Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Granskar man åter hvad verkan denna åtgärd skulle medföra i afseende på vinnande af en större tillgång pä spanmål för vårt land och i afseende pä sänkande af spanmålsprisen, så linner inan genast, att i alla andra utländska hamnar, från hvilka fråga kan uppstå, att Sverige i år skulle hämta spanmål, än de Ryska, spanmålsprisen äro lika höga eller högre än i Sverige, och att således någon spanmål från dem i år icke kan hitkoinma. Hvad äter de Ryska hamnarna angår, så äro prisen der väl några Riksdaler lägre än här, men Allm. Besv.- och Ekon.-Ulsk. Betänlc. Ii de politiska förhållandena lemna deremot anledning till den förmodan, att kommunikationen med dem skall blifva genom blokader förhindrad; och äfven om det icke skulle ske, skall säkerligen blotta osäkerheten i detta afseende göra att inga solida handlande våga inlåta sig i spanmäIsaffärer på dessa hamnar och att frakterna till och från dessa orter blifva så höga, att någon vinst icke blifver att beräkna på en sådan handel. Men, säger man, åtgärden skall åtminstone af många inom landet boende spanmåls-innehafvare anses såsom bidragande till en ökad sädestillgång, och derigenom förorsaka nedsättning i prisen. — Detta tror jag icke; de som handla med spanmål taga vanligen alltid förhållandena på främmande orter i noggrant öfvervägande; och skulle någon nedsättning i spanmålspriserna, under de nu gällande, synas vilja uppstå sedan seglationen blifvit öppen, kommer sådant blott att föranleda en ytterligare utförsel af vår spanmål till sådana orter, der varan redan gäller många Riksdaler mera än här. Efter all sannolikhet blifver således den föreslagna åtgärden helt och hållet ändamålslös. Störande för den framtida spanmälshandeln skulle äfven bifall till förslaget blifva.
Ja — 62. Nej — 18. Härefter föredrogs Hr Cederschiölds, Gustaf, d. 3 dennes muntligen väckte och bordlagde samt sedermera skriftligen aflemnade förslag, att RiksSt:n skulle sammanträda till gemensam öfverläggning rörande det i Konst.Utsk:s Mern. N:o 2 under 13 mom. förekommande förslag till ändring uti 15 § R.O. ang:de hemmansegares representationsrätt. Ifrågav:de förslag uplästes af Hr Cederschiöld, och hade följande lydelse:
Vid § 7'kan med skäl göras den anmärkning, alt, i full Conseqvens med den af de förenade Utsktn antagna grundsats, rättigheten för ägare af jordegendom att idka brännvinsbränning på flera ställen bör vara inskränkt till de ställen eller den egendom, der särskild honom tillhörig ladugärd finnes. Att för öfrigt besvära de förenade Utsktn med betraktelser öfver ämnet, anser jag i sakernas närvar, skick olämpligt. Jag kan likväl icke undgå anmärka, att, när man har för afsigt att vidtaga åtgärder till minskning i tillgången på brännvin, är beskattningen af 8 sk. per k:na pannerymd alltför ringa för att något för ändamålet inverka. Jag har vördsamt föreslagit 1 r:dr uti paonerymds-afgift; och örn uti sakens närvar, skick detta är för mycket, blir dock 8 sk. alltför ringa. Jag skulle tro, att 12 sk. borde, äfven utur Utsk:ns synpunkt betraktadt, vara den ringaste afgiften. Frih. Den 7 Juli f. m. 301 Fril). Palmstjerna tilläde derefter muntligen: Jag anhåller, att Utsk., när denna återremiss besvaras, äfven måtte inkomma med ett förslag till författning, ruride luisbehofsbrännvinsbränningen, på det att i möjligaste måtto tid må vinnas och riksdagen ej genom denna fråga blifva längre, än den annars behöfver blifva. Jag önskar, att författningen måtte blifva conseqvent till grundsatser, redig uti uppställning, klar i framställning, samt bestämd i tillämpning, och således ganska vida skiljd från den nuvar. författningen, hvilken jag anser vara ganska olämplig; först derföre, att den ej uppställer några riktiga grundsatser, för det andra derföre, att den ej bestämmer några controller, och. för det tredje derföre, att den ietnnar allt spelrum till eludering. Frih. Boye: Om jag något felar mot grannlagenheten i afseende på R. o. Adis tålamod, då jag ånyo yttrar mig i detta ämne, skall jag åtminstone söka godtgöra det dermed, att jag blir kort.
