Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Reverserne borde vara ställde till den omyndige, eller anteckning om egande-rätten gjord å sjelfva handlingen, således kunde missbruk dermed ej gerna ega rum; och utan uppenbar vårdslöshet, i afseende på liandlingafnes förvarande eller svekfullt handlingssätt, visade det sig icke, huruledes Förmyndare-Kammarens Ledamöter skulle kunna råka i något ansvar. Den enda fråga af kinkigare beskaffenhet, som kunde komma under Förmyndare-Kammarens handläggning, vore den, huru mycket af de hos Förmyndaren innestående medel borde anses utgöra ett stående capital, hvarå revers borde lemnäs, och huru mycket till löpande utgifter finge af Förmyndaren behållas, äfvensom om Lag-Utslottets Utlåtande N:o 108. 7 Förmyndaren hade giltigt skäl att utbekomma hos Förmyndare-Kammaren förvarad skuldsedel; men då i dessa frågor stridighet emellan Förmyndaren och Förmyndare-Kammaren uppstod, blefve Domaren skiljesman. Till undvikande af stridigheter om mindre summor, skulle det kunna stadgas, att Förmyndare-Kammares åtgärd, att affordra Förmyndaren skuldsedel och derföre taga inteckning, ej erfordrades, då capitalet, som Förmyndaren innehar, ej uppgår till 100 R:dr B:co. Det förulsättes, att Förmyndaren alltid hofde lyda under Förmyndare-Kammaren i den ort, der han vistades; ty skulle handlingarne å annan ort förvaras, torde stora olägenheter deraf lätt uppstå. För det närvarande hände det väl, att den Domstol, som förordnat Förmyndare, ansåge sig vara Öfver-Förmyndare, ehuru både Förmyndaren och myndlingame flyttat under annan Rätts domvärjo. Detta syntes dock ej vara rätt, utan den Domstol, derunder de eller, i händelse af olikhet, Förmyndaren bade sitt bo och hemvist, troddes vara rälta Öfver-Förmyndaren. Vore Förmyndarne flere och å olika orter boende, då troddes, vid förordnandets utfärdande, eller då fråga uppstår, Domstolen böra bestämma, under hvilken Förmyndare-Kammare förvaltningen borde lyda.
Bröstkarameller f ö r hosta, förkylning, inflammation i luftröret, kittling i strupen etc. Försäljes hos alla välsorterade Specerihandlande i riket samt i parti hos Aktieb. Nissens Manufacturing Mästersamuelsgatan 6 5, Stockholm. Qrebro Kex Bäst! * Billigast! ; Säljes hos herrar Speceri-, Delikatessoch Kaffehandlande. Intendent Doktor Afzelius, Stockholm. Utmärkta mineralkällor, af hvilka skroffelkällan visat sig förtjänt af synnerlig uppmärksamhet. Alla sorters bad serveras, såsom tallbarrsgyttje-, ståloch naubeimero. s. v. Fullständig k a l l v a t - tenkur. Behandling med gymnastik, massage, elektricitet, magsköljning m. m. Läkarevården bestrides af Doktor R Friberger från Upsala. God och billig restauration. Fullständiga prospekt gratis och alla öfriga upplysningar genom M. (G. 78851) Köp alltid radiatorsmör! Enda åkta engelska k r. för år kan påräknas i förtjänst, om man är driftig säljare — hvilket ärade damer visat sig vara — och antager agentur för N o r r t e l j e o c h. Program genom KamrerareKontoret. p r ö l i r a d. 2) Verkar förträffligt vid alla halssjukdomar m. m. S) Fördrifver grundligt hvarje feber. 4) Helår öfverraskande alla sjukdomar i lefvern, magen och tarmarne, i synnerhet magkramp, kolik och värk i underlifvet. 5) Borttager smärtorna och botar hämorrhoider. 6) Verkar lindrigt afförande och blodrenande, renar njuren, borttager hypokondri och melankoli och stärker aptiten och matsmältningen. V) Tjänar förträffligt vid tandvärk, ihåliga tänder, skörbjugg i munnen och vid alla tandoch munsjukdomar och borttager uppstötningar och dålig lukt. 8) Ar ett godt medel mot mask, binnikemask och vid epilepsi.
