Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
13 derätl besitta enskilde personer och korporationer tillhörig jord, sorn för jernvägsanläggningen erfordras; hvilken jord dock ej får för bolagets skuld intecknas; b) att, utan kostnad eller årlig ersättning, undfå upplåtelse af sådan för jernvägsanläggningen erforderlig, Kronan tillhörig jord, som står under dess omedelbara disposition; dock bör, när fråga är om hoslälisjord eller annan åt enskild person med åborätt eiler annorledes upplåten kronojord, ersättning derför af bolaget lemnäs i enlighet med hvad om jords eller lägenhets afstående för allmänt behof är stadgadt i Kongl. Förordningen den 20 November 1845; skolande denna Förordnings 27 § jemväl lända till efterrättelse \ afseende på de ulskylder till Kongl. Maji och Kronan, som förut kunna åligga den jord, hvilken bolaget kommer att till sig lösa; c) att för jernvägsanläggningen kostnadsfritt begagna sådana, å Kronans egor belägna, kalkoch stenbrott, som kunna vara disponibla; i) alt, uppå skeende underdåniga ansökningar, åtföljda af bestämda uppgifter å behofvet, få, under kontroller, som då komma att i nåder föreskrifvas, till riket tullfritt införa de maskinerier, vagnar och verktyg m. m., hvilka vid jernvägsarbetet erfordras, jemte lör jernvägen behöfliga räler. lokomotiver, stående maskiner och vändpianer; e) att för jernvägens anläggning erhålla arbetsbiträde af Kronoarbetskorpsen, i mån af tillgång och uppå de vilkor, Sorn vid sådant arbetsbiträdes användande vanligen bestämmas; f) alt för enahanda ändamål jemväl få begagna manskap af Arméen, så vidt aftal med vederbörande om frivilligt arbetsbiträde kan träffas, och manskapet icke är af militärtjenstgöring eller arbete för Kronans räkning upplaget. 15:o Bolaget skall i alla rättsförhållanden, sorn kunna uppstå mellan detsamma och Svenska Kronan eller enskilde medborgare, lyda under Svensk domstol och vara underkastad! Svensk lag; börande i bolagsreglorna finnas utsatt, hvar bolaget har sitt laga forum. 14:o
Commerce-Collegii hus i förhållande lill dess nu egande värde, Kongl. Majit, genom Nådigt Bref af den a3 Januarii i83o, berättigat Kongl. Collegium att, på Manufactur-Discontens bekostnad, vidtaga sådane åtgärder, som med fondens fördel närmast öfverensstämde, samt att, elter hvad Revisorerne inhemtat, brandförsäkringen å egendomen, hvilken är inköpt med Manufacturfondens medel och således en Disconlens tillhörighet, numera blifvit förhöjd ifrån 11,111 R:dr 5 sk, 4 rist. till 60,000 R;dr; varande likväl dervid det förbehåll gjordt af Stockholms Stads Brandförsäkrings-Contor, och i enlighet med föreskriften i dess Reglemente, att, i händelse huset genom eldsvåda komme att ödeläggas, sistberörde ersättningssumma nedsältes med a5 procent, enär å tomten öro uppförde åtskilliga tillbyggnader af träd. Utskottet, som tagit i beskådande ifrågavarande, på gårdsrummet till Kongl. Comrnerce-Collegii hus sedan äldre tider tillbaka befintlige trädbyggnader, har funnit dem bestå af ett större och ett mindre vagnshus, det förra under plålbetäckning och det senare med tegeltak, hvilka begagnas till vagnslider och foderskullar för Hans Kongl. Höghet Kronprinsens räkning. Och ehuru Utskottet visserligen finner, att, så väl till förebyggande af fara, vid möjligen inträffande eldsvåda, för Kongl. Comrnerce-Collegii samt f. d. Hessensleinska huset, hvilket sistnämnde för närvarande är upplåtet till begagnande af Riksgälds-Contoret, som äfven i öfrige hänseenden, det skulle vara fördelaktigt, om ifrågavarande trädbyggnader borttogos och en byggnad af sten i stället uppfördes; likväl och då Utskottet icke anser någre medel för detta behof nu vara tillgänglige, och ej heller är i tillfälle att anvisa någon annan lägenhet med erforderligt utrymme för H. K. H.
