, samt, för redighet och lättare öfversigt af Verkets ställning; ett conto, upptagande alla de effecter, hvilka anses odugliga, men ej blifvit i laga ordning casserade; äfvensom slutligen, på det resultaten af factoriets verksamhet må inhemtas, ett conto eller en specifik förteckning på alla under året färdigblifna gevär jemte priset derå. § 52. C1841 års Rev. Ber. pag. 75. Förkl. 262, 1843 års Ber. Ber. pag. 166.
Den innefattar wissepligen rigcighet i sin grund, men jag kan likwäl O gilla tillämpningen häraf nu mera, da en af hufwud-xrincixcrnL för den nya Bewillningen är förmögenhet. Jag tror, at wid en noga undersökning torde man finna, at af LarsLterg. afgiftens införande skulle följa, at blott de minst förmögne komme at betala den. Den förmögne, som kom Uti lVbrximi-ssulleocksa oftast blifwa fri, och ben fattige komma at betala. När denna utwäg icke skulle tjena til bestraffning för den Rikes fåfänga, synes mig, at desi följder icke borde träffa någon. Grefwe De Ik Oarclie. Som jag i Bewillnings-Utssottet warit af den tanke, at Largckersafgift borde föreslås, tror jag mig skyldig, at bärtil upgifwa mina skal. Jag kror at Regeringen bör 448 Den 9 Mars.' bör äga i sin hand rättigheter, at genom tilöelande af e-lrsÄereikunna belöna; och ar denna rättighet ofta kan wara åtföljd af nytta; men erfarenheten wisar, ar personer utan förtjenst genom denna utwag erhållit företräden. Der är sädane personer man har trott sig äga fullkomligt ssal at ssattlägga, icke högt, men likwäl sa, at deras fåfänga blefwe utmärkt, och at den fåfänga lusten efter Tirlar matte hos andre Samhälls-medlemmar i någon män förekommas. Friherre ee6erttröm,^co k>. Jag för min del ssulle tycka, at stadgande af afgift för en fak, som icke innebär förmögenhet, ssulle wara en inconssHuence i afseende pä den hufwudgrund Riksens Stander redan antagit för Bewillningen: och dä härtill kommer, ar, som Grefwe körner anmärkt, Den fattige'mera än den rike härigenom ssulle träffas, önssar jag, at Larackörs-afgisten matte aldeles afflas. Grefwe ve la 6aräis.