På Hushållnings-sällskapet (eller Konungens Befallningshafvande) beror att pröfva, om och huru ofta (dock ej mer än en gång om året) sådan uppgift må genom särskild besigtning kontrolleras, samt om, i slikt fall, åt desse besigtmngsmän må uppdragas att afgifna yttrande, huru stor afkastning af odlingen synes kunna påräknas under loppet af vissa år, dock ej öfver 5 från det att företaget anses fullbordadt. All kontroll, i afseende på odlings-lånemedels behöriga användande, stadne i orten och vare fästad vid Husbållnings-säll - ådagalagda digheter. 14 Stats-Utskottets Memorial M 289. skgpets (eller Konungens Befallningshafvandes) särskilda ansvar; och åligger Hushållningssällskapet (eller Konungens Befallningshafvande) om befaras skulle, det ett, till odling å skiftad jord, utlånadt kapital icke blifvit för sådant ändamål användt, derom hos Riksgälds-kontoret genast göra anmälan.» I denna reservation instämde Riksdags-fullmäktige Carl Cederskog från Östergöthlands län, Paul Hedström från Wester-Norrlands, Erik Malmin från Westman lands, Anders Pehrsson från Örebro. Anders Eriksson från Elfsborgs samt Guslaf Larsson från Stockholms län. Af Herr Henschen, som instämde med Ola Månsson, dock med den ändring, att räntan å lånen måtte bestämmas till 6 procent, i stället för 8 procent årligen. Ank. till Exp.-Utsk. d. 1 Mars 1858, kl. 6 e. m. Memorial, med förslag till colerings-pr opositioner, i anledning af Riksståndens skiljaktiga beslut i fråga om lönevilkoren för Riksgäldskontorets tjenslemanna-per sonal och vaktbeljening. (R:gs-Afd.) Stats-Utskottets i detta ämne under 270 afgifna Utlåtande har, enligt Ut skottet tillhandakomna protokolls-utdrag, blifvit af samtliga Riks-stånden godkändt, utom i här nedan omförmälda hänseenden: 4:o.
Fläckars borttagande. Spritoch fotogenlampors behandling. Striden mot ohyra i huset och köket. Praktiska vinkar för varma och kalla dagar. Helsovården i familjen. T sjukrummet. (JS upplysande träsnitt. n-2 s S-i 1 Maltose — S F Pumperniekel. ' ^i^i^r * ^ bröd, som alldeles skiljer sig från vanlig ankarstock derigenom, att det har undergalt en särskild bakningsmetod, som gör det värdefullare som näringsmedel och samtidigt mycket lättsmält. Dessutom har mitt fabrikats näringsvärde genom tillsättning af Maltextraht blifvit ytterligare förhöjdt. Maltose Fumperniclcel häller sig frisk i läng tid. Försäljes å 25 Öre pr st. i min tmfvudförsäljning och filialerna. Allm. Telef. Telef. WF~ Et omfat ande nppslagsregister underlättar bokens användande. " ^J® Bästa, julgåva, för damer I Barnkläder: Gossdrägter, Paletåer, Kappor, Bärkappor, Klädningar, Förklä- den, Kragar, Haklappar, Hattar Klarabergsptan 23 Julexposition [607] af vackra och nyttiga FruntimmersarMen. och MÖSSOr ra. m. gj^~ till ovanligt billiga " 9få priser. H. Arosenius, 20 Vesterlånggatan 20, 1 tr. Allm. Telef. Kjolar (kläde) Tricotlif, nya modeller Herr-Xalsonger Gosskostymer Herr-Tröjor Flickklädningar Strumpor ro. CT&gt; ™ — M CO I r " CA b u g! •&lt;! I — • O O &gt; CD 0 0 tfn O I-H I-H 5 h * vi Hänvisen till annonserna i Idun, erhållen I bil igaste pris — enligt öfverenskommelse mellan Redaktionen och de flesta af Iduns annonsörer.
