Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Stander med Betänkandet åtfölja; men i afseende på nämndens tillsättande vid Härads-Rätterna, Edsvurna inans tillförornande på Landet, för upprättande af alla sådana handlingar, som vid Domstol böra bevakas; äfvensom i fråga om Domstolar för Rikets mindre Städer och Stads-rätternas sammansättning, samt sluteligen angående Rikets Collegiers indragning eller föråndiing, innefattar mitt yttrande några tillägg utöfver det Förslag; som Belänkandet innehåller. Dessa tillagde omständig heter, hvilka jag ansett böra ingå bland de vilkor, hvarpå Höglo!]- Utskottet tillstyrkt de ifrågaställa Domstolarnas och Erobetsverkens förändring, kunna derföre, lill undvikande af vidlyftighet, endast utur mitt yttrande transumeras ock Vid Betänkandet biläggas. Då jag uti ett sammanhang framställe hela den plau, som jag anser böra vid förändringen iakttagas, äro de momenterna, hvilka innefatta nämnde tillägg, icke särskilt motiverade. Skälen för de samma äro likväl så lättfattliga, att jag anser öfverflödigt att lillänga någon fullständig utveckling derutaf. Genom Dm 28 Juni. Genom förslaget att Nämnden borde väljas, haff jag åsyftat det ändamål, att den småningom skalle bildas af upplysta och kunniga män, som § ena sidan kunde utgöra en säker Controll på Domaren och å den andra öka Domstolens anseende samt förekomma eller förlika rättegångar, genom det allmänna förtroende de hos örtens innevånare agde, Edsvurne mäns tillsättande på Landet, för att biträda vid alla de tillfällen, då Köpebref, Contracter, Bouppteckningar, Testamenten med flera dylika handlingar skola författas, skulle, efter mitt omdöme, dels förekomma en mängd rättegångar, hvilka föranledas af ensidighet och oskicklighet vid dylika tillfällen, dels lätta deras utredning och afgörande vid Domstolen, Jag har ansett tillökning i Domares antal kunna undvikas och de mindre Städerna böra lindras i kostnaden att Underhålla egen Domstol, samt derföre föreslagit att ett Härad eller en mindre
Så förefaller det mig vara alldeles uppenbart, att de allmänna Regerings-åtgärder, hvarom talas i 1, 2, 3 och 4 samt 7 och 8 §§ af 1810 års Ansvarighets-Lag, kunna blifva föremål för tilltal inför Riks-Rätt; hvaremot åsidosättandet, af alla andra Stats-Rådet ”i Grundlagen uttryckligen föreskrifne, men i denna AnsvarigTiets-Lag icke serskildt uppräknade, pligter och föreskrifter,” enligt 6 §:ps ordalydelse, endast kan föranleda till det förfarande, som i 107 § Regerings-formen utsältes. Det af Utskottet föreslagna tillägg utvidgar visserligen fältet för RiksRätts-Actioner, meji det sker på ett sätt; som, efter min tanka, rubbar och förvirrar samt derigenom försvagar ansvarigheten i det hela ; hvarförutan försöket att till allmänna Regerings-åtgärder lämpa ansvarspåföljder, som Lagen bestämmer för Domares fel och förbrytelser i embetets utöfning i enskilda fall, synes mig vara mindre väl lyckad t. Bill. till R. Min tanka är, att hela det af Utskottet föreslagna tillägg till 5;te § ej bör antagas.” Af Herr Eklundsom förenat sig med Herr Lagergren. Herr Professoren, Doctor Bexell och Herr Leclor Wall man hafva äfven reserverat sig mot betänkandet. STOCKHOLM, Ecksteinska boktryckeriet, 1844. Rätte Is-e: Lag-Utskottets Betänkande N:o 15. Sid. 7 r. 5 nedfr. stär: omöjligt läs: möjligt. Bih. till R. St. 7 Sami i A få. 8 Uäft. S T O C Iv H OLM, SBYCKT HOS W. P. DALMAN lS4i. Lag-Utskottets Betänkande , N-'o 19, ■‘t N:o 19. Ank. till Exp. Ulsk. den 11 Oct., kl. 12 midd. Betänkande, i anledning af väckt fråga om dels den uppenbara Kyrkopliktens afskaffande, dels ock ändring i straffet jör stöld första och andra resan. Sedan Rikets Ständer vid sistlidne Riksdag, i anledning af den utaf p!,et* ftanders