Behållne Barn-antalet vid 1836 års slut: Uti Barnhuset I Staden 1,528. På Landet Antagne år 1837: Uti Barnhuset . 626. I Staden 299. Af desse äro uti Barnhuset vårdade 791. I Staden 1,827. På Landet 2,500. 5,118. Af de i Barnhuset vårdade 791. äro under året utlemnade 380. Döde 201. Behållne vid 1837 års slut , 210. 791. Af de i Staden vårdade 1,827. äro under året afgångne Döde . ... 75. Behållne vid 1837 års slut 1,461. 1,827. Af de på Landet vårdade 2,500. äro under året afgångne . Döde 113. Behållne vid 1837 års slut 2,056. 2,500. Stockholm den 12 October 1839. Anders Hellman." ■ ■ ■ (20) _ .154 — Civil-Statens Pensions-Cassa. Dess Räkenskaper hafva för ifrågavarande två år granskats af Delägarnes egna Revisorer och utvisa följande förhållande: Debet. Balance från föregående året: Balance till följande äret: Skulder: • Balance från föregående året: Å Givil-Statens Allmänna Enke-och Pupill-Fond Dito Enskilda d:o Uppbörds-Provision . Aflöning och Ljuspenningar Utgifter i och för Civil-Statens Herrar Fullmäktiges Sammanträde Restituerade Medel Diverse Utgifter Säger 75,408:36. 3. 82,079: 6. — B al ance till följande året:
Borgareståndet väckt motion, uppå anförda skäl, föreslagit, att Bankofullmäktige måtte få sig öppet lemnadt, att, såsom i andra banker skall tillgå, på diskontfonderna höja eller sänka räntan efter penninge-tillgången och behofvet, dock med den inskränkning, att räntan icke får höjas öfver 5 procent och ej eller sänkas lägre än till 4 procent. Vid pröfning af denna vigtiga fråga, har Utskottet icke förbisett, hurusom under den sednare tiden ganska betydliga delar af de för diskontrörelsen anvisade fonder ej kunnat, i saknad af lånsökande, fruktbargöras. Denna brist på lånbehöfvande torde emellertid ingalunda härflyta deraf, att räntan fortfarande varit bestämd till 5 procent, emedan denna räntefot, hvad lånen på namn och reverser med omsättningsrätt beträffar, synes vara afpassad efter lånens natur, och hvarken någon publik kassa eller enskild person utlemnar så beskaffade lån för lägre ränta än 5 procent. Bankens under de sednare åren i betydlig skala bedrifna, medelst ökad sedelstock verkställda, silfverköp, möjliggjorda och föranledda dels af den fördelaktiga handelsställningen och dels af den omständighet, att en inom landet bildad Hypotheks-förening upptagit ett större utländskt lån, har, till väsendtlig 28 Banko-Utskottets Betänkande, N:o 42. del, gifvit anledning till det öfverflöd på penningar, som för närvarande finnes; hvartill kommer, att de kredit-anstalter, hvilka uti orterna uppstått, serdeles till följd af egenskapen utaf den låne-rörelse de bedrifva, ej ringa bidragit dertill, att Banken haft och ännu har outlånade fonder.
