Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Domstolens protokoll för sist - — 21 — nämnde dag upplyser, de flesle närvarande Ledamöter, nemligen Hernin Justitie Ruden Stråle, Isberg Grefve C. Sparre och, nu varande Herr StatsRådet, Friherre Stael von Holstein sammanstämt; hvaremot Herrar JustitieRåden ThemptanderNyblaeus och Backman yttrat: handlingarne visade, att, efter det Elias Johansson af HäradsRätten blifvit fälld för oloflig bränvinsbränning alt böta 50 R:dr, deraf tvåtredjedelar blifvit dels betalte dels ock af åklagaren efterskänkta, bemälde Rätt, i anledning af väckl fråga om förvandling af återstående tredjedelen, dertill Elias Johansson saknade tillgång, i beslut den 24 Oktober 1837 förordnat, det Elias Johansson skulle umgälla Kongl. Majrts och Kronans lott i samma böter med två veckors fängelse; men som, vid det förhållande, att hela bötesbeloppet 50 R:dr, enligt 63 § i Kongl. Förordningen den 19 Juni 1835, i brist aftillarån» förvandlas lill tre veckors fängelse, Elias Johansson, enär Härads O O O Rätten antagit den af åklagaren gjorda eftergift och således fråga endast uppstått om förvandling af Kronans andel i samma böter, bort, enligt de föreskrifter, som meddelas i Kongl. Brefven den 5 Februari 1768 och den 27 Oktober 1820, ådömas blott en veckas fängelse, pröfvade dessa Herrar JustitieRåd rättvist alt, med bifall till klagandens fullföljda påstående, i så måtlo ändra IlofRältens utslag, att HäradsRätten förklarades hafva i den anmärkta omständigheten oriktigt förfarit; i följd hvaraf Domhafvanden skulle godtgöra Kronans kostnad för Elias Johanssons underhåll i häktet en vecka, utgörande, enligt uträkning från LandsKontoret i Wenersborg, En R:dr 5 sk. 8 rst. banko *), Sedan Kongl.
Directionen är att anse, om jag så får säga, såsom en mäklare emellan dem, som behöfva arbete, och de fattiga, som hafva arbete att lemna. Fattigvårdsdirect:n låter kungöra, att de, som behöfva tillfälliga arbetsbiträden, kunna anmäla sig hos henne. När någon sådan anmälan skett, så skickar hon de arbetshjon, hon finner tjellliga, till den som sig om biträde anmält. Dermed tror jag, alt begge skulle vara bäst belåtne. Hvad beträffar den sista förändringen, eller uteslutande af de sednare orden i mora., så synes mig klart, att då directionen öfverlemnat åt hjonen att fritt använda deras arbetsförmåga, så bör bon ock kunna minska underhållet eller understödet; ty i samma män som de sjelfve disponera deras arbetskraft, böra de påräkna mindre understöd af directionen. Jag anhåller om bifall lill delta morn., utan förändringar. Frih. Cederström: Det torde vara vigtigare, än man vid första påseendet anar, att denna § ej blir antagen i det skick, Iivari den blifvit af Utsk:n framställd. Början deraf lyder sålunda: ”Vid utdelande af fattigvårdsunderstöd, skall fattigvårdsstyrelse tillse, att det motsvarar de nödvändigaste behofven, alltid med beräkning af fattighjonets arbetsför - Den i3 M a r s e. ra. måga, ehvad den ina vara större eller mindre.” Nå viii! således får icke fattigvårdsstyrelsen tilldela åt ett fattighjon mer än som dess arbetsförmåga, utöfvad i dess fullständiga kraft, kan inbringa; eljest skulle understödet öfverstiga hvad hjonet någonsin hade kunnat förtjena genom arbete. Nu vill man behålla ordet ”anställa” för att förvandla hjonet tili slaf under socknens fattigstyrelse, för att disponeras der styrelsen finner tjenIigast alt honom anställa. Följden blir densamma som vid all t tvångsarbete, neni I. att arbetet blir illa gjordt, och att den, som fått arbetshjonet anstäldt hos sig, blir missnöjd dermed , hvilket föranleder ledsamheter och tvister.