Handeln med denna vara har varit i mindre goda händer, emedan den varit, likasom bräminshandeln någon tid här i Stockholm, föremål för hörsspekulation å »leverans», och drilvits mest med slutsedlar af säljare, som icke egde varan, köpare, som icke önskade eller kunde mottaga den, utan hoppades på mellangift vid leveranstiden. Under sistlidet år inträffade med anledning af den ovanligt rika vinskörden ett sådant prisfall å f. att samma vara, som 1863 såldes för 144 francs, år 1865 såldes lill och med för 49 francs pr hectoliter. Ordinärt Medelhafsvin såldes nästlidne höst pr velta eller ungefär 3 kannor för 75 centimer. Detta gör omkring 18 öre pr svensk kanna. Dertill bidrog bristen å förvar i npsk ä riI, som var så stor, på ställen der tunnbindare saknades, alt vin utbyttes mot tomma fat efter kannrymd utan mellangift. Mycket vin och af bättre slag än vanligt användes naturligtvis då till sprit, hvilken derför i år sannolikt är bättre än vanligt. Vanliga priset å fat har annars varit 30 francs för pipa, hållande 80 veltes eller 240 k:r, hvilket gör det ändå höga af 9 öre pr sv. kanna (p. 894). Vinet anses intaga 3 ggr så stor volym som bränvin och 6 ggr så stor som deraf tillverkad sprit ($). På dylika undantagsförhållanden kunna inga tillförlitliga kalkyler grundas. Jag kan sedan min barndom minnas ett sillfiske i Bohuslän så rikt. att hvarken käril eller salt räckte. En tunna färsk sill såldes i Strömstad för 16 styfver eller 4 skilling, och min far jemte andra landtmän köpte den för att användas direkle till gödsel i stället för alfallet vid trankoknin gen — grumset. Derefter kunde man dock ej länge beräkna sillpris. Flera kalkyler äro dock, såsom vi hört, uppgjorda, för att visa till hvilket lindrigt pris franskt vindrulsbränvin nu kan införas.
Lange hade här saknats en Underwisnings-anstalt i denna wäg; och det war först omkring medlet af förra århundradet, som en Inrättning af Häst-Läkare-Wettenstapen blef påtänkt och sedermera wid 6vmnssium j Skara satt i werksiallighet; jag önffar ar den nu mera matte fortfara, upmuntras och understödjas, men intet genom förlusten af en bjernqvist, dest sista Lärare, förlora all förmåga at widare wara werksam och sprida det nyttiga samt för Landet sä nödwändiga goda: och ehuru äfwen wid Hcaäemien i Lund publiqus underwisning Uti Hästars och andre Boffaps-sjukdomar i sednare ären blifwjt lemnad, hafwa dock, med en gansta dryg kostnad för Staren, stickelige personer mast sändas til Köpenhamn och Wien, der de förtraffeligasteunderwisnings>anstalter i denna wäg, genom Regeringens wisa omsorg, äro pä Statens bekostnad inrättade, för at der inhämta nödige insigker Efter min tanka stulle det blifwa en d^tionLl-winst och af en hufwudsakelig förman för Landet, om urwag beredes för en framtid, at wid egna Inrättningar kunna tildana ffickeliga ämnen äfwen i denna gren af Lakare-We - IZ72 Den 29 Mars. e. m. För krovincisl-I^eZici har Herr ?roke§80- len voQor^iasvenfelt föreflagit en Löneförbättring af 2Oo R:d. förhwardera, utom Ven Lön af looN-d., som Ve nu a Stat njuta. Uti Högloft. Utskottens Förflag finnes icke Venna Utgift uptagen eller päräknad. — För min del anser jag en Lön-tilökning för desse Tjensteman wara lika nödig som nyttig, men jag tror likwäl at Ven kunve inssränkas kil loa N:v. för hwarvera, och som skulle tillhopa utgöra z,7oo R:V. Pä desse Läkares biträde och argärv kommer utförandet af Förflaget at j betydlig del bero.
