Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sker mätningen och justeringen å det ställe, der justeraren bor och vistas, uppbäre han sex runstycken för hvarje kanna, som den mätna och stämplade redskapen innehåller. Erforderligt handtlangare-biträde vid förrättningen må justeraren kunna af panne-egaren äska; men med behörigen justerade och krönta målkäril bör han sig sjelf förse. Utan serskild betalning skall justerare meddela skriftligt betyg, enligt bifogadt formulär, så väl öfver mätning, som stämpling; skolande betyget upptaga en noggrann beskrifning på redskapens beståndsdelar och deras dimensioner, med utsättande af den klass, hvartill redskapen hörer, samt huruvida den är inrättad att drifvas med eld eller ånga: och skall han vid hvarje månads slut lemna Kongl. Majlis befallningshafvande del af de betyg, som under månaden utfärdats. Bih. lill II. Ej må, under något vilkor, annan del af bränvins-brännings-redskapen un panna inmuras, hvarvid iakttages, alt stämplingen alltid skall vara lätt åtkomlig; cj heller må panna och hatt med hvarandra sammanfogas genom nägling eller lödning. / § 19. Innehafvare af bränvins-brännings-redskap vare ifrån allt åtal i afseende på dess beskaffenhet fri, derest den finnes i oförändrad enlighet med justerarens betyg och i sådant skick icke öfversliger den pannerymd, till hvars begagnande innehafvaren är berättigad och sig vederbörligen anmält; dock må, r händelse bränvinsbrännings-redskapen genom oriktigt betyg af justeraren blifvit hänförd till lägre klass, än hvartill densamma rätteligen hörer, redskapens innehafvare, vid derom yppad fråga för det löpande året påföras den högre afgift, som för redskapens högre klass i tariffen finnes bestämd.
Slutligen får jag i anledn. af den sorn det tycktes mycket stränga anmärkn-.n mot redakten af l:sta morn. i 123 §, erinra, att den här åt kamrarne medgifna rättigheten att, vid föredragning af ett Utsk:s betänk., oberoende af hvad Utsk. förelsagit och utan föregången återreruiss, fatta sitt beslut, endast återgifver ett redan befintligt stadgande; och alt härifrån vilja härleda en rätt för kamrarne att, då t. ex. Utsk. yttrat sig öfver en beskattningsfråga, besluta öfver en fråga hörande till kriminal-lagen, innebär en alltför stor orimlighet för att kunna stå tillsammans med den be2 H. 3 34 Den 18 Deceralitr. gagnade redktrn, äfven om denna lemnade utrymme för större misstydning, än den verkligen gör. Jag har nu genomgått så manga af Gr. Lagerbjelkes anmärkmr, som jag kunnat i minnet behålla, och dervid, som jag hoppas, ådagalagt haltlösheten af de flesta, obetydligheten af de öfriga. Det är möjligt, alt några undfallit mig; det är också möjligt att deribland funnits de, som förtjena mera afseende. Men jag öfverlemnar till Eder, Mine Hrr, att med banden på hjertat afgöra, om någon enda af bela denna upstaplade rad af små anmärkn:r, som man tyckes hafva gjort sig lill ett nöje att hopa öfver ett från Konungen och Dess rådkammare utgånget förslag —- om, säger jag, någon enda af dem kan anses af det värde, att den skulle kunna föranleda en förkastelsedom öfver förslaget. Alla dessa anmärkmr hafva dessutom alldeles lill öfverlopps blifvit framstälda; ty det är ändock sjelfva grunderna för förslaget, som utgöra den egentliga stötestenen, och dessa äro också onekligen de vigtigaste att behjerta.
