Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Skrifvelse, N-o gg. längre tid än en månad eller tjugoåtta dagar, och ej mindre tid än fyra dagar.” Hvilket Rikets Ständer få i underdånighet anmäla och derjemte bifoga en Tabell, som utvisar förhållandet emellan böter å ena samt straff af fängelse vid vatten och bröd, å andra sidan, så väl efter nu gällande förvandlingsgrund, som efter den af Rikets Ständer, för deras del, antagna. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 23 September 1840. Expeditions-Utskottets Förslag till lind, Skrifvelsej N.ogg. i5i Bilaga, till Förslaget till underd. Skrifvelse, N.o gg. Tabell, utvisande förhållandet emellan böter, å ena, samt straff af fängelse vid vatten och bröd, å andra sidan. a) Efter nu gällande förrandlingsgrund. b) Efter den i Eag-Utskottets Betänkande, lN:o 41, föreslagne förvandlingsgrund. Böter i Daler Dagar i fängelse Böter i Daler Dagar i fängelse Silfvermynt. vid vatten och bröd. Silfvermynt. vid vatten och bröd. till och med 10 4 till och med 10 4 från 10 —. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 23 Sept. 1840. Preste-Ståndet den 26 Bonde-Ståndet den 3 Oct. — *) Rikets Ständers underdåniga Skrifvelsej i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om fortfarande tills vidare af anslaget för Rikets Allmänna Ärenders Beredning. (Stats-Utsk. Uti.
S. D. Vid förnyad föredragning af BankoUtskottets förleden Plenidag upplästa och på y bordet lagda Utlåtande af den 15 i denna manad öfver Stats-Utskottets förslag, angående fond x Banken till inlösande af de så kallade Schegelska godsen i Halland, blef samma utlåtande i anledning af deremot gjorde skriftelige anmärk, ningar till Eanko-Utskottets ytterligare handläggning remitteradt. S. D. Föredrogs åter Stats-Utskottets den 16 dennes på Bordet lagda Utlåtande öfver anmärkningar vid dess yttrande, i anledning af Kongl. Majus Nådiga Proposition rörande Ofverste Indelningens vid f. d. Östgötha Ca valleri-Regemente upplåtande till Kongl. Majus Nådiga disposition; och, enär på sätt Utskottet yttrat, ^Riksens Ständer kunna ändra deras Beslut i frågor af den beskaffenhet som denna, och Bonde-Ståndet anser för en undersåtlig pligt att i detta afseende gå Kongl. Majus Nådiga önskningar till mötes så vidt sådant med Statens fördel instämmer; fann Ståndet alltså skäligt, att oansedt Stats-Utskottets i detta ämne afgifrie yttrande för sin d§l Prot. Utdr. d. lg Junii 1818. 677 lemna bifall till Kongl. Maj:ts förberörde Nådiga Proposition. Den 20 Junii i8i8* Från Hoglofl. Riclderskapet och Adeln. S. D. Föredrogos ånyo och gillades följande från nedannämde Utskott inkomne samt den j6 och 18 dennes på bordet lagde Utlåtanden: Från Banko-Utskottet: Af den i5 dennes, angående fond i Banken, till inlösande af de så kallade Schlegelska godsen i Hallands Län, . Från Statsoch Banko Utskottens Af den 17 dennes 1. Rörande skyndsam inlösen af Filial-Diskonternes Assignationer. 2. Innefattande förslag till jemkningar i vissa delar af Riks - Ståndens skiljaktige Beslut , rörande Utredningen af Götha Canal Bolags, Malmö och Götheborgs Diskonter. 3.