Utdrag af Protocollet hållet hos Riksens Högh Stånders Statsutskott den 9 Maji 1823. S. D. Vid justeringen af Betänkandet, edning af de vid innevarande Riksdag väckte motioner, rörande Hof-Råt - 8y4 Stats-Utskottets BetänRanaen. tens ofver Skåne och Blekinge ställande på Indragnings-Stat, samt upphörande af en Advocat-Fiscalen i Kongl. Gåtha Hof-Rått tillagde ersättning för förlorade Sportler, förklarade Herr Lagmannen Nardus sig icke kunna instämma uti Utskottets fattade Beslut, och afgaf till Protocollet ett så lydande anförande: ”Jag har icke kunnat förena mig uti den framställning, Riksens Höglofl. Ständers Stats-Utskott gjort i frågan, om anslag för Kongl. Hof-Rätten ofver Skåne och Blekinge. Efter min tanke hade denna framställning bordt inskränka sig inom tillkånnagifvandet, att Stats-Utskottet uppskjutit öfverlåggningen derom, intilldess Stats-Utskottet inhemtat fåljderne af de om Kongl. Hof-Råttens Indragning väckte och till Statsoch Lag-Utskotten remitterade Motioner. Riksens Hoglofl. Ständer hafva visserligen rättighet, att bevilja eller vägra nya anslag för Stats-Behofven i det hela, att beräkna dessa behof och att föreslå beloppen af Stats-anslagens Hufvud-tittlar, men, enligt 59 och 62 ()§• i Regerings-formen, skola desse behof först komma under Utskottets öfverläggning, af Utskottet uppgifvas och af Riksens Ständer pröfvas, innan Riksens Ständer behöfva åtaga sig en deremot svarande Stats-Utskottets Betänkanden. 875 bevillning och fastställa, huru särskilde summor skola till särskilde ändamål användas, samt för dessa summor under bestämda Hufvud - tiltlar i Rik^-Staten.
Andra R. St:s Utsk., än det Hemliga, kunna icke inför Konungen några öfverläggningar hålla”. Här är Den 18 April e. m. 551 *det sålunda väl förbjudet för Utsk. i allmänhet, men alldeles icke för RiksSt:n att öfverlägga till och med inför Konungen, t. ex. i plenum plenorum. De äro blott betagne rättigheten att inför Konungen besluta. 2:o Sista punkten af 1 mom. i 27 § Riksd.- Ordn., som är af följande lydelse: ”Och som R. St., jemlikt 55 § Reg.F., ej äga att i Konungens öfvervaro något besluta, må ingen rådplägning härom å Rikssalen hållas”, nemi. rör:de Konungens propos. om statsverkets tillstånd och behof. Härvid får jag fiirst anmärka, att Riksd.Ordn. gifvit en hård stöt åt stadgandet i 83 § Reg.F. att grundlagarne skola i hvarje särskildt fall efter deras ordalydelse tillämpas. Ty af Reg.F-.s förbud att besluta i Konungens öfvervaro, gör Riksd.Ordn. här den tillämpning, att R. St. under sådana förhållanden icke eller må öfverlägga, hvilket likväl är helt annat än besluta. Dernäst får jag anmärka, alt dessa båda grundlagssladganden blott gälla det särskilda fall, då Konungens propos. om statsverkets tillstånd och behof öfverlemnas på Rikssalen. Och slutligen får jag erinra, att förbudet så väl i Reg.F. som Riksd.Ordn. är inskränkt endast till de fall, då Konungen är närvarande. Ingenstädes finnes alltså något förbud för R. St. att på egen hand, under Konungens frånvaro, tillsammans på ett rum både öfverlägga och besluta. Besluten borde likväl fattas af hvart Stånd särskildt, nemi. när votering af någon ledamot begärdes. Häremot torde invändas, att oaktadt de 4 Ståndens sammanträde på ett rum till gemensamma öfverläggningar och beslut, ingenstädes är förbjudet, så är det icke eiler någonstädes bestämdt tillåtet; och att vid tillämpningen af grundlagarne endast bestämda stadganden gälla, så väl för det förbjudna som för det tillåtna.
