Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För öfrigt åtogo sig samma ombud, äfvensom åtskilliga handelshus i Amsterdam, med hvilkas fulimagter ombudet var försedt, att ansvara för liqvidationen samt för återlenxnandet till c önska Kronan af de förbindelser och handlingar, som rörde dess skuld inom Holland; hvarförutan ombudet, för den händelse, att hufvud-förbindelserne, af en eller annan orsak, icke blefvo återlemnade, förband sig, i sina Committenters namn och å deras vägnar, att tillvaron eiler icke tillvaron af dessa obligationer ej skulle, under någon förevändning, kunna gifva samma handlingar den giltighet, som de genom den afslutade conventionen förlorat. Emot återställandet af de för de så kallade ärftliga lånen utfärdade hufvudförbindelser, har också det hinder sedermera förekommit, att den embetsman i Amsterdam, Notarius Publicus W. van Homrighj hos hvilken dessa förbindelser till samtlige långifvarnes säkerhet blifvit deponerade, vägrat att utlemna desamma, förr än antingen alla partial-obligationerne voro infriade, eller den genom lagarne för kraf i allmänhet bestämda prEescriptionstid tilländagått. Jemlikt den upplysning, Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret år 1830 Stats-Utskoltets Utlåtande j N.o 3ty. 11 erhållit från dåvarande Svenska och Norrska General-Consuln i Amsterdam, skulle, till följd af Nederländska lagarne och Notarii Publici åliggande att bibehålla en hos honom deponerad effect, intilldess den blifvit annullerad eller till all kraft och verkan upphört, berörde hufvud-förbindelser icke kunna förr utgifvas, än alla derpå grundade serskilda skuldbevis blifvit inför denna tjensteman till öfverkorsning företedda. För liufvud-förbindelsernas återbekomraande måste således afvagtas de oinlösta partial-obligationernas successiva företeende, eller förloppet af den i åberopade lagar stadgade 30:åriga praescriptionstid, hvilken ansdgs kunna beräknas från år 1816, då inlösandet af obligationerne i allmänna tidningarne kungjordes.
Hrr:ne torde erinra sig, att i Banko-Reglementet influtit en alldeles ny g ang:de s. k. postvexlar mellan Banken och dess Lånekont., hvilken § har till syftemål att förekomma, det remisser skola vara blottställda för poströfveri. Detta var ett försök att få vexlar i gång. Nu hade emellertid, på grund af sagde g, ifrågavande stora summor blifvit till Banken aviserade genom postvexlar, naturligtvis samlade genom tullverket; dessa medel hafva blifvit staten krediterade, — de hafva kanske redan i denna stund blifvit disponerade, fastän sedlarne, som inbetaltes, ligga oöfverkorsade i lånekontm. Men hvarföre ligga de oöfverkorsade? Jo derföre, att det väl berott på Banken att anbefalla en sådan öfverkorsning, men Bankens styrelse har ansett det otillständigt att förstöra en sådan mängd sedlar, deribland många kunde åter såsom nya utgifvas, hvarom allt Gr. Gyldenstolpe torde kunna uplysa. Hvarföre hafva de då icke blifvit remitterade? Emedan det hade varit på Eullmäktiges ansvar om sedlarne kommit oöfverkorsade hit och sedermera befunnits falska. Åtgärden var således ganska klok att heldre genom försändring genom expresser vid lägliga tillfällen föra dessa sedlar och sålunda uphämta dem hit. Men emellertid ligger det troligen många qvar, med hvilka denna operation icke blifvit verkställd, och huru vill man, att dessa penningar skola åter sättas i omlopp? Skall äfven, så fort skattemedlen influtit till Eänterierna, derstädes öpnas diskontrörelse? Beträder man en gång denna väg, torde det slutligen medföra svåra följder. Jag känner ganska väl igen dessa rubbningar sedan 1818, då det endast arbetades på att få mera penningar. Och hvarföre använder man icke de penningar, som finnas? Så frågas öfverallt! Dessa frågor framställas naturligtvis i okunnighet om den g, som säger att dessa medel må under intet vilkor åter i lånerörelsen användas; men den tid kan komma, då nöden icke har någon lag, utan man måste tillgripa hvad man har.
