Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Medföljande glaskupor förtullas särskildt, efter livad för Glas, andra slag, är bestämdt. Lampvekar; se Vekar. Latun eller Trådband: se Metaller, sammansatta. Leksaker: af trä eller sammansatta ämnen, med eller utan betsning, målning eller lackering 1 skålp. — 50 25 andra slag förtullas lika med det ämne, arbetadt, hvaraf de bestå. Lera Fri Lerpipor: hänföras under Piphufvuden. Liar; hänföras under Maskinerier, Redskap och Verktyg, ej specificerade. Likör 1 kanna 2 — Lim: husblås och gelatine 1 skålp. — 20 andra slag Fritt Limoncr, friska; se Citroner. andra slag; tullbehandlas lika med Frukter och Bär, ej specificerade. Limonsaft: hänföres under Citronsaft. Lin, ohäckladt och häckladt „ Fritt Linser: se Spanmål. Litografier; se Kopparstick. Litzari: hänföres till Färger och Färgningsämnen, andra slag, ej specificerade. Ljus: talgoch palmitin1 skålp. 2 andra slag 1 skålp. 4 Ljuskronor eller delar deraf, ej specificerade, förtullas lika med det ämne, arbetadt, hvaraf de hufvudsakligen bestå och utan afdrag i vigten för påsatta glas. 57 Luktvatten, alla slag (flaskornas vigt inbegripen) Lumpor och för papperstillverkningen beredd lump Lunta Lyktor; se Lampor. Läder; se Hudar och Skinn. Läderoch Skiiinarbeten, ej specificerade, förtullas med 20 procents förhöjning å tullen för det läder eller skinn, hvaraf arbetet hufvudsakligen består. Anm. Läderremmar, hopsydda eller med metallnaglar hopnitade och synbarligen ämnade att begagnas till Maskinerier, tullbehandlas såsom delar af Maskinerier. Läster och Klock till skoarbeten Lök, alla slag, ej specificerade Madrasser; hänföras till Sängkläder. Anm. När madrasser äro försedda med ramar och fjedrar, tullbehandlas de såsom Varor, i taxan ej nämnda, arbetade. Magnesia; hänföres under Apoteksvaror.
Jag får således endast tillkännagifva, det jag afstår från det af mig eventuellt biträdda yrkandet om pensions beviljande under uttryck af »ogillande» utaf åtgärden med dess preliminära tilldelande; och öfverlemnar H. Y. 11 16? Den 8 Maj. jag åt R. o. Ad. att bestämma anslagets siffra till fulla eller nedsatta beloppet. Frih. Klinckowström: Jag kan icke finna annat än att hvar och en har rätt att yttra sig om hvad som kommit under öfverläggning, och jag har ansett mig pligtig att vid detta tillfälle uttala mina betänkligheter; men då jag tror mig veta, att Hr Gr. o. Landtm, anser sig förhindrad att framställa propos. på mitt yrkande att åtgärden måtte ogillas, och jag alltid gerna underordnar min åsigt hans upplysta insigter, så får jag från detta yrkande afstå. Hvad beträffar Frih. Liljencrantz’ sista förslag att beloppet skulle nedsättas till 4,000 rdr, så finner jag det icke vara skäl att pruta på en så ringa summa som 6,000, utan får anhålla om bifall till hvad Utsk:t föreslagit. Frih. Liljencrantz: Jag finner det riktigt och na turligt, att, då R. o. Ad. funnit 2,000 rdr vara det lämpliga pensionsbeloppet, äfven vid ersättning af en i förtid gifven pension stanna vid detta belopp. Om K. M:t beviljat ett högre belopp, må sådant af besparingarne på Hufvudtiteln betäckas. Jag vidhåller mitt förslag, som jag anser vara i konseqvens med R. o. Ad:ns förra beslut.