Sig icke böra, i strid mot det af Margaretha Hvitfeldt upprättade testamente, i nåder bifalla; men Eders Kongl. Maj:t har anbefallt Kammar-kollegium, att, efter vederbörandes hörande, inkomma med underdånigt förslag till sådan förändring i de för Gymnasie-hemmanens förvaltning och upplåtande gällande föreskrifter, att derigenom, utan mehn för stipendie-kassan, hemmansåboernes bästa, så vidt rättvist och billigt vore, måtte kunna befrämjas. 1 anledning häraf och sedan Landshöfdinge-embetet, uti skrifvelse den 19 Maj nyssnämnde år, anmodat Kuratorerne att till Kammar-kollegium afgifva förslag i ofvanberörde afseende, har Kuratorernes utlåtande i detta ärende blifvit till Landshöfdinge-embetet insändt den 13 dennes. Kuratorerne framhärda med djupaste undersåtlig vördnad, trohet och nit, Stormäktigste Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåter, OL. IM. FÅHRAUS. P. EKMAN. Götheborg den 20 Februari 1856. Joli. Brusewitz. - 327 — Kongl. Götha Hof-riitts underdåniga utlåtande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers anmärkning vid 1852 och 1853 års expensmedels-räkningar för bemälte Hof-rätt. Storma k tigs te Allernådigste Konung! Till åtlydnad af Eders Kongl. Maj:ts befallning i nådig remiss af den 4 i denna månad — i anledning deraf, att Rikets Ständers sednast församlade Revisorer uti berättelse, afgifven den 14 December 1855, angående verkställd granskning af stats-verkets räkenskaper för åren 1852 oell 185?), i fråga om denna Hof-rätts expensmedels-räkningar anmärkt, att
Då jag förra gången yttrade mig angående denna Kongl. Proposition, skedde det ej i afsigt att fördröja Remissen, utan blott för att fästa LTtskottets uppmärksamhet på de ord i den Nådiga Skrifvelsen, hvilka antyda, att en Proposition om Rikets Läroverk i allmänhet är att förvänta, och att derigenom föranleda Utsköttet, ätt företaga dessa frågor i ett helt. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, alt Kongl. Majrts Högstberörde Nådiga Proposition måtte, tillika med de af Herr von Hartmans - Den 4 December e. m. dorff i anledning deraf afgifna yttranden, till Stals-samt Allmänna Besvärsoch EkönomiUtskotten remitteras; hvilket bifölls. Å njm föredrogs Herr Montgommeries, Gustaf, den 28 sistlidne November e. m. på bordet lagde Motion, angående en förböjd Bränvins-skatt. Herr Rosenqvist, Fredrik Leonhard, anförde skriftligen: Det ämne, jag här tänker vidröra, är så ömtåligt, och tillika så vidt omfattande, alt jag nästan icke vet hvarken huru jag skall börja eller sluta. Det angår Bränvinet, denna ömsom välgörande, ömsom förskräckliga product, som gjort Tiggaren till Millionair, och Millionairen till Tiggare, som gjort den dygdige till brottsling och brottslingen till sjelfmördare eller offer för bödelsyxan, med ett ord en product, som genom dess omåttliga tillverkning och lika ömåttliga förtäring hotar att i grund förstöra båda Land och Folk, sedan vissa Bran vins-fabrikanter systematiskt riktat sig på bekostnad af deras svaga likars moralité, hälsa och välfärd. Långt ifrån att ens våga ett försök till Bränvinets historia, eller beskrifva vidden och mångfaldigheten af alla de olyckor och rysligheter, denna vara förorsakat, är min enda önskan, att den svarta vinningslystnaden en gång målte ioB Den 4 De ceni !>er e. m. uppföra med en speculätion, som alltid stall vara afskyvärd och föraktlig , i samina måu deri är skadlig och förderflig.