Ständer, i händelse ett silfvermynt af en tredjedels Riksdaler Courant anses erforderligt, till följd deraf, jemväl vid denna punkt besluta det tillägg, angående proportionerligt remedium för ett sådant mynt, som Yällofl. Borgare-Ståndet för dess del nödigt funnit. I afseende på alla öfrige uti Banco-Utskottets förslag förekommande punkter, äro sammanstämmande beslut af 3:ne Riks-Stånd fattade; hvarföre Utskottet ej finnér nödigt att desamma här upptaga. Stockholm den «4 Augusti i834- STOCKHOLM, Ecksteinska Tryckeriet, i834- Banco-ZJtskotlcis Memorial N.-o 3o. r N:o 3o. Ankom till Exp.-Utsk. dea 16 Augusti. Memorial> med anmälan om respective Riks-Ståndens beslut, i afseende pä Utskottets i Utlåtandet N:o 16 framställde förslag till hufvudgr under för Bankens rörelse och förvaltning. Under den 26 och 3o sistlidne Julii samt den 1 innevarande Augusti, har Utskottet fått emottaga Riks-Ståndens beslut, i anledning af Utskottets under N:o 16 afgifne Utlåtande; och då Riks-Ståndens meningar funnits, i vissa delar, vara af sådan skiljaktighet, . att något Rikets Ständers beslut ej med bestämdhet kan på dem grundas, får Utskottet, i stöd af Riksdags-Ordningens 78 §., detta förhållande nu anmäla, med framläggande derjemte af förslag, alt de olika meningarne sammanjemka till antingen ett enda gemensamt beslut, eller tvänne alternativa meningar, i och för omröstnings anställande i förstärkt BaneoUlskott.
I anseende till den twetydkghel och olika begrepp, som om ratta förständet af delta mo. menk blifwit fattadt, samt dä en hwar i sädane am. nen, hwilka röra allmänna förbindelser och affeenden skäligen icke torde böra widkannas en ökad tvnga genom - 340 Den 5 Zebruaril. nom stampladt papper, har Utskottet trott en narma» re bestämmelse och utförlighet harvin i Författningen erfordras, och altsä den projecterade förklaringen deri infört. 24 8. 2 Jemte den ofelbara skyldigheien för Domare, Executorcr och Embetsman att behörigen påteckna hwarje hos dem uppteende Charta-Sigillata, sä wäl som Handlingen hwartill den hörer, finner Utskottet, deffukvm art till förekommande af mistbruk och understes med en Chartas nyttjande till flera skrifter, mä ej någon Charta antagas lill beläggning, som icke är hel och »afklipp!. 3 MomAf samma orsak nyst anförd ar, blifwer ock nödigt att det stämplade papper, hwarmed Landkmätare-Chartor och Pergamenksbref stola förses, klistras ä de samma och dermed åtminstone sä mycket af papperei jemte stämpeln fasthäftas, att päffrifwas kan hwad Documenl den sednare ätföljer. 2Z §. Charta» Sigillatä-Contoiret. sedan hwarken någon Extra Stämpling eller föryttrande af Chartor nu mera der komma att för sig gä, skulle, enligt Utskottets ranka, endast hafwa sig älagdt att städse hälla i beredskap nödwändig myckenhet stämpladt pap, per af alla valeurer, föranstalta akt skeende Reqvifltioner frän Lands-Conwiren eller andre wederbörande genast efter Kammar-Collegii afgifwande Ordres war - Den L Lebruarii. 341 warda expedierade, samt att rakningarna öfwer det ena och andra upgöra och afsänka.
