Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För hvarje Talare i detta ämne är det serdeles olördelaktigt, att det sammansatta Statsoch BancoUt».kottet sönderdelat den kedja af Finance-ämnen, som var i ett sammanhang intagen i Kongl. Maj.ts Nådiga Proposition, angående Financen , och gifvit oss särskildt Be; tänkande i frågan om DiscontPapperen, innan vi ännu veta, huru Utskottet tänker i de öfriga Finance-frågorna. Det ofördelaktiga ligger deri, att då man i detta Betänkande ser en så stark Indragning vara föreslagen, att den ger billig fruktan för dess följder, man icke vet om eller huru vida den Finance-plan , som vi hafva att af Utskottet förvänta, till äfventyrs kan innehålla Förslag till en motsvarande Pen; ninge-utsläppning i annor väg; samt icke heller få, såsom Riksdagsman, lemna sig till ett enskilt förlitande på hvad man icke ännu kän; mer, på den omtanka till skälig motvigt af hvad här föreslås, som Utskottet torde hafva sig förbehållen att framdeles Oss meddela; så nödgas man behandla Betänkandet med en, Den 17 Martil, f. m. 61 kanhända annars icke nödvändig , alfvarsam-' het, och kan då också lätt hänföras af sin känsla till för mycken varma i ämnet. Det är möjligt, att jag, i det Anförande jag nu går att uppläsa, fallit i detta fel; men i sådan händeldelse begär jag öfverseende derför, till fördel för min välmening; och skall då, om och näc Utskottet lemnar oss någon lyckligare upplysning o:n dess tankar i det hela, gerna vara den första att sjelf rätta mitt fel. Härefter uppläste Friherre Boye följande skrifteliga Anförande : Riksdagskallelsen och det Tal från Thronen, hvarmed denna Riksdag öppnades*, uppgifva anledningen till vår sammanvaro, och bestämma ändamålet för vår verksamhet. Anledningen var Discont-papperens fall i Credit; och ändamåiet är, att afhjelpa den förlägenhet, som derpå följt för hela Nationen, bestå; ende i den lucka för Mymbehofvet, som uppkommit derigenom, att
Men denna ansenliga tillvext än likväl i blott ringa mån föranledd af verkligen nya anvisningar; ty största delen deraf har förut utgått, ehuru under annan form och utan att synas i Riks-statco nemligen: 118 Stals-UIskottets Utlåtande Jl? 99. l:o) såsom extra Stats—ansin" 6,900: — 2:o) af influtnc Tulloell Bränvinslillvcrknings-mcdel direkte utbetalda 1,190,000: livarjemto 5:o) Indelta Räntornas förstagsvärde blifvit, för närmare öfverensstämmelse med deras i räkenskapernc sednast afförda verkliga belopp, ökadt med netto 44,910:93. Tillsammans Slockholm den 7 Maj 1865. Rescmtioncrt Vid 5:te punkten (angående arfvoden för extra biträden vid Statistiska Centralbyrån). a) af Herr A. W. Björck och vice Talmannen Anders Ericsson, hvilka såsom reservation upptagit Ulgifls-afdclningens förslag till utlåtande, som hade följande lydelse: »Ehuruväl t. f. Chefen lör Statistiska Cenlral-byrån uti nyssberörda me morial såsom föremål för byråns verksamhet uppgifvit, utom befolk nings—stat istiken, jemväl dc statistiska redogörelser, som kunde tillvägabringa* öfver areal-och jordcgendoms-fördelning, landlhushållningcn med dess binäringar, allmänna undervisningen, kommunikations-anstallerna, finanserna, fattigvården och kommunalväsendet m m. har dock, så vidt Utskottet varit i tillfälle inhemta, nämnde byrå hittills under dess mer än fyraåriga tillvaro nästan uteslutande sysselsatt sig med befolkningsstalislikcn Den af t. f.