Embetsoch Tjenstemäns löner, hvilka, efter afskedstagande vid 65 års ålder, oafkortade bibehållas; i anledning af Bevillnings-Utskottets Utlåtande rörande Post-Verket och de deraf inflytande Bevillnings-medel; angående åtskilliga förändringar och tillägg till StatsBancooch Oeconoraie-Utskottens Betänkande N:o 434? att af Statsoch Banco-Utskotten, i afseende på Götha Canals fullbordande, tillstyrkta anslag endast skulle, såsom Låneanslag, beviljas, äfvensom att, utom den af Utskotten Canal-Bolaget tillagde utdelning af West-Götha Canal-Liniens afkastning, inkomsten af den färdigblifvande Öst-Götha CanalLinien äfven finge af Bolaget tillgodonjutas och begagnas. Wällojl. Borgare-Ståndets beslut: I anledning af Oeconomie-Utskottets Utlåtanden N:s i3a samt 192, det Riksens Ständer borde, genom en ‘ underdånig skrifvelse, hos Kongl. Maj:t anhålla örn Nådig föreskrift för Committerade till öfverseende af BergsFörfattningarne, att dervid jemväl undersöka nyttan af en Tackjernshandel, ännu mera utsträckt, än Kongl. Förordningen den 3o Julii 1820 medgifver, samt om ändring, i följd deraf, utaf samma Författning. Hedervärda Bonde-Ståndets beslut: Angående åtskillige förändringars vidtagande i Utmätnings-författningarne. 9:0 Jn - Den 21 December e. rrtl 50? 9:0 Anmodan till Expeditions-Utskottet, ött uppsätta Constitutorial för Hof-Rätts-Rådet, Häradshöfdingen C. P. Törneblad, att vara Riksens Ständers Justitia;- Ombudsman, samt för Lagmannen, Borgmästaren och Häradshöfdingen N. Callerholm att Justilia;-Ombudsmannen efterträda, i fall han innan nästa Riksdag skulle med döden afgå. Från TVällojl. Borgare-Stdndet:
N:o 37. bredande och jemväl gör kreatursegaren mindre benägen att genast delgifva sjukdomens utbrytande och derigenom skyndsamt draga öfver sig en betydlig förlust. Fördelen, ja, nödvändigheten af att skyndsamt vidtaga åtgärder i dylika fall torde mången ännu kunna erinra sig, då för omkring 10 år sedan den elakartade lungsjukan utbröt uti Westergötland föranledande nedslagning af ett större antal kor på en egendom hvars egare blott till en ringa del erhöll någon ersättning för sin egen förlust och för den uppoffring som dervid gjordes det allmänna, ty Regeringen hade icke medel att deröfver förfoga för dylikt ändamål. För att sålunda i detta hänseende landet må finnas beredt, och till förebyggande af de vådor för jordbrukaren, hvilka i motsatt fall kunna uppstå, anser jag mig vördsamt böra föreslå, att Rikets Ständer anordna ett statsanslag af Femtio Tusende Riksdaler Riksmynt, att ställas till Kongl. Maj:ts disposition för att användas till ersättning åt egare af de djur, hvilka på vederbörande auktoriteters befallning blifvit nedslagtade till förekommande af boskapspestens spridande inom landet. Om remiss af denna min motion till Höglofliga Stats-Utskottet anhålles vördsam ligen. Stockholm den 11 November 1865. C. A. Hermelin. Af Herr Silfverstolpe, David Ludvig, om lön för en ny lärare vid Veterinärinrättningen i Stockholm. I jemnbredd med en i allmänhet ökad omvårdnad om husdjuren, har följt ett ökadt behof af skicklige djurläkare. Veterinär-inrättningen i Stockholm har i följd deraf anlitat de krafter, som stå inrättningen till buds, för att, så vidt möjligt är, motsvara de billiga fordringarne af duglige djurläkares bildande. Men ännu, och innan inrättningen kan erhålla den utvidgning, som en för ordnande af veterinärväsendet af Kongl. Majit nedsatt komité föreslagit, visar sig ett trängande behof af en ny lärare för den ambulatoriska kliniken, eller för elevernes handledning vid sjukvården utom Kongl.
Till medlem af den styrelse, som handhafver Klara fiirsrunlings fattigvhd, h w namligen fattigviirdsniirnnden invalt froken Illatitddu UZfspame. PB s a m a g h g hufvudstaden Br att lyckijnska att ha vunnit en inom den praktiska fattigvhden s % erfaren och dngande kraft som £roken Ulfsparre, hvilken under minga &amp; r varit kiind inom sin forsamling som de olyckligas och behohandes viin, m b t e vi hdsa detta invd med den tillfredsst. : &amp; llelse, som hvarje nytt steg mot kvinnans tilltrade till den kommunala forvaltningen miste framkalla. Kvinnans begBfning och naturell synes sB oafvisligt iignad just for den st af offentlig verksamhet, som kommer under rubrik: fattigviird, att det synes oforklarligt att st % miinga och liingu debatter behoft foras, sB m4nga bevis frarnkastas, s l manga motskal vederl e g a s innan motsthdet brutits. &amp; 1889 utfgrdades den lag enligt hvilken kvima knnde viiljns till medlem af s k o l ~ fattigviirdsstyrelse ~, och fattigubrds~ta~) a " itd. Inou. skolstyrelsen vann, som bekant, denna forordning sB godt som omedelbar tillampning i det samma iir hiir i Stockholin en krinna inraldecl till medlem i skolstyrelse. Nu rakna de flesta af huhdstadens forsamlingar en kvinlig skolr&amp;dsleda.mot. Fijr s t ridt det g ~ l l d e hufvudstaden gjorde man sig dock inom fattigvbdsfiirvaltningen ej brldtom att tillampa den nya lagen. Dagny hat under de senaste h e n flere giinger behmdlat der. p i sin losning s B lange viintande frAgan: kvinnan och den offentliga fattig&amp;den. V h a mest kompetents auktoriteter inom facket ha dilrom vid ' sldda tillfallen tagit till orda. Siirskildt erinra vi om der!
