Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sångerskans tredje roll blir Briinhilde i W a g - ners » Die Walkiire », hvilken på nyåret skall gå öfver scenen på Köbenhavns opera, eå framt ej de en gång gjorda bestämmelserna nu bli förändrade. Amneris, Ortrud, Briinhilde — det är ett vackert klöfverblad, förvärfvadt under två år af en börjande bana såsom dramatisk sångerska. Hvad skall icke då fortsättningen blifva? Finnas icke stora skäl för det på samma gång vemodiga och glädjande antagandet, att Ellen Nordgrens konst skall kallas till större och mera vexlande verksamhetsfält än förhållandena här hemma förmå erbjuda den? H. fe Bidrag i alla ämnen mottagas med tacksamhet. j ^AL-UDAN-yWuLLBR. Idyll. å ag önskade Jag vof cn fusioner odelade mig det var jinl TJU hustru hjälpte och var &lt; Mwr vi smidig mig all hördan dra vintern var världens jy mot mitt med hvarann och lika lyckligaste 3^Lär våren soffan kom med lind i hull i milt ute under en bänk af och ett ~öch sommarvind som bäckens våg. vi strejkade för ^) är och rum i blom snår, slå tom: sol och vår. lindens eke skulle tall slå enligt herr kaptenens smak bord med punschkaraffen i mitt min vackra kind, såg, var mild som och fågelsång fick man. bröst låg hennes klar — uniform, och i ett ögonpar jag blick vän. kom med snö och storm, i min gamla liv ars ha — cn, i lust och nöd min höllo skymning jag, hörn. ock jaq cn liten finhyllt, - sen, i alla skulle — björn cn sluga dar som kapten ad gammal knä lilla i ljus hustru och tände pipan med cn som cgarn narrade Ull Daniel på. musslin satt min, skratt. Fallström. Mannen är styrkan, kvinnan är skönheten; han är fönuftet, som herskar, hon är visheten, som förmildrar; den ena kan ej ega bestånd utan den andra, därför har Herren skapat dem hvar för sig till ett gemensamt mål Vedas.
Hummer, i mayonnäs 605; pastej soppa 540. Hö, polera alabaster 558. I. Indigo 695. Ister 405; göra handskar smidiga 404. Jakt, - soppa 557. Järn, grytor svärta 67; skridskor 259; stryk317 (se Rost). Jäst, förvara 357; strufvor 66. Jäsning, sylt 23S. Kakelugn 594; till matbod 358. Kalk, till golfskurning Eli; syltad ingefära 610. Kammar, behandl. Karamellpudding (se Brulépudding). Kaviar, falsk 495. Kemi för damer 162. Kli, mandel3S0; - vatten 352. Klimp, af vildt 635. Klorkalk 575. Kläde, göra vattentätt 525. Klädstreck, rengöra 635. Klänät 66, 528 (se Strufvor). Knäck, - pannkaka 138. Kokning, kål 29. Kokos, efterrätt 296; skal 600. Kopparstick, vattenfl. Korinter, kaka 237. Korf kaka 190. Kransar, af skogsfrukter 690. Krassa, så 18. Kryddor, nejlikor i gurkkrukan 237 (se Örter). Kvassia, mot flugor 367. Kyckling, rätt 331; skötsel 189. Kåda, mastix 610 (se Harts). Lera, - föremål 526; underlag af27. Linolja, fernissa 369. Lut (se Tvätt). Lådor, maccaroni 8; hjärna 496. Löja, rom 495. Lök, hindra gro 426; kokt 30; - saft 356; skal 355, 404; soppa i l l; sylt482. Madeira, pudding 259, Magnesia, medicin 85; putspulver 561. Mal, i Piano 139; i ylle 626. Mannagryn, - tårta 543.
