Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:t afgifna underdåniga utlåtanden och förklaringar, får, efter tagen kännedom om dessa handlingar och sedan Utskottet jemväl i öfrigt inhemtat sådane upplysningar, som för ärendenas utredning funnits nödige, härmedelst underställa Rikets Ständers vidare pröfning de uti samma Berättelse förekommande ämnen, hvilka Utskottet ansett frän dess sida påkalla yttrande. Utskottet följer dervid samma uppställning, som af Revisorerne blifvit iakttagen, och yttrar sig här nedan särskildt för hvarje af de uti Berättelsen omförmälda verk och inrättningar. nemligen: Kongl. Stats-Kontoret. (Rev. ber. pag. 4.) 1 afseende ä fortgången af det utaf Kongl. Majit under den 14 December 1855 nådigst anbefallda arbete med upprättande af nya formulär för de förvaltande verkens samt alla redovisande einbetsoch tjenstemän.-; räkenskaper, får Utskottet, med hänvisning till hvad Utskottet uti sitt Betänkande N:o 13, g 1, vid innevaBih. till R. St. Brot. 1859 & 1860. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 28 Haft. I " 2 Stats-TJtskottete Utlåtande N:o 151. rande riksdag angående detta ärende yttrat, nu anmäla, att Kamererare!! J. F. Spångberg den 4 nästlidne .Inni till Kongl. Stats-kontoret öfverlemnat, för att Kongl. Majrts nådiga pröfning underställas, formulärer dels till Hufvudoch Specialredogörelsen för länen, eller den så kallade Landsboken, dels till sammandrag af Landtränteriets utgifter. (Rev. ber. pag. 9.) Enär det visat sig, att åtskilliga förslagsanslag icke på långt när varit för de afsedda hehofven tillräckliga, hvilket isynnerhet vore fallet med ä sjette Hufvudtiteln till skrifmaterialier och expenser samt ved och ljus uppförda förslagsan-slag, uti Riks-staten upptaget till 15,307 R:dr 1 sk.
Före oktrojtidens slut skall kreditiv, i efterföljande fyra fall, till Riksbanken återbetalas, nemligen: l:o derest filialbank skulle derförinnan upphöra, i hvilken händelse filialbanken skall kreditivet inbetala sex månader efter den dag, då filialbanken med sin utlånirigsrörelse upphört; 2:o derest Fullmiigtige, i öfverensstämmelse med § (28), skulle pröfva Riksbankens säkerhet sådant fordra, då den filialbank beviljade kreditivrätt, efter sex månaders förutgången uppsägning hos filialbankens direktion, kommer att förminskas med en femtedel hvar sjette månad; filialbanken dock förbehållet att. om direktionen sådant äskar, kunna den förlorade kreditivrätlen återfå, när Riksbankens ställning det medgifver; 3:o derest filialbanksdirektion försummar att, inom stadgad tid, fullgöra föreskrifven ränteliqvid till Riksbanken, då Fullmägtige ega att, om de så för godt finna, kreditivet till större eller mindre del uppsäga till återbetalning inom ett år efter det direktionen derom af Fullmägtige erhållit uppsägning; och 4:o af den anledning och i den ordning, punkten litt. I) omförmäler. i) I den revision, som årligen bör förrättas öfver filialbanks räkenskaper och förvaltning under det förutgångna året, skall ett af Fullmägtige utsedt ombud deltaga; egande Fullmägtige dessutom att när som helst, genom ombud, taga kännedom om filialbanks räkenskaper och förvaltning. k) Vid hvarje räkenskapsårs slut skall filialbank, angående sin dervid befunna ställning samt rörelse under förflutna året, till Riksbanken aflemna uppgift enligt vederbörligen faststäldt formulär, hvilken uppgift genom Fullmägtiges försorg uti officiela tidningarne meddelas. I) Iakttager ej filialbanksdirektion af Kongl. Maj;t i nåder faststäldt reglemente eller de vilkor, som vid kreditivets erhållande blifvit fästade, och derom vid revisionen eller eljest göres anmärkning, som af Fullmägtige - Banko-Ulskottets Memorial N:o 10. 9 tige godkännes, bör rättelse i anmärkta hänseendet beredas.