Härjemte har Herr von Troila Emil, väckt fråga derom, att, enär för närvarande icke var i Lag stadgadt serskildt ansvar för förfalskning af Privat-Banks-sedlar, det målte, till förekommande af den oreda och förlust för enskilde, som skulle inträffa, i händelse ett större antal af de inom cn Provins i omlopp varande sådane sedlar befunnos falska och Banken följagtligen icke kunde tillförbindas alt dem inlösa, genom serskild Lag, »6 Bancooch L/Ctg-Ut sköttens Betänkande, N:o [, för sådane förfalsknings-brolt, varda bestämdt ett straff, som vore mindre, än för förfalskning af Siats-Bankens sedlar, men större an för förfalskning af enskild mans forsk i i Iningar; och lill hvilket straff föreslagits allmänt arbete å fästning, i rån ett lill flere år. Utskotten anse sig härvid först böra i Rikets Ständers minne återföra , att frågan om lagstiftning för enskilde Banker utgjorde föremål för öfverläggning äfven vid sista Riksdag, då, efter afgifvet förslag af de sammansatte Bancooch Lag-Ulskntten (se 6 Sami. i Afd. 3 Baud.) Rikets Sländer, jemte Skrifvelse den i g Maj (^N:o 348) lill Kongl. Majds Nådiga stadfästelse öfverlemnade ett förslag till Lag för enskilde Banker, hvarå.likväl, innan Riksdagens kort derefter, den 27 i samma månad, inträffade slut, något svar ifrån Kongl. Majit icke bl ef Rikets Ständer meddeladt. Sålunda fortfar Kongl. Förordningen den 24 Januari 1824 att ännu vara gällande.
Sjelf rekommenderar författaren, i prologen, sin komedi blott ”till representation uti Humlegården”; och i fall det var Humlegårds-theatern, som år 1788 – i Stockholms-Postens underrättelse om detta styckes första uppförande – kallade sig ”Nya Svenska Theatern” 190, så uppfördes det knappast sedermera på någon förnämligare skådeplats. De andra deremot åtnjöto alla den hedern, att gifvas på stora Dramatiska Theatern; och med ett bifall, som de i sanning förtjente. I många år fortfor detta utan afbrott. ”Michel Wingler”, som redan den 13 April 1790 uppfördes ”för tjugoåttonde gången”, syntes på våra theatrar ännu i nuvarande århundrades början. Hammarsköld berättar sig hafva sett honom spelas. ”Kapten Puff” har bibehållit sig på scenen ända till våra dagar. Väl kom detta i väsendtlig mån deraf, att hufvudrolen var en af dem, hvilka den oförgätlige Hjortsberg spelade med synnerlig förkärlek och hela sin rika talent: men Kexél hade dock skänkt honom rolen eller sjelfva dess grundinnehåll, i sin af glädtighet sprittande, af qvickhet gnistrande teckning. Att ”Bergslags-Fröken” blef ofta uppförd, vet jag: och troligt är, att ”Namnsdagen” blef det äfvenså; ty den ansluter sig, i lynne och värde, ganska nära till de trenne förutnämnda. Hammarsköld, som af de Kexélska lustspelen kände blott ”Kaptén Puff” och ”Michel Wingler”, och med skäl fann dem utmärkta genom intrigens sinnrika inveckling, situationernas lifliga och raska komik, jemte ett ledigt och qvickt, men alltid lika städadt samtals-språk, hade således ej heller orätt, när han förmodade dessa egenskapers närvaro äfven hos de öfriga, för honom endast till namnet kända.