Att genom directa bidrag fullborda Canalen, bör man ej föreslå, ty det går ej igenom ; Om det är meningen , hvarföre då gå omvägar. Ganska säkert skall deruppå svaras nej af BondeStåndet ; kanske äfven af BorgareStåndet. Då vöre det så godt att säga att arbetet skall stanna. Jag öfverlemnar till Utskotten att bedöma, hvilketdera man bör begagna, antingen Bankens vinst, eller lånesystemet; men man må ej omtala sådane medel, som tydligt visa, att man ej vill hafva något verkställdt. Grefve von Platen: I frågan om de ioo.ooo R:dr , får jag blott äran påminna , att jag trott mig förut hafva uttryckt skälen hvarpå en sådan plan blifvit uppställd, att det är nödvändigt att i år utbetala dessa 100,000 R;dr utöfver de för året anslagne 300,000 Rtdrne , om manvill fullborda Canalen till år igaSjtnen deraf är icke en föijd, att man i alla fall blifver tvungen till en sådan utbetalning. Jag vill endast hemställa, om det för Directionen varit möjligt, att handla annorlunda. Vi må - 012 Ben 6 Augusti e. m. ste nödvändigt framlägga den plan ; sorn med minsta kostnad kunde verkställas. Uti denna plan var det en nödvändighet att beräkna de ]oo.ooo R:dr. Om vi blott hade uppgifvit en arbetsstyrka svarande mot 300,000 R:dr, och Riksens Ständer nu uti Augusti antagit en annan plan , så hade vi omöjligen kunnat verkställa den, i stället för att, om man nu ej vill antaga den föreslagna planen, det är hjelpt dermed , att de trupper som annars skulle gå hem i October , nu få marcher» i Augusti. Det är sagt att Staten får länge vänta på åter. betalning af Canalen. Jag får anmärka, att jag tror detta vara ett på alla sidor oupplöst problem Efter den erfarenhet jag haft om dylika inrättningar, så tror jag det vara bäst, att icke på förhand uppgöra beräkningar. Jag vore kanske en af dem, som i denna väg mäst bordt söka upplysningar.
Denna votering bar utfallit med 82 Ja emot 37 Nej; hvadan Rikets Ständer beslutat i enlighet med Ja-propositionen. 3:dje omröstningen. Den som, i enlighet med hvad Utskottet föreslagit och tre Stånd beslutat, vill att Bastmattor skola vid införsel vara tullfria, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, åsättes denna artikel, enligt Bonde-ståndets beslut, införsels-tull af 1 öre skålpundet. Som denna votering utfallit med 90 Ja emot 29 Nej, så hafva Rikets Ständer beslutat i enlighet med Ja-propositionens innehåll. 4-:de omröstningen. Den som bifaller Utskottets, af tre Stånd godkända, förslag, att Beck och Beckolja skola vid införsel vara tullfria, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer, enligt Bonde-ståndets beslut, Beck att vid införsel draga tull af 1 R:dr 50 öre och Beckolja af 75 öre centnern. Vo4»ringen har utfallit med 71 Ja emot 48 Nej; och hafva Rikets Ständer sålunda beslutat i öfverensstämmelse med Ja-propositionen. 5:te omröstningen. Den som vill att, på sätt Utskottet föreslagit och tre Stånd beslutat, införselstullen å Ben: arbetadt, Elfenoch Hvalross-tänder, fastställes till 1 R:dr 50 öre skålpundet, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, hestämmes, enligt Bonde-ståndets beslut, införsels-tullen å denna artikel till 2 R:dr 50 öre skålpundet. Enär denna votering utfallit med 80 Ja och 37 Nej, hafva Rikets Ständer beslutat i enlighet med Ja-propositionen. Förstärkta Bevillnings-Utskottets Memorial N:o 28. 5 6:te omröstningen.