B:ko, lill ett bokföringsvärtle i R:dr Silfver af 9,728: is. 9. så alt tillgången i utländskt mynt, evalveradt till R:dr Silfver den 29 nästlidne November utgjorde 1,325,228: 14. r>. §. 21. Någon försäljning af omyntadt Silfver bar icke ifrågakommit sedan Försäljning sist förflutna April månad. ^omyntad ' Det derför'innan, på grund af 104 § 2 moni. i Banko-Reglementel, form. försålda Silfver i omyntad form har utgjort: Försåldt Silfver enligt bökförings - Influten betalning Vinst i värde ^ * Banko-Sedlar. Banko-Sedlar. Oberäknadt mynlskalten f:dels procent, som Banken härigenom besparat, har Silf rit Is försäljning elfer 27 mark 12 sk. Hamburger B:ko eller 24 R:dr 32 sk. Svenskt Banko för mark finsilfver Kölnisk vigt tillskyndat Banken en vinst af nära En procent. Uevisorernes Henill, äng. Dukat-pri Med anledning deraf, att, enligt i Hamburg verkställda noteringar, ändring Prlset Pa a utrikes ort under sednare liden betydligt fallit, väck tes den 24 sisllidne April hos Fullmäktige Iruga, huruvida icke, till Bankens betryggande mot de förluster, som möjligen kunde uppstå genom bibehållande af då varande, lill o R:dr 32 sk. bestämda invexlingspris å dukater, skäl vore för banden att göra någon nedsättning uti berörda pris, samt att Bankens utvexlingspris å dukater, då faststäldt lill 0 R:dr, måtte i sammanhang dermed undergå någon i • n • i • » . O O lämplig förminskning; och funno Fullmäktige, efter öfvervägande häraf, samma dag godt besluta den förändring i Bankens omförmäldta bloch utvexlingspris, att, frun och med den I påföljde Maj, det förra bestämdes till 5
Vid förra Biksdagen afgaf LagUtsk. ett förslag i samma syftning, och ehuru det då lyckades en värd ledamot af 224 Den 16 Juni. R. o. Ad. att i en hastig vändning, få förslaget ogilladt, så tror jag alt man nu skall vara mera på sin vakt och ej tillåta, att en dy lik öfverrumpling ännu en gång skall lyckas. Hr von Knorring: Till en höljan får jag beklaga, att jag ej förra gången talade så högt, alt Gr. Sparre förmått höra mina ord. Jag sade, att söndagen var en helig hvila för det kristliga sinnet, men yttrade ingalunda, alt den firades bäst genom att ligga och sofva. Vidare får jag beklaga, att Gr. Sparre tillåtit sig att skämta öfver ett så heligt ämne, som detta. Saken bör ingalunda anses vara likgiltig, ulan har en ganska stor betydenhet. Under det att man vill tillåta Lutheraner alt besöka främmande trosförvandters gudstjenst och öfvergifva deras egen, bibehåller man förbudet att samlas till andaktsöfningar på annat ställe än i kyrkan. Kan sådant vara conseqvent? Jag tror det icke, och anser dessutom, att då lagen med ett det hårdaste straff belägger öfvergång till en främmande lära, del är i bogsta grad orätt af lagstiftaren, att uphäfva ett stadgande, tillkommet för att afhålla de mindre uplyste af våra trosförvandter från hvarje tillfälle alt höra predikas sådana trossatser, hvilkas antagande och bekännande för dem medför så stort äfventyr. Hr Tersmeden: Ehuru motionär för detta obetydliga och oskyldiga förslag, har jag dock icke velat uptaga R. o. Ad:s tid med utveckling af skälen för bifall, hvilka redan af Gr. Lagerbjelke, Frih. Ugglas och sednast af Gr. Sparre blifvit fullständigt ådagalagda, och jag har derföre begärt ordet endast för att genmäla min värde granne, Hr von Knorring.