I en sadan Författning, hwilken aldrig finge exlenäLrgs i motsatts af Lagens princchs, men Ival derefter rättas, sä fort sig göra later, kunde bättre an i sjelfwa Lagen anwändaö den försigtighet i behandlingen, som en Regering alltid mäste iakttaga, dä fördomar, egennytta och okunnighet göra gemensam sak och förblinda vchnivnen emot fanna och goda prinechers ukwecklirg och antagande: och det är i afseende pä en sädan Författning, som i flutet af i6. §. torde böra tilläggas de orden: "Hivad elsest emellan Jordägare och Landtbo iakttagas bör, thermed förhälles, som särskilldt stadgas." Beträffande de öfriga omständigheter, dem jag för, modar Riksens Höglofliga Ständers underdåniga sivar til Kongl. Maj:t i denna wigkiga fraga böra innehalla, och hivad eljest jag för min del tror ivid en sadan sarskilld Författning som nämnd ar, förtjena at komma under ö'werivagande, och såsom til saken hörande, kunna af Riksens Ständer, dels såsom sivar ä sjelfwa proposiiwnsn förestås, dels eljest anmärkningöwis Kongl. Majit i underdånighet hemställas; sa får jag härutinnan aberopa, hwad jag redan i denna del uti Lag - Utskottet skriftcl/gen anfört och hwilket, jämte detta, jag anhaller matte blifwa, såsom min här til krowcollec afgifnc; tanka, intaget.
Utlåtande. st Kommissionen upprepar nu först de i det föregående tillräckligen framlagda brister och olägenheter, sora medfölja pannebeskattningen, och yttrar sig derefter, som följer: »Skulle pannebeskattningen det oaktadt blifva bibehållen, blir det nödigt att företaga »förändringar i skattebestämmelserna, för att, så mycket möjligt år, tillförsäkra sig den »påräknade afgiften, då erfarenheten nemligen har visat, att de bestämmelser, som för »närvarande gälla, gifva anledning till missbruk, och man ännu ingen visshet har om »huru långt dessa missbruk kunna drifvas. Det är möjligt att de kunna drifvas ännu »längre än hittills, samt att afgiften sålunda med ett ännu mindre belopp träffar den »färdiga produkten, än fället är för närvarande. »När afgiften i början beräknades efter pannans rymd till »öfversta randen», och »apparatens hatt således var skattefri, gjorde bränvinsbrännaren den sednare så stor, till »och med större än pannan, att densamma, utom sin egentliga bestämmelse att mottaga »spritångorna, begagnades lika med sjelfva pannan att fyllas med mäsk, sorn skulle af»verkas. »Då skattebeslutet 1842 hämmade .detta missbruk genom bestämmande, att afgiften »skulle beräknas efter apparatens rymdinnehåll »till den högsta punkt, hvartill det ifyllda »fluidum kunde stiga och medelst sin egen tyngd rinna tillbaka i pannan», alltså utan »afseende på om rummet hette panna eller hatt, inrättade man det i mäskvärmaren be»fintliga lankrummet, hvars egentliga bestämmelse är att tjena till rektifikation af de i »detsamma samt i bäckenen kondenserade ångorna, så stort, att det, såsom en egen de»stillationspanna kunde upptaga en betydlig mängd mäsk till afdestiilering. Det fahns »sålunda apparater, hvilkas pannerymd endast var 20 till 50 potter, när lankrummet »deremot rymde 200 potter. »Under det att pannorna här figurerade såsom endast betecknande det rum, efter hvil»ket afgiften skulle beräknas, försiggick den egentliga afverkningen i lankrummet, som »var afgiftsfritt.