Jag fann emellertid nu som alltid en stor tröst i studierna och arbetade oförtrutet med mina böcker. Hvarje från det bokliga arbetet ledig stund använde jag troget vid kammarorgeln och begagnade mig flitigt af musiklärarens undervisning, så att jag snart var mägtig att spela en lättare koral. Det kändes också mer än högtidligt, då jag första gången kunde med full röst uppstämma psalmen N:o 2: »Herre! evigt stor i ära», etc. och dervid, utan en enda misspelning, ackompagnera mig sjelf. Mamsell Ringvall, som från sitt rum åhörde detta, kom då in och komplimenterade mig för mina vackra framsteg. Men den bästa och rikaste trösten sökte jag nu som alltid, der den allena är att finna, i bön till Herran och ett flitigt umgänge med Guds Ord, den Heliga Skrift. Hvarje afton, innan jag gick till hvila, läste jag ödmjukt och andaktsfullt mitt kapitel i Böckernas Bok, ständigt ihågkommande min vördade religionslärares ord: »att det är igenom lydnad för Guds Ord, som man lär att första det», och att jag numera till fullo lärt mig detta, fann jag bäst af den frid och hugsvalelse, det skänkte mig. En afton, medan jag satt vid bordet och högt uppläste mina bibelversar (jag läste gerna högt för att på samma gång öfva mig i deklamationens lika ädla som svåra konst), öfverraskades jag af mamsell Ringvall, som inträdt i rummet, utan att jag förmärkt det. Då jag ville afbryta läsningen uppmanade hon mig vänligen att fortsätta dermed, så att äfven hon fick deltaga i andakten. Jag villfor naturligtvis med nöje denna hennes artiga begäran. Mamsell Ringvall prisade högeligen min på samma gång korrekta och känslofulla deklamation, tillläggande, att jag, med min begåfning, ordningssinne och flit, säkerligen skulle kunna sträfva mot ett ännu högre mål än folkskollärareexamen. »Herr Chronschough borde studera till prest,» sade hon till slut helt bestämdt.
Transport ,J2i00o: _ hvilket, anvisadt till Hingst-prasmier, måst, 3 brist af motsvarande anslag, utbetalas af öfverskotten på Statsvferkets inkomster, bör nu på Stat uppföras med 5a5: —- 4‘o Det hittills på Nionde Hufvud - Titeln utgående anslag till ersättning af jordförluster, genom anläggningarna af Götha Canal och Södertelje Canal, finner Kongl. Majrt vara af den beskaffenhet, att det icke bör fortfarande belasta nämnde Titel, utan här upptagas med en förslags-summa af , . , 5ooo; — dessutom böra, till enhets vinnande, följande anslag, som än - — y,232,200: Transport 97,525; — >— 7,232,200; Kongl. Maj.ts Nådiga Propos. N.o 2. Transport g7)525:_. nu utgå under anordning utom Statj vid Stats-Regleringen på denna Hufvud-Titel upptagas, nemligen: för Barnmorskors underhåll 307 tunnor 5-1- kappar Kronotionde-spannmål, efter markegång1 . , , 2,555:36: för Strömsholms Stuteri : penningar 415: a5:10. ordinarierän i, ooi: 10: g. efter förvandling g.,84: 3: 7 till ersättning lor prd-förlust vid Lyckeby qvarnar 247:31: 3. Transport 7,233,200 loö Kongl. Maj.tS Nådiga Propos. N:o 2. Transport Nionde HufVud-Titeln: Åkerbruketj Handeln och Näringarna. Nuvarande anslag R:dr • . ji3,38g: 12: 11'
Ständer prof val behofven af de föreslagna högre aflöningarne och ej funnit skäl att bifalla desamma; sedan De, egentligen med afseende å dessa högre, emellan Riksdagar ne tillkomna och på hufvudtitlarnes besparingar anvisade aflöningar, beslutat, att nämnde besparingar dädanefter icke lingö till några bestämda lönanslag på Stat användas; och sedan De, i sammanhang dermed, endast medgifvit, att sådana högre aflöningsbelopp fortfarande, så länge tjensternas då varande innehafvare qvarstodo, finge tillgodonjutas och såsom dittills utgå; allt detta på sätt handlingarne ådagalägga och i anmärkningsmemorialet omständligen är anförclt; hade derigenom Rikets Ständers mening i fråga om dessa högre löningsbelopp och behofvet af deras fortfarande framdeles, d. v. s. sedermera och intill nästföljande Riksdagen, då frågan åter kunde till pröfning förekomma, blifvit så tydligen tillkännagifven, att något vidare yttrande af Dem i detta ämne icke var af nöden och således ej heller skäligen kunnat förväntas. Men i förklaringen åberopas äfven, det Rikets Ständer framställde den underdåniga anhållan_, sorn icke skulle omförmälas i anmärkningsmemorialet, att Kongl. Maj:t ville vai'a i nåder betänkt på en förändrad organisation af dessa "Verk och Stater, så att förut varande tillgångar kunde blifva tillräckliga, eller, om någon förhöjning vore af nöden, uppskjuta med definitiva fastställandet till dess Rikets nästkommande Ständer blifvit i tillfälle alt af förslaget taga kännedom samt yttra sig om anvisandet af den i anslaget erforderliga tillökning.