Så skola vi hafva en bazar för insamlande af medel till lagning af små Zulukafferflic-kors skolväskor, en soirée till förmån för konungens af Abe-okuta frånskilda gemåler, ett sällskapsspektakel, hvaraf inkomsten tillfaller en asyl för hundar, som fått sina svansar afklämda af jernbantågen å östra stambanan, en konsert, hvaraf nettovinsten tillfaller obemedlade underlöjtnanter, som råkat spräcka sina handskar vid applåder å kungliga storan; är det sedan något igen af säsongen så. skall jag verkligen fundera på att få bildad en komité för anordnande af en bazar, hvars hela behållning kommer att tilldelas fattiga hustrur, som ligga sjuka under brohvalfven. Allt måste hafva sin form, min gode man. Som hastigast snodde vi in på en bazär. Der var sig allting likt. Dumma tillfällighetsvers sjön-gos i falska tonarter af spruckna sopraner, och “ lefvande bilder “ förevisades i naturtrogna kostymer, som ännu ingen lefvande varelse sett maken till. En medelålders herre stod och grät framför en tablå, som förestälde “ Döbeln vid Jutas “. — Ett vackert, fosterländskt ämne, hviskade någon i hans öra. — Åja, men det är inte det jag gråter för, utan för att fruarna i komitén tiggt allt klädet till generalens och soldaternas uniformer af mig, fattige stackare. En fröken på ölverblifna kartan, med en ansigtshud, som skulle bringat gamle Klemming i exstas, derest den förekommit på ett bokband från 1500-talet, stod och hängde vid buffeten. i — Får jag den äran dansa med fröken? sporde en ung man med benan midt i pannan. — Ja, men det kostar 24 skilling. (Gud hon var äldre än öresräkningen! Och så snodde de då åstad till förmån för en fond, afsedd till inköpande af kökssaker åt upprättade spinnhushjon.
Den innesluter i sig konungamaktens tillgifnaste anhängare och håller strängt på dess gamla prerogativ; den står i afgjord och bestämd motsats till landtmannapartiets sträfvanden att förvärfva sig fördelar genom jordbördornas totala aflyftande och den håller på indelningsverket såsom grundvalen för vår härordning, likasom den anser staten ega skyldigheter gen t emot statens löntagare. Midt emellan dessa två fraktioner står kompromisspartiets kärntrupp, hvars största och betydelsefullaste anpart utgöres af de skånske aristokratiske gods-egarne, förstärkte af en del bruksoch större godsegare. Såsom synlig chef för denna fraktion har brukspatron Carl Ekman på Finspong hittills ansetts. Vi hafva här framhållit partiställningen såväl i den andra som första kammaren och hafva sett, hurusom skilda grupper med olika syften kunna urskiljas. Emellertid förhåller det sig så, att det svenska lynnet icke är rätt lämpligt för att insnöras i trånga partiband. Individualismen gör sig allt för kraftigt gällande for att det skulle lyckas hos oss, som i andra länder, att fast sammanhålla och underordna de spridda krafterna under en ovilkorlig, lydnadbjudande, gemensam ledning. Väl är det sant, att i andra kammaren landtmannapartiet i allmänhet sammanhålles med verklig jemhand. Partidisciplinen derstädes är i högsta måtto utbildad och dess kontroll öfver ledamöterne sträng. Detta hindrar dock icke, att understundom äfven här splittringar och söndringar visa sig. Det yar endast med de yttersta ansträngningar som man 1878 lyckades förena 101 af landtmannapar-tiets ledamöter till framläggande af de beryktade sju motionerna. Men än större schismer hafva försports. Vid behandlingen af 1875 års af regeringen framlagda härordningsfÖrslag nödgades grefve Posse sjelf erkänna att » alla partiband brustit ». Meningarna inom landtmannapartiet voro då i högsta måtto splittrade och en hvar gick s1n egen väg. Då afgörande-stunden kom, var ock det eljest så homogena partiet upplöst i skilda flockar, hvilka hvar för sig röstade. Samma företeelse förmärktes ock vid 1879 års riksdag, då de stora ekonomiska frågorna förevoro.