Svensson i Jönköping gifven fond, med en behållning vid 1855 års slut af 13,038 R:dr 19 sk. 20 'I r:st., samt fruntimmers-föreningens i Upsala gåfvofond, till spånadsslöjdens befrämjande medelst rudimateriers tillhandahållande för inkomstgifvande sysselsättning åt behöfvande i ofvannämnde tjugutvå socknar, med en behållning vid sistlidet års slut af 2,464 R:dr 38 sk. 2 r.st., allt Banko; hvaremot vid nyssnämnde tid med Kongl Maj:ts nådiga tillåtelse till länets hushålls-sällskap öfverlemnades den åt nödhjelps-kasse-direktionens förvaltning anförtrodde fonden af i Skåne år 4813 samlade niedel till Dalortens understöd genom befrämjande af rågsäde derstädes, med en då ägande behållning af 5,000 R:dr Banko. Jemte det de föreskrifter för användandet af årliga inkomster, som fondernes gifvare lemnat, blifvit iakttagne, har direktionen af förut besparade eller för året tillgängliga räntemedel, då sådant ansetts erforderligt, lemnat understöd i mjölgåfvor åt sjuklige, vanföre fattige genom socknarnes fattigvårds-styrelser, men för öfrigt utgifvit medel till uppmuntran åt nitiske barnalärare samt flitige och skicklige skolbarn bland allmogen, för spridande af skriften »Läsning för Folket» till omförmälde socknars bokförråd, till löneunderstöd åt Läns-agronomen samt till rågsädets och foderväxtodlingens befrämjande genom till nedsatt pris åt allmogen anskaffadt utsäde. Till understöd för länets Länsmäns i fattigdom efterlemnade enkor och barn är genom framlidne Landshöfdingen P. D. Lorichss försorg bildad en pensionsinrättning, som år 1853 trädde i verksamhet, i enlighet med ett af Länsstyrelsen den 1 Februari berörde år faststäldt reglemente.
Lån på Guldoch Silfverpant hänföras snarast till Statioch BankoUtskottens Utlåtanden, xt.vii likhet med invexling af lika mycket ädel Metall; och lånen på Läne-Banco-Capitaler konna på sin höjd leda lill utbyte af en Banquens skulldsort emot en annan, till och med så vida fördelagtigare, söm den löper utan ränta. —- På dessa grunder tveka Utskotten icke att tillstyrka: det allt hvad hittills varit sadgadt, rörande oinskränkt rättighet lill beläning af Quldoch Silf verpant, samt af Lane Banco Capitaler, rnä fortfara att vara gällande, dock med de ändringar deruti, hvilka Banco-Uiskottet, tillf öije, rf Rikets Ständers beslut om myntvärdet, framdeles vid denna Riksdag kari komma att föreslå. Under offentlig vård förvarade hafva hittills fått belänas följande varor: Alun, Bly, Brännstål, Garfstål, jern af många slag, såsom Ankaren, Bandjern, Bultjern, Jernbleck, Jernmanufactur smiden, Jernplåtar, Knipjern, Sal 11 - panneplåtar, Sänksmide, Skyfflar, Skärjern, Spik och Stångjern, Koppar, såväl gårad sorn smidd, jLattun-Mässing, Gjutrnässing, Mässingstråd och Tenn. Fortfarandet af denna Beläningsrätt kunna Utskotten icke annat än tillstyrka Belåningen af dessa egentliga exportvaror kan icke på något sätt anses menlig för Banquens Credit, och för Producenten beredes derigenom, vid en tillfällig conjunctur af hämmad afsättning, en art af ersättning derföre, som åtetlemnar honom en del af dess nedlagd; Capital, och gör detta sednares återanvändande till ny p oduetion möjligt.
Revisorernes förslag, att, i händelse uppoch utlånings-räntan å creditivet till Ullproductionens befrämjande blefve lika med ManufacturDiscontens, redogörelsen för creditivet måtte ingå i sistnämnde fonds redogörelse, Kongl. Collegium ansett detsamma endast i det fall kunna utan olägenhet verkställas, att ifrågavarande creditiv erhölles under i öfrigt enahanda vilkor som de, hvilka äro stadgade för ManufacturDiscontens nu ägande creditiv å Banken. A.f Kongl. Maj:ts härå till Kongl. Collegium aflåtna Nådiga svar hafva Revisorerne inhemtat, att äfven rörande detta ämne Nådig Proposition kommer att till Rikets först sammanträdande Ständer afgå; och Revisorerne finna deri en ökad anledning att uttala deras under granskningen af Nya Ull-Discontens räkenskaper fattade öfvertygelse, att, såvida utlåningen af de 200,000 R:dr, Rikets Ständer medelst creditiv å Riksgälds-Contoret åt Ull-Discontfonden anvisat, skall kunna ske utan förlust, samt det med samma anslag afsedda understöd för den inhemske ullproducentexi komma att i någon väsendtligare mån bidra - — 16 — ga till stadgandet och utvecklingen af den för Riket så vigtiga TJllculturen, det ock blir nödvändigt, att nämnde medel tillhandahållas Fonden emot lägre ränta än hittills, t. ex. mot 3 procent, då, i fall för nu ifrågavarande creditivs begagnande i öfrigt stadgades enahanda villkor med de för Manufactur-Discontens ereditiv å Banken redan bestämda, något hinder icke vidare mötte att, enligt de Kongl. Revisorernes förslag, sammanslå redogörelserne för Manufacturoch Uil-Discontfonderne och sålunda tillvägabringa en icke ringa förenkling i bokföringen, hvilken åter, oberäknadt fördelen af en lättad öfversigt af fond emes förvaltning och lånerörelse, möjligen skulle kunna föranleda en minskning i Manufactur-Discont-Contorets tjenstemanna-personal och, i följd deraf, äfven i Fondens utgifter.