Fråga härom förekom å nyo vid sistförflutne Riksdag, hvarefter Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse af den 24 Maj 1845, med tillkännagifvande af deras beslut om indelta räntors och tiondes indragning till Statsverket, i afseende å dessa utskylders framtida utgörande i contant utan uppsägningsrätt å de räntegifvandes sida, förklarade, att det visserligen för Statsverket vore fördelaktigt, om leverering in natura upphörde och utskylderne inflöto endast i contant, men att Rikets Ständer i detta afseende velat lemna räntegifvarne tillfälle att sig sjelfve yttra, hvadan de i underdånighet anhöllo, att Eders Kongl. Majit täcktes låta alla räntegifvare Länseller district-vis höras, huruvida de önska att framgent bibehålla nu egande optionsrätt eller vilja för framtiden ovilkorligt erlägga räntor och kronotionde i contant; och skulle i förra händelsen nu gällande föreskrifter till deras kraft och verkan fortfarande bibehållas, hvaremot i de orter, der räntegifvarne ingingo på sednare alternativet, alla räntor och kronotionde borde betalas efter ett för fem år i sender uträknadt och faststäldt medeltal af sednast förflutne tio års markegång. I sammanhang härmed bör ock anmärkas, att Rikets Ständer förut uti underdånig skrifvelse af den 15 Maj 1845 med afseende å de olägenheter, som äro en följd af räntegifvarnes skyldighet att inom visst afstånd från hemvistet forsla räntepersedlarne, hvilka olägenheter visat sig ökade i den mån, som räntegifvare inom samma socken äro till räntornas utgörande på flere löntagare indelade, begärt, att, med ledning af hvad inom flere landsorter redan blifvit vidtaget, Landshöfdingarne måtte erhålla
Men jag är öfvertygad om att skolans målsmän förut haft rätt, då de betraktat sådana förvillelser såsom mera sällsynta undantag. Nu åter befinna vi oss på den punkt, att dessa män, om de vilja se verkligheten i ansigtet och göra sin pligt, måste upptaga till behandling såsom skolfråga det faktum, att skolgossar lefva i otukt med prostituerade qvinnor. Såsom en skolans angelägenhet bör detta förhållande betraktas och behandlas af samma skäl som förekomsten af onani bland skolungdomen så blifvit behandlad. Af kamrater i skolan blir den oskyldige skolgossen införd i i lasten, genom kamratumgänget i skolan sprides lasten bland skolungdomen. Skolan kan på det sättet blifva de ungas förderf, om skolans lärare och styresmän ej göra sin pligt. Blunda de för saken, söka de öfverskyla den för att skolans anseende och deras eget ej skall lida, eller nöja de sig med att från läroverket i tysthet aflägsna de lärjungar, som blifvit ertappade eller öfverbevisade, ehuru det onda visar sig vara ett utbredt ondt med djupa rötter, då äro de pligtförgätne. Man behöfver icke anse uppfostran vara skolans mål, icke anse skolans lärare såsom uppfostrare för att af skolan fordra, att hon gör hvad hon kan, för att hennes lärjungar inom hennes murar skola vara skyddade mot förförelse. Men hyser man om skolan, såsom ännu åtminstone är förhållandet hos oss, den enda riktiga åsigten, att hennes mål är uppfostran och icke blott ett förståndsmeddelande af kunskaper, då har man rättighet att af henne fordra mer i sedligt hänseende än skydd för lärjungarna mot osedlighet. Då hvilar på henne det dryga ansvaret att göra hvad i hennes förmåga står för att leda hvarje lärjunge in på sedlighetens och tuktighetens väg, och hon bör då också utan alla konsiderationer söka nedbryta hvarje hinder för möjligheten att uppfylla denna ansvarsfulla pligt. Dock, om skolans pligt och ansvar må härmed vara nog taladt för denna gång. Det är icke till skolans män jag nu vänder mig. Vill en lärare meddela sig med sina kamrater och ställa en uppmaning till dem om ett kraftigt bekämpande af ett ondt, som rör skolan, bära genare vägar till det målet, än den, på hvilken jag nu slagit in.