Skyddsandar. Förutom de egentliga gudarne, Åsarne, omtala de fornnordiska sagorna åtskilliga lägre andliga väsen, fylgjor och vättar. Dessa voro skyddsandar antingen för den enskilda mannen och kvinnan eller för en hel släkt, för en landsända eller ett helt land. Hvarje person hade sin fylgja. Denna var i grunden endast hans eller hennes själ, om hvilken man antog, att den understundom kunde uppenbara sig för andra människor i deras drömmar; och sådana drömsyner varslade alltid om kommande händelser. Med dessa fylgjor komma vi senare att sysselsätta oss, då vi skärskåda de gamles drömmar. Huru stark äfven tron på frändefylgjor eller släktvättar varit, framgår däraf, att de hedna fylgjorna, enligt folktron, kunde efterträdas af »kristna», något, hvaröfver de förra så ondgjordes, att de togo grundlig hämd på den svikande släkten. Berättelsen om den isländske ynglingen Tidrande Sido-Halls sons död visar oss både hedna och kristna frändefylgjor. Höfdingen Sido-Hall på gården Hof och den framsynte bonden Torhall, som äfven kallades Torhall spåman, voro mycket goda vänner; och de gästade ofta hvarandra. Hall hade en son, som hette Tidrande, en mycket vacker och förhoppningsfull ung man. Och honom älskade fadern mäst bland alla sina söner. Tidrande var ständigt stadd på färder emellan länderna, och han var mycket omtyckt, hvart han kom, ty han var en sällsynt dugande man, anspråkslös och »blid emot hvarje barn». En sommar bjöd Sido-Hall sin vän Torhall spåman till sig, och han tog som alltid emot honom med den största vänskap och bad honom ej fara hem igen, förrän höstgillet var hållet. Under tiden återkom sonen Tidrande hem till Hof från en af sina utlandsfärder. Han var nu aderton år gammal, och man lofprisade mycket hans mandom. Blott Torhall spåman teg, när roset föll som ymnigast. Då sporde Hall honom, hvad hans tystnad betydde. »Säg mig det», tillade han, »ty allt hvad du säger synes mig märkligt.»
Till underdånig åtlydnad häraf har Krigs-kollegium, uti skrifvelse den 26 sisllidne November, i öfverensstämmelse med hvad chefen för ingenörcorpsen föreslagit, underdånigst tillstyrkt, att lör den händelse ofvan berörde glacis-del och utfyllning under egande rätt öfverlåles till Malmö stad, följande vilkor dervid mätte fästas: l:o att då, genom öfverlåtelsen af omförmälda mark, hinder uppstå för den nedanför liggande hetäckta vägens begagnande såsom hittills för garnisonens skjutöfningar, staden bör till detta ändamål, på kommendantens reqvisition, upplåta tjenlig plats; 2;o att den för vestra betesmarkens vid Malmö begagnande lill exercis-fält åt garnisons-esquadronerne år 1846 staden beviljade hyres-afgift, 25 r:dr för April, och 50 r:dr för Maj månad, hädanefter upphör, samt att Kongl. Maj:t och kronan må för garnisonens exercis, den tid af året denna pågår, få ostördt och ulan afgift framdeles begagna samma fält, som al ålder varit dertill nyltjadt, samt 3:o att, derest någon inkomst af hötägten på oflanämnde glacis-del nu tillfaller dertill berättigade tjenstemän, staden derföre lemnar dem ersättning så länge de qvarstå i nu innebafvande tjenstebefatlningar, hvarmed rättigheten till sådan inkomst kunnat åtfölja. På grund af hvad härvid förekommit, föreslår Kongl. Majit Rikets Ständer, att omförmälda kronan tillhöriga mark, hvilken Kongl. Majit anser kunna af kronan undvaras, må under ofvannämnda vilkor till Malmö stad un - Kongl. Maj:Is Nåd. Proposition, N:o 64. 11 der egande räll aflålas. Kongl. Maj:t förblifver Rikets Sländer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra.( OSCAR. Gust. Pejron.