Banco,” emedan i det af Utskotten föreslagne stadgande, gäatgifvaregårdar icke voro inbegripne ; c) att vid senare mom. följande tillägg måtte göras: ’’Från hvilken tid allt hvad förut i delta ämne varit stadgadt, kommer att till kraft och verkan upphöra.” Vid den förnyade granskning af Utskottens ifrågavarande uti Betänkandet, N:o j afgifna förslag, som Utskotten, i anledning häraf, anstalt, hafva Utskotten, efter noggrannt öfvervägande af desse anmärkningar, beslutat, att, med frånträdande al Utskottens berörde förslag i vissa delar deraf, föreslå Rikets Ständer följande förändringar och tillägg, nemligen : V^id Z~] §. att stadgandet i sista puncten af i mom. om förlust under 2 år af rättigheten till bran vins-bränning för den, som tredje resan beträdes att denna handtering ololligen utöfva, måtte utsträckas till så väl de i 36 §., sora alla de i §. omförmäldta fall, och att följagtijgen 37 §. må erhålla följande lydelse: ”1 händelse bränvins-bränning, då densamma, enligt denna Författning, icke är tillåten, verkställes af någon, ehvad han dertill eljest vore be rätligad eller icke, bote han fyra gånger beloppet af den afgift, som för den dervid nyttjade bränvins-brännings-redskap, om den lofligen varit brukad, skolat erläggas, efter samma beräknings-grund, som i näst föregående §. säges, likväl så, att böterne ej må understiga Trettiotre Riksdaler 16 sk. Banco. Den, som beträdes att tillverka bränvin under den tid, då bränvins-bränningen, för något serskildt fall, blifvit af Kongl. Maj:t i JVåder inställd, skall böta fem gånger beloppet af afgiften, enligt ofvan stadgade beräknings-grund; dock att böterne icke tuå understiga Femtio Riksdaler Banco.
Ståndet finnes vara framställd, afser inskränkningen af tillåtelsen alt insätta Guld och Silfver uti Banquen till allenast den del af desse metaller, sorn förut blifvit med myntpregel försedd ; riten Utskotten hafva icke för sin del kunnat finna skäl, att derigenom, utan någon anledning, försvåra möjligheten af insätt-» 780 Banco Utskottets Betänk anden. ningen; häldst som sjelfva pregeln i alla fall lunde komma att undergå förändring, innan fråga örn myntets återutgifvande från Banquen uppstode; och controlfen på beskaffenheten af det, som Utskotten benärnndt myntbar metall, hvarå värdet skulle beräknas efter ett visst förhållande emefan Banco Sedeln och det Sven. ska till skrot och korn fastställde Silfvermyntet, lätteligen kan annorlunda bestämmas, enligt de reglementariske föreskrifter, som för verkställigheten af inväxlingen komma att ineddelas. Utskotten hafva deremot funnit särdeles afseende böra fästas på den anmärkningen, att bestämmandet i förhand af ett visst förhål* lande, hvarefter invexlingen af Silfver emot Sedlar skulle intill nästa Riksdag verkställas, lomme att hålla värdet å det nuvarande representativa myntet, äfvensom vexel coursen, så vidt den af Silfverpriset beror, vid en viss höjd, hvarunder dess fall för längre tid ej vöre tä,rikbart, under det att ornbytligheten i en motsatt rigtriing deremot vore lika öppen sorn förr.
Serskildt Berättelse af TI anea-Fultmägt i ge. % Serskildt får Bolaget till Herrar Fullmägtige hemställa, att den vanliga höst-fevisionen, hvars föremål är att granska det under året verkställda arbete, med afseende på fullgörandet efter plan, mätte för i år inställas, då håde den framskridna årstiden derföre lägger hinder, och canalens öppnande till segelfart frän häf till haf tillräckligen torde få anses vitsorda, att de i årets arbetsplan påräknade arbeten blifvit fullgjorda. Enligt af Bolaget lemnad föreskrift, får Direclionen äfvenledes vördsamt underställa Herrar Banco-Fullmägtige, huruvida de skulle pröfva nödigt att, jemte det vanliga ombud sorn å Bankens vägnar kommer att i revisionen öfver innevarande års arbete och förvaltning deltaga, serskildt utse en sakkunnig person, då vid denna revision fullständig granskning af canalbyggnadens fullbordan kommer att ske; och har Directionen härvid den äran meddela Herrar Fullmägtige, att Bolaget uppdragit Directionen att hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att Kongl. Maj:t täcktes för denna revision utse en Ordförande; äfvensom, att Bolaget till Directionen öfverlemtaat att utsätta tiden för dess förrättande, med fästad! afseende derå, att det mindre betydliga arbete, som ännu å canal-byggnaden efter plan återstår, dessförinnan hunnit fullbordas.” Vid skrifvelsen åtföljde: a. Förslag till Formulaire för den af Götha Canal-Direction, enligt Bolagets nästhärefter omförmälde Autorisation, afgifvande afsägelse och förbindelse. (Tecknadt med N;o i). b.