Detterstorp, för hvilket ersättning blifvit anslagen för liden skada af Sjön Det* terns uppstigande, att Bostället vid 1821 års midfasta kommit i annan Indelningshafvares hand. Vid den anstälde undersökningen bar befunnits, att inga upplandningar skedt, af den uppgifne orsak, att Eifvattnets strömflytande fart bortfört den lossade jorden, utan att lemna den på något ställe ofvanföre Trollhätte-Strömmarnes fall; och, uti en sedermera till Kongl. Majit ingifven skrift, hafva Malöga Byamän i Elfsborgs Län i underdånighet anmält, att de under sist förflutne 3:ne år icke fått tillgodo njuta den ersättning, som med grund af Kongl. Majrts Nådiga Bref den a3 Martii 1768 och 14 Martii 1774 varit dem bestådd för bortmistade egor, genom Trollhätte-Slussverks uppdämningar; och som Byamännens jord årligen skall förminskas genom berörde uppdämningar, hafva de i underdånighet anhållit att icke allenast för / Betänkanden. 177 för desse 3:ne år få tillgodo njuta ofvanberörde dem tillagde ersättning, utan ock, att denna ersättning everdelig tid måtte dem tilldelas. Uti ofvanberörde af Kongl. KammarCollegium och Kongl. Stats-Contoiret afgifne underdåniga utlåtande, som Kongl. Maj:t i Nåder gillat, är andraget, att, hvad angår Landtmätarens undersökning, derutaf ingen grund kunde liemtas för bestämmandet af, antingen huruvida någon ytterligare, ersättning borde ega rum, eller ock, i fall af sådan ersättning, det belopp den skäligen och med billiga grunder, ej mindre för Kronan än Jordegar ne och Hemnians-innehäfvarne, kunde utsättas till.
Denna propos. besvarades med starka nej, blandade med ja, hvarpå H. Ex. vidare hemställde om R. o. Ad. ansågo de emot 366 Den 12 Mars f. m. ifrågavar. betänk, gjorde anmärkn:r föranleda till detsammas återremitterande. Härvid ropades ja och nej, hvarjemte Gr. Mörner anmälde sig och yttrade Jag önskade få veta huru Hr Frih. o. Landtm, npfattade svaret på den första frågan. I anledn. häraf tillkännagaf H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, det han trott sig finna, att R. o. Ad. med öfvervägande nej besvarat den först framställda propos:n till bifall å Utsk:s betänk. Gr. Björnstjerna: Såsom jag fattade Hr Frih. ochLandtm:s nyss uttryckta mening, så var den att nu framställa propos. på bifall till Utsk:s betänk, med Frih. Stjernstedls amendement. Ex. Hr Frih. o. Landtm, erinrade, att han förklarat det den yrkade återremissen skulle i andra rummet blifva föremål för propos., samt hemstälde derefter ånyo om R. o. Ad. ansåge de gjorde anmärkmne föranleda lill återremiss. Härvid ropades starka nej, blandade med ja, hvarpå H. Ex. förklarade det han ansåg nej hafva varit öfvervägande. Frih. Åkerhjelm, Carl Axel begärde votering. Frih. Stjernstedt: Jag anhåller alt i fall ja-propos. vid påföljande votering blir återremiss, nej-propos. måtte blifva bifall lill Utsk:s betänk, med tillägg af mitt förslag. Hr Printzensköld: Den begäran, som Frih. Stjernstedt har framställt anser jag oriktig. Hans tanka blir ingalunda undertryckt. Derigenom att betänk, återremitteras, blir hans mening i tillfälle att göra sig gällande; men om hans förslag inginge i kontra-propos:n, så skulle andra ledamöters åsigt att Ulsk:s framställning bör ogillas, blifva undertryck, hvilket Frih:n af aktning för Ståndet icke torde åsyfta.
Nilsson, född Falkman, att genom framställning till Rikets Ständer henne kunde beredas något understöd af allmänna medel; och inhemtas af berörda ansökning jemte öfriga handlingar, att Vaktmästaren Nilsson, hvilken tjenstgjort såsom slottsknekt vid förenämnda straff-fängelse från 1843 till 1859, då han befordrades till vaktmästare derstädes, aflidit den 29 Augusti sistberörda år vid nära 50 års ålder, efterlemnande åt enkan och fyra barn, af hvilka det äldsta då var 19 och det yngsta 12 år, en behållning enligt bouppteckning af endast 52 II:dr 21 öre Ruut: att Nilsson, hvilken under hela sin tjenstetid gjort sig känd för utmärkt nit och pålitlighet, under sin tjenstgöring blifvit af fångar med knif svårt sårad i ansigtet två gånger, sednast den 3 Juni 1859, samt några timmar derefter insjuknat i ett underlifslidande, som blef hans död, och hvarom vederbörande läkare förklarat att, ehuru sådant ej läte sig med visshet bestämma, dock såsom sannolikt kunde antagas, att nämnda lidande varit medelbart framkalladt af det Nilsson öfvergångna våld i förening med en tillkommen förkylning; samt att Nilssons enka, född den 20 September 1803, städse varit känd för ett stilla väsende jemte ordentlighet och flit, men efter mannens död befunne sig med de ännu hemmavarande barnen, af hvilka, efter hennes uppgift, ett skall vara ofärdigt, i fattigdom och nöd, med afseende hvarå E. K. Maj:t jemväl, under den efter Nilssons död förflutna tid, två särskilda gånger åt enkan Nilsson meddelat tillfälliga nådegåfvor. I enlighet med Fångvårds-styrelsens uti berörda skrifvelse gjorda underdåniga förslag, har E. K. Maj:t nu begärt, att enkan Maria Catharina Nilsson, hvars yngsta barn inom kort uppnår 15 års ålder, måtte för sin återstående lifstid undfå en årlig pension af Etthundra R:dr R:mt från allmänna iudragnings-staten; och hafva Rikets Ständer, med afseende å hvad sålunda förekommit, till E. K.