Åt förhandlingarne uti denna sak, livilka blifvit genom trycket allmängjorde och till Rikets Ständer öfverlemnade, har Utskottet äfvenledes egnat sin uppmärksamhet och dervid funnit, hurusom Justitie-Ombudsmannen vid utförandet noggrant följt de grunder, som Konstitutions-Ulskottet i dess till Justitie-Ombudsmannen öfverlemnade remisser uttalat. Justitie-Ombudsmannens afgifna berättelser visa i öfrigt den omsorg, hvarmed han iakttagit hvarje sak af allmännare vigt, derpå hans befattning kunnat hafva inflytande. Justitie-Ombudsmannens verksamhet har emedlertid erhållit en utsträckning genom det honom gifna uppdrag att deltaga i den ytterligare granskning af förslagen till Allmän Civilocfl Brottmålslag, som vid sista Riksdag ansågs nödig. För resultatet af denna år i84a påbörjade granskning innefattar den till Rikets Ständer aflåtne berättelse (pag. 10 och följande) redogörelse, deraf bland annåt inhemtas: att Lagberedningen, som, under den 16 December sistnämnde år, afslutat och sedermera till Kongl. Maj:t i underdånighet insändt utlåtanden 1:0 angående Domstolarnes organisation, 2:0 om de straff, som i ny allmän Kriminallag borde bestämmas och 3:o rörande Förliknings-komiteer, derefter företagit den speciella granskningen af Straff-balken eller Lag-komileens förslag till Brottmålslag, hvilken blifvit fulländad i April månad innevarande år; att Lagberedningen sedermera varit sysselsatt med slutlig justering af förändrade lagtexten, jemte dertill hörande motiver, så att omarbetade förslaget, med motiver och dervid gjorda reservationer, är vordet vid 5 Lag-Utskottets Utlåtande, N.-o 1. Lagberedningens allmänna sammanträde den 21 nästl. Juni framlagdt och till Protocollet fogadt, men att, sedan Kongl. Maj:t, under den 20 Maj detta år, ytterligare utsett och förordnat tre personer till arbetande Ledamöter i Lagberedningen, lrvilka, med föranledande af hvad Hans Excellens Herr Justitie-Stats-Ministern anfört om Kongl.
Likaså godkände Ståndet Utskottets förslag i afseende på Söderköping, Askersund, Sölvesborg, Strömstad, Oscarshamn, Arvika, Ronneby, Marstrand, Norrtelje samt Nicolai, Adolf Fredriks, Hedvig Eleonora och Ulrica*. Eleonora församlingar i Stockholm; hvaremot Ståndet beslöt, att vid Eiementar-läroverken i Wimmerby och Filipstad skulle å stat uppföras 1 Rektor och 2 Kolleger, i följd hvaraf Utskottets förslag att den yngre Kollegan i dessa städer, Wimmerby och Filipstad, skulle bibehållas vid nu innehafvande lön, komme alt bortgå; och i öfrigt skulle iakttagas, i afseende på Luleå, hvad här ofvan blifvit anmärkt. Utskottets yttrande å sid. 50. att det icke ansett sig kunna tillstyrka bifall till Kongl. Maj:ts förslag att, för beredande af Paedagogiernes upptagande å Elementar-läroverkens stat, Rikets Ständer måtte bevilja ett årligt anslag af 63,449 R:dr, äfvensom Utskottets hemställan å samma sida, angående ett reservations-anslag af 20,000 R:dr för hvartdera af nästkommande trenne år, att användas till löneförbättring åt lärare vid sådana stads-paedagogier, uti hvilka undervisningen vunnit en högre grad af utveckling m. m., godkändes. Tillstyrkandet nederst å sid. 50, rörande Skenninge skola, bifölls. Hemställan öfverst å sid. 51, angående aflönings-beloppen till Rektorerne vid de lägre Eiementar-läroverken, bifölls, med den förändring, sorn uti Herr Professoren Carlsons, Utlåtandet bifogade, reservation blifvit päfordrad. Sednare hemställanden å sid. 51, om vilkoren hvarunder lärare-personalen vid Eiementar-läroverken må komma i åtnjutande af de nya lönerna, biföllos.