Föredrogs denna dag ankommet Utdrag af Höglofliga Ridderskapet och Adelns Protokoll den 20, 21, 25 och 24 nästlidne November, innefattande nämnda Riks-Stånds beslut, vid behandling af Bih. till R. St. 9 Sami. 87 690 fröt.-Utdrag den 2 December 1851. Stats-Utskottets Utlåtande N:o 148, angående utgifterna under Riks-statens Åttonde Hufvud-titel; och anmärkes här särskildt berörda Utlåtandes fyrationdesjette punkt, hvilken Ridderskapet och Adeln bifallit, med de förändringar, att, i fråga om mom. litt. b., aflöningen till läraren för barnmorske-eleverna fastställdes till 3,000 R:dr; att, i fråga om mom. litt. c., icke blott Adjunkterne i anatomi samt kemi och farmaci, utan ock Artis obstetriciae-adjunkten, hvardera må tilläggas ett särskildt årligt arfvode af 500 R:dr, men med vilkor, att desse tre Adjunkter, för att kunna komma i åtnjutande af sådana arfvoden, skola vara ordinarie Adjunkter; samt att, i följd af dessa förändringar, såsom erforderlig anslags-tillökning för Carolinska Medico-chirurgiska Institutet, en summa af 21,882 R:dr 8 öre, allt Riksmynt, beviljades: Varande de öfriga Riks-Stånden inbjudna att om förutnämnda, i afseende på mom. litt. b. och c., beslutade förändringar med Ridderskapet och Adeln sig förena; men denna inbjudning blef af Borgare-Ståndet alslagen, och Protokolls-ut draget lades till handlingarna. S. D. Sedan upplyst blifvit, alt Handlanden i Christianstad JV.
Samtlige LandtRäntemästarne i Länen få sig till godo beräkna och afföra, såsom remisslage, en Åt - ( 7° ) tondedels (J) procent af de medel, hvilka till RiksgäldsContoiret lefvereras. §. 1x6. De uti LandtRänterierne till RiksgäldsContoirets disposition inflytande medel öfversändas och lefvereras derifrån omedelbarligen till RiksgäldsContoiret; och får något remisslage icke beräknas å de summor, hvilka icke , inom den i Författningarne utstakade tid och der föreskrifven ordning, från LandtRänterierne expedieras, eller med hvilka icke förfares, pa sätt de af ÖfverStyrelsen för RiksgäldsVerket LandtRäntmästarne till efterrättelse gifne föreskrifter om hvad i öfrigt, vid remitteringen, bör iakttagas, innehålla. §• 1 '7* De uti Landsorterne inflytande Observations-medel lefvereras uti LandtRänterierne till RiksgäldsContoirets disposition; hvarefter Observations-procenten från RiksgäldsContoiret utbetales. §. iiS. Öfver hvarje års uppbörd af Allmänna Bevillningen samt RiksgäldsContoirets öfrige Inkomster, hvilka uti Landsorterne lefvereras, författas vid LandsContoiren Summariska Räkningar, som afslulas och insändas till RiksgäldsContoiret inom den tid Författningarne stadga; och uti hvilka Räkningar Restantier och Balancer från de förra åren jemväl till redovisande upptagas. — Sådane Summariska Räkningar aflemnas äfven till RiksgäldsContoiret från Stockholms Stad, inom den tid, som serskildt är bestämd. ( 7« ) §• i'9- I början af hvarje manad insändas fran LandtRänterierne till RiksgäldsContoiret
s 48i, lagdt till Handlingarne af Adeln, IX 3. s 483, bif. af BorgareStåndet, IX 3. s 484* RiksdagsBeslutet, §. 44- Jord, 0111 användande af den till Städerne donerade; Motion, remitt. till Ekon. Utskottet, II s 1296. Utskottets Betänkande, VIII s 53o, bif. af PresteStåndet, IX s 288, af BorgareStåndet, IX s 392, återremitt. af Adeln, IX s 298, af BondeStåndet, IX s 3o2. Ytterligare Utlåtande, VIII s 1126—? )5o ii3i, lagdt till Handlingarne af PresteStåndet, IX s 703, af BorgareStåndet, IX s 707, bif, af BondeStåndet, IX s 724. Jordegare, om yrkad företrädesrätt för, till betalning af Brukares lösa egendom. Motion, remitt. till Lagutskottet, lis 1221. Utskottets Utlåtande, YII 1. s 63o —•634, bif. af BondeStåndet, IX s 549» af PresleStåndet, IX s 561 , af BorgareStåndet, IX s 568, återrem, af Adeln, IX s 576. Ytterligare Utlåtande, YII 2. s 1397 — j4o2, bif. af Adeln, IX s u8o, af BondeStåndet, IX s ir88, af PresteStåndet, IX s 1192, af BorgareStåndet, IX s 1194, Jords, om all, lika beskattning. Motion, remitt, till StatsUtskottet, II s 1202.