Hennes konst hade förska.ffat henne en god ekonomisk ställning, nien hon lefde under årens lopp allt mera indraget, för a t t kunna dels nied sig å t de behöf~aiicle. » A d l i e hade alltid handen öppeiia, sade en af heiines väninnor,)) och nöden var i sAdaiie fall den foriiänista rekomniendatioiien. Hon höll aldrig några resonneniang om, Iiurnvida den hj älpbehöfvancle var värdig eller ej, och hon gaf i största tysthet, utan att låta högra handen veta, hvacl den venstra gjorde .. Lifiig och lcraftf~dl,. satt hon uppe klädd anda till sista dagen af sitt lif, ehiira en clódshinna skynide hehnes blick, resonnerade öfver sina intryck och försökte följa den besökande till dörren. Till och med då dödsrosslingama böij at, hälsade ho11 med ett soligt leende vänn&amp;, som kom och gick, hvasefter hon inslunirade Inglit ett par timmar före sin död, hvilken inträffade natten niellm den 26 och 27 sistlidne december Hennes begrafning försiggick så, som om hon själf slcnlle Ila ordnat den, i kretsen af några få vänner, utan ovationer från världen. H m r t jag sedan kom för att .. liänlta drag till en minnesruna öfver henne, påpekade man f ' ör mig nhgot eller nhgra af de ageliskaper, som. jag förut funnit utgöra grundelementen till hennes karakter, den femväppling, som tillförde henne lyckan: den käriif~dla Iiängifveiiheteii å t konsten, blygsamheten, flärdfriheten, bamasirjnnet och det varina hjärtelaget. En blick inom viha hem sköterskor. År 1892 liar gjort sitt intriide andes allt annat ii * glada anspiciei .. Dödens ängel liar sväfvat öfver F&amp;F hufvudstad, skördande med sin lie offer efter offer. Knappt ett hus, som undgatt att drabbas, knappt en familj, som ej blifrit hemsökt af sjukdom eller död.
Första delen af 18 § är till förmån för dem som innehafva bankens sedlar, nemi. i det den befriar dem från prescriptionstiden af tio år, som gäller för ■andra fordringar och från bevakning i concurser. Deremot stadgar den sednare delen, huru förhållas skall, när bolaget upplöses, nemi. att sådant skall ske genom en allmän kungörelse, som K. M. later utfärda, och som två gånger om året uppläses frän predikstolarne. Om hanken kommer under concurs, så är det i sista mom. af 14 § stadgadt, att banken förverkat rättig - 88 Den 23 April e. m. heten att vidare begagna sig af det erhållna tillståndet till bankrörelsens bedrifvande. Alltså blifver då jemväl, enligt denna §, en allman kungörelse utfärdad, att banken upphöiefter två är, och coneursen kan eller får icke afslutas förr, emedan bankens sedelinnehafvare hafva den rättigheten, ali under loppet af två år, sedan kungörelsen blifvit utfärdad, få presentera sina sedlar tili inlösen. Jag skulle således tro, att § kan bibehållas sådan den är. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Jag är förekommen af Hr von Hohenhausen och instämmer med honom. Frih. Cederström: §:n börjas med att icke föreskrifva skyldigheten till liqvid enligt kungörelsen d. 13 Junii 1800 för enskilda bankers skuldsedlar och invisningar öfver 10 år gamla, men lillslädjer sedermera, i afseende pä andra skuldfordringsbevis, banken rättighet att utlaga årsstämning. Delta gäller för reverser och dylika fordringsbevis, men för credilsedlarue gäller den sednare föreskriften, eller K. M:s kungörelse, att inom Iva är uppvisa förbindelsen lill inlösen. Denna dubbelhet i lagstiftningen tjenar till ingenting och är skadlig, hvarföre jag vidblifver mitt yrkande, alt orden: ”eller i anledning af ärsstämning, som vid bolagets upphörande må utfärdas å dess borgenärer”, mätte uteslutas ur §. Hr Printzenskjöld, Carl:
Att ega ett värkligt skrifrum, ett rum med bokhyllor, hvilsoffa, matta och taklampa, men först och sist med ett riktigt skrifbord, hade hos henne varit en så stor önskan, att dess uppfyllelse syntes henne drömlikt härlig – för en tid. I ett bref från Hörby, sedan hon kommit från Stockholm, liksom samlas allt hvad hon trifves med i hemförhållandena och allt hvad hon plågas af. Hon talar om barnens, mannens och tjenarinnans tillgifvenhet, samt deras bemödanden att förekomma hennes önskningar; om trädgården, med sina granar i fonden, »genom hvilka himlen syntes som genom en mörk, utbruten spets, och där annars allt sammans är vajande grönt»; hon talar om sin njutning af tystnaden, som hon älskade som sitt rätta element; om sin ostörda arbetsro och njutningen att hafva trampat ned allt motstånd mot sin literära verksamhet. Men hon talar också om sin oro för att ej kunna lefva af sitt arbete och att ej orka arbeta; om den stora ensamhetskänslan, som närdes af att ingen i omgifningen höll af det samma som hon, och att hvad de höllo af, hade hon själf öppnat deras ögon för. Detta gaf en känsla af fattigdom och stillastående, »som att stå tjudrad på afbetad mark». Och så var det alldagligheten hos alla typerna i omgifningen och behofvet af »något utifrån, något nytt, nytt, nytt», af att suga in lif genom alla porer. Men framför allt plågades hon af en motvilja för själfva stället, hvilken berodde på att hon »lidit så mycket där under den tid då hon borde fått känna sig ung och glad». Detta tilldragande och frånstötande i hemförhållandena gör Ernst Ahlgren så ombytlig under de sista åren. Än hör man varma uttryck af hemtrefnad, än utbrott af häftig ovilja mot Hörby, som »kväfde» henne; än längtar hon dit, än kan hon icke nog snart komma därifrån. Dessa växlingar stå helt visst i samband med det alltjämt växande själslidandet, som de ändrade förhållandena i märklig grad synas hafva ökat.