I d i ge” öfverst |>å 47tde sidan af Utskts betänk, bör förändras, äfvensom i min tanke icke är tjenligt alt föreskrifva menigheternas deltagande eje ti ni t i v t till hälften i kostnaden, utan tror jag, alt den Den a5 November e. m 3j3 Lör fördelas enl. undersökningar och anbud , samt enl. K. M:s nåd. förordnande vid särskildta tillfällen. För resten vill jag afvakta del afseende å detta ärende, sorn Utsk. ytterligare utlofvat, när undsättningsanstalter intill nästa riksdag komma under öfverläggning, äfvensom jag appellerar till de speciella föreskrifterna vid bancovinstens användande. 8:0 Uti motion, afgifven d. 4 Mars delta år af Hr Dalman, W. F., tryckt i 3:dje hilft. af R. o. Ad:s prof., sid. 1 18, rad. 26, gör lian ett förslag, oundgängligen nödvändigt alt observera, innan verkställigheten af vägarnes omläggning företages, nemi. ”ali all sluttning mätte bestämmas sadan som trafiken /trä/ver/’ Uti deraf föranledt utlåt, har jag d. 18 sisth Mars gjort reda för hvad denna preliminära iakttagelse tillhör. (Se 4lde haft. af R. o. Ad:s prot. för denna riksdag, sid. 3'oy—3o8 , bilagde.) Med denna del af ärendet liar StatsUtsk. i det nu föredragna utlåt, sig icke befattat. Sedan emedlertid q vses t io an, eller vägarnes partiella omläggning, nu blifvit af Utsk. tillstyrkt , och medel dertill föreslagna; så synes mig påtagligt, att förslaget rörtde q v gest i o qvomodo icke längre bör förblifva obesvärad!. Representationen, såsom mindre bevandrad i dylika ärenden, än de organer, som K.
St:s Banko-Utskott. Anvisningar, utfärdade af Rikets Ständers Bank på „ „ , Götheborgs Lånekontor på „ , „ Malmö dito på „ „ „ Wisby dito på Summa Assignationer, utställda på Bankens Depositions-Afdelning: af Lånekontoret i Götheborg st. 158. R:dr 158,000: dito i Malmö „ 667. „ 585,900: dito. i Wisby „ 91. „ 55,900: Summa utfärdade Anvisningar och Assignationer på Summa infriade dito dito af Summa utelöpande dito dito på De utelöpande Anvisningarne äro utfärdade af Rikets Ständers Bank på , Götheborgs Lånekontor på „ Malmö dito på De utelöpande Assignationerna äro utställda „ Malmö dito R:dr 7,000: —- —■ „ Wisby dito „ 500: Summa Förskott anordnade, för rörelsens bedrifvande, från Bankens Låneafdelning R:dr 4,610,000: deraf blifvit återbetaldt. „ 2,000,000: - återstår oliqvideradt Sorn tillsammans med beloppet af utelöpande Anvisningar och Assignationer motsvara kassabehållningarne den 27 September detta år, nemligen hos Berättelse till R. St:s Banko-Utskott. 9 E kets Ständers Bank. Götheborgs Lånekontor. Malmö Lånekontor. Wisby Lånekontor. Summa. st. R.dr sk. r. 1 st. R:dr sk. r. st. R:dr * sk. r. st. R:dr sk. r. st. St. Brot. 1856 & 185?. 6 Sami. i Afd. ä Haft. 2 Berättelse till Ii. S:ts Banko-Utskott. Guldoch silfvcr-panthvalfvet. Angående regleringen af tjenstemannapersonalen och dess lönevilkor. Förändrad lokal för kassaoeh Depositions-afdelnlngarne, sedelkontoret och BankoDiskontverket.
Sedan jag i motionen sökt ådagalägga, hurusom dels underlåten husbondetillsyn och åsidosatt begagnande s Lag-Utskottets Betänkande, N:o 101. al mildare medel för att återföra den tjenande och ringare folkklassen till moralitet och känsla af dess pligt, dels den i senare tider sig alltmera ökande benägenheten att, afven för mindre felsteg och förseelser hos denna klass» genast anlita lagens straffande biträde, gemensamt och öfver all höfva ökar antalet af fängelsernas beklagansvärda innevånare, och dermed icke allenast de kostnader, sorn i sådant afseende erfordras, utan ock den vanmakt, som samhället häraf får vidkännas, samt då Utskottet behagat erkänna motionens rättsenliga syftning samt behofvet att söka förebygga den olikhet i förfaringssätt vid häktningsåtgärder, som i olika orter äger rum; har det varit oväntadt att Utskottet funnit det ingen åtgärd (iil afböjande af dessa olägenheter kunde för det närvarande vidtagas. De skäl, som härtill föranledt, eller att bestämda stadganden angående olaga häktning redan finnas i nu gäilande lag: att det beror på den förfördelade att söka upprättelse derest honom något orättvist öfvergått: att det varit med formerna för Utskottets verksamhet oförenligt att föreslå och framställa nödvändigheten af ifrågavarande lagbestämmelsers ordentligare iakttagande, och att, i den under utarbetning varande nya kriminallagen, ännu mera bestämda föreskrifter i detta afseende komma att intagas, synas mig icke nog klara och tillfyllestgörande, särdeles med hänsigt till den stora och som jag förmodar mera allmänt insedda svårigheten för en olaga — för obetydligt brott och sålunda onödigtvis, häktad person, att mot en nyckfull och godtycklig polismakt åstadkomma den bevisning och anklagelse, hvarigenom den förres ställning kan restitueras och ersättning vinnas för det oförskyldta lidande, han härigenom tillskyndas och hvars följder vanligast medföra förlusten af hela haus timliga välfärd.