Svensk ledes af denna driffjäder vid sina handlingar, utan fast mer af sannt nit för det allmänna bästa; i följd af denna min öfvertygelse, anser jag sora en skyldighet, att vid de anmärkningar, som göras mot Konungens Rådgifvare, eller Ministrar, man nyttjar det språk, som tydligt uttrycker tankan, och utreder saken, utan att med afsigt såra personen; derigenom vinnes äfven den dubbla förmån, att kunna anmärka, det jelaktiga och göra rättvifa åt det JörtjenJlfulla. Den 5 Maji e, m. 47 Under detta Riksmöte finnas bland oss de, sora o'örstäidi yttrat sig mot Mintstéren. jag har hittills trodt att mitt omdömme i afseende pa des^a yttranden varit öfverflödigt, men nu säger mig min inre öfvertygelse, att jag ä‘ven bör bidraga till att motverka den opinion. som Herr Grefva Mörners och Herr Danekvardis anföranden atd. i7 de April tyckas vilja b reda; nemligen att alia Regeringens åtgärder i flere år burit stämpeln af den högsta fullkomlighet och mediört den största lycka för landet* Konungens Rådgifvare synas ej villja underkasta sig deli moraliska ansvarighet, hvartill Folkets ombud, enligt Constitutionen, anse dem förpliktade. Denna ansvarighet kan äfven enligt Constifutionens bokstafliga innehåll tyckas vara mycket begränsad, men den existerar ändock och dess vidare utveckling skulle förmohnligt undanrödja den öfverdrifna tvist, som intagit dess ställe. Innan jag går att vidare omnämna da misstag, som enligt min tanka i ofvannämnde anföranden af den i7:de April blifvit gjorde, så torde det ej vara ur sin ordning att nämna ett ord om en Ministéres rättigheter och skyldigheter.
Nu utgår bevillningen med 2.000.000 rmt. Alltså har en nedsättning af 3,000,000 skett i den direkta beskattningen. Men vida större är nedsättningen i den indirekta beskattningen. Är 1816 var tullen på raffinad 66 öre, nu är den 13 öre; på kaffe var tullen 25 öre, nu är den 10 öre; på bomull 4 öre, nu är den ingen; på salt 100 öre, nu 60 öre; på sill 200 öre, nu 25 öre; på the 1 rdr 66 öre, nu 50 öre, på chocolad 100 öre, nu 30 öre; på kött tunnan 5 rdr 33 öre, nu ingen; på finsk skepp. 13 rdr 33 öre, nu ingen; på smör lisp. t rdr 33 öre, nu ingen o. s. v. 212 Den 14 A p ril e. m. Om man antager att Svenska folket fortfarande »kulle förbruka samma myckenhet af socker och kaffe (jag skall blott taga dessa två varor i betraktande), som det nu gör, så skulle nedsättnirigen i förbmkningsskatt endast tor deni utgöra, för socker 1 2,000,000, för kaffe 2,000,000 — r.nia 14,000,000 rdr. Utförsels-tull på tilia siid var 1816 1 rdr, nu år den ingen. FörL år. utskeppades 1,400,000 t:r, således en skattenedsätfcning af 1.400.000 rdr. Utförselstullen på stångjern var 25 öre pr citner; således skulle tullen för .1,600,000 citnr, som utskeppas, upgå till 400.000 rdr. Tullen på bläder och bjelkar var för bräderna från 33 öre till 4 rdr tolften, för bjelkarne från 50 öre ända till 6 rdr st., allt efter brödernas och bjelkarnes längd och tjocklek.