R;d sk. r. R:d. sk. r. R;d. sk. r. R:d. sk. r„ R:d. sk. r. R:d. sk. r. R:d. sk. r. R:d. sk. r. R:d. sk. r. R3H. 1753 43 28 sk. r. R:d, sk. r. R:d, sk. r. R:d. sk. r. R:d. sk. r. R:d. sk. r. R:d. sk. r. R:d. sk. r. R:d. sk. r. Upsala Lazarett , , Södertelje dito Nyköpings dito Vesterås dito Carlstads dito Jönköpings dito . Mariästads dito Vennersborgs dito . Umeå dito Norrbottens dito . Tillhör 1 :a Samlingen af Bihang till Riks-Stdndent Protocollcr. Alla elesia Tabeller, rörande Kongl, Seraphimer-Ordens-Gillets Berättelse till Kongl. Majit* inhaftas vid pag. 258, . - r' • • Proposition om en Prov.-Läkare i Härjeådalen. 25g Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Riksens Ständer, angående anslag å Stat för en särskild Provincial-Läkare i Herjeådalen ,* Gifven Stockholms Slott den 17 faniiarii 1823. I^fos Kongl. Maj:t har dess Befallningshafvande i Jemtlands Län., uti underdånig Skrifvelse af den 10 sistledne Augusti hemstält, om icke, då uti den del af Länet, som utgöres af Herjeådalen, der folkmängden, efter förlidne årets Mantals-Längd, uppgår till nära 5000 personer, någon Läkare icke finnes, hvars biträde vid sjukdoms tilliällen likväl är af högsta vigt, Kongl. Maj:t, enär den ende Provincial-Läkare Jemtlands Län eget och i Östersunds
Län så väl Den 16 Februarii f. m. i5 sorn Skane från den icke obetydliga utgiften för undersökningar och vägdelnings-förrättningar, då nya vägar finnas nödvändiga mellan vigtigare orter och större samhällen än cle små, som dock få till det mästa upparbeta dem, och sedan öfvertaga deras underhållande. I de fall, då vägen endast är för omkringboende behöflig, begär ju Anders Nilsson icke annat, än att det må förhållas efter förut vanlig praxis. Hans framställning är således i alla hänseenden en allmän fråga, och kan icke förblandas med den hans Landsman Daniel Andersson väckt, som mera enskildt angår en gifven lokal, och visserligen som ett större företag fordrat någon hjelp; men dock möjligtvis kan gifva anledning till mångfaldiga ansökningar af dylik beskaffenhet. Att spränga sig fram genom ett herg, hindrande beqväma gemenskapen mellan Wermeland och Götheborg, är dock icke af de vanligare företagen; men penningar saknas och sprängningen är för landtransporten; jag har således ingenting att säga derom. Hvad Anders Nilssons motion angår, skulle jag icke längre upptaga Ridderskapets och Adelns tid med dess utvecklande, om jag ej så noga kände, hvad härmed åsyftas. Jag har under flera år, med tankan sträckt till framtiden, motiverat öfver 20 mils nya vägar af sådan beskaffenhet, som Anders Nilsson befarar jag kan vilja öka i6 Fe b mari i f. m. med tjuge till, och han har rätt uti att fordra det jag icke, sorn hitintills, mera ser på Sveriges och Norriges gemensamma fördelar, än på hans och hans häradsboers. Uti det stadgande han föreslår, finnér jag en hillig omtanka, synnerligen som flere än jag kunna befatta sig med väg-projecter, och alla blott tänka på att få vägarne färdige. Anders Nilsson är äfven, som jag, nitisk i vägbyggnader, och hafva vi samfält skaffat mången resande fram öfver trakter, der ingen förr passerat; men vi söka båda att freda oss, om möjligt är, från oförutsedda utgifter, så för egen del, som för de orter vi hvar på sitt sätt representera.