Jag anhåller äfven om ålerremiss, men jag kan icke sätta i fråga, att icke Sländerne skulle hafva rätt, att upphäfva inrikes tullbevakningen, då Sveriges Representanter ega rätt, att bestämma Bevijlningen och dess uppbörd. Den controll, som derigenom vinnes , är ofullständig mot den, sora. eger rum genom en väl organiserad Sjö— Itidd, o. Ad.; Prnt. ro B. t. A fri» fS fe.8 Den 2?. Nofémber f. ffi3 tull. Under denna Riksdag har Bivillningsu Utskottet, och det ganska consequent, genom införande af ett annat sysleme , än det prohibitiva, och uppgjörande af en Sjötull, sådan att den bör utgå, vidtagit en sådan förändring, att man har ganska rätt, när man afstyrker den inrikes Tull-bevakningen, som, oaktadt hvad man sagt, att den lönar sig sjelf, likväl icke gör det, hvilket af Riks-hufvudboken kun synas. Jag kan således ej annat, än förena mig i denna del af Utskottens Betänkande, och deri frågan, om vi i delta ämne skola göra en. underdånig anhållan till Kongl. Maj:t, eller derom besluta, förtjenarej mycket afseende. Den är redan, efter lång sirid, afgjordt vid afgörande! af Sjö - Tulls Beviilningen. Hela striden synes uppkomma derigenom, att vissa Herrar icke göra sig ett rikligt begrepp om hvad en Kongl. Landt-tull vili säga. — Vid den andra delen af Utskottens Betänkande anhåller jag likväl, att få göra några anmärkningar. Jag har i Utskotten framställt, och nämnt i min Reservation , huru med Norrska Tullen förhåller sig, och lill hvilka kostnader närvarande Tull-förhållande med Norrige leder. Jag vill nu endast tillägga, att om jag äfven skulle medgifva, att det kanske till nästa Riksdag hlifver nödigt, alt behålla den Norrska Tullen, bör man åtminstone påtänka något förslag, att så organisera den, att den ej så mycket betungar de vid gränsen boeade innevånarg. Detta tillägg an - D*n %L]
D e n m o d e r n a maskintekniken g ö r ju oupphörligt nya framsteg, nya landvinningar, o c h kanske en dag något hittills oanadt fortskaffningsredskap skall bära er fram öfver j o r d e n på ännu lättare o c h snabbare hjul. VÉLO. — MED 6 A N L E D N I N G A F DEN NOTIS rörande Lägre (Nya) Lärarinneseminarium i Stockholm, s o m varit införd i Idun den 15 innevarande, beder jag, att ni behagade i eder tidning låta införa följande tillkännagifvande: Till förekommande af missuppfattning får jag härmed meddela, att jag icke gifvit något intyg o m beskaffenheten af eller verksamheten vid Lägre (Nya) Lärarinneseminariet i Stockholm samt att jag ej kan lämna några på egen sakkännedom grundade upplysningar o m nämnda läroanstalt. C a r l K astman. Lundbergs affärspalats vid Stureplan, har gifvit oss ett nytt talande bevis på den alltjämt fortskridande utvecklingen af denna vackra konstindustri. V i förmoda, att samtligavåra, af dylika alster intresserade läsarinnor besökt lokalen d e få dagar, den varit öppen, o c h således m e d oss kunna konstatera smaken o c h konstskickligheten h o s de utställda artiklarne, som alla kommit till för att i sin mån bidraga till våra h e m s försköning o c h k o m f o r t. Det otillräckliga an talet af bildade lärarinnor för undervisning i familj o c h i flickskolans lägre klasser har påkallat upprättandet af läroanstalter, s o m under en kortare utbildningstid, än den H ö g r e Lärarinneseminarium kräfver, kunna tillgodose familjernas o c h skolornas behof af lärarekrafter med metodisk utbildning o c h tillräckliga kunskaper för det lägre skolstadiet. För detta ändamål har ett antal manliga o c h kvinnliga pedagoger i hufvudstaden förenat sig till ett bolag, s o m nästkommande hösttermin ämnar upprätta ett seminarium m e d tillhörande öfningsskola. Bolagets interimsstyrelse utgöres af anstaltens blifvande föreståndarinna, fröken Sofi Anderson, utexaminerad från H ö g r e Lärarinneseminarium o c h sedan flere år lärarinna i Sofi Almquists samskola samt fröken Matilda " Widegren o c h doktor L.