Hamburger-expositionen år 1863, Sveriges deltagande i » 263. Handelsoch sjöfartsfonden, understöd frän ; » 109. Handkassa, f. d. Kansli-styrelsens » 21—22. Hemliga utgifter a Tull-verkets stat » 50—51. Se reservationerna å sid. 275—276. Hernösands navigationsskola » 101. Bilagan litt. S. vid » 101. — Stifts Konsistorii räkenskaper » 238—243. Se reservationen å sid. 281. Hollånderier, Stam» 146—147. Bilagorna litt. I. och W. vid » 15, 147. Hospital, Danviks ... » 186 —188. Hospitalsoch barnhusfonden, allmänna » 182—384. Revisionsberättelsen. Utlåtandena. Hufvudtitel, riks statens femte sid. j jqq Hufvudtitlarne, brister å » 6—7. — reserverade behållningar å » 8. Hufvudtitlarnes anslag till extra utgifter, anvisningar å » 9, 14, 15, 16. Se reservationerna åsid. 270,271-274. — besparingar, anvisningar å » 10—13, 284- Bilagan litt. H. vid » 11. Riksgäldskontoret tillgodoförde, » 5—6. Bilagan litt. F. vid » 5. Hunnebergs skogsskolas räkenskap » 35. Husqvarna gevärsfaktori » 66, 79. Hvitfeldtska stipendiefonden » 251—252. Hyresbelopp, utbetalda för embetslokaler i hufvudstaden » 17—18. Bilagorna litt. M., P. och Q. vid » 60, 77. Jemtland, afvittringarne i » 158. Bilagan litt. Y. vid » 159. Jemtlands kommunikationsled » 109. — läns karta » 38. — roteringskassa » 82. Se reservationerna å sid. 279—280.
Räkenskaperna, sorn i Kongl. Kammar-Rätten blifvit för begge åren reviderade utan anmärkningar, hafva ej heller föranledt till någon erinran (rån Reyisorernes sida. Inkomster och Utgifter redovisas sålunda: Wehet år 1840. ar 1841. Balans från föregående året: Behållning 16: 3a. — Uppbörd : Statsanslag . i,5oo: i,5oo: Summa i,5oo: r,5i6:32. — Credit. Utgift: — Balans till påföljande året: Behållning . , 16:33. — 58: 16. — Summa i,5qo: i,5i6:3a. 297 — Kongl. Witterhets-, Historieoch Antiqvitets-Akademien. Af Räkenskaperna, sona blifvit för begge åren granskade i Kongb Kammar-Rätten utan anmärkningar, inhemtas: Bebet. o 7 , hr 1840. år 1811, balans fran föregående året: — Uppbörd: Af Statsanslaget 842: 8.— 864:32, — „ Extra Utgiflsmedlen —, 1,298: 42. Hans Majrt Konungens Egen handkassa 833; 16. Balans till påföljande året: Cretlit Balans f/än föregående uret: Utgift: — För tryckning af Akademiens handlingar 100: 156: 8. Revisorerne hafva härvid ej funnit något att erinra. 1841 års utbalanserade fordringar, 8,166 R:dr 32 sk., utgöras af utlånta kapitaler jemte räntor. KonglMusei Expen»medel.
Resolutitmerne den 10 September 1674, den 20 December 1748, den ^December 1753, den 21 Junii 1784 och Kongl. Brefvet den 8 Junii 18r4 J hvarigenom Gillets rättigheter och skyldigheter blifvit sålunda bestämda, att icke någon, utom bemälde Gille, eger föra jern och köpmansgods samt allehanda varor, af hvad namn de vara må, till och ifrån skeppen i Götheborgs hamn, vid båtens och fraktens förlust; hvilket äfven sträcker sig derhän, att ej eller någon godsegare är tillåtet vid sådane tillfällen betjena sig af egne båtar, med mindre Hemförare-Båt-Gillet, efter anfordran på dess biträde, ansett sig icke kunna detsamma i behörig tid lemna och bevis derom äfven meddelat; skolande likväl Gillet alltid underhålla så stort antal hemförarebåtar,^som en tilltagande handel och sjöfart kunna fordra till utoch inlastande af de fartyg, hvilka från Götheborgs redd Gillets biträde tarfva; äfvensom Gillets rättighet icke får utsträckas till deltagande uti någon varutransport i Götha Elf, än mindre, att derifrån utestänga de till detta behof Bih. till R. St. 2 Allm. Besv.- och Oecon.-Utsk.