Hvad den helufvinde Läntagiven IVi vi Ilo t ingall, hor han tvifvelsutan lika fiivilligt uppfylla, eijist sattes lian utur tillstånd, att fä Ian, och äfventyra!- att räka ut för ett vingleri af J,angifvare, som mer skadar, tio gagnar. Statens forl genhet kin ej vari sä stor, att ilen af svagt lönade Tjensteman, af f Ilig cassör* små utlänte C.ipitaler, äf Kostalls jördens högre beskattande, un dt n sjelfcgande jorden, skall söka si 11 inkomst. Min lanke ar, ;ut de Cassör, sorn hora lill Forsaml.ng.nies fa’t ig försörjnings anstalter, fattige birn* undervisning. Curhus Iniäitningar, Sparbanker, Stipendier vid Läroverken sjö t Kyrkornas medel, hora Infrias i fr. n Hevi I Ininga eilaggande. Alla inteckuide fordringar, som dylika Cassör ega, hvilka icke till deras liela Inlopp uppgå till iooa iR:dr ILnco, ina ingalunda förpligta» t.II någon Uevillnings godtgörande. JJäxigentMO {»svara» 4# é> Beviiinings-Utskottei» Éetäniåndem ringare Capitaler och Fonder, af hvilka den nödlidande och obérrieri tade njuter understöd, ofUbbade öch titan ali minskning. Ingen Tjenste* tnan, sorn har mindre ali 3°ö R:dr ldh, bni: bära någon Bevillning.
Jag tillstyrker således alslag på dessa redactionsförslag. Frih. Cederström: Det har blifvit yttradt, att de uppställda förslagen skulle kunna leda till skyndsamhet vid ärendernas behandling. Men härvid företer sig till öfvervägande den omständighet, att då det beror på det Utsk., med hvilket ett annat vill sätta sig i communicalion, att svara nej, skulle sådant föranleda till preliminära belänk:n, innan målet erhölle den hufvudsakliga behandling, hvaraf följer det definitiva beslut, som underställes Ståndens pröfning och afgörande; och då således hvarken uti det af Frih. Palmstjerna anmärkta felaktiga redactionsförslag eller uti de öfriga uppställningarna ett enda riktigt uttänkt förslag till befordrande af ärendernas skyndsamma behandling är att finna, utan de föreslagna förändringarna tvärtom skulle föranleda till tidsutdrägt, kan jag icke annat än tillstyrka afslag å desamma. Hr von Hartmansdorff, August: För min del har jag såsom utsk:s!edamot tillräckligen sett olägenheterna deraf, att mål behandlas af flera Utsk. gemensamt; hvadan jag för ärendernas skyndsamma gång tror det vara angeläget att undvika remiss af ett mål till flera Utsk. Men då erfarenheten visat, att mål stundom äro af beskaffenhet att likväl höra till flera Utsk:s behandling öfverlemnas, så instämmer jag med dem, som anse rådligast vara, att grundlags-§. qvarstår oförändrad, ehuru jag, som sagdt är, anser, att man i tillämpningen bör så litet som möjligt begagna sammansatta remisser. Jag tillstyrker således afslag å 43 §:s nya redaction. Hvad åter 44 §• beträffar, har jag icke insett något väsendtligt skäl att ogilla den föreslagna redactionsförändringen, utan tvärtom funnit den innefatta en förbättring, ehuru visserligen icke af någon särdeles vigtig beskaffenhet. Jag tillstyrker således dess antagande. Hr Cederschjöld: Det är blott i afseende på den siste värde talarens hemställan, att 44 §• 1 morn. borde antagas, som jag begärt ordet. Den föreslagna förändringen är i sjelfva verket högst obetydlig.