Prot, 1844> 4 Sand. 1 Afd, 22 Haft, 1 2 Stats-Utskollets Memorial j TV.-o 6j. förena sig med de tvänne öfriga Riksstånden, omröstning för denna frågas slutliga afgörande må, på sätt i 69 §. Regeringsformen stadgas, varda uti Förstärkt Stals-Utskott anställd; hvarjemte Utskottet, i sådant afseende, får föreslå följande volerings-proposition: Den, som anser, att Rikets Ständer böra ånyo hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att Kongl. f. d. Canzli-Styrelsens handcassas eapilalfond måtte varda till Riksgälds-Contoret öfverlemnad, samt, under förutsättning af Kongl. Majrts Nådiga samtycke härtill, bifaller, att det räntan å denna fond motsvarande, och å Riksstatens Åttonde Hufvudtitel uppförda, men hittills innehållna anslag af 450 R:dr årligen må vid nu förestående Stats-reglering bibehållas, för att kunna af Kongl Maj:t i nåder disponeras till understöd för vetenskapliga arbetens utgifvande samt till sådana gratificationer för tjenstemän vid Kongl. f. d. Canzli-Styreisen, som förut af berqrde ränta utgått, — röstar Ja; Den, det ej vill, Nej; vinner Nej, hafva Rikets Ständer afslagit, hvad Stats-Ulskottet tillstyrkt och hemställt, rörande förenämnde fonds öfverlemnade till Riksgälds-Contoret, samt bibehållandet å Riksstatens Åttonde Hufvudtitel af det räntan å »amma fond motsvarande anslag. Stockholm den 21 November 1844. Reservationer. Af Herr Friherre Palmstjerna. Af Herr von Rosen: ”Stats-Utskottets förslag att öfverflytta Canzli-Styrelsens handcassa ifrån Stats-Contoret på Riksgälds-Contoret har blifvit bifallet af 2:ne Stånd, men afslagits af 2:ne Stånd. Af detta skäl syne» mig frågan förfallen, helst den är af den natur, att den kan förfalla.
ELFTE KAPITLET. Rakel. Aten med sin livliga hamnstad Pirжus hade lockat en ansenlig mängd av de civilisationens nomader, de handelns beduiner, som kalla sig Israels barn. De hade redan längesedan förlorat sitt lilla fädernesland och redan hunnit i all fred och ro taga sin lott i det stora, det av astronomerna Tellus, det av vanligt folk jordklotet kallade. Bland hebréerna i Aten var Baruk en aktad man, ty han vandrade ostraffligt efter fädernas stadgar, var miskundsam mot sitt folks fattige och icke sällan även mot gojims arma barn, och framförallt: han var rik, mycket rik. Han ägde skepp, vilkas master voro cedrar från Libanon, vilkas roder voro av ek från Basan eller nejden däromkring, och han skulle gärna, för att i allo rätta sig efter profeten Ezekiel, givit dem segel av egyptiskt linne och soltält, färgade med purpur från Elisaöarna, om ej han funnit detta vara ett för långt drivet slöseri. Med dessa skepp införde han indiska och egyptiska musliner, som voro de atenska hetärernas förtjusning, rökelser från Saba och Rema, färgade ylletyger och spannmål från Syrien, tenn och bly från västern, slavar ej blott från Tuba och Mosoch, titan från världens alla nejder. Varorna utbytte han mot andra, som han med samma skepp utförde: oliver, fikon, vax, hästar, vapen, böcker och konstsaker. Baruk visste på pricken, hvad en Platon, en Homeros i handskrift var värd, ehuru han aldrig hade läst dem; han förstod med kännarens blick att uppskatta värdet penningvärdet av bildstoder och målningar, med vilka han skulle betraktat som en dödssynd att pryda sitt hus. Helgonoch gudabilder, kors och amuletter rullade genom hans händer; men han tvättade dessa omsorgsfullt, sedan han vidrört sådana ting, läste sina böner och smålog åt de oskyldiga guldkorn, som den oheliga strömmen kvarlämnat mellan hans fingrar.