Kungörelse angående tillåtelse till införsel av oäkta cantiller, som lindring i tull för blyertspennor, om de kommer från Nürnberg eller någon annan ort vid Östersjön. Stockholm den 4 juni 1807. Förbudet för införsel av oäkta cantiller upphävs. Samma tulltaxa som innan förbudet gäller. Tullen på blyertspennor från Nürnberg sänks med 20 % om blyertsen inte är innesluten i cederträd eller andra finare trädsorter. Kungörelse angående införsel av utländskt skjutstål. Stockholm den 9 juni 1807. Det blir tillåtet att införa skjutstål av vad slag som helst enligt 1799 års sjötulltaxa. Anmälan görs till Kollegiet, där man förklarar behovet. Stockholm den 9 juni 1807. J LILJECRANTS. Kungörelse om underhållsutdelning av krigsmanshusmedlen till avskedade ryttare, dragoner och soldater för innevarande år 1807. Stockholm den 2 juli 1807. Sammanlagt 5688 personer av överoch underofficerare samt ryttare, dragoner och soldater, vilkas årliga underhållsbelopp utgör 22287 riksdaler och 4 runstycken. Stockholm den 2 juli 1807. BROR CEDERSTRÖM. Kungörelse angående dem av judiska nationen, som utan Kongl Maj: ts särskilda nådiga tillstånd kunna finnas hava sig nedsatt på andra ställen än i Stockholm, Norrköping och Göteborg. Stockholm den 13 juli 1807. Judar, som inte sysselsätter sig med handel har inte rätt att bosätta sig i andra städer än Stockholm, Norrköping och Göteborg. De judar, som nu finns på andra platser skall efter anmodan flytta till någon av de tre städerna inom ett år. Stockholm den 13 juli 1807. J LILJECRANTS. Kungörelse angående revision av Riksens ständer bank och riksgäldskontor. Högkvarteret Stralsund den 16 juli 1807 Revision av Riksens Ständers Bank och Riksgäldskontoret kommer att hållas den 1 september. Utsedda revisorer kallas till denna dag till Stockholm. Högkvarteret Stralsunde den 16 juli 1807. GUSTAF ADOLPH.
Snefcfföldd ränteffuld till 2BadjTena ^rigömans^uö*Saj3a, (Tor 6,326 3T:dr 1 jf. £5anco; ©lutligen fjafme SiBi på 9vifögä(dö*Sontoret anmifat, att utgå i egenjfap af Sreditio, utom de i efterföljande §.§. omförmäla, famt fåfom fpllnadö*anjlag: l:o £ill UH*§Mfcont*$onbené förfFärFning unber förut fi:a&gat>e wilFor, Det wib ftfFliDne 9UFöDag bewiljabe SreDitio af högfF §wåhunDra $ufen (200,000) £K:Dr $3anco, att intill näfta DUFöDag ptterligare anwänbaö; 2:o Sill unberlättanDe och befrämjanbe af regleringen utaf 2lr* méené accorö, ett fortfaranöc begagnanDe af De wiD ftfFliDne DiiFéDag anjlagne h°g(F ©tljunbra §ufen (100,000) 9fcbr 93anco, f>äruti in« beräFnaDt hvab på famma SreDitio reDan Fan wara uttaget, men icfe återgulDet, emot (Fplbigfjet till återbetalning, i Den mon, några me* Del till 2lrme'ené accorD&amorteringö*fonb injFpta; 3:o Srfättning till ©tatö^erfet för hvab, i hänbelfe 9uffc marFegångé*prtfet, för.
Bidrag till handelsflottans pensionsstat att af tullmedlen direkte utgå, såsom förslagsanslag uppföres, röstar Ja ; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, hafva Rikets Ständer beslutat att uppföra berörda anslag såsom reservationsanslag 14 Stats-Utskottets Memorial N:o 97. 3:o. Den af Utskottet i 5:te punkten, mom. b) gjorda hemställan, att Rikets Ständer mätte för Direktören vid straff-fängelset i Norrköping August Lepold Hård af Segerstad bevilja en årlig pension till belopp af 1,500 R:dr, är af Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet godkänd, men Presteoch BorgareStånden hafva, med bifall till Kongl. Maj:ts i ämnet gjorda framställning, bestämt pensionen till 2,000 R:dr årligen; — och då således jemväl denna fråga måste genom omröstning afgöras, får i sådant hänseende Utskottet föreslå följande proposition : “Den, som vill att, enligt Stats-Utskottets hemställan, Rikets Ständor för Direktören vid straff-fängelset i Norrköping August Leopold Hård af Segerstad bevilja en årlig pension lill belopp af 1,500 Riksdaler, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, hafva Rikets Ständer beviljat bemälde Hård af Segerstad pension af 2,000 Riksdaler årligen.“ 4:o. Utskottet hade uti 20:de punkten afstyrkt Rikets Ständers bifall å Kongl. Maj:ts nådiga framställning derom, att Expeditionschefen vid Sjöförsvarsdeparteinentets expedition af Kongl. Maj:ts Kansli, Kommendören af Kongl.