Deremot nödgas Constilutions-Utskottet, vidblifvande dess förslag, vördsamligen afstyrka Rikets Ständers bifall till följande anmärkningar: g) Preste-Ståndets förra anmärkning, så vidt den rigtas emot Memorialet N:o 53, dels emedan detta ej innefattar någon ny Grundlagsbestämmelse om Lagtima Riksdagstiden, dels emedan anmärkningen åsyftar en blott negativ föreskrift, som ej bör finna runi i Grundlagen; h) Preste-Ståndets senare anmärkning, då Utskottet redan föreslagit prolongation af 3 månader, i stället för en, då, såsom Utskottet förut yttrat, det synes både onödigt och oformligt att Rikets Ständer äska hvad Konungen ej kan vägra, och då ändtligen ett åläggande för Konungen, att efter viss tids förlopp åtskilja Ständerna, skulle innebära ett mindre lämpligt tvångsband på Konungamagten; i) Ridderskapets och Adelns /^.de och 6:te anmärkningspunkter, enär Rikets Ständer bör vara obetaget att vid hvarje Riks - Co/rstituC -Utsk. Memorial, N:o y5. il dag fortsätta eller öfverflytta deras förtroende till egna Ombud, hvarförutan desse, äfven i Principalernes närvaro, måhända funne sig oberoende af deni; k) Ridderskapets och Adelns 5:te anmärkningspunkt, såsom onödig, i följd af det generela stadgande, att Grundlagsfrågor ej må kunna vid Urtima Riksdag förekomma; 1} Ridderskapets och Adelus ^tde anmärkningspunkt, såsom uteslutande det enda ställe i Regerings-Formen, som antyder, att serskildt hevillnings-åtagande blott vid Riksdag eger rum; ro) samma Stånds egde anmärkningspunkt, såsom stående i strid emot principen för Riksdagstidens förlängning, och emot de bär ofvan tillstyrkta anmärkningspunkterne N:ris 10 och ii.
Cederström upläsa åtskilliga strofer, som bevisa, att det förra beslutet anses vara förhastadt. Att det så förhåller sig, har äfven utaf Hr Bildt blifvit erkändt, men jag kan icke dela hans åsigt, att det vore att anse såsom ett nytt kontrakt med bolaget, om R. St:r säga: vi medgifva icke kontraktets förlängning, såvida icke bolaget ingår på det eller-det vilkoret. Jag tror visserligen, att saken i det hela kan vara likgiltig, ty bolaget är, enl. min tanka, lika oförmöget att fullborda arbetet inom 1856 års slut, som bolaget varit det inom den först bestämda tiden. Hufvudsaken är att undanrödja det hinder för en annan banas anläggande, som jag i mitt förra yttrande omnämnt. Ibland de skäl för bifall till bolagets hemställan, som af SlatsUtsk. anföras, är äfven det, att räntefoten i Europa f. n. år ovanligt hög. Om detta skäl antages såsom giltigt år 1854, då kontraktet första gången förlänges, så förblifver det lika giltigt år 1856, då en ytterligare prolongation utan tvifvel kommer alt begäras, ty efter all anledn. kommer ej räntefoten att under mellanliden nedgå. Om vi nemi. besinna, att Europas mäktigaste Stater f. n. äro invecklade i ett vidt utseende krigj för hvars bedrifvande ofantliga penningesummor erfordras och måste genom lån anskaffas, så inse vi, att penningebristen måste blifva ganska stor och räntefoten följaktligen stiga, och om äfven det stora kriget skulle sluta i år, hvilket dock icke är sannolikt, så sträcka sig dock dess verkningar fram i tiden och jag tror att samma svårighet för bolaget att få penningar, som nu är för handen, skall i den närmaste framtiden fortfara. Jag hade således önskat, att R. Sl:r hade varit försigtigare vid kontraktets förlängning, än de varit det vid dess npgörande, och anhåller slutligen, att Exped.Utsk., vid skrifvelse-förslagets uprättande, måtte tillse, att inga olämpliga och farliga skäl deri få inflyta.