Husmodem har sörjt för, att hemmet har en viss festlig prägel, husfadern skall, då han kommer från arbetet, mötas af hemtrefnad, glädje och frid. Barnen vänta med oro, ty de ha fått löfte, att han skall följa med dem och m amma på besök hos farbror Karl. Se, där kommer pappa långt nere på gatan. — Han ser de små Midt i en munter barnvisa tystnade manligt och ömkligt tillika att se, huruledes nyckfulla (det vanliga namnet på kvinliga stämnen. » Kan du tänka dig, Alma, att grefven — ningsmänniskor) hustrur tillåtas att drifva sitt A c k så lyckligt, pappa är i godt lynne! • — Nu bara mycket snälla vid bordet, så — min blifvande kamrat på kontoret — kallade ofog med man, barn och öfrig omgifning. Ja, det är harrnligt, ty prata och skrifva — Men redan pappas hårda tag i dörren sä- mig ni, då jag för en stund sedan talade med om likställighet hur mycket man vill, så är ger hustrun, att en misstämning hastigt har honom i vår trappa » dock mannen den, som skall vara familjens » Åh! » inträdt, och hans rynkade ögonbryn jaga » Jo, du, vi talade ett ögonblick med hvarhufvud, den stödjande och styrkande kraften, bort hennes leende, då hon ber honom komma andra; han försökte att vara nedlåtande • — regenten med råds råde och väktaren öfver till bordet. Ja, berättade jag dig inte detta, eller hindrade lag och rätt i sitt lilla konstitutionela konunHon säger till sig själf, att hon ej bör Elias dåliga bordsskick oss från hvarje förnufgarike. bry sig om mannens dystra blick; hundrade, Och liksom det är hustruns oafvisliga plikt tigt samtal? » ja, tusende gånger har hon j u förut varit, att väcka maken till insikt af nödvändighe» D u hade just börjat, » ljög hustrun, hjärutan allt skäl, kvald af den häftigaste ångest och fruktan för, att något fasansfullt händt, teglad öfver att — ingen värre olycka inten att få sitt eget sinne i makt, att få sin själs försummade strängaspel väl stämdt, emedan mannen själf sett ut som en förkroppsträffat.
Närvarande: Hans Excellens , Justin» Stats-Ministern, Herr Grefve Gyllenborg. Hans Excellens, Stats-Ministern för Utri-t kes Arenderne Herr Grefve von Engeström. Deras Excellenser, Stats-Båden. Herr Grefve Rosenblad och Herr Grefve Fleming. Hans Excellens, Hof-Cancelleren , Herr Grefve af Wetterstedt. 67? Proposition om nedsättning i Saltpeter gärden. Dera» Excellenser, Stats Raden: Herr Grefve Cederström. Herr Grefve Sköldebrand och Herr Grefve Mörner. Stats Rådet, Grefve Löwenhjelm samt Stats-Secreteraren Quiding. Upplästes ett på Nådigste befallning författadt Förslag tili Kongl. Majits Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående nedsättning i den årliga Salipettergärden; Och behagade Hans Kongl. Majit, sorn, på Stats-Rådets enhälliga tillstyrkande, gillade förslaget, sådant det vid Protocollet finnes bilagdt, i Nåder befalla, att med detsamma enlig Proposition skulle på vanligt sätt utfärdas och till Rikets Ständer öfverlemnas. Ex Protocollo A. Fabritius. Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, om nedsättning i den ärliga Saltpettergärden ,* Gifven Stockholms Slott den 10 Martii 1823. iKongl. Majit, som uti Dess Nådiga Proposition till Rikets Ständers Stats-Utskott, angående StatsVerkets tillstånd och behof, gifvit tillkänna, att en tillökning af Tredje Hufvud Titulus anslag är ourngärigelig, och att Kongl. Majit ville meddela Rikets Ständer de utvägar, hvilka af Rikets Ständer kunna för detta ändamål begagnas, ulan att oka de allmanna bördorne, går nu att Proposition om nedsättning i Saltpetergärden. 679 detta frivilliga åtagande uppfylla genom efterföljande förslag.