Ått Sverige ej förmår på en gång hålla örlogsFlotta och skärgårdsFlotta, och att det medför halfhet i åtgärder och förmåga. Vill ha undersökning huruvida Rikets försvar är sammansatt efter högste fordringar, om uppbörd, förvaltning m. m. ej tarfvar förändringar m. m. Man har sagt('honom att kostnaden i underhållet af kraften »striden canonelden skall vara så betydlig skiljaktig då medlen använda på flogsFlottor att ett 80 canonskepp utredas (menas komma den, hvarföre ej ha den så? På det sätt vi nu ha dem har han nästan rätt; men, om de förenas på en punkt, farförenas genom samma intresse så kunna vi förmå detsamma och vi skulle få en öfverflyttad summa af 150,000 “ R:dr från underhållaoch personal-kostnaden till materialsfond. Detta liksom annat är skärskådadt och upp» gjordt af Comittéer rörande Flottorna, och troligen kommer snart att tillvägabringas vid en skeende allmän regi lering af Flottorna. Detta är alldeles o - rätt och en dylik jemförelse har aldrig kunnät i verkligheten bestämmmas; ty ännu hafva aldrig Canonslupar tagit något Linieskepp, väi attaqueradt dem men ej mer. Den 6 Marlit, 601 väl byggnad och allt) kostar 400,000 Rdr Banco och hvarigenom blott 40 canoner hållas i linie, förslår att bringa 200 till 400 canoner i spel på öppna canonslupar och jollar. Herr Lagerhjelm an* för dessa sine .uppgift Ett »kepp kostar ej mer än omkring 320,000 R;dr. Denna uppgift får jag tacka för, och be att få veta hvem som kan åstadkomma En Canonslup för 1,000 R:dr Banco. Jag räknar Canoner och ej a å 3 Lisp. Nickor bland antalet af de uppgifne 4003 då man jemför i ett fall måste det vara i allt och då är dessa nickor utan verkan mot större fartyg hvilka ej hafva andra Canoner än 36, 24, 18 k 12 Lispunds Canoner.
Uti afgifvet betänkande N:o 30, i anledning af Rikets Ständers år 1849 församlade revisorers berättelse, angående samma år verkställd granskning af statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under åren 1846 och 1847, hade Stats-utskottet anmält, att Utskottet skulle framdeles meddela utlåtande öfver hvad i samma berättelse förekommer, angående Militise-boställs-kassan, och får nu Utskottet, som till pröfning förehaft detta ärende, afgifva det yttrande, hvartill omständigheterna synas föranleda. Jemte förmälan, (Rev.-ber. pag. 80, Förkl., pag. 216) dels hurusom af berörde kassas tillgångar blifvit till aflöning å ordinariesamt indragnings-stat, iönearfvoden, pensioner och ljuspenningar anvisade år 1846 10,528 : 29. 10. och år 1847 10,688 : 23. 10., dels 1 och att bostålls-kassan vid 1845 års slut egt en nettobehållning, stor 198,009 r:dr 13 sk. 8 r:st, som under revisions-åren förminskats med ej mindre än 12,269 r:dr 44 sk. 8 r:st, så att kassans tillgångar vid 1847 års utgång, efter afdrag af skulderna, Sih. lill A St.