De kungörelser, som innefatta begge Statsmakternas sålunda meddelade beslut, angående de under Fullmäktiges i Riksgälds-kontoret förvaltning ställda amortissementsfonderna, äro också uttryckligen åberopade i de om nämnde lån afslutade kontrakter; hvadan bestämmelserna i sagde hänseende icke lära kunna utan kontrahenternas ömsesidiga begifvande förändras, än mindre upphäfvas. Till följd af omförmälda stadganden, kommer också sannolikt större delen af Riksgälds-kontorets framtida operationer i och för dess kontanta behållnings förräntande att föranledas genom detta åliggande att göra de högst betydliga amortissements-fonderna jemte dertill hörande medel räntebärande, intilldess desamma kunna och böra till förefallande liqvider i stadgad ordning användas. Dessutom hafva åtskilliga andra fonder och tillgångar för enahanda ändamål, tid efter annan, blifvit tili Riksgälds-kontoret öfverlemnade, bland hvilka Fullmäktige här tro sig endast böra exempelvis uppgifva undsättnings-medlen, hvilkas nuvarande i Riksgälds-kontorets lånerörelse ingångna belopp utgör ej mindre än 1,268,731 R:dr 66 öre, och de för såld ekeskog samt rättigheten till dess framtida begagnande influtna samt hos Riksgälds-kontoret deponerade medel, som vid innevarande års början öfverstego en summa af 430,000 R:dr. — 8 Fullmäktige hafva ej heller funnit anledning instämma i den af Herrar Revisorer yttrade åsigt: att den vid förräntningen af Rikgälds-kontorets kontanta behållning verkställda utlåning icke medfört den nytta för allmänna rörelsen, som, i fall sådant skett genom ett penninge-utlånande verk, deraf kunnat påräknas.
Öfvergår jag till hvad Piiksd.- Oidn. säger, så heter det der, att R. o. Ad. representeras D c ii 2(j O c t o b e r e. m. >79 på sätt som Ridd.Ordn. föreskrifver: således bar den Hilvar. representationen fastställt sjelfva grunden för fjerdedelen i representationen så löst, att den lian undras af ett enda Stånd oell Konungen. Äfven detta är i Strid med l §:n RiksdOrdn., som säger, att R. St. uro Svenska folkets representanter: vill man följa denna princip conseqvent, bör icke ett stånd liga andra grundvalar för sin representation, än de andra Stånden. Valrätten och valsättet bör för alla Stånden vara i grundlag stadgad, och denna ändring af nuvar. förhållanden, kanske den väsendtligaste af dem alla, Liefve således för Adelsståndet oundviklig. Går jag nu till de öfriga Stånden, finnas i villkoren för deras representation lill en stor del dylika anomalier. Det finnes t. ex. om BondeSt. stadgadt, alt, för att vara bonde, måste man vara besutten hemmansägare. BondeSt. har, på grund af det ordet besutten, genom hemmanskly fningsförordningen undergått på det sednare 20-talet en af de största förändringar; och det är just derigenom som de personer, hvilka man nu säger skola hafva blifvit uteslutne till följd af den utaf Const.Utsk. bestämda siffran ?.5o r:dr, hafva i BondeSt. blifvit intagne som besuttne. Vi laborera således med den anomalien alt äga tvänne Stånd i vår representation, hvaraf det ena genom sin ståndsordning, som det blott sjelft behöfver godkänna, och det andra i sammanhang med ekonomiska författningar, kan undergå väsendtliga förändringar i sin sammansättning. Går jag till PresteSt., finner jag tiden sjelf vara på vägen att förändra detsamma.