Talman Svartling om anslag för socker och siraps beredning af hvitbetor; 4:o af Johan Johansson från Orebro län, om rättighet att af pastorsboställens öf verflödiga skog få taga virke till kommunernas allmänna behof; 5:o af Anders Medin från Kronobergs län, om anslag till undersökningars anstäl lande för anläggning af allmänna vägar inom Kronobergs län; 6:o af Samme man, om afskrifning af ett byggnadslån; 7:o af Nils Larsson från Jemtlands län, om förhöjning i lönen för Provincial-läkaren i samma län; 8:o af Lars Gustaf Sandberg från Westerbottens län, om anslag till vägars anläggande och upphjelpande inom länet, med bilagor; 9:o af Pehr Byström från Jemtland, om anslag till lön för en djurläkare inom Herjeådalen; 10:o af Georg Nyqvist från Wermlands län, angående anslag för duglige arbetares inflyttande i vissa delar af Norra Wermland för undervisning i hemslöjd; 1l:o af Ola Månsson från Skåne om ersättning af staten till Köpinge socken inom Christianstads län för omkostnader i och för kolera-farsoten; 12:o af Anders Nilsson från Hallands län, rörande låneunderstöd till hamnbolaget i staden Kungsbacka; 13:o af /. G. Wassmuth från Stockholms län, om ändring i författningarna rörande fyroch båk-afgifternas erläggande; 14:o af Måns Månsson från Kalmar län, angående anslag till aflönande af en särskild Provincial-iäkare för Handborgs härad af nämnde län; samt 15:o af Ola Svensson från Malmöhus län, om anslag till räddnings-institutet vid Stora Råby, jemte af motionen föranledde yttranden. Bih. till B. St. Bevillnings-U tskottet: ilo af Ola Månsson från Skåne, angående en jemnare fördelning af skattebördorna för jordegendomar, jemte den häraf föranledda diskussionen-, samt 2lo af Johannes Nilsson från Malmöhus län, i fråga om en friare tull-lagstiftning.
Af Cari Änders Larsson från Östergötlands ian, angående vidtagande af sådana åtgärder, som göra det möjligt ali förekomma smuggling, utan att förorsaka importören vissa nu öfverklagade olägenheter vid fartygslasters lossande pä kanal-stationer. Med återupplifvande af den motion Ståudsbrodren Paul Hedström väckte vid förra riksdagen och hvilken motion behandlades uti sammansatt Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskott (N:o 2,) får jag, under åberopande af de motiver, som uti nämnda motion förekomma, vördsammast föreslå att Rikets Höglofliga Ständer ville besluta en underdånig skrifvelse till Kongl. Majit af innehåll: ”att General-tullstyrelsen skulle ega tillåta utrikes ifrån kommande fartyg, som åro lastade med lifsförnödenheter eller till införsel lofgifna frösorter, inklarera och lossa laster i de hamnar eller kanalstationer, dit de äro destinerade, de må tillhöra hvilken nation som helst; med vilkor att tullkammarföreståndare skall ega, efter lastens behöriga försegling, medsända tillräckligt antal tulltjensteman att närvara vid lossningen, som torde böra företagas i närvaro af den person inom lossningsorten, hvilken kan blifva för berörda ändamål förordnad, antingen af Konungens Befall ningshafvande eller General-tullstyrelsen; hvarjemte del bör stadgas, att varuemottagaren måste betala alla de resekostnader, som häraf kunna blifva en följd.” Det vill synas, som skulle delta vara ett anspråk, som borde vinna bilall, sedan jag numera gjort ett sådant tillägg, som bör undanrödja de betänkligheter, som uti förra riksdagens betänkande förekomma. Att ingå i någon skildring af de olägenheter, sorn af nu gällande seglationsordning för de trafikerande åstadkommes eller det handtryckningssystem, som af det orimliga förbudet framalstras, anser jag helt och hållet öfverflödigt, väl vetande att det upplysta Utskott, som kommer att handlägga frågan, skall finna sig manadt att, under de kontroller jag föreslagit, bereda densamma nöjaktig lösning, enär inga andra motiver för afslag på förra riksdagen kunnat åberopas, än dem jag med mitt nya förslag sökt undanrödja.