Proposition N:o 80. anförda skäl till densamma tillstyrkt nådigt bifall; och har sedermera Kammar-kollegium blifvit i ämnet bordt samt, efter granskning af de från Domkapitlet inkomna uppgifter samt infordrande af nya sådana och deras jemförande med staten och öfriga handlingar, underdånigt utlåtande den 8 April 186i afgifvit, hvarjemte Kongl. Maj:ts och Rikets Stats-kontor, beträffande det anslag, som med afseende å deras rätt, hvilka nu innehafva ifrågavarande inkomster, skulle erfordras i händelse Rikets Ständer medgåfve afgifternas upphörande mot ersättning af statsmedel, efter vederbörande lärares hörande med infordradt underdånigt yttrande den 29 nästlidne Januari till Kongl. Maj:t inkommit. Vidare hafva, då jemväl inom provinsen Halland, förutom den Helgonskyld, som genom nådiga Brefvet den 17 September 1856 blifvit till församlingarne återställd, åtskilliga andra afgifter i egenskap af ränta eller landtgille utgått och ännu utgå från klockarebolen till vissa stadsskolor, Anders Gudmundsson och Anders Nilsson, begge Riksdagsfullmägtige från Hallands län, sedan de erfarit att fråga om upphörandet af dylik ränta och landtgille, hvad Lunds stift anginge, blifvit väckt och berodde på Kammar-kollegii utredning, uti skrifvelse den 29 Oktober 1860 underdånigst anhållit, att, såvidt sådant kunde ske, en likartad utredning måtte verkställas äfven för Hallands län samt berörda räntor och landtgillen för lägenhetsinnehafvarne upphöra på samma sätt, som för Lunds stift kunde i nåder varda stadgadt.
N:o 257, af Frih. Stjernstedt, Johan Wilhelm, ang:de anslag för norra stambanan öster om Sigtuna-fjärden öfver Upsala åt Sala; samt N:o 258, af Hr Heijkenskjöld, Edvard, om en gemensam jernvägs-stambana från Stockholm till Husby-Odensala, öster om Sigtuna-fjärden. Upplästes och remitterades till Bevilln.-Utsk:t en af Gr. Taube, Henning Edvard, iulemnad motion, N:o 259, ang:de ändringar i K. förordningen om bränvins försäljning. Upplästes och remitterades till Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:t följande motioner, nemi.: N:o 260, af Hr Drake, Carl Adolf Wilhelm, ang:de en underd. anhållan hos K. M. om uppgörande af nya billiga taxor å afgifter för presterliga förrättningar m. m.; samt ,N:o 261, af Hr Bogeman, Carl Adolf, ang:de inrättande af ett Ofver-konsistorium. Slutligen väckte Frih. Creutz, Steffan, en motion, N:o 262, ang:de anställande af edsvurna protokolls-förande vid häradsoch rådstufvu-rätter. Begärdes på bordet. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 10 e. m. In fidem, O. Brakel. 256 Den 3 December f. m. Onsdagen den 3 December 1862. Plenum kl. 10 f. m. Justerades 5 prot.-utdrag för d. 29:de och 5 för d. 30:de sisth November. Hr Åkerman, Fredrik: Den 29 sisth November bordlädes Frih. Tersmedens, W. F., motion om Riks-Bankens reorganisation, i öfverensstämmelse med finans-komiténs derföre uppgjorda förslag, men då jag följande dagen, straxt efter början af plenum, infann mig härstädes, var motionen redan föredragen och till Utsk:t remitterad.