Måste d e t ständigt vara så i detta d e n kvinnliga dräktens reformationstidehvarf? O c h endast af dessa fyra patent representerades nordens kvinnliga uppfinnaregeni under perioden 1 8 8 5 — 8 9. O c h d e n svenska kvinnans praktiska skaplynne ligger just för d e t nyttiga. EN SEGER. SKISS F Ö R IDUN A F HJÖRDIS. v. T a n k e n p å vännen, s o m nyss lämnat henne, värmde godt hennes hjärta. Sorger, de varit. Gode G u d, icke detta! p r meter. bredt, frå 90 ö r e till 5 kr. pr meter. D e utvalda sidentygerna sändas till Sverige endast d i rekt till privatpersoner tulloch fraktfritt ti hemmet. L u z e r n Sidentygs-Export. (Schweiz). (A) » K ä r e v ä n! Ser du, m i n v ä n, j a g vill, att Elsi u n d e r nästa år skall f å se världen utanför vårt eget land. Jag kan ej möta dina ö g o n än. m i n a fabriker S C. T. A. T. 24 97. z samt hos alla finare Parjymkandlande i riket" mi niuiiiiiiiiiiiiti ••••imiuiMMiiiiiMiiiiiiiimiiiiiimiHmii Räntegodtgörelse 5 proc. I landsorten boende torde hänvända sig direkt till banken. Trilles. Aktiebolaget Ett aptitgifvande, magstärkande vin, afsedt för konvalescenter och svaga personer i allmänhet. Rekommenderad! af många hrr läkare. Säljes hos herrar SpecerI-, Dellkatessoch Kaffehandlande. — A L ERIKSSON. fasonerad, 6 5 8 r e till k r. m. m.). m. Hofleverantör.) Guldmedalj Malmö 1896, Stockholm 1897 Nutidens bästa I. STICKMASKINER Omsorgsfullaste arbete. Största användbarhet. Billigaste pris Köpare erhålla undervisning gratis. Torg n r 14, godtgör å sparkasseräkning B %. Fru telierför Damtoiletter A hvarje bok kan lyftas intill kr.
I sina romaner har han vidrört fråga på fråga af de spörsmål, som jäsa i nutidens medvetande, men vidrört och behandlat dem, som endast en stor skald och en äkta konstnär förmår, utan att förlyfta sig, utan att konstformen splittras och söndersprän-ges af idéinnehållet. Det finnes knappast en social och religiös punkt, som icke Kielland redan till dato pekat pår ♦ men det oaktadt behöfver läsaren ingestädes hafva en pinande, otillfredsstäld förnimmelse af, att han har för sig en afhandling eller en ledare i stället för ett diktverk, något som i våra dagar sannerligen ej är allt för ovanligt. En fråga är det emellertid, som återkommer i alla hans verk; frågan om pauperismen, om samhällets skuld mot de små och tryckta är hans diktnings Ariadne-tråd. Någon gång berör han den ytligt, som i “ Trofast “, nästan dekorations-mässigt, aldrig förmår han med Strindbergs vulkaniska kraft lägga i dagen en hel klass ’ jäsande, ingrodda hat, men der han allvarligt behandlar sitt problem höjer han sig till en nägtan sublim indignation — tänk blott på domstolsscenen i “ Arbeidsfolk. “ Kielland är i sina romaner lika mycket fristående som i sina små skisser, och händer verkligen någon gång, att han upptager en figur från den skald, med hvilkens naturell han troligen känner sig närmast befryndad — jag menar Henrik Ibsen — sker det på ett sätt, som är högst karaktäristiskt. Kielland har icke som Ibsen behöft kämpa sig genom en lång utvecklingsgång från oklara, abstrakta ideal, nej, märkligt nog börjar han med att sätta en Brandfigur under förminskningsglas (magister Johnsen i “ Gar-man &amp; Worse “) och när han nästa gång upptager samma typ för att med Finnefors i “ Skeppar Worse “ sätta den i en rättvisare belysning, gör han det lugnt, lidelsefritt om också med sympati, ungefar som en zoolog talar om ett sällsynt species, utan att omgjuta sin figur med något af Ibsens storartade men reaktionära idealisation. # På det hela taget står väl Kielland förresten engelsmännen närmast, om också en och annan scen, särskildt t. ex. bröllopet i “ Arbeidsfolk “ påminner om Zola.