När det slår: ”vid segelfartens öppnande nästa vår,” så kan dermed icke menas någon viss dag, utan det är i början af sommaren, som silfret skall komma in; men om man skulle sträcka ut denna tid öfver hela sommaren, så skulle detta medföra stora svårigheter. PresteSt. har föreslagit 3 månader, och jag hade föreslagit vintermånaderne, men skall gerna gå in på att de börjas med den 15 November, i hvilket fall de likväl böra slutas med den 15 Den IS April f. m. 509 Mars; ty eljest är det ett oting att ett förskott skulle kunna lemnäs pä 1 månad, på hvilken tid intet kunde medhinnas, ty i Maj eller sist i Juni bör silfret inkomma. Om Herrarne vilja utsträcka tiden till April, så må det allt för gerna ske, ehuru det i min tanke är mindre lämpligt. Af dessa skäl måste jag vidblifva hvad jag yrkat; men skall alltför gerna förändra orden ”vintermänaderne” lill ”ifrån den 15 November till den 15 April”. Gr. Frölich: Ehuru besynnerligt det än må synas, så uppstiger jag denna gäng för att på Hrr von Hartmansdorffs och Rosenblads vägnar förklara, att de lika med mig gå in pä förslaget, att här insätta ”den 15 November” i st. f. ”början af November”. Med denna förändring förklarade sig de begge Herrarne vara belåtne med det af mig uppläste redactionsförslag. Nu linnes, att Hr von Hohenhausen dock icke kan beqväma sig att deruti instämma. Hans motiv till en sådan skiljaktighet är, att han anser, alt förskolterne kunna allt för länge uteblifva från Ranken. Jag tror likväl, all denna skrupel icke är af sä betydligt värde, som Hr von Hohenhausen föreställer sig. Det är alltid öppet för Bancofullm., om de tycka att förskottsliden skulle kunna blifva allt för lång, d. v. s. om de befara att silfret icke kan komma in förr än 8 å 10 månader efteråt, att förbehålla sig ränta, hvilket alldeles icke är förbjudet. Hvad särskildt beträffar den af Frih.
Sedan Magistraten i Söderköping genom Landshöfdingen ingifvit förslag till taxor för Vägocb Stämpelpenningar m. fl. afgifter till stadens Cassa; men Stadens Äldste, med anledning af Commerce-Collegii åtgärd att infordra åtskilliga upplysningar så val från Magistraten som från Landshöfdingen, till Magistraten afgifvit ett, på andra grunder uppgjord t, förenklad! förslag till taxa å Våg-, Packhus-, Stämpeloch Grundpenningar, å hvilket förslag så väl Magistraten, med undantag af Borgmästaren, som Landshöfdingen tillstyrkt bifall, hade Commerce-Collegium föreslagit, att likasom Kongl. Maj:t den 29 Juni 1833 och den 1 Febr. j 836, förklarat, att de Söderköpings stad tillkommande Tolags-afgifter på varor, som införtullades vid Mern, tills vidare borde erläggas till enahanda belopp, som vid Norrköping, Kongl. Maj:t, då samma skäl äfven gällde för likhet i beräkning för öfriga afgifter å sjöfart, hvilka berörde släder tillfölle, måtto besluta, alt i Söderköping afgifter af fartyg ocb varor mätte på samma sätt, sorn för Norrköping, genom Kongl Brefvet den 7 Maj 1836 var stadgadt, tills vidare och intill dess annorlunda kunde förordnas, utgå under de titlar och till det belopp, som af Commerce-Collegium tillika föreslogos; och Kongl. Majrt fann den 3 Febr. 1837 enligt St als-Rådets <?) tillstyrkan, godt alt gilla och bifalla, hvad Commerce-Collegium i underdånighet yttrat. I skrifvelse den 19 Jan. iS35, hade Riksens Ständer meddelat sitt beslut, att när lån för Handels-Disconten bomme att upptagas, något binder icke motte att, i händelse Kongl. Majit så för godt funne, de af nya Passevolanceoch Armeens Trosspassevolance-Cassors medel, som lago ofruktbara, fingo mot ränta insaltas på Låne-Bankens upplåningsräkning för nämnde Discont.