Arfvode till 3:ne Ledamöter, tillkallade från landsorterne, a 2,5oq, eller i likhet med hvad Herr Exp ditions-Secreteraren Richert uppburit 7,500: Arfvode till 2:ne Ledamöter, hvilka hafva deras stadigvarande hemvist i hufvudstaden, i likhet med hvad Ledaraöterne i den nuvarande Tableau-Comitéen uppbära a 1,666: 3,333: 16.— Secreterarens arfvode och expenser 1,166: 32.— 1 2,000: Men jag är i så måtto af olika tankar med Utskottet, som jag anser, att, med afseende å erforderlige trycknings-kostnader, ett serskildt förslags-anslag af 3,000 R:dr bordt å Riksgälds-Contoiret anvisas." Härmed förenade sig Herr Grefve von Platen och Herr Prosten Stenhammar. Af Herr Biskop Hedrén: ”Jag har deltagit i Afdelningens förslag, sorn innehöll i3,5oo R:dr B;co, och vidblifver detta förslag, enär detsamma icke har blifvit uppgjordt på lösa anledningar, ulan efter närmare inhemtad kännedom af behofvet; hvaremot den af Utskottet gjorda nedsättning, utan giltiga skäl, sannolikt skall göra anslaget för ändamålet otillräckligt.’’ Af Herr Moberg: "Kongl. Maj:t har, i Dess Nådiga Proposition om anslag till Lag-beredningens aflöning, icke uppgifvit någon måttstock för bestämningen deraf, utan öfverlemnat till Rikets Ständer, att pröfva, hvad härutinnan kunde vara lämpligt och rättvist. Så vidt detta bedömande mig tillkommer, finner jag anslaget böra så ställas, att det innefattar både iih. till R St.
BancoUtskottet gillad, samt fortsättning deraf alltså kommer att äga rum , torde, i fråga om en Historisk bearbetning af Banco - Verkets förhållanden i äldre och nyare tider, de oundgängeligaste materialierne och en nödvändig ledning snart nog finnas att tillgå. af Banco-Fullmägtige. 2Q Utaf Ledamoten bland Banco-Fullmägtige, Cancellie-Rådet G. A. Bruncrona, aflemnas ti 11 Högloflige Banco Utskottet ett enskildt Anförande, i sammanhang med ofvanstående 7:l^e och gtde puncter uti denna Afdelning. Andra 30 Berättelse Andra Afdelningen. Perioden frän sednaste Bunco-Revision. Af Rikets Ständers år 1827 församlade Revisorer äro genomgängne: Banco - FuUmägtiges Protocoller, till och med den 12 September och Commissariatets Protocctller, serskildt för de Allmänna, och serskildt för de med FaStighets-Lånens ingifvande och bevakning gemenskap ägande ärender, till och med Julii månads slut nämnde ån I Revisions-Berättelserne af åren 1825 ftch 1827, så väl de allmänna till Rikets Ständer, som de serskilda till Rikets Ständers BancoITtskott, upptagas de ämnen hvarvid Revisorerne sig fästat. För den Sedermera framflutne tiden ar, i hvad som angår Tumba Bruks Styrelse och Förvaltning, samt hvarjehanda som dermed äger gemenskap, en serskild Relation, aflemnad utaf den jLedarnot, som häråt egnat en närma* re uppsigt. Likaledes från Banco Discont-Verkets Direction, angående detta Verks ställning och bedrifvande! af dess rörelse efter sednast föregången granskning genom egne Rikets Ständers - af B an co-Fullmakt i ge. 31 ders utsedde Revisorer, hvilkas Protocoller, Handlingar och Utlåtanden föröfrigt till Högloflige Utskottets kännedom meddelas. Från
I afseende åter på den af Utskottet omnämnde brist på tjenliga straffinrättningar, får jag endast anmärka, att, då Rikets fängelsers bristfälliga tillstånd är lika allmänt kändt, som det är allmänt öfverklagadt, Utskottet icke synes mig hafva bordt befara, det båda stats-magterne nu skola underlåta att kraftigt samverka tili denna högst vigtiga angelägenhets ändamålsenliga ord - i4 Lag-Utskottets Betänkande, N.-o j-J. nantie; och intilldess besluten härom kunna hinna att verkställas, skola de, sorn hega ifrågavarande förbrytelser, kunna förvaras på någon af Riktis fästningar, utan att der behöfva sammanblandas med dem, ”sorn för tjufnadseller andra vanfrejdande brott fästningsstraff undergå.” 2:o Af Herr Lagergren: ”Ifrån Utskottets betänkande, så vidt det angår tillstyrkte ändringar uti 34 Gap. 1 och 2 §. §. samt 35 Gap. 1 §., är jag skiljaktig. Jag anser väl ej de i dessa lagens rum stadgade ansvarspåföljder för svårare personliga misshandlingar tillfyllestgörande; tvertom finnér jag den mildring i sederna, som inträdt sedan vår nu gällande lag stiftades, ovilkorligen fordra, att förbrytelser af denna beskaffenhet beläggas med allvarsammare straff i en ny Criminal-lag; men jag finner, i della såsom i liera andra fall, betänkligt att för lösryckta delar af de i lagen befintlige brott-serier, föreslå nya straffarter. Missgernings-Balken är, likasom hela våra förfäders lagstiftning om brott och straff, grundad på composition eller förlikning genom böter och skadestånd. Det system, sorn i Criminal-lagförslaget är följd t, är ostri digt en förbättring; men att delvis införa förbättringar i en Brottmåls-lag, är underkastadt många svårigheter, bland hvilka den största är, att den inbördes jern förligheten emellan serskilda brott och deras bestraffning alklfeles rubbas. På denna grund har jag ej kunnat instämma uti Högloft.