Vid reglering af stationer å bipostväg bestämmes afståndet dem emellan efter samma grund, som är för gästgifveriers anläggning föreskrifven. § 30. Skjutsbefordringen å bipostväg upplåtes åt entreprenör, som skall åt resande tillhandahålla så väl lösa hästar, som ock hästar med åkdon af det i orten brukliga slag; och är resande, som ej färdas med flere än 2 hästar, berättigad, att inom en timma efter skedd beställning få skjuts inställd, men för det fäll, att flere än 2 hästar begagnas, är, för skjutsens framskaffande, en anståndstid af 2 timmar efter beställningen entreprenören medgifven. § 31. För Postverkets räkning skall entreprenören å bestämda tider lemna nödigt antal lösa hästar, eller hästar med åkdon af förenämnde slag. Postverket eger äfven å bipostväg, då sådant finnes tjenligt, låta med eget åkdon befordra post och resande gemensamt. § 32. Entreprenör skall hålla erforderligt antal körkunnige skjutsdrängar. § 33. I lega, ehvad skjutsning utgöres från stad eller station å landet, erlägges per mil 1 R:dr för hvarje häst samt 8 öre för tväbetsoch 4 öre för enbetsåkdon af det i orten brukliga slag; ersättningen för seldons begagnande häruti inbegripen. 49 För elen händelse, att sådane åkdon af bättre slag, som, enligt hvad ofvan är sagdt, böra vid postvägarne vara att tillgå, skulle af entreprenör vid bipostväg resande, på begäran, tillhandahållas, betalas för samma åkdon lega till lika belopp, som vid poststationerna. § 34. I afsende å den tygnd, som för resaneles eller postens räkning fåi' efter hvarje bäst föras, äfvensom angående medföljande skjutsdrängar, körningstiden, väntningspenningar, minsta väglängd, hvarför lega erlägges, och legans beräkning för öfrigt efter hvarje tillryggalagd full åttondels mil, skola för befordringen å bipostvägarne gälla samma bestämmelser, som förut äro i fråga om befordringen å postvägarne upptagne. § 35.
Den granskades väl af Stats-revisionen, men denna borde hufvudsakligen granska principerna för förvaltningen och dennas öfverensstämmelse med statsmakternes beslut och kunde icke så noga undersöka förhållandena, att en fullkomlig kontroll deraf vore att förvänta. Då nu tillika jernvägs-förvaltningen vore öfverlemnad åt en enda man, som emot all vanlighet, till och med emot all sundare grundsats förenade egenskaperna af verkställare och kontrollant, så rådde härutinnan ett missförhållande, som icke i någon 6 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande M 185. annan del af statsbestyren eljest hos oss förekomme. Det vore derföre af stor vigt att en sådan sjelfkontrollerande makt upphörde och att Chefen för Statens jernvägsbyggnader ställdes under kontroll af en högre Styrelse, som kunde hindra sjelfrådighet och möjligen ett oförlåtligt slöseri med Statens medel. Motionären ansåge sig af dessa anledningar böra föreslå, att i vårt land måtte inrättas en Öfver-styrelse för jernvägs-väsendet, derunder Chefen för Statens jernvägsbyggnader skulle komma att lyda. Då motionärens framställning hufvudsakligen stöder sig på antagandet att Chefens för Statens jernvägsbyggnader penninge-förvaltning icke skulle vara underkastad tillräcklig kontroll genom den granskning densamma hos Stats-revisionen underginge, anser sig Utskottet böra erinra att jernvägs-förvaltningens räkenskaper jemväl revideras i Kongl. Kammar-rätten. Att för jernvägarne inrätta en särskild Öfver-styrelse torde desto mindre vara lämpligt och behöfligt, som, när byggandet af statsbanorna hinner fullbordas och sålunda de särskilda förhållanden, hvilka under byggnadstiden försvåra förvaltningen, komma att upphöra. Styrelsen öfver Statens jernvägar torde kunna uppdragas åt något af de redan inrättade embetsverk, som hafva sig nära liggande delar af förvaltningsbestyren anförtrodda. Den fara motionären funnit deruti att jernvägs-förvaltningen vore lagd i händerne på en person, synes icke heller förtjena afseende, sedan Kongl. Majit under den 9