(658) E L E V L A T S för anspråkslös bättre flicka, att deltaga i inom hus förefallande göromål, v i d folkskolelärarinneseminarium, som g« k a n erhållas i prästgård i stilla trakt på lannomgått 7 - kl. läroverk och äfven en tid vi det. Arvode 120 k r. p r år. Svar privatskola och h e m. önskar under sommai lämnas snarast möjligt t i l l » E E. », Enkö- månaderna plats i familj att undervisa störr eller mindre barn i vanliga skolämnen, språ ping p. r. - 1,659) och musik. Små löneanspråk. Svar emol ses tacksamt under adress: F i u J. Carl? BARNFRÖKEN. (646) E n enkel flicka af god f a m i l j, frisk, barnRudbäcksdal, Skara. kär och ordentlig, något kunnig i sömnad, U V E R N A N T E önskar under som.-fei samt v i l l i g åtaga sig vården o m tre barn medfölja d a m eller fam. på resa såsor 7 — 3 är gamla, erhåller, den 24 oktober, plats hjälp, lektrice och sällskap mot allting frit i officersfamilj. Betygsafskrifter, lönepretentioner, samt helst fotografi, torde före den Goda rek. Svar t i l l 22 år, Jönköping. (650) 15 m a j insändas till » Fru S. C », Pöste Restante, Wexiö. Kunskap i finare med gladt och j ä m n t lynne samt van v i matlagning ej behöfiig. Pretentioner och om alla husliga göromål, sömnad och finai möjligt fotografi t i l l » A. B. Idun Stockholm, Iduns Kungl. Fredagen den 15 april 1898. N:r 15 (538) Prenumerationspris p r å r: Idun ensam kr. Iduns Modet., fjortondagsuppl. » Iduns Modet., månadsuppl. » Barngarderoben. _ » Byrå: 5 5 3 3 - Redaktör och utgifvare: Klara södra kyrkog. Allm. telef. Rikstelef.
Det torde wara nog att de nödige banden finnas i Stats-Författningen. Utskottet anser dem ej bliswa starkare derigenom att de alltid göras märkbara. Memorial N:o 25. 403 3:o. Att, dä i 30 §:n nämnas Consistoriella Pastorat, såsom de der försäkras om sin walrätts bibehällandc, i sammanhang dermed borde tilläggas: likasom de Församlingar, hwilka hafwa sus prescutandi eller der sus patronatus äger rum. Hwad sus patronatus beträffar, behöfwes es dera någon särskild stadfästelse, emedan denna rätt är i Regerings-Formens 114 tz, jemte öfrige privilegier, ät innehafware!! försäkrad. Den ätföljer sjelfwa possessionen, och en ofrälse, som äger Säteri, har i och för detsamma srälsemannarättighet. De Consistoriella Pastoraterne deremot finnas ej i Privilegierne nämnde, och af sädan orsak försäkrades deras walrätt i 30 Z:n. Jus presentandi är en rättighet, hwilken tillgodonjutes af innehafware!! enligt npplätelsebreswets inne häll. Ett absolut stadgande i detta afseende wore således ej möjligt, men Utskottet tillstyrker dock, att wid §:ns stut mä tilläggas: likasom under hittills mcdgifna wilkor jus presentandi mä äga rum. 4:o. Att i 35 §:n Handels-Agenter mä nämnas bland deni, hwilka anses innehafwa för trocndetjens ter. Ehuru Handels-Agenter med klar analogie inbegripas under Diplomatiska Corpsen, fär Utskottet likwal, för större tydlighets skull, föreslä att orden "Ministrar och Sändebud till främmande Magter" förändras till: Ministrar, Sändebud och Agenter för Handeln hos främmande Magter. 5:o. Att 62 §:n kunde, med bibehällande af dep hufwudsakliga innehäll, förändras till en annan föreslagen lydelse.
Jag får för öfrigt fästa uppmärksamheten derpå, att jag icke ovillkorligen tillstyrkt den ifrågavarande låneanstalten, utan endast, i händelse inrättningen finnes kunna stå tillsammans med Bankens säkerhet, och jag anser, att man i sådant fall bör göra något för orter nes - Den 25 Wovern ber f. m. 33 nes beqvämlighet; enär Götheborg är vår största handelsplats, och Malmö med de kringliggande städerne icke heller äro så obetydliga. Herr von Hartmansdorff: Jag anhåller, att ytterligare få fästa uppmärksamheten på Utskottets yttrande: att den hittills varande lånerörelsen pä guldoch silfverpant, såsom, en anstalt för mycket i smått, snarare borde efter hand, och så snart möjligt är, af edas från BankoVerket, än att den skulle ännu mera utvidgas och ökas. Hvarföre Utskottet icke bättre tillämpat denna mening, vet jag icke; men om man en gång gjort ett afsteg från det rättjj^, bör man icke derföre göra det flera gånger, utan snarare afhålla sig från några ytterligare. Det är just grundsatsen, som jag här anser vara af vigt, ty annars är frågan af ringa betydenhet. Herr Munck af Rosenschöld: Den siste talaren har omnämnt en oriktig grundsats, hvarom här skulle vara fråga. För.min del tror jag det vara en ganska riktig grundsats, att rörelsecapitalet för en ort icke bestämmes lill en viss numerair, utan må bunna ökas med guld och silfver; men så länge realisationen icke gått i verkställighet, ecb sedelstocken måste i det närmaste hållas vid en viss numerair, samt ingen 5i H. 3 Den 25 N o v e m I) e r f. m. myntning sl<er, finnes ingen Liittre utväg för rörelse-capitalets ökande, än genom lån på pant af guld och silfver. Man har gifvit anvisning på Sparbankerne, men jag kan icke tro, att Götheborgs Sparbank äger så stora'summor, att Länet och kringliggande provinser der skulle kunna få lån, och ännu mindre är detta förhållandet med Sparbanken i Malmö, hvars fond är obetydlig.