Om val skall äga rum, så finns här äfven bestämdt, huru detta val skall tillgå, nemi. med slutna sedlar. Jag kan icke heller finna, huru någon tvekan kan upstå om hvem, som skall blifva Ordfide, ty när val sker medelst slutna sedlar, måste ju den blifva Ordfide, som får de flesta rösterna. Hr Mannerskantz, Carl Axel: Här har blifvit talat om konseqvens i R. o. Adis beslut. Jag ber att få draga en konseqvens 080 Den 13 December e. m. af en föregrde tilldragelse bitr i afton. R. o. Ad. har genom ett förut fattadt beslut befriat ett annat Stånd från ett förmyndareskap, som länge funnits öfver detta Stånd. Konungen bar nemi. det förmyndareskap för BondeSt. alt Han tillsätter dess Sekret. Detta har R. o. Ad. ansett lämpligt att vid detta tillfälle borttaga, men det tyckes som om konseqvensen fordrade att på samma gång borttaga det förmynderskap som R. o. Ad. utöfvat inom 0tsk. Hr Stjernsvärd: Åtskilliga talare, som här yttrat sig för afslag af den ifrågav.-de grundlags-förändringen hafva till stöd för denna sin åsigt anfört Itonsetjvensen. Detta ger mig anledn. att erinra om det förslag, som vid 1851 års Riksdag lill förändring j representations-sfltlet upgjordes af Gr. Lagerbjelke, och öfver hvilket Ii. St:r fattade beslut förliden Riksdag, då äfven den ändring i 39 § liiksd.Ordnm föreslogs alt ledamöter i Utsk. skulle äga att genom val inom sig utse Ordf:de. Om jag icke för mycket bedrar mig, så yttrade sig för detta förslag äfven Gr. Liljencrantz, Ilr Bildt och Frih. af Ugglas. Jag tror att i fullkomlig konseqvens med detta deras förfarande hade deras yttrande i afton bort blifva motsatsen mot hvad de varit.
Det är på alla här förut anförde skäl och grunder jag anhåller om hvilandet på bordet af denna 4 §. i RiddarbusUtskottets föreslagne Tedaction af Riddarhusordningen till dess ConstitutionsUtskottets utlåtande öfver denna min motion och flere andra af Ridderskapet och Adeln i samma ämne gjorde motioner och som med denna §. äga ett oskiljagtigt sammanhang hinner till Ståndet inkomma och till öfverläggning företagas. Bilagor till Pleni-Protocollet för den 14 Junii. förmiddagen. N:0 Ii Herr Ehrenborg, Casper: Frågan om hvad Lagen stadgar, torde t detta som i alla dylika lall? noga böra skiljas Den l4 Junii f. m. 133 frän hvad lagen kan anses böra stadga. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Den 7.5 Jan aari i f. m. hända i första påseendet kunde förefalla mindre betydande, men hvilkas resultater, sedde i deras naturliga sammanhang, likväl mången gång visat sig lika vådliga för Samhällenas lugn och trefnad, som kränkande för den enskildta medborgarens dyrbaraste rättigheter. Såsom ett helt, bestående af inbördes oskiljaktiga delar, har ConstitutionsUtskottet först föreslagit åtskilliga förändringar och tillägg uti TryckfrihetsFörordningen, hufvudsakligen, ehuru med vissa modificationer, hemtade från Hans Excellence Herr Friherre Lagerbjelkes till Utskottet ingifna, lika sakrika, som väl utarbetade, motion. Förslaget, i denna del, angår mindre sjelfva de lagbod, som äro uppställde mot tryckfrihetens missbruk, än formerne och garantierne för dessa lagbuds verkliggörande och tillämpning på förekommande fall. Mitt första åliggande torde således böra blifva att undersöka, om de nu bestående formerne äro ändamålsenliga eller icke; och skulle här omdömet utfalla nekande, må sådant ingalunda tydas såsom något tadel, rigtadt emot deras åsigter, som införde dessa dä ännu i Sverige okända och oförsökta former, utan endast anses såsom en lätteligen upphemtad erfarenhets-lärdom efter försöket.