Revisorers Berättelser. 1815, icke särskildt skulle äskat nu omnämnde detailerade uppgifter, sträckte inpå det innevarande året, ända tijl frågan örn närvarande behållningen utlånt eller i Cassa, och att äfven, derest Kongl. Maj:ts Nådiga befallning om meddelandet deraf till Riksens Ständers Revisorer nu till Commltferade ankomme, fordrade det sin tid, att desse utredningar författa och afgifva, då de med nödig fullständighet skulle förhållandet utveckla och Riksens Ständers Revisorers billiga väntan i denna del uppfylla, men att' Committerade hyste ti lif redssal I»dse deröfver, att den på Committerade icke beroende bristande verkställigheten af hvad Revisorerne nu begärt i sitt sammanhang snarligen vinnes och når sin fullbordan genom framläggandet inför Riksens Ständer; och trodde Kongl StatsContoiret, som för dess del intet hade att härvid tillägga, att Revisorerne ville sig benäget erinra^ det frågan härom först väcktes den it i denna månad och sålunda blott 8 dagar före Riksdagens början, dä arbetet deremot är både vidlyftigt och maktpåliggande och icke är det enda sorn Vederbörandes tid och omsorg upptager. Hvilket allt skulle Herrar Revisorerne genom Utdrag af Protocollet meddelas. Ar och dag som ofvan. Efter befallning, 1. C. Norgren. Enligheten med Hufvudskriften bevittnar Ex Officio, G. Tunelius. Rikt. St. Revisorers Berättelser. 139 N:r 7. Uppläst hos Ridd. och Ad. d. 2 9 Nov. 18 i PrestStåndet d. 4 Dec. _ BorgareStåndet d. 6 _ BondeStändet d. 8 Till Riksens Håglo/l. Stil rider, deras till granskning af Stats, Bancooch Riksg aids Ber ken calde Revisorers Berättelse, om de under Kongl. ComrnerceCollegii Förvaltning stående Fonder och Medel.
Jag jag skulle be farbror så mycket Jag skulle be om förlåtelse det har blifvit så litet skrifvet i dag. Häradshöfdingen. S i r i (kastar sig i en stol). Ja, nu kan ni säga hvad ni vill, nu bryr jag mig inte om det! Karl var en smula förkyld, och hans mor hade tvingat honom att bli liggande till sängs. I dag, när jag skulle gå in på tingshuset för att fråga om Ida var qvar här, så säger Karl: då är det naturligtvis Siri som är vid telefonen. Helsa henne så mycket, att jag ligger sjuk, och att det är derför jag inte ringt på de sista två dagarne. Siri. Ja, men hur kunde ni hitta på att ? Åh, det var skamligt! Det var en ögonblickets ingifvelse. Det hela föreföll mig så komiskt; jag skulle telefonera till er, och jag viste rakt ingenting annat än att ni hette Siri och att jag skulle helsa från Karl. Det första som slog mig var, att ni hade en så vacker röst; och jag ville höra den en gång till. Se'n öfverfölls jag af en tjufpojksaktig lust att få veta hvad ni två kunna ha att telefonera er emellan hvarje eftermiddag. Siri. Inte är det hvarje eftermiddag heller! Birger. Birger. Häradshöfdingen. Nå, Gud ske lof, Gud ske lof! Men väl var det att du kom, i alla fall. Jag är så riktigt glad att du kom. (Ropar utåt.) Ida! Ja, vet du, jag hade verkligen tänkt att skrifva till dig i qväll. Jag hade ingen ro på den välsignade den förbannade balen skulle jag säga. (Ropar åter.) Ida! Hör du inte, Ida! Du kom som om du vore kallad, min gosse. Det var så riktigt bra, att du kom. Men det var då besynnerliga menniskor! (Går bort i dörren och ropar.) Vill notarien vara god och säga åt Ida att komma hit! En präktig jurist, men en satans menniska i alla fall. Den kärleken! III PERSONERNA. FRU SANDSTRÖM, änka med inackorderingar. VENDLA SUNDBERG, 20 år, student.