Oell har, med anledning häraf, motionären anhållit om Rikets Ständers medverkan dertill, att hytte-egare eller bergsmän måtte tillerkännas fri och oliegränsad smidesoch våglöringsrätt för sina verkstäder, utan att dervid bindas af del vilkor, ofvanberörda Kongl, förordning bestämmer, med skyldighet likväl att, för en sålunda utvidgad tillverkningsrält, till staten erlägga skatt i förhållande lill beloppet af hvars och ens tillverkning.
Prcslmaiij som till Lärare vid Lancasterskola antages: om rättighet till enkel tjenstårsLcräkning för sådan, ,,,,, „ se Vexelundervisnings-mcthoden. Presträttigheter ne på Gottland, samt förändrad indelning af dervarande Pastorat ,,,,,, Prestval: om ändring i nu gällande författningar derom ,,,,,,,,,,,,, Privilegia cxclusiva; angående förändring i 1819 års Kongl. Förordning derom, ,,,,,, Privilegier; se Rcgerings-Formen §. 114 i Bergsoch Jcrn-handtcringcn. Productcr och Slöjde-alster; se Näringsfriheten. Profoss; se *Slralf-Balken 2. Propositionj af Talmän vägrad; se Frågor. Prorogation af innevarande Riksdag; se Riksdag; Motioner 9. Prolocollj hällne i Stats-Rådet från hösten 1828 till och med den 11 Januuarii 1834: fullbordad granskning deraf ,,,, Svar på återremiss ,,,, Ytterligare ,,,,,, , angående begärd upplysning om dagen, d ett sådant protocoll blifvit hållet , , „ Riks-Ståndens: deras tryckning; se Riks dags-Ordningen §. 69 och Tryckningskostnad. Ridderskapets och Adelns : för föregående och innevarande Riksdag; utdelning deraf * vs X ~ 7T ^ — . I O < "C o o pr "rTm 47 59 V vq > —s 0 3 eller Memorial. Utlåtande, Betänkande Riks-Ståndens Beslut. PresteBorgareståndet. Bonder JN:oi Pag. Adeln. Ståndct. Ståndet. Protocollj Riks-Ståndens; om anslag för upprättandet af Register dertill ,,,,,,,, Protoc.oll och Utslag vid extra förrättningar å landet: om utgifvandet deraf innan Domare reser från förrättnings-ställct Provincialoch Actie-Bankers småsedlar ; se Banken, Provision; se Utmätt fastighet.
Discont-vinstens andra hälft i nu tillstundande September månad skulle, enligt hvad Discont-Direclionen förmält, vid det förhållande, att beviljade nya lån icke kunde utfalla förr än efter 3:ne månader från deras beviljande, medföra olägenhet för allmänheten, har Utskottet, som icke ansett sig tillkomma att denna fråga slutligen afgöra, skolat bos Höglofl. Rikets Ständer hemställa att Directionen öfver Banco-Disconlverket må tillåtas att fördela öfverflyttningen af Discont-vinstens andra hälft unfärligen lika på hvarje af de, efter denna månads utgång, å terstående månaderne af året, så att hela vinslen med detta års slut är till Banken ingången. Stockholm den ao Augusti i3.jo. Reservation Af Herr Bråkenhjelm., ”Sorn den uti detta Memorial föreslagna fördelning af Discont-vinstens inbetalning till B inken, hvilken jag anser både nyttig och nödvändig, likväl leder tili ett undantag från den tydliga och ovillkorliga föreskriften uti 94 §. Banco-reglementet, borde, enligt min tanke, Utskottet uti detta Memorial hafva underrättat Rikets Ständer derom, att Utskottet redan meddelat Discont-Directionen tillstånd att, i händelse Rikets Ständers beslut i frågan ej skulle komma Utskottet tillhanda före September månads utgång, fördela inbetalningen af Discont-vinsten på fyra månader, i stället för att inbetala fulla hälften inom September månad. Genom denna uragtli tenhet - Banco-Utskottets Memorial, N:o 66. 5 tenhet har nemligen Utskottet blottställt sig för öfverskridande af de uti dess Instruction föreskrifne gränsor, hvilken uti 6 §. endast tilläter Utskottet tillämpning af, men alldeles icke undantag frän gifne stadganden; och synes älven en motsägelse ligga deri, att uti en och samma fråga med Rikets Ständers rätt besluta, och underställa detta beslut Rikets Ständers pröfning.