Uppå härefter framställda propos:r beslöts att å föredr:nslistan för nästa plenum skulle upföras främst den af Gr. Gyldenstolpe i dag väckta motion och dernäst LagUtsk:s Betänk. N:o 37, hvilket icke i dag skulle företagas. Föredrogs ånyo SjtatsUtsk:s d. 29 sisth Juli och 2 dennes på bordet lagda Utlåt. N:o 194, i anledn. af K. Propos. om uplålelse åt enskild person af norra delen af Konung Carl den XIII:s torg i lmfvudstaden till bebyggande och disposition under viss tid emot tomtöre-afgift. Sedan, på förfrågen af Frih. Palmstjerna, Carl Otto, undert. Riddarh.-Sekret, uplyst att underrättelse om de i 240 Den 11 Augusti. anleda, af detta Utlåt, fattade beslut ankommit endast från BondeSt. som bifallit StatsUtsk:s Utlåt., anförde Frih. Palmstjerna: Då K. M. uti Nåd. Propos. till R. St:r hemställde, att den plats, hvarom nu är fråga, eller norra ändan af Carl XIILs torg, måtte mot vissa vilkor få uplålas till enskild person, skedde sådant af den anledn., att grunden å berörde plats är af så svag beskaffenhet, alt något hus för Statens räkning svårligen torde der kunna upföras utan högst betydliga kostnader. Det var således icke skäl att föreslå upförandet af någon större byggnad för Statens räkning, och någon annan än en dylik torde icke på denna punkt vara lämplig, just för sjelfva belägenhetens skuld och den utsigt man deraf skulle få från arsenalsgatan, strömmen, skeppsbron och flere andra punkter, der trafiken fram och tillbaka är liflig. Då platsen således i detta afssende icke är tjenlig, men det är att förmoda, att enskilde personer skulle kunna begagna den till en större byggnad af lättare art än som för Statens byggnader erfordras, så egde man allt skäl att förvänta, det R. St:r skulle till ifrågavande Nåd. framställning lemna sitt bifall.
Lyx i kläder tilltager och griper omkring sig. För att tillfreds - ställa fordringarne af denna lyx, sätta sig tjenstehjonen icke sällan i skuld för mera än deras lön. De förmögnare af allmogen bruka kläde och siden till högtidsdrägter, men eljest vadmal och bomullstyg. Södra Möre fögderi. Sedlighet, Gudsfruktan och laglydnad äro snarare i tillän aftagande. Åtminstone har antalet af både brottmål och rättegångar vid ortens domstol betydligen minskats. Dock torde detta förhållande böra i någon mån tillskrifvas den för alla landtmannanäringar gynnsamma konjunkturen, som sprider allmän belåtenhet och öppnar ymuiga tillfällen till god arbetsförtjenst. Bildning och hyfsning äro i synbart tilltagande. Folkundervisningen anses vara dertill icke ringa bidragande; meri denna undervisning skötes i allmänhet icke med det nit eller under den sorgfälliga uppsigt, som vore att önska. Det allmänna välståndet har äfven här framkallat ökad lyx. Stundom mindre angelägen om ladugårdshusens utseende och rymlighet, täflar man ofta om äran att hafva stora och till det yttre prydliga boningshus. Inredningen är sällan ändamålsenlig och beqväm. I detta afseende behöfver allmogen undervisning, som borde den beredas genom någon på sakkunskap grundad och af ritningar åtföljd, populär afhandling. Möbler och husgeråd äro dyrbarare än förr. Man ser ofta bordsilfver hos allmogen. Gästabuden äro ej så långvariga, som fordom, men anrättningarne desto ståtligare. Ölands Norra Mot. Sedligheten har tilltagit, åtminstone i så måtto, som det numera sällan händer, att fyllerilasten öfvas hemma i husen. Om allmogen nu någon gång gör sig skyldig till dryckenskap, så är det vid besök i staden. I en och annan församling synes läseriet vilja innästla sig, dock icke under omständigheter, som väcka oro. Brottmålen förminskas och laglydnaden förmärkes vara i tilltagande, likasom allmogens flit och idoghet vid jordbrukets skötande. En mer och mer ökad inkomst har födt af sig stegrade anspråk på vällefnad.