Domaren redan godkände anspråk på en betydligare ersättning från Kronans sida, än fortsätta en rättegång, som möjligen först efter en längre tids förlopp kunde bereda honom skadestånd samt medgifvandet af en sådan på billighet och rättvisa grundad godtgörelse jemväl syntes för Kronan innebära fördel, helst rättegångens fortsättning möjligen kunde för Staten bereda ytterligare kostnader och förhöjning af ersättnings-summans belopp, bar motionären i sådant afseende föreslagit, att, emot det att Lieutenanten Linnström afstode från sina i och för arrendet af Bråborgs Kungsgård hos Kronan egande ford rings-anspråk, Rikets Ständer måtte dels bevilja afskrifning af de ännu oguld ne arrende-afgifterne för åren 1842 och iS43, äfvensom den husröte-brist å Kungsgården, hvarför Linnström möjligen kunde komma att häfta, dels oek, såsom ytterligare ersättning för de honom genom arrendet tillskyndade förluster, tillägga honom antingen 12,000 R:dr Banco, i ett för allt, eller ock ett årligt anslag af 1,000 R:dr samma mynt, intilldes han uti Statens tjenst erhölle sådan befattning, hvaraf han och hans talrika familj kunde hemta tarflig bergning. Till vidare upplysning i ämnet har motionären sedermera till Utskottet inlemnatåtskiilige handlingar, hvaraf bland annat inhemtats, att Lieutenanten Linnström, hvilken försummat att, jemlikt det angående Bråborgs Kungsgård upprättade ofvanberörde arrende-contract,’ inom 6 månader före de fem första arrende-årens förlopp, anskaffa ny godkänd borgen för arrendets fullgörande under de nästföljande 10 åren, af sådan anledning blifvit Bih. till R. St.
Inkomsterna af dessa inrättningar, 34 — 266 - hvilka icke uti riksstaten upptagas, disponeras af Styrelsen till aflöning och omkostnader samt anläggning af nya telegrafförbindelser, i enlighet med den stat, som, uppå Styrelsens underdåniga hemställan, af Kongl. Maj:t fastställes. Inkomsterna lära i allmänhet ej fullt förslå till utgifterna, hvilka icke heller äro å riksstat uppförde. Bristen förskjutes af andra allmänna medel. Beträffande slutligen Jernvägs-styrelsen, så anhöllo Rikets Ständer, uti underdånig skrifvelse den 6 Juni 1860, det Kongl. Maj:t, så snart sådant lämpligen kunde ske, måtte låta utarbeta och för Rikets Ständer framlägga förslag till en Öfverstyrelse för trafiken å statens jernvägar, jemte aflöningsstat för de till Styrelsen hörande embets-och tjenstemän. 1 anledning häraf har Kongl. Majit, uti nådig proposition till Rikets Ständer af den 22 November 1862, tillkännagifvit, att enär någon tids erfarenhet syntes erforderlig för att kunna vidtaga en definitiv reglering af Jernvägsbyggnads-styrelsens och Trafik-styrelsens ömsesidiga ställning och verksamhetsområden samt för bestämmande af omfånget utaf den för Trafik-styrelsen erforderliga tjenstemannapersonal, Kongl. Maj:t ansåge sig för det dåvarande icke böra till Rikets Ständer framlägga förslag till ett definitivt ordnande af en Öfverstyrelse för trafiken å statens jernvägar. Då således nådigt förslag till stat för sistnämnde Styrelse sannolikt kommer att med det snaraste för Rikets Ständer framläggas, men Revisorerne icke hafva sig bekant om någon dylik åtgärd är i fråga beträffande de öfriga här ofvan omförmälda Styrelserna, nemligen för Post-, Tulloch Telegraf-verken samt jernvägsbyggnaderna, i afseende hvarå likväl en sådan erfarenhet, som Kongl.