Att en Bewillning mäste utgöras, det lärer ingen sätta i fräga — att grundernas bestämmande, hivar, efter den skall ukgä, 'och Summans numerära belopp, ärv twcnne saker af skiljaktig beskaffenhet, det lärer ock wara gifwit. Anses nu grundcrne till en sak, det will säga förbcredelserne, anses de rigtige och man gillar dem, lärer wäl deraf ej följa alt sjclfwa hufwudsaken äfwen kan anses bifallen. Om man säledeS med tillämpning af denna slutsats pä närwarande fräga, anser» och stadgar att Statens behof skola fyllaS genom sädana afgiftcr som utgä i mohn af förmögenhet och ärlig inkomst, om man i följd deraf säger: att den blifwande Bewillnings - Förordningen derefter bör regleras, sä följer wäl ej deraf att sjclfwa Bcwillnings-Summan är gifwen och beskattningen gjord, och jag inser sälcdes ej hwaruti faran bcstär att nu bestämma deste grunder. — Summans fixerande beror ju i alla fall pä Riksens Ständer, och ett Beslut derom är dem lika öppet som förut. Med stadgandet af wiste principer binda Riksens Ständer stg c) tvid annat än en wist form, hwarpä de willja grunda sitt framdeles tagande Beslut, och denna form är pä sjclfwa Beslutet intet werkande. Det är och blir Rikssens Ständer alltid fritt. Man Den io October. Man säger det wara emot 70 § Regeringsformen, om deruti skulle.finnas nägot som man will anse lägga hinder i wägen för nu i fräga warande Beslut; wet jag bock c) huru denna Z med fullt skäl kan lämprS pä nä>warande Riksdag Den börjades i en tid dä Skaken och med den äfwen dest grundordnins gar nästan wörö upplöste — Nye Stadgar ärs tillsy p-de, och man kan nästan anse denna Riksdag säsom cn beredning för det som i kommande tider skall ragtwgaS.
Då staden Cimbritshamn, enligt Utskottets åsigt, från statens sida för sin hamnbyggnad åtnjutit allt det understöd och all den lindring, som billigtvis bordt kunna ifrågasättas, har Utskottet destomindre ansett sig kunna eller böra tillstyrka någon eftergift af större eller mindre del utaf stadens ifrågavarande skuld, som Utskottet anser af yttersta vigt, att Rikets Ständer strängt vidhålla den grundsatsen, att kommuner, som af staten erhålla dylika låne-understöd, böra, derest icke alltför ömmande omständigheter oundgängligen påkalla särskildt undantag derifrån, tillförbindas att noggrannt fullgöra sina för lånebeloppens återbetalning afgifne förbindelser. Ett motsatt förfarande skulle deremot lätteligen leda derhän, att kommuner, som af staten erhölle lån till utförande af allmänt nyttiga företag, trodde sig kunna ingå på hvilka vilkor som helst, under förutsättning att vid en kommande riksdag erhålla eftergift af skulden. Rikets Ständer skulle ock på sådant sätt draga mera i betänkande att bevilja dylika låne-understöd, enär man oftast kunde befara, att låntagarne, under åberopande af gifna prejudikaler, skulle hos kommande Ständer söka eftergift af sin betalnings-skyldighet; på alla dessa skäl anser sig Utskottet böra afstyrka bifall till Kongl. Maj:ts i ofvanberörde hänseende gjorda nådiga framställning. Ank. till Exp.-Utsk. den 24 Nov. 1862, kl. 11 f. m. Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse, angående Markaryds församlings befrielse från skyldigheten att betala återstoden af det för dess kyrkobyggnad från Riksgälds-kontoret utgifne lån. (R. A.) Uti en af Kongl.