Jag finner såsom grunder kill de förändringar man förcflagil, att de först dör nfgöras huru wi - 4yr Den ro 'Jättuarii. wida Staken kan ärerkomma i Ltnjutandet ak hetz gjorde Förläningar uran att bryra emot dch rn^ängne förbindelser, jag finner akt den f-ägan hör först afgöras, huru cn förändring enl,q med Statens fördelar och utan rubbning as Enskildres wälfärd, mä kuana utföras och jag finner ändteligen äfwcn anfört att, säom en följd lika myc, ket of fakcnS natur >om af billighetens föreskrifter, Waad bör göras emelian de Förläningar, hwilka genom sättet af deras öiwerlälande och besittning kunna anses som Bergslags-Jnt r fimttrnes Egendom och de ofgifter eller vnera, hwilka af andra Medborgare utgöras och luvars öfwerlatande der» före kan anses som en minskning af Statens inkomster. Nu med fukt bisak! til! dlsta grunder g3r jag akt d.iS i öfiyerensst-immelse dermed, dels ock l anledning af egne fiammonlör anförde reflexioner till att granska jjeifwn dek fy-siw som Högloft. Uifkottcls afdelning gifivit tlg en förändrad regtering ai Sala Sllfwer-Werk och Bergslag. Utskottet har söreftagit. liv Att dä Grufman icke kan ge en afkastning swwande mot kostnaden, bör den ej längre för Smtens rakning dnfwgs uran öiwerlemnas M Bergslagö-Jm.mtzenttrnes wärd och disposition. Jaa förställer mig, lika som Utskottets afdelning, vmöj gheten deraf att Grrttwan kon drilwas med winst för Staten, jag tror ock att den möjligen skullkunna öfwerlemnas tili Bergslags» Jnter.HmrerneS disposition, men jag tror tillika Att det förra bör kodeligen wara bcnust 06) att tzrk fednsre bör ike under witza föreskrifter^
Portierer, dukar, möbelöfverdrag, gardiner, mattor, broderier jämte billiL. W e s t e r b e r g s S m u l t r o n - T v å l gare och enklare saker — allt är utfördt med sådan skicklighet, mönstren visa en sådan stilrenrenhet och ett så högt utveckladt konstsinne, att man icke kan undgå att lyckönska vårt land till denna institution. När någon bekymrad moder grubblar öfver hvad hennes kära flicka skall bli, hvad hon skall lära sig för att finna sin utkomst, då vill jag råda henne att bland de många möjligheterna också räkna med Lenningska väfskolan. (Forts.) Scsevola. Teater och. musik. Kungl. operan synes fortfarande under direktör Nordquists ledning gynnas af framgång. Ehuru den döda säsongen väl ännu ej kan anses som alldeles slut, gifvas operans föreställningar för mycket goda hus. | Härtill bidrager nog både den omvexlande repertoaren och den omständigheten, att hufvudstaden vid denna tid besökes af en mängd resande. Bland dessa ser man en hel del utländingar, hvilka med lifligt intresse följa föreställningarna å vår opera och uttala sin förvåning öfver att finna dem så goda i alla afseenden. En hvar, som haft tillfälle något följa operaverksamheten å utlandets scener, måste nog ock rättvisligen erkänna, att vår opera ingalunda behöfver blygas för en jämförelse med de främsta utländska. En tenor med Ödmanns härliga och bedårande stämma, en bariton med Lundqvists sköna o c h välljudande klang och en sopran med fru Östbergs öfverlägsna sångkonst söker man förgäfves på många af utlandets främsta operascener. Och att k. hofkapellets prestationer ofta äro af utmärktaste beskaffenhet, är både kändt och erkändt. — Den framgång, k. operan under de senaste åren rönt, är sålunda ej mer än välförtjänt. Och har det nu ingångna spelårets början varit god, hoppas vi, att fortsättningen ej skall blifva sämre. Att det i nästa vecka torde bli rusning till teatern, j a måhända » feber », kan man taga för gifvet.
På det icke den Svenska national-representalionen, hvilken, nu församlad, blifvit påmint om detta för hvarje bildad medlem af Europeiska stats-förbundet värdiga och vigtiga ärende, icke må anses hafva mött det med kallsinnighet, är nödigt, att åtminstone motionen med första må företagas till pröfning och afgörande, att icke det blir för sent. Jag hemställer sålunda, att en vänlig anmodan i detta hänseende måtte varda det Höglofi. Utskottet meddelad.” Och fann Ståndet för godt att, med instämmande i hvad sålunda anfördt blifvit, anmoda Stats-Utshottet_, som memorialet meddelas skulle, att med skyndsammaste till behandling företaga den till detsamma remitterade motion om rese-understöd för Svenske Vetenskapsmän, som voro sinnade infinna sig vid det vetenskapliga möte, som i nästa Juli månad kommer att ega rum i Köpenhamn. Från Väl lo fl. Borgare-Ståndet f. m. S. D. Föredrogos ånyo följande Stats-Utskottets Utlåtanden och Memorial: N:o 93, i anledning af Protocolls-Secreteraren G. M. Stuarts ansökning om nedsättning i arrendet för hemmanet Neder-Järfva N:o 2. Bifölls. N:o 94, i anledning af Herr de Mare'sj B., motion, angående bestämmandet af tiden för nästa lagtima Riksmötes början. I sammanhang med detta Utlåtande, föredrogs Expeditions-Utskottets den 15 sistlidne April afgifna, samt den 22 och 25 i samma månad bord - Prot. Utdr. d. 27 Maj 18/jo. 299 Jagda memorial N:o 6, angående bestämmande af dagen, då nästa lagtima Riksdag skall taga sin början. Efter vunnen upplysning, att Expeditions-Utskottets memorial N:o 6 var af de öfriga trenne Riks-Stånden bifallet, och att i följd derafbeslutadt var, det Rikets Ständers nästa sammanträde skall taga sin början Tisdagen den 14 Januari 1845, fann Ståndet för godt att äfven i detta beslut instämma.