Detta missbruk har Motionairen ansett höra och kunna förekommas genom en föreskrift för vederbörande j som Bihang till R. St. 2 Lagsamt Allm. Besv.- och Oeconomie-Utskotteris Utlåtande IV:o 8. ega utfärda pass j att, vid ansvar , icke meddela dylika åt andra personer af arbetsclassen , än antingen dem, som kunna styrka, att de på bestämmelseorten erhållit tjenst, eller ock s&dane, hvilkas uppförande lemnar säkerhet, att de icke begagna passet såsom ett medel att opåtaldt få kringvandra och tigga. I sammanhang härmed har Herr Cederborg å sina commitlenters i Eskilstuna vägnar anmärkt det missbruk, att Dal-Allmogen, ehuru den icke utgör bevillning för tillverkning af jern varor, likväl under kringvandringar i landet försäljer dylika varor, till förfång för smideshandlare, som för denna näring äro beskattade. Med föranledande af Herr Cederborgs framställning, hafva Herrar Linderholm och Petre’ yttrat sig, hufvudsakligen om den i Dalarne i allmänhet rådande brist och fattigdom, som vålla folkets utvandringar till fremmande orter, för att söka arbetsförtjenst. Herr Rubin har, i afseende på Herr Valleys motion, anmärkt, att så länge förbud icke finnes mot Handtverksgesällers vandringar eller resor, synas oöfvervinnerliga hinder möta förslaget, samt att det vid utfärdande af pass vore svårt att förutse, huruvida Sökanden skall råka i verklig förlägenhet, eller undgå att falla allmänheten besvärlig.
Utskottet får således hemställa, 32:o att Rikets Ständer, för fortsättningen och fullbordandet, enligt derför i nåder fastställd plan, af den efter sednaste riksdag på började sänkningen af sjöarne Stora och Lilla Rengen, Jernlunden, Asunden, Emmern, Strien och Nimmern inom Hanekinds och Kinda härader i Östergötland, samt anläggningen af en båtled genom och mellan förstnämnde 4 sjöar, mätte bevilja ett ytterligare län å Ett hundra femtio tusen R:dr R:mt, under dervid lästad t förbehåll, alt nyssnämnde siösänknings-arbeten och båt leds-ariläggning varda fullbordade vid den i derom afslutadt kon trakt bestämda tid, eller till den Esta Oktober 18(51, och emot villtor att för detta län skola årligen erläggas Sex procent af hela den utbekomna låne-summan, af hvilka 6 procent den för obetalda kapital-beloppet, efter 4 för hundra, upplupna ränta först godlgöres, hvarefter återstoden utgör kapital-alhetalning; kommande dock någon föreskrift öm särskild ärlig ränte-liqvid icke att i låntägarnes'skuldförbindelse intagas, utan böra desse endast förbinda sig att tinder den lid, sorn åtgår för det erhållna lånets lulla återbetalning, löre slutet af hvarje år, räknadt frän lånets utbetalnings-dag, erlägga Sex procent å detsammas ursprungliga belopp; hvarjemte lärlingarne, derest denna inbetalning icke ä bestämd lid verkslalles, böra dessutom för det lill liqvid förfallna, oguldna beloppet erlägga Fem procent årlig ränta intill dess betalning sker. 1 händelse det nu tillstyrkta ytterligare lånet varder af Rikets Ständer beviljadt, torde för öfrigt, i afseende på låne-summans utbekommande och dermed förenade åligganden, de rörande låne-understöd för kom - 46 Stats-Utskottets Utlåtande N: o 458. munikations-förbättringar meddelade och härvid tillämpliga, ali männa stadganden böra iakttagas.