Riddare af Kongl. Swerds,Ordens Stora Kork, frie fran Stämpladt Papper. Riddare af Konung Carl XIII Orden, Sek Riksdaler. Riddare af Swerds-Orden, Ser Riksdaler. Riddare och Ledamöter af Nordstjerne-Orden, Sex Riksdaler. Riddare af Wasa Orden, Sex Riksdaler. Afssrifter och Bewis fran Kongl. Majus Cansille, Sex Skillingar arket. Kongl. Den i8 Augusti.' »94* Kongl. Majrs riädiga Lullmagter pä Embeten. För Ciwileoch Militaire-Slandet, efter Nio för Hundrade af Penning-, Lön, och efter Tjugusm för Hundrade af indrid Lön, efter wänlig beräkningsgrund af gamla Kronowardet, Trettiosex Skillingar Tunnan. För Ecclesiastik, Akademie, Gymnasii och Schole-Sraterne, likaledes efter enahanda beräkningsgrund för hwad af Kronan bestaS och Sbklan åtföljer eller tillagt warder i Penninge-L6n eller ock i Spannemal, Hemman och Ränte-Persedlar. För Pastorum inkomster ak Försa mlingarne, beräknas och belägges särffildt, nemligen: För Landt-Pastorater a Aderton Skillingar för hwarje hell Mantal och proportionaliter för de mindre, hwaraf Pastoratet bestar sedan Presteoch Capelians-Borden samt de under nyknemnde Löneberäkning begripne Hemman blifwit afdt agne. För StadS - Pastvraterne, den Stämplade Pappers-afgift, svin för hwarje Stad eller StadsFörsamling, pa den wid denna Författning bifogade Förteckningen är uppförd. För Constitutorialer till wärklig Svkla och Lön pa Stat, lika Charta som för Fullmagter, men för Constitutorialer pa behaglig tid till någon förrättning med ett derefter lämpadt arfwode, uträknas Shartan till Tre för Hundradet.
Upplästes och lades på bordet Constit,Utsk:s mentor, N:ris 8, 9, i o och 11. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 9 på aftonen. In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Den g Juni. *97 Måndagen den 9 Juni 18 34- Plenum kl. 9 f. m. Justerades 5 prot.utdr. för d. 5 dennes e. m. Justerades pleni-prot:n för d. 28 sistl. Maj f. och e. m. samt för d. 3o i samma månad. H. Ex Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att Hrr Stockenström, Erik, och Oxehufvud, OlofPhil., afsagtsig, den förre sin plats i StatsUlsk., i anseende till sjukdomsförfall, och den sednare sin plats i LagUtsk., i anseende till förestående tingsförrättningar; anmodande H. Ex. Hrr Electorer att skyndsamligen i dessa Hirs ställe utse nya utsk:sledamöter. Ånyo föredrogs StatsUtsk:s d. 2 dennes f. m. på bordet lagda utlåt. N:o 123 i fråga om hegardt statsanslag för en hamnbyggnad vid Cimbritshamn. Hr Munck af Rosenschöld, Eberh. Zach.: Jag skall vördsamt anhålla att få veta, huru de öfriga Stånden afgjort detta betänkande. Underteckn. Ri d d. S e cre t.: StatsUtskrs ifrågavar. betänk. är bifallet af Borgareoch BondeStånden. Från PresteSt, har ännu ingen underrättelse inkommit. Hr Munck af Rosenschöld: Som jag blifvit säkert underrättad, att äfven PresteSt. bifallit detta utlåt., vill jag icke upptaga tiden med bestridande af dess antagande äfven bär, isynnerhet som jag ämnar framkomma med en motion i samma ämne i anledn. deraf, att StatsUtsk. icke afvaktat resultatet af den undersökning, som Regeringen låtit en sakkunnig man anställa.