Q Juveler, så väl infattad® af alla slag, sorn oinfattade må tullfritt införas 1 K. Kläder, gång, Linheoch Sängkläder ' nya, af alla namni och slag 2 $ 1 Knapergall och Ekollon, maine eller omalne 5 l 1 Koppar, rå . - . " , 100 ■ 30 Slantar, myntade ; 100 30 Kort, spel . • . « 100 1 Kreatur, lefvande Hästar « 25 X ■ Race, ; Hingstar ; 5 1 Alla andra slag . 1 25 1 ■ ’ L., ... ■ .. Ljus, Wax eller af Sperma Ceti JO 1 M.1 a> Mattor, bast * » '• 25 i . i Metaller, arbetad, Zink • • • 10 Muscus . , , » • 5 Mynt af Silfver 1 i ♦ 6 P • fritt 15 af Guld . « • • dito i5- Målningar utan glas och ram ~ * dito * — med glas och ram, Tullen beräknzid endast JHgarniturets värde . • ' å - yo r P. ■■■ ’ i Pelteri eller Pelsverk Får och Lammskin alla slag beredda 15 pennor, skrif beredda ! Perlor, äkta, så väl infattade som 0- infattade må helt fritt införas gg ** 3 g g sg. c-r jr• (D . Utgående Tullprocent. Plogar , 50 I Pomerancer *5 Porcellainer, oäkta, alla slag ej specificerade » , 25 I Q. Quicksilfver eller Mercurius * 10 R. Röttor, Sparris io ■ I s. Salt, Kok , . , ' \ ** Bergsalt till raffinering , 10 — Lunebiirger, raffineradt . 25 Fröt. Inkommande Tullprocent, j | UtgSende Tullprocent.
»Ni förordar således den vacka Aromasia?» Det har jag icke sagt. Utom den vackra Aromasia, som ni uttrycker er, och Oxygen, finnes kanske ännu en kandidat här på platsen, nämligen fru SkarpmanStormfågel. Hon lär nu först för en timme sedan anmält sin kandidatur, efter hvad jag nyss genom mina notisjägare inhemtat.» »Fru Skarpman-Stormfågel! Då äro vi förlorade!» utbrast skalden. »Se så, lugna er! Jag tänker genast infordra de tre kandidaternes politiska, financiela, mekaniska, filosofiska och konstnärliga trosbekännelse.» »Ack, en sådan aflägger Aromasia aldrig.» »Innan aftonen skall vår tidning uttala sig. Och nu farväl, herr Apollonides.» Hon ville lemna rummet. »Ack, blott ett ord i en annan sak,» bad skalden. »Har ni något mera på hjärtat, så skynda er,» förklarade tidningsfröken. »Jag har skrifvit ett skaldestycke. Det är orden till Aromasias stora odorat som uppfördes för ett par aftnar sedan, Årstiderna, som ...» »Som ni nu vill att vårt blad skall föra in i sina spalter,» afbröt fröken honom. »Jag förstår, men sådant där hör icke till min afdelning. Vänd er till hufvudredaktören för den mekaniskt-poetiska afdelningen.» »Mekaniskt-poetiska?» »Just den! Icke den poetiskt-mekaniska. Vi ha en sådan afdelning också. Tredje gården till höger, första uppgången, genom stora förstugan, första korridoren, dörren nummer 337. Men ni uppehåller mig. Vi ses igen!» Hon försvann, och Apollonides upprepade: »Tredje gården till höger, första uppgången Kanske att orden till Aromasias mästerstycke kunna uträtta något för hennes väljande. Han beslöt att försöka sin lycka och infördes efter någon väntan till hufvudredaktören i den mekaniskt-poetiska afdelningen. »Af eder ansökan finner jag, att ni förfärdigat ett s. k. skaldestycke. Önskar ni det anmäldt i vår tidning? Ni har att vända er till tredje granskningskontorets andra underafdelning. De vakthafvande visa er vägen.»