Det behöfver hiir ej nämnas, att upplåning inrikes står Hvpotheks-banken obetingadt öppen; och ett medel för tillväga bringandet af ett sådant system ut gör dessutom det i § 10 föreslagna berättigande för banken att, äfven i fall ansökning om lån från deiegande FFypotheks-förening för tillfället icke ingått, mot sina obligationer upplåna penningar, och med hvilket förslag åter det i § IG upptagna står i nära samband, det nemligen, att banken må ega, der det utan något slags åsidosättande af dess hufvudändamål och förbindelser i öfrigt kan ske, genom uppköp af obligationer söka göra sina inneliggande penningemedel fruktbärande. Att på denna väg ett inhemskt fondsystem på den solidaste grund skulle kunna till vägabringas, utan någon skadlig inverkan på den inhemska penningecirkulations-massans naturliga funktioner å ena sidan, och utan att, å den andra, de lånsökande komme att ställas i beroende af den större eller mindre tillgång för tillfället, det inhemska penningecirkulations-kapi 1 alet kunde för inländsk upplåning hafva att erbjuda, — allt detta torde utan misstag kunna antagas såsom obestridligt; och vid sådant förhållande framträder härigenom en ny synpunkt för bedömandet af de skäl, på hvilka förslaget om grundfonden stödjes, och som Utskottet funnit sig ega all anledning alt biträda. Det är med fullt fog som mot de nuvarande Hypotheks-föreningarnes organisation den anmärkning göres, att de sakna en grundfond, lätt disponibel och således alltid att anlita, der påräknade men icke influtna inkomster åstadkomma stockning eller uppehåll i fullgörandet af föreningens förbindelser på vederbörligen bestämda tider. En sådan brist kan ej annat än i sin mån inverka menligt på deras kredit. Det är ej nog att fordringsegaren slutligen utbekommer sin fordran; han bör ock vara försäkrad derom, att han utfår den på utsatt dag. Detta är ett grundvilkor ej allenast för affärs-krediten, utan för krediten i allmänhet; och då föreningarne nu liro berättigade att arbeta för sina ändamål utan all till syn - Sammans.
3,800,000: d) 1850 års krigsrustningsafgift samt restantierna å enahanda afgift för åren 1848 och 1849 318,000: e) Kapitaloch ränteinbetalningar å utgifna lån, jemte kortoch tidnings-stämpelafgifter samt skatteköpeskillingar och anmärkningsmedel m. fl. inkomster, enligt bilagda deröfver uppgjorda serskilda beräkning, tabellen Litt. E, .. 784,000: f) Öfverskott å statsverkets inkomster, enligt 1849 års rikshufvudbok, 849,600: g) Serskilda tillgångar, som, enligt Rikets nu församlade Ständers dels redan vidtagna och dels nu tillstyrkta beslut, böra till Riksgälds-kontoret öfverlemnas, utgörande, enligt bifogade tabell Litt. F, . 2,175,636: 9. 4. Då de, enligt ofvanstående beräkning, Riksgälds-kontoret under meranämnde 3:ne år åliggande utbetalningar uppgå till ett sammanlagdt belopp af 11,722,525: 37. 8. så öfverstiga desamma följaktligen de nu uppgifna tillgångarne 9,570,708: 28. 6. med 2,151,817: 9. 2. hvilket sistberörde belopp skillnaden mellan Riksgälds-kontorets tillgångar eller inkomster och utgifter under denna tid alltså utgör. Men som åtskilliga, Riksgäldskontoret ålagda, utbetalningar äro vilkorliga och endast skola verkställas, så vida och i den mån de för anslagens eller lånens utbekommande stadgade vilkor och 8 Slals-Utskottets Memorial, M 335. förbehåll varda uppfyllda, kan med säkerhet antagas, att icke alla dessa anslagsoch lånesummor komma att till hela sitt här beräknade belopp utbetalas.