Munck, a. pr. Rektor vid Götheborgs Öfverste och Chef för Kgi. ElementarLäroverk. Götha Art.Reg:te. Carl Engelblom, Alex, Keiller, LandsSekret. i Götheb, o. Boh. län. Civilingeniör. Lika lydande med originalet, bestyrka: Oscar Erh. Rabe, Joli. Aug. Berg, Kons.Not. Lärare vid Götbeb:s Elem.Lärov. De grunder, på hvilka Törnstens begäran stöder sig, äro: l:o Svårigheten, att icke säga omöjligheten, att för skolan anskaffa och bibehålla duglige lärare, då desse för sin framtida befordran helt och hållet förlora de år, de vid skolan tillbringa. Hittills har denna svårighet kunnat i någon mån, genom höga aflöningar, besegras; men då nu lönerna vid de offentliga läroverken äro föreslagne till betydlig förhöjning, som sannolikt beviljas, blir täflan i det fallet omöjlig. 2:o Den ifrågav:de skolans nytta och behöflighet, bestyrkt genom dess stora antal elever (den är den största privata läroinrättning i Sverige); förteckning öfver lärare och elever vid nya elementarskolan i Norrköping, höstterminen 1856, enl. klassifikation af d. 1 Okt., bifogas, och äro intyg, hvartill framdeles kommer att lemnäs intyg af i Norrköping varande myndigheter och föräldrar samt Kontr.Prosten Rundgrens vid nuv:de Riksdag väckta motion om inrättandet af offentligt högre läroverk derstädes. 3:o Omfånget af de kurser, här bilagdt, som vid skolan genomgås, hvilket icke blott är jemförligt, utan i flera afseenden öfverstigande dem som föredragas vid de offentliga läroverken. 4:0 Prejudikatet af andra enskilda skolor, som erhållit samma förmån, t. ex. Handelsinstitutet i Götheborg — alla sådane skolor som tillkommit genom testamentariska dispositioner, t. ex. Swartziska skolan i Norrköping, Göthiska Förbundets i Möendahl, m. fl. 5:0 Den ringa upoffring
Hvad åter angår frågan om en bestämd tull å spannmål, för att hindra fluctuation i spannmålspriserne, har jag så mycket mindre deremot, som jag till alla delar yttrat mig i samma åsigt, då Herr af Wingårds Motion förevar. Jag har önskat en fix tull, ehuru ej sådan, som i Betänkandet öfver nämnde Motion föreslås. Men då denna fråga är väckt af Herr af Wingård, och förevarit i alla Stånd, då BevillningsUtskottets beslut i detta ämne är återremitteradt från Ridderskapet och Adeln och PresteStåndet, samt således kommer under ny öfverläggning, hemställer jag, om någon ny Motion bör göras, enär en redan är gjord och skall af Rikets Ständer besvaras, samt Rikets Ständer skola yttra sig till Regeringen, om de tro, att en fix tull bör bestäm - Den 22 Ju n i i f. in. mas. Men skulle Ridderskapet och Adeln finna, att Friherre Anckarswärds anförande hör i detta fall bifogas, har jag intet deremot att påminna, dock får jag erinra, att Herr af Wingårds Motion ensamt af BevillliingsUtskottel blifvit behandlad. Herr Hjerta, Gustaf: T vänne Talare hafva ansett besynnerligt, att man från Herr Rothliebs Motion kommit att ingå i betraktelser öfver den Författning, som Konungen med Ständerne communicerat att han utfärdat. Först anser jag mig skyldig att tillrättavisa i detta fall, då det förefaller mig, som Herr Rothliebs Motion innehåller en månads längre Bränvinsförbud, än det redan utfärdade. Det är af vigt, att vid remissen må blifva afgjordt, om Rikets Ständer önska en sådan förlängning. Det är då nödvändigt att ingå i frågan om principen. Det faller af sig sjelf, att en sådan fråga skulle föranleda, att Författningen måste nämnas. Hvad angår att principen blifvit klandrad, kan jag ej deruti finna något lagstridigt, obehörigt eller onyttigt, emedan det måtte vara af vigt, att Ständernes tankar i detta fall blifva Regeringen communicerade, antingen för de ytterligare åtgärder, som genast torde komma i fråga, eller i afseende på nödvändigheten att ändra system.