Sedan flere ledamöter begärt votering, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att R. o. Ad. egde att bestämma kontraproposms innehåll vid den begärda voteringen; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, först hemställde, huruvida till kontrapropos. skulle antagas bifall till de 3 första punkterna i Gr. Björnstjernas förslag, hvarvid svarades många nej jemte åtskillliga ja, och sedermera förslag, att kontrapropos:n skulle innefatta bifall till Frih. Liljencrantz’s förslag, då svaren utföllo med många ja och nej i blandning; hvaruppå Hr Gr. o. Landtm, förklarade sig nu hafva funnit ja öfvervägande. Då så väl Gr. Björnstjerna som ock Hr Brakel yrkade voterings anställande om kontra-propos:ns innehåll, hemställde Hr Gr. o. Landtm., huruvida R. o. Ad. såsom nej-propos. vid voteringen om kontra-propos:n ville antaga bifall till de 3 första punkterna i Gr. Björnstjernas förslag, hvartill svarades många nej jemte åtskilliga ja; hvarefter och sedan Hr Gr. 0. Landtm, föreslagit, att bi - 128 Deri 7 Maj e. ni. fall till Utsk:ts hemställan skulle upptagas i nej-propos:n vid ifråga v: de votering, samt svaren derå utfallit med många ja jemte åtskilliga nej, Hr Gr. o. Landtm, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. Efter det att Gr. Björnstjerna påyrkat votering samt B, o. Ad., uppå Hr Gr:ns o. Landtmms hemställan, såsom nej-propos. vid den nu begärda voteringen antagit bifall till de 3 första punkterna i Gr. Björnstjernas förslag, uppsattes och justerades en voterings-propos. af följande innehåll: »Den som vill, att, vid blifvande votering om Frih. Liljencrantz’s förslag såsom kontra-propos. emot Gr. af Ugglas’ i ani. af sammansatta Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts Utlåt.
N:o 53. beslut ofvannämnde personer ådömda ersättningsskyldighet icke vara förenlig med den för betryggande af slatsmedlens ordentliga förvaltning oundgängliga strängbet vid tillämpningen af de för uraktlåtna controller stadgade ansvarsbestämmelser, men likväl, sådant oaktadt, icke kunnat undgå att fästa afseende å de ej mindre i Kongl. Majlts Nådiga proposition, än af enskilde motionärer framställde ömmande förhållanden, hvilka syntes tala för en motsatt åsigt i detta ämne, och deribland hufvudsakligen den långa följd af år, hvarunder nämnde fyra embetsoch tjenstemän utan klander hestridt de till deras embeten och tjenster hörande pligter, deras framskridna ålder och försvagade helsa samt det ekonomiska obestånd, hvaruti de, jemte talrika familjer, genom utkräfvande af statens hos dem egande fodringsanspråk, skulle försättas; i betraktande hvaraf och ehuru Rikets Ständer ansett betänkligt, att till den uti Kongl. Maj:ts nådiga proposition och i sammanhang dermed föreslagna afskrifning samtycka, Rikets Ständer dock funnit godt medgifva, att verkställigheten af Högsta Domstolens den 6
Proposition, N.o 9. lopp; uti hvilket yttrande, så vidt det rörer befrielse från erläggande af mantalskolen, Åhls socknemän jemväl instämt, under tillkännagifven önskan att fortfarande få afbörda sig räntekolen på hittills vanligt sätt; hvaremot Wika, Sundborns, Svärdsjö, Bjursås, Gagnefs, utom Mockfjerds kapell, Tuna, med undantag af ofyanuppräknade delar och byar deraf, samt Husby socknemän förklarat sig framgent vilja vid Stora Kopparberget in natura leverera deras både ränteoch mantalskol; och hafva kommitterade, jemte tillstyrkande af den utaf en del skattskyldige sökta befrielse från den deni nu åliggande natura-prmstation af skattekolen, i underdånighet upplyst, att, i händelse af bifall härtill, bergslaget skulle, utaf de hittills in natura uppburne hemmansränte-, konst-, statsoch mantalskolen, tillsammans 33,352 i stigar, gå i mistning af 15,934 ¥\:dels stigar, och sålunda för framtiden endast bibehållas vid 17,41S J stigar, ett belopp desto mera otillräckligt, som, derest koppartillverkningen skulle förblifva vid hvad den år 1843 utgjort eller ungefärligen 2,500 skeppund utaf de skattlagda grufvornas malm och 500 skeppund genom slaggbruk, härtill, efter uppgjord beräkning, skulle åtgå 52,500 stigar; i följd hvaraf det, utöfver förenämnda belopp, som framgent blefve att påräkna, ytterligare erfordrades ett kol-qvantum af omkring 35,081 * stigar, som genom köp måste anskaffas. Proposition, A:o 9. 35 tunnör; år 1841, 24,28 tunnor; 1842, 22,06 tunnor, och 18 4 3, 21,24 tunnor; att, euligt hvad bergslagets deputerade uppgifvit, utaf de förläningar och förmåner, som bergslaget af ålder innehaft, men hvilka genom Kongl.