9Raj:t tidfatt ett ferffilbt ©eneral-förigdfommidfariat ocp åt betfamma uppbragit omförmälba för* maltningds ocp rebomidningdbeffpr, i öfmerendfiämnielfe meb berför jem SHaj:td nåbiga förorbnanbe, uttagitd å bet i 63 §. JKegeringdfortnen frätnfi omnämnba frebiti»; ocp är ©eneral 3Ttd ftt)reife (ig tillbragit (eban fifta 9iifébag. 25 Jill reglerattbe af inqmarteriitgébefmäret i ©tocfljolnté fab fabe Oiiletd ©tanber mib ffförfutna IKifdbag, uppå $ongl. SRajitö beröm gjorba ftatnfäUning, anmifat erforberliga mebel unber mtöfa, i affeenbe på fortfaranbet af ittqmarteringégifmarneö bittilld gällanbe förpligtelfer, gjorba förbehåll; ort) font Äongl. 9Jtaj:t berigeitotn fomrnit i tillfälle att på äitbamålöenligt fått orbita ifrågamaranbe inqmartertngdbefmär, får Äottgl. 9Jtaj:t, efter profning ej minbre af fmab bet af ferffilbe $om Dfifetö ©tanber jemmäl mebbelabe förflag tilt 3nqmarteringd Unber åren 1854 od) 1835 f)nr, i följb af ben fällning rifet ber bå i Öferfjön pågåenbe fjötrig ^abe intagit, ett förre antal $lot
Den är i regel icke så rikblomstrande som flere andra tearosor, men hvarje blomma är en fulländad skönhet. Niphetos är utomordentligt rikblomstrande, grönaktigt hvit och har en hängande hållning; blommorna öppna sig sällan helt och hållet och behålla därför sin vackra form ända till dess de vissna. Jag har en gång haft 23 knoppar på ett enda skott, men alla utvecklade sig till stora präktiga rosor. Madame Lambart har en pikant gulröd färg, dess blommor äro för öfrigt mycket växlande, ibland kopparfärgade, ibland helt gula. Den är också villig, men frambringar ibland mindre vällyckade blommor. Souvenir d u n ami är bollformad, mildt rosafärgad; den är också vacker och rikblommig. Alla dessa rosor äro gamla välkända sorter; af nyare vill jag särskildt nämna Golden Gate, en ros, som liknar Niphetos till växt och blad, men har en vidunderligt skär färg, som skiftar i grönt, rödt och gult. The Bride är gulhvit och har en fin, aflång form. Kaiserin Augusta Victoria är rent gul och af fulländad form; den är en Thea Hybrid ros, d. v. s. ett mellanting mellan en remontant och en tearos. Ye Primrose Dame, aurikelgul, är också en tacksam ros. Men kanske frågar man, hvarför jag icke nämner någon mörkröd sort. Det har sin grund däri, att jag icke känner någon mörkröd tearos, och de mörka, nästan svarta remontantrosor, som äro så vackra i trädgården, trifvas mycket illa i boningsrum, där de ej få det ljus och den sol, de fordra för sina praktfulla färger. De blomma antingen ej alls eller frambringa mycket få och misslyckade blommor. O. T. P å utsiktsberget. Erfarenheten gör försiktig. Af E. Öfeersältning för Idun. K-n sensommarafton i fjällen. T v ä r t o m! » Hvarför arma? O. Mattor och Gardiner m. m., m. m. M ö Drottninggatan 45, 1 och 2 t r. af ' V å n i n g a r verkställes Största urval af goda modeller och uti olika stilarter och så ä r hon förbi.