Jag vill icke säga, att den är olaglig, som åtskillige ledamöter synas hafva antydt, emedan, efter mitt förmenande, frågan rörtde hela tulltaxan icke kan anses vara definitivt afgjord, i sin helhet åtminstone, innan Bevilln.Ulsk. framkommit med sina jemkningsförslag , äfvensom med förslag till voter:spropostr, och kan följaktligen icke heller tro, alt någon anledning förefinnes i de trenne Ståndens redan kända beslut att vägra den propos., som Hr Prytz begärt; men mig synes det klart, att frågan 0111 förbuds-sysleinet är en ekonomisk fråga, beroende på Konungens godtfinnande alt derom bestämma, och när så är, så kan ej heller bestridas, att då tvänne Stånd stannat emot två, kan och bör denna fråga rätteligen af Bevilln.Ulsk. anses vara förfallen, och i sådant fall Exped.Utsk. komma att dermed måhända genast taga befattning, ehuru jag icke tror att sistnämnda Ulsk. Den i6 Jan uari f. tn. bör eller ens kan skrida till expedition deraf, innan slutliga voteringar och saminanjemkningar rörde bela tulltaxan blifvit afgjorda. Då således, efter mitt förmenande, hela förbudsfrågan är ekonomisk, så vågar jag till Hr Prytz hemställa, huruvida det kan vara fullkomligen öfverensstämmande med våra grundlagars andemening äfvensom deras bokstaf, alt så helt och hållet förknippa den ekonomiska frågan med bevillningsfrågan. Jag medgifver, alt en sådan sammanblandning sker och måste ske, och ligger det en stor brist i våra grundlagar i afseende å ekonomiska frågors behandling i allmänhet, som åter har sitt ursprung i de långa mellanrummen emellan riksdagarna. Med afseende å hvad förut blifvit yttradf, anhåller äfven jag, att Hr Prylz's motion måtte delas i tvänne delar, och att den första frågan om inbjudning icke mätte komma att äga ruin, hvaremot den sednare är lika nödvändig som nyttig. Hr Lefre'n, Joli. Pehr: Det är en sak att fasta uppmärksamheten vid, som nu inträffat genom den siste talarens yttrande. Detta yttrande förtjenar i detta ögonblick mer än vanlig uppmärksamhet.
Räkenskapen, som blifvit i Kongl Kammar-rätten granskad utan anmärkning, utvisar följande förhållande; Debet. Balans från år 186i: Balans till år 1863: Kredit. Balans från år 1861: Utgifter: Pensionsoch gratialstaten 1,758: 7. Ersättning för personella kronoutskylder 73: 2. Uppbördskostnader . ... 3,609: 39. Inlösen af inländsk salpeter 118,914: 98. Balans till år 1863: Kontant behållning . 76,843: 53. Förskotter 752: •— Laduoch pannelån 1,580: 75. Summa 1,059,685: 41. § I Beträffande salpeter-tillverkningen inom riket lemnar räkenskapen följande uppgifter: D ebet. Balans från år 1861: Centner. Skälpund. Uppbörd: Centner. Skålpund. Inlöst levererad salpeter 2,642: 56. Kredit. Centner. Skålpund. Afskrifning för afrinning, afdunstning och profver 48. 91. Leverering till krutbruken 2,345. 93. Följande, enligt räkenskaperna uppgjorda, tabell utvisar för hvarje län beloppet af den under revisionsåret levererade salpeter äfvensom förhållandet med de vid samma års utgång utestående panneoch ladulån: Under året levererad Utestående lån salpeter. vid årets slut. Cent. Skålp. R:dr. Öre. Opsala län 242. 26. — Kalmar dito 112. Blekinge dito — 995. 3. — Westmanlands dito 93. 55. — Norrbottens dito 460. 11. — Summa 2,642: 56. 1,580: 75 — 83 — I likhet tued hvad ända sedan år 1854 egt rum, har äfven under revisionsåret inlösningspriset k salpeter utgjort 9 R:dr per Lispund eller 45 R:dr per Centner. § 3. Vid anställd inventering befunnos säkerhetshandlingarne i behörig ordning. Topografiska kåren.