I följd häraf har ock någon skeppsfart utmed finska kusten utvecklat sig. Denna har dock svåra hinder att bekämpa i det oroliga Ladogavattnet, som gör seglatsen å "hafvet", som den kringboende befolkningen kallar sjön, ganska farlig. Ladogas, naturligtvis söta, vatten är mycket lätt upprördt och de ostliga vindarne, som icke hejdas af några landhöjningar på den ryska sidan, åstadkomma en kort och hög sjögång, som är vida mera fruktansvärd än det verkliga hafvets långsträckta vågor. Ehuru Ladoga upplager flera floder (Swir, Wolchow) så utgöres dess förnämsta tillflöde dock af den finska elfven Wuoksen, genom hvilken hela det stora Saima-vattensystemet uttömmer sig i denna reservoir. Ladogas enda utflöde är den storartade Newa-floden, vid hvars utträdande ur Ladogan den fordom vigtiga fästningen Nöteborg, nu Schlüsselburg, är belägen. Men det var icke Sverige förbehållet att kunna skydda dess mynning eller förhindra czaren att bemäktiga sig denna vigtiga förbindelsekanal med det inre af sitt land. De finska vattnen som fylla Ladogas stora vattenbäcken förhöja nu, inklämda emellan kejsarstadens praktfulla granitkajer, det stolta residensets glans. Hvad vore väl Petersburg utan Newan! Men vi återgå till Ladogas perla, det romantiska Walamo. Klostret, som är beläget på den största af öarne i den lilla arkipelagen, är en ståtlig byggnad, med talrika kapell och kyrkor, egnade alla möjliga grekisktkatolska helgon, hvilkas namn äro något svåra att begripligt återge i svensk skrift; och som deras välsignelse troligen blott kommer "rättrogna" ryssar till godo, så kunna de här med skäl förbigås. Deremot kunde vi ha allt skäl att reklamera om icke ett helgon, så dock en gammal svensk kung, hvars sista stunder den ryska lokallegenden låter passera på Walamo, naturligtvis med den saliggörande påföljd att herr Magnus Smek inträdde i den rättrogna kyrkans sköte, döptes Gregorij, dog och blef ett helgon. Hans föregifna grafsten eger följande inskription:
(Dito, 2,250,000 R;dr, dito, enligt dito.) Fordran af Allmänna Hypoteks-banken för de till grundfond åt denna Bank afiernnade obligationers kapital belopp, 8,000,000: — 8,000,000: — ““Trumma R:dr 14,571,753: 36. 14,589,753: 36. Summa R:mt R:dr 15,240,186: 66. 16,791,292: 11. — 43 — Nu meddelade utförliga uppgift å alla i Riksgälds-kontorets hufvudbok upptagna tillgångar visar, att utom den jemförelsevis mindre betydliga förändring, som de inom linien förda fordringarne undergått, hafva dessa tillgångar under loppet af sistförlidet år vunnit en tillökning af R:dr 1,551,105: 45, hvilken tillökning ungefärligen motsvarar skilnaden mellan hvad under året i låneväg från Riksgälds-kontoret utgifvits och sammanlagda beloppet af derunder verkställda kapitalafbetalningar å Kontorets lånefordringar, utom de genom utlåning tillsvidare förräntade medel utaf jernvägslåuen och dessa Iåns amortissementsfonder. Bland här ofvan uppgifna, vid 1862 års slut utbalanserade, fordringar och öfriga tillgångar, hvilka sammanräknade uppgingo till ej mindre än R:dr 16,791,292: 11, var då ett kapitalbelopp af 12,770,718 R:dr 27 öre för Riksgäldskontoret räntebärande, nemligen: efter beräkning af 51 procents årlig ränta .. ..