I skrifven så mycket sannt och godt i vår tidning, att jag frågar, om I viljen gifva äfven mig ett godt råd. Förr i verlden gafs ät tjenarne ett skålpund kalle och ett skålpund socker i må- naden. Skrämjölsvälling till frukost i hvardagslag; kanske icke alltid färskt kött till söndagsmiddag och smör endast helgdagsqvällarna. Då nu lönerna förstoras efter tidens sed och folket klagar, äfven då de få fem fjerndelar socker och ordentligt kokt kaffe, så. sägen mig, I husmödrar på landet, huru bör matordningen på ett tidsenligt sätt anordnas åt folket? Hvad skall man gifva dem annat än den förhatliga vällingen, och bör jag gifva dem 2 sockerbitar till morgon och 2 till afton? I kunnen svara mig, att det beror på råd och lägenhet. Ja, till en viss grad, men det linnes otaliga familjer, som icke kunna hålla 6 ä 7 tjenare så, som man i stä- derna håller matordning åt i ä 2. Som icke missunna dem maten eller söker knappa in pä utgiften for dem hellre än att undvara någon lyxartikel, men som Önskade gifva dem just så mycket, som de böra hafva, utan att skämma bort dem. Om någon ville gifva mig en matsedel för en vecka vore jag tacksara, dock utan fisk, ty sådan finnes här icke. Bekymrad husmoder. SVAR. Vid kokningen af kött hör man tillse, att eldningen är lagom, så att ej köttet fär koka för häftigt, för då blir det segt och dåligt; man bör ej hafva mycket spad samt låta det koka sakta vid jemn eld och ofta vända på det, dock bör man undvika att I pv I I \ | | U U IN sticka med gaffeln i köttet, emedan musten då går bort i spadet. Greta. Vid Olofströms bruk, adress Hölje, hvars emaljverk är väl renommeradt och som lemnar ypperliga hushållskärl såväl af plåt som emaljeradt gjutgods, kan ni få grytan omemaljerad för en ringa penning. Sänd den dit råder * En som färsökU. Fru Anderson-Meijerhelra, adress Engelbrektsgatan 30, Stockholm, lemnar alla upplysningar om Kristliga föreningen af unga qvinnor.
Men sedan Utflotter nu fatt den upplysning om Sjö-Artillerie Regemenlernes och Volontairernes tjenstgörn g, den i alla delar stall wara lika med all annor Garnizons tjenstgöring, men i sä matto ännu swärare för veste, fem de under Kronans A.berea, som de emellan wak-göringen arv skyldige al' förrätta pä H vartwen och Artillerie parader m. m. icke erhäi.a någre sa kallade Arbetspenningar, utan mäste derunder amöja sig med det waniiga gaget och som äftvcn warit skälet till den högre aflöning de ät Dm 19 Zebruarii815 Åtnjutit, dä deremot andre wärfwade Troupper, enär de förrätta Kronans arbeten njuta, utom gaget, den manliga arbetsstillingen; Fördenskull och wid ett sadam förhållande kan SrarS-Ui stöttet icke annat än för desi del till Riksens Högloflige Ständer wördsammeligen hemställa fasom bade billigt och rättwist att Manstapet wid Flotrornes Volontairoch Sjö-Artil» lexie-Compagnier mä hädanefter, och ifrän detta ärs början i dest gage ämjuta en daglig tillökning af 2 §. pä man, utöfwer hmad det samma nu bestäS, men hwilken tillökning endast under de g sä kallade Exercitie mänaderne bör utfalla för hela styrkan, samt under de öfrige y mänaderne af äret blott för halfwa styrkan och härwid i öfrigt iagttages enahanda förhällande som Utstottet i betz förra betänkande förestagit och hemstält; detta Manskap fär wäl härigenom en nägot högre aflöning än de öfrige wärfwade Troupper, men dä det fortfar, att under Kronans arbeten icke åtnjuta högre särstildte arbetS-peningar sä blifwer förhällandet aldeles enahanda. För Mörnerska Husar Regementet hade Utstottet i desi förra betänkande föreslagit en tillökning i Manskapets gage af r §. pä man om dagen.