Nej; Vinner Nej, hafva Rikets Ständer uppfört ifrågavarande aflöning till 5,000 K:dr, dock med vilkor att den beviljade löneförhöjningen icke må tillgodokomma nuvarande innehafvaren af nämnde befattning, så länge lian är i åtnjutande af det honom för fortsättande af arbetet: ”Svenska språkets lagar” beviljade särskilda stats-anslag.” 4:o. Beträffande anslaget till Lappmarks Ecklesiastik-verk, får Utskottet enär dess uti 21:sta punkten af förberörda Utlåtande gjorda hemställan, angående indragning af detta anslag, är bifallen endast af Borgareoch Bonde-Stånden, men Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet, deremot beslutat, att anslaget bordo till oförändrad! belopp uppföras såsom törslags-anslag — för denna frågas afgörande föreslå följande proposition: ”Den sorn vill, att 8:de Hufvudtitelns anslag till Lappmarks Ecklesiastikverk skall indragas, samt att Rikets Ständer, vid anmälan bos Kongl. Maj:t af detta beslut, i underdånighet anhålla, att de utgifter, hvarför anslaget varit afsedt, må under nästa statsreglerings-period bestridas genom anlitande af den utaf Kongl. Ståts-kontoretförvaltade särskilda ”Fonden för Lappmarks Ecklesiastik-verk”, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej hafva Rikets Ständer beslutat, att enahanda belopp som hittills, 11,000
Landets tryckande skuld har dock lagt hinder i vägen för mina välmenta avsikter. Minskningen i rikets inkomster är förorsakade av penningvärdets fall. Dessutom har årsväxten varit svag, vilket känts för riket, men också för den enskilte. Det är för att överlägga, hur man i framtiden skall undvika sådana händelser eller göra dem mindre kännbara, som jag sammankallat denna riksdag. Ett annat viktigt skäl är att låta kröna mig, för att på detta högtidliga sätt sammanknyta de band som förenar konung och folk. Jag har inte funnit någon gladare tid än denna, när jag njutit frukten av den förening jag knutit med en älskad gemål och fått en son, GUSTAF, en svensk kronprins. Dessa glada känslor att se landets tron befästad och att få dela denna fadersglädje med mina församlade trogna undersåtar. Jag har givit honom ett namn som är kärt i många avseenden i landet och hoppas kunna uppfostra honom så att han är beredd att styra sitt folk den dag jag ej längre finns. Han får aldrig glömma, att han är utsedd att regera över ett fritt och självständigt folk. Då jag nu på detta högtidliga sätt givet er mina tankar förväntar jag mig att ni svara däremot att då enighet, förtroende och uppriktighet råder mellan oss kunna vi förvänta oss ett lyckligt slut på detta Riksmöte. Då skall även inom er själva den smickrande tillfredställelsen att ha arbetat för Fäderneslandets sanna väl kännas. Kungörelse angående sättet att förtulla utländskt stenporslin, Stockholm den 2 april 1800. Tulltariffen för utländskt porslin sätts till 25 % av värdet. De som i sina bodar säljer främmande stenporslin får inte tillhandahålla andra stycken än de tillåtna slag av form och dimension, som Kungl Maj: ts nu i nåder fastställt. Stockholm den 2 april 1800. J LILJECRANTS. Pardons-Plakat givet på Deras Majestäters Konung Gustaf IV Adolphs och Drottning Fredrica Dorothea Wilhelminas Kröningsdag, Norrköpings Slott den 3 april 1800. Både i äldre och senare tid har det varit vanligt att Sveriges Konungar vid deras kröning frigivit fångar och benådat dem som ur riket rymt, när de skulle straffas för vissa brott. Så har även Vi och Vår Drottning på Vår lyckliga kröningsdag beslutat att visa denna mildhet.