De båda kommunerna Hudiksvall och Sundsvall hafva visserligen, i sina till Kongl. Majit ingifna underdåniga ansökningar, förklarat sig villige till de uppoffringar, som sjöförsvarskomitéens bär nedan nämnda utlåtande omnämner och lära icke heller vilja undandraga sig desamma; men då hvad utaf dessa kommuner kan åstadkommas i penningeväg torde blifva otillräckligt till att bringa de omnämnda lörsvarsanstalterna i fullt ändamålsenligt skick, kan det icke anses obilligt hegardt, att Staten, med hänsigt till det allniänt-nytliga ändamål, som åsyftas, skall mellankomma. I det underdåniga betänkande, sorn de af Kongl. Majit i nåder förordnade komiterade till utarbetande af förslag till ett tidsenligt ordnande af rikets sjöförsvar, den 23 Maj 1862 ingåfvo, yttras, sid. 47, Om enskilda kommuners medverkan till kust/örsvarel: »Komitéen tror att vårt kustförsvar äfven skulle kunna vinna ett icke oväsendtligt biträde af den enskilda fosterlandskänslan, derest den alltmera allmänblifna ötvertygelsen om nödvändigheten af att hvarje vapenför man i sin pnån söker göra sig skicklig alt medverka till fäderneslandets försvar samt hågen att derför göra uppoffringar er holle en ändamålsenlig rigtmng. Komitéen har fördenskull ansett det icke vara olämpligt att taga dessa förhållanden i beräkning, för att söka, åtminstone till någon del, fylla de luckor i kustförsvaret, som i hvarje efter yåra allmänna tillgångar beräknad plan derför ej kunna undvikas.
St. ega en lika ovilkorlig rättighet att reglera riksstaten vid hvarje riksdag, som de ega att vid hvarje riksdag, efter sig företeende behof, öka eller minska bevillningen, så tror jag för min del, att en grundskatt, som icke utan Konungs och Ständers gemensamma beslut kan förändras eller afskaffas, är långt säkrare än den utväg till dess ersättande, som Frih. Palmstjerna föreslagit. Och som hvarken komiterade eller StatsUtsk. gjort sig mödan att söka utreda huruvida den lindring i bevillningen, som dessa socknar i Fahlu län åtnjuta, är till fulla beloppet motsvarande den grundskatt, som nu utgår, och man sålunda ej nu är i tillfälle att bedöma huruvida Staten genom upphörandet af den beviljade lindringen erhåller fullt för fullo; så ligger i denna omständighet jemväl ett skäl för mig alt tillstyrka afslag på punkten. Hr von Hartmansdorff: Jag glömde, förra gången jag hade ordet, att fästa Ståndets uppmärksamhet derpå, att denna punkt innehåller förslag just till hvad jag förut under öfverläggningen om detta ämne i allmänhet bestridt och Ståndet afslagit, nemi. afskaffande af en ordinarie ränta och hennes ersättande med bevillning. Dessutom får jag i afseende å mitt förra yttrande, att saken numera icke kan bifallas sedan inkomstberäkningen är gjord, erinra, alt del förbehåll, som 3:ne Stånd fästat vid indelningarnes värden, är en helt annan sak än den att taga bort hvad som skall beräknas. Förbehållet i inkomstbetänk. är gjordt genom följande ord: ”att de beräkningar rör:de dessa indelningars vården, hvilka i förevar:de uti. af Utsk. föreslås, icke mätte af R. St, definitivt fastställas, förrän ofvanberörda, på dessa be räk - Den 8 September e. m. 161 räkningar inverkande, fråga om indelningarnes indragning till statsverket blifvit af Utsk. handlagd och af K.