Och hvilka skulle de grundsatser för Stats-Oeconomie vara, som kunde åberopas till stöd för ett Systeme, hvars verkan skulle blifva, att Rikets egen production undergräfdes, under det Nationen sysselsattes med främjandet af andra folkslags? Nej! den tid är kpramen, då Sverige bör hoppas, att en dag kun»a förlita sig blott på sin egen kraft; den mäste då framkallas denna kraft, och enda utvägen dertill, är att framkalla den inhemska Närings-fliten edi industrien. Hvad *) Kongl. Kungörelsen om upphörande af Nederlags friheten på främmande dryckesvaror, dat. _ d. ar. Jfr. K. Förord n. ang:de Nederlagsvfribet d. 15 Nov. 1784, der det heter ’’att Konungeh funnit, att en beständig Nederlags -frihet 3 annat än Salt, Spannemfd och Hampa icke instämde niet! Konungens och Rikets nytta.3’. Ileri 20 Juni'. Hvad jag anmärkt, om de af mig föreslagna ständiga Botemedlen, alt nemligen begagnandet af ett eller flera icke gör tillfyllest, utan alt de ulin böra användas, om ändamålet .skall vinnas, det gäller äfven till en viss grad om de Provisionella.' Att om dessa sednare olika omdömen kunna fällas, har jag sjelf längesedan sagt mig. Dessa äro dock ofta en följd deraf, att man fäster sig endast vid en viss del af det som fratnlägges till pröfning, skådar denna utan allt sammanhang med det öfriga, och på detta sätt emot 'Sin vilja blir ensidig. Det. lärer imedlertid få antagas för afgjordtatt stundom ett sådant tillstånd af nöd kan in trälfa, då den bokslafliga tillämpningen af en sträng och obeveklig J-ag skulle göra manga enskildas oförtjenta olycka. Om man, för att (cirekomina denna, och stadd i nödvändighet att välja imellan tvänne onda ting, anser någras förlä» genhet vara af mindre betydelse än mängas un» (Irrgång, och derföre antager behofvet af ett pa viss tid ut färd ad t
I anledning häraf har Riddarhus-Utskottet ansett sig böra omedelbart till granskning företaga ifrågavarande, d. 1 6 November 1823, stadfästade ordnings-stadga med ett d. 4 Dec. 1834 dertill beslutadt tillägg, dervid Utskottet likväl icke funnit skäl till någon annan hufvudsaklig ändring deri, än i dels den af Riddarhus-Direktionen omförmälda 3:dje punkt, dels förvandling af de afgifter, som för öfverträdelse!' af ordnings-stadgan skola erläggas från det förut gällande räkneslaget i Banko till det nuvarande i Riksmynt. Utskottet föreslår således utfärdandet af följande: 4 Hiddarhns-Utskottets Utlåtande N:o 2. £3 Ordnings Stadga, vtd Högloft, llidclerskapets och Adelns sammankomster, antagen den November 1859. l:o Den ledamot som stadnar på gången i Riddarhus-salen, sedan Landtmarskalken öppnat plenum eller sedermera — med undantag af de tillfallen då val eller votering eger rum, — finnes der stående erlfigge En Riksdaler Riksmynt. 2:o För den som mundtligen eller skriftligen yttrar sig till protokollet från annan än egen bänk vare lika afgift. 3:o Den som stannar å trappstegen till Landtmarskalks-estra den erlägge En Riksdaler SO öre. i:o För den som, vid val eller votering, innan hans bänk blifvit uppropad, eller sedan han sin röst afgifvit, står inom Landtmarskalks-skranket eller på trappstegen till estraden vare lika afgift, 5:o Den som gifver sitt bifall tillkänna genom handklapp ning, eller sitt missnöje genom hvissliug, stötning eller stampning i golfvet erlägge Tre Riksdaler, 6:o Den som under pågående plenum obehörigen borttager de i Riddarhus-salen anslagne handlingar erlägge Tre Riksdaler. 7:o Den som förlorar sin inträdespollett må uti Riddarhus Utskottet erhålla en annan mot erläggande af En Riksdaler. 8:o