B är husmors bästa hjälpreda. Helt år 3 kr. Snälla Idunl Det finns så rysligt många sorger till i världen, och det är så tungt att bära dem alla ensam. Du har visserligen sträfsamt att gå omkring bland oss damer med din stora äpplekorg, men en smula omväxling kan icke skada, och då kunde du gärna hjälpa en stackars landtflicka från Göteborg. Ser du, jag antar, att, liksom här på jorden kungafamiljerna allt som oftast hälsa på hvarandra, äfven Valhall, Olympen, herrskapet Jupiter, Budda, Brama etc. understundom trippa öfver till hvarandra. I den gammalgrekiska kungaborgen bor en person vid namn Apollo, och som det är en ganska vacker karl, har du kanske ingenting emot att få ärende till honom. Saken är den, förstår du, att han är utan gensägelse den störste smakdomaren, men han börjar visst bli lite gammal och sköter sig illa. Det vore snällt, om du ville gifva honom ett par ungdomsäpplen, ifall du redan har några för året mogna att bjuda på, och så kunde du möjligen få tillfälle att framföra mitt verkliga ärende. I vår goda hufvudstad har anordnats ett konstlotteri, till hvilket en hel del taflor inköpas af en nämnd. Emellertid har denna, som troligtvis gått miste om kaffe och skorpor på sängen och som följaktligen varit vid bistert lynne vid utgallringen, nu vid första inköpet utvalt sådana taflor, som både jag och annat lika tarfligt och simpelt folk kalla för osäljbara. Men som vi troligtvis äga de flesta lottsedlarne, borde vi väl få hoppas på vinster bland taflor, som vi begripa och som vi vilja ha. Ty att se en väl målad getabock, som betar vanligt gräs, är fägnesamt för ögat, men står han och biter sig i svansen och det skall betyda » arbetarerörelsen i Amerika under de närmaste 10 åren », känner man sig dum och ointresserad. Snälla Idun, ruska lite på gubben, ifall han slumrat till, och be honom resa till Stockholm och titta på utställningen och särskildt konstlotteriet, så skall jag gärna bestå bonom både inträdesbiljett och middag på folkköket.
Denna närings ofördelaktiga inflytande har vidare bestått derutinnan, att stegringen i dagsverkspriserna under bränningstiden återverkat ofördelaktigt äfven för dem, som ej sjelfva befattat sig med bränvinstillverkning; att utfodringen med drank, använd i öfvermått och på olämpligt sätt, bidragit till boskapsracens försämrande och att potatesodlingen i åtskilliga orter erhållit en allt för stor utsträckning och jordbruket dermed äfven en skef riktning; ett så mycket betänkligare förhållande, som från en mängd gårdar potatesskörden årligen säljes för bränneriernas behof, utan att genom uppställning af motsvarande qvantitet drank eller på annat sätt anskaffas gödningsämnen för växtkraftens bibehållande. I afseende på inflytelsen af bränvinsbränningen såsom fabriksnäring blifver tillfälle att lemna redogörelse i sammanhang med redogörelsen för öfrige fabriker. Tillgången på arbetare för jordbrukets behof har varit mycket minskad till följd af en i allmänhet ökad företagsamhet äfvensom genom lockelsen af den höga dagspenning, som erhålles vid allmänna arbeten; och har sålunda inträffat att, ehuru arbetarnes aflöningsförmåner inom länet varit i ständigt stigande, det likväl varit förenadt med stor svårighet att erhålla behöflig arbetsstyrka till jordens skötande. Af 100 arbetare anses vara 18 jordtorpare, 46 tjenare i husbondes bröd, 3 statkarlar, 17 daglönare och 16 backstugusittare. Tab. Litt. c. Dagsverkspriserna hafva varit de i nedanstående tabell Litt. Tab. Litt, C. Dagsverkspriser för jordbruksarbetare. Sommar. Vin ter. Man. Qvinna. Man. Qvinna. Skogshushållning. Export af skogsprodukter.