Blefwo besia omständigheter af Kongl. Mai:' i Nåder famNMa, fa ansägo Bonde-S.Ande-ls Ombud gansta mreker wara wunnet til lättnad för de skjutsflrloiga. Stadgades nu tillika, at de, som hasiva deras l ern rist i'nejden omkring G Misivaregärdarna, borde wara fl ldige, at, sä ivida särflillst beting ej kunde träffas, wid päkvmmandc resor me o egna hästar färdas 6 nnl, innan GistgifwarefliutS sick tag is; Hwilket e ter, Fullmägstges omdöme icke lyues obilligt, häldst hvarjehanda korrtare lustresor och färder för e.rfli lda personers nöjen och tidsfördrif, htvarwid Bönderne nu twingas at sina häftar til flmtsmng uttencna, da säkert komme at ansenligen mindftas och torde handa nästan förswinna, sä sörmen e /> ullers Oarslon och läric perrson, at de betydeligaste sväng,eler, sorn otwifwelaktigt leda til den fljursaude Allmogens be-ungande, wörö undanröjda. April. » - ?rotoco11et för den 12. stdstledna fukerkiäes, hwarej er u.flotts - Afdelningen fortfor iney .nofattandet af 15. til och med 2 g. §. uti krojeAsr til en förbättrad G'stgifware - Ordning , h,vanill -LeoamöterneS meningar moro alldeles öfiverensstämmande, undantagande hwad fliutslegan beträffar, som Fullmägtige as Bonde-Ständet yrkade kil 16 §:r milen, i enlighet med hwad derom förut yttradt och anmärkt är, samt inskränkningen uti de skjutsandes rättighet at köra sina hästar, som beröroe Fullmägtige ausago stridande, ej mindre emot de principer, som UtflottS-Afdelningen förut fattat, cm möjligheten at åstadkomma en förbät« 87Z irad Gästgifware -Ordning.
Maj:t täcktes bereda 48 Kommissions-Landtmätare, som icke tillika äro Storskifteseller Afvittrings-Landtmätare, en årlig lön på stat af 400 Riksdaler till hvar och en, att tillträdas första gången af dem, som äro äldst i tjensten, räknadt från den tid de blifvit konstituerade till vice Kommissions-Landtmätare, och, i mån af deras afgång, af andre Kommissions-Landtmätare efter nyssnämnde grund, allt efter det Landtmäteri-Styrelsen med underdåniga förslag i ämnet till Eders Kongl. Majit inkommit och desamma blifvit i nåder pröfvade. I sammanhang med frågan om ersättning åt Förste Landtmätare för icke blott nödiga skrifmaterialiers inköp utan äfven städning och eldning af Landtmäteri-Kontorets rum, får jag i underdånighet anmäla, att på Eders Kongl. Majits nådiga pröfning ännu är beroende en af Öfver-Direktören vid Landtmäteriet den 19 September 1862 gjord underdånig framställning, huruvida icke nådig föreskrift kunde vederbörande Läns-Stvrelser meddelas, att låta den vaktbetjening, som är anställd vid Lands-Kanslierna och Lands-Kontoren, jemväl betjena Förste Landtmätaren vid städning och eldning i Landtmäteri-Kontoren och med annan uppassning, som nämnde tjenstemän i och för tjensten oundgängligen behöfva. I infordrade och afgifna yttranden häröfver hafva de fleste Eders Kongl. Majits Befallningshafvande förklarat det ett sådant biträde icke kan af nämnde vaktbetjening medhinnas, flerstädes derföre att Landtmäteri-Kontoret icke har plats i samma byggnad som öfrige embetslokalerna. En del Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande hafva väl ansett åtgärden kunna anbefallas, men emot särskild godtgöreise till Yaktbetjeningen. Endast få hafva funnit hinder icke möta emot ovillkorlig verkställighet af förslaget.
»Jemte det jag instämmer i Herr Gråås reservation, får jag tillägga, det jag anser, att Utskottet bordt taga i betraktande äfven de högst betydliga summor, som Rikets Ständer vid denna Riksdag redan beviljat för landets försvarsverk, och derigenom haft en ökad anledning att nu icke tillstyrka de ifrågavarande anslagen till 4:de och 8:de punkterna. Ank. till Exp.-Utsk. (i. 18 Mars 1834, kl. 9 f. tn. Utlåtande, angående reglering af utgifterna under Rilcs-stalens JFemte Hufvud-titel. (U. A.) Vid sistlidne Riksdag uppfördes under denna Hufvud-titel, innefattande anslagen för Sjöförsvars-Departementet, Penningar 1,449,480: Indelda räntor, beräknade efter markegång på förslag, till 45,950: Oindeld spanmål, 9,420 tunnor, efter förslags-värde å 6 R:dr tunnan . 56,520: eller tillsammans 1,551,950 R:dr B:ko; Och Fjerde II 11 I v 11 cl -Titel n« 1852 års Riksstat anslår 7,000 15,805 4,850 27,176 54,700 12,426 2,800 2,015 7,594 58,296 31,320 1,353 16 1,525,597 42 Landtfömars<Departemeui et. Departements-Chelen Departementets Kansli-Expedition, 1852 års anslag . 15,805: 16.