Vaktbetjeningens allöning och patienternas kost är förbättrad. Till beredande af sysselsättning äro verkstäder inrättade så för karlar som qvinnor. Antalet ordinarie och profkurspatienter uppgick den 1 Jannuari 1851 till 187. 36 Under qvinqvennim 1851—1855 äro intagne i 99 Summa 386. af hvilka äro utskrifne friske 116. Som vid utarrendering af hospitalets hemman inträffat att arrendet af ett eller annat ibland dem blifvit sä högt uppdrifvet, att arrendatorn omöjligen kunnat, med hemmanets vidmakthållande, utbetala de bestämda afgifterna, hvaremot flertalet hemman utarrenderats för vida lägre belopp än hvad derför hade bort erläggas, så har Eders Kongl. Majit, uppå hemställan af Kongl. Serafimer-Ordens-Gillet, föranledd af min derom gjorda framställning, uti nådigt Bref den 26 April förlidet år tillåtit att, till utrönande af hvad för hvarje hospitalets hemman och lägenhet borde i ar rende till hospitalet erläggas, besigtning genom utsedde komiterade finge anställas å hospitalets samtlige inom så väl Malmöhus som Christianstads Län belägne hemman och lägenheter, dervid komiterade, på grund af kartor, ägobeskrifnirigar och på stället inhemtade upplysningar, skulle upprätta motiveradt förslag å de afgifter arreudatorerne å samma hemman och lägenheter till hospitalet skäligen borde er lägga, äfvensom i detta afseende för hvarje hemmansdel och lägenhet föreslå ett maximum hvaröfver och ett minimum hvarunder arrendet ej finge bestämmas; och är denna värdering, som uppgjorts af Kammarherren och Kommendören Carl Hallenborg, nu beroende på Eders Kongl. Maj:ts nådiga pröfning. Fattigvården är i alla Länets socknar ordnad i öfverensstämmelse med Eders Kongl. Kaj:ls nådiga Förordningar af den 25 Maj 1847 och den 13 Juli 1853. Oaktadt ökade kostnader deraf visserligen blifvit en följd, inses dock allmänt, att den nya fattigvårds-regleriugen medfört väsentliga fördelar.
Exc. Hr Gr. o. Landtm., att en ledamotsplats uti Allm Besvärso. Ekon.Utsk:t blifvit ledig till följd deraf, att Hr von Troil, Samuel Gustaf, inlemnat sin riksdagsmannapolett, samt anmodade Ståndets Hrr Elektorer att vid deras nästa sammanträde välja en Ledamot i Stats-Utsk:t efter Hr Thulstrup, en Ledamot i Allm. Besvärso. Ekon.Utsk:t efter Hr von Troil, en Suppleant i samma Utsk:t efter Hr Westfelt, samt två Ledamöter i EiddarhusUtsk:t efter Frih. yon Platen och Hr Flach. Föredrogs ånyo Exped.Utsk:s den 28 sistl April och den 9 dennes på bordet lagde förslag N:o 12 till Eiksdags-beslut, angående Sveriges och Noriges ömsesidiga förhållanden. Gr Lagerbjelke, Gustaf: Utom hvad som är i detta förslag till § i Eiksdagsbeslutet intaget af E. St:rs underd. skrifvelse till K. M. i Norska frågan, förekommer i nämnde skrifvelse äfven en anhållan, att K. M ville låta vidtaga åtgärder för ordnandet af frågan om domars exsekutiva kraft samt af handelsförhållandena mellan de båda förenade ri - 64 Den 12 Maj f. ra. kena. Jag kan för min del ieke finna något skäl hvarföre denna punkt skulle uteslutas, och får derföre anhålla om återremiss af förslaget, på det rättelse härutinnan må komma att ega rum. Efter härmed slutad öfverläggning och sedan H Exc. Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att, i afseende på förevarande förslag, endast återremiss deraf blifvit yrkad, blef propos. å nämnde yrkande framställd och med ja besvarad. Eortsattes pröfningen af Bevilln:stltsk:s Betänk. N:o 20, angående Allmänna Bevilln:n. § 3, lista mom. Gr. Mörner, Carl Göran Detlof:
— Slutligen tillkännagaf Biskopen, det han, ehuru instämmande i den af Professor Lindgren tillkännagifna mening om beskaffenheten och grundlagsenliga påföljden af den utaf Friherre A. W. Stjernstedt och Doktor Chr. Stenhammar till Utskottet remitterade anmärknings-anledning, likväl tvekat om sin grundlagsenliga rätt att med reservation i ett af Utskottet underkändi anmärknings-ärende till Rikets Ständer ingå. Deremot fann Biskopen det vara så väl emot andan af 107 § 11. F., som emot det i 4:de momentet 2:dra §in Tryckfrihetslagen stadgade undantaget från tryckning af statsrådets protokoll, uppenbart stridande att sådane anmärkningar, hvilka endast inom Utskottet väckte der förfallit, reservationsvis hos Rikets Ständer anmäla. Uti hvad Herr Biskop Holmström i slutet af sin reservation anfört, i afseende å sådana anmärkningar, som blifvit inom Utskottet väckta och der förfallit, instämde Friherrarne Adlercreutz och Cederström, Biskop Hallström och Professor Lindgren. Herr Konst i t u Hons-Utskottets Memorial, N;o 6. 49 Herr Billström: <lDå den åt Konstitutions-utskoltet uppdragna granskning af Konungens rådgifvares handlingssätt har till ändamål, att Rikets Ständer må kunna bedöma, huruvida dessa rådgifvare böra hos Konungen anmälas till entledigande från deras embeten, bar jag ansett och anser, att Utskottet bordt, i likhet med hvad Rikets Ständers öfriga Utskott rörande dem tillhörande ärenden iakttaga, meddela ett bestämdt omdöme öfver rådgifvarnes hela verksamhet, för beredande af enhet i ämnets behandling hos de serskildta Stånden och till ledning för Sländernas slutliga pröfning af frågan. Ett dylikt allmänt omdöme är, efter min tanka, så mycket mer behöfligt, som icke blott de serskilta anmärkningar, hvilka blifvit framställda i anledning af Konungens rådgifvares tillgöranden i vissa uppgifna fall, böra vid frågans slutliga afgörande komma under betraktande.
Kongl Maj:t förblifwer Riksens Ständer med all Kongl, näd och ynnest wälbewägcn. Ht supra. e /e k l.. Istgns ^ärtg. / Remitterades till Banco - och Stats - Utskottm med anmodan att skyndesamt med sine utlätandcn inkomma. Kongl. Ma):ts Näbiga Proposition till Riksens Ständer angäende ätskilliga af Allmänna Magazins-Directionen upgifne behof och omständigheter m. m. Gifwen Stockholms Slott dm 7 September 1809. Uti en till Riksens Ständers Stats - Utskott ken 5 sistlednc Julli afgifwcn nädig proposition har Kongl. Ma):t förklarat sig anse det wara af mycken wigt, att Allmänna Magajins, Inrättningen, om hwars tilständ Kongl. Maj:t wille meddela Utskottet fullständig kännedom, sedan Oircctionen öfwer denna inrättning med undrrdänig berättelse derom inkommit, äterfinge af betz till Lrigsbehof medtagne fond hwad till äter-utöfning af betz angelägna befattning erfordrades - Den il September. En sädan berättelse ätföljd af uplysande tt« ^uidationer, fbrtekningar och calcula, har Oirectivnerr nu till Kongl. Maj:t i underdånighet ingifwit, och läter Kongl. Ma):t densamma till Stats-Utskottet i näder aflemna. Derigenom lärer Stats - Utskottet komma k tillfälle att prbfwa, och för Riksens Ständer utreda, de fbrhällandcn pä hwilka de kunna grunda beräkningen af en fortfarande allmän Magajins - inrättnings gagnelighet. Kongl. Majit finner fia emedlertid bbra underrätta Riksens Ständer om ätskillig