Musicalier, se Böcker, Musicaliska Instrumenter, se Instrumenter. Muskött, insyltade, 25. — torra, i5. Muskott-Bloinma, j 5. Musslor, ätbara, alla slag, L. V. 5o. i, Musslin, se väfnad af Bomull. Mynt, af Guld och Silfver, fritt till införsel utan Tull elier afgifter, men dess quantum antecknas i Journalen. — Svenskt Silfver, — Ducater af utländskt Guld, Myrrlia, Målningar med glas och ram, L. V, — utan glas och ram, V. fritt, förb* Fritt, 5. 5o. i. io. r. (3 ) — 34 — N. Nankin eller Kittaij, se väfnad af Bomull. Naturalier, alla slag, Naturalic-Samlingar, prje< Neglikor, 20, Nettelduk, se väfnad af Bomull, Nicht eller Tuttia, 10. Nipper', alla slag, L. V, 5o. I. Nopking, se väfnad af Bomull. Noter, se Böcker. Nurenberger-kram, alla slag, L. V. 5o. Nys eller Prustrot, (Hellcbony), 10. Nålar, sy, 10, I. — alla andra slag, L. V. 25. i. Näfver, 5. 15, Näsdukar af Linne och Bomull, L. V. 3o. i. Näsdukar af rått Silke, L V. i5. I. •— af annat Silke, L. V. 25. i. Nät af alla namn och slag, L. V. 5o. i. Nötter. — Cocos, 5. — Val, gröna och torra, 25. X. — alla andra slag, V. 25. I. Oblater, Oliver, L. V. *5. t; »5, — 35 — Anis, »J. Björk eller Ryss, ^5. Bomolja i fastagcr, — Credit-upplag 5o kannor, i Flaskor, Boutciller eller 15. Krukor, — Credit-upplag 3o kannor, a5.
Så inträder å båda sidor dof resignation, försoning – och hoppet spirar svagt, nya planer börja byggas ... Inte ser han någon annan som just så där i olämpligaste ögonblicket får sin värsta dusch ... Nåja. Men svårast är, när han står vid en skiljoväg och måste afgöra själf. Det fatala ligger uti, att ingen tror på hur fullkomligt omständigheterna kunna behärska en människas lif. Det kan nämligen sällan fullt bevisas, hänger på ett så underligt sätt ihop med viljan. Ibland t. ex. tvingas Tore att af sig själf sluta på en plats. Om han nu vid dylika tillfällen hållit ut en månad till, så hade han kanske hunnit blifva färdig – hvem kunde bevisa att han icke hunnit det? – men han vågar icke hålla ut, emedan det också kan hända, att han, när månaden utlupit, står på ungefär samma ståndpunkt och att chefens tålamod då tar slut; och i så fall har han förspillt ännu en dyrbar tid, som kunnat användas på försök i någon annan bransch, där han möjligen lyckats bättre. Ibland uppstår en undran om han icke till slut ser på världen genom förstoringsglas, observerar allt för sylfint: hur det splittras för honom och alla omständigheter framför, bakom, här, där – på alla sidor. Han ser dem som delirianten ser flugor, de sitta vid hans bädd om kvällen; då han slår upp sina ögon, stå de genast fullrustade för hans syn. När han inser, att han fordrar för mycket af sig själf, blir han lätt om hjärtat, får något af den lyckliga stämningen från sommaren i Bergslagen. Hvarför skola Louise och han kräfva så mycket, hvarför kunna de inte lefva som annat tarfligt folk, låta lifvet slänga af som det vill; går det inte, så går det inte, någon vrå hamna de väl uti. Han är en arbetare, ingenting annat, och hon en arbetares hustru. Hvar står det skrifvet att just de skola »komma sig upp»? Stundtals hatar han denna fras ... Men en finns, som minsann icke hatar den! Husch, hvilket åskväder, som bröt löst, när han för en gångs skull resolut lämnade litografiaffären, där allt gick honom emot, och så alla försök att få nytt arbete slogo slint. Det var som hade deras lifs alla rötter ryckts upp af ovädret.