Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Olde för en uppfinning, hvilken syntes lemna så mycket öfrigt att önska, innan densamma kunde komma Banken till godo; men att, då det icke finge förnekas hvarken att det af lianko-Utskottets Memorial K;o SS. 5 Olde begagnade sätt för tillverkning af papper vöre förtjent af uppmärksamhet och kunde för Banken blifva af fördel, derest Olde, genom anställande af ytterligare försök, lyckades åt tillverkningen gifva nödig fulländning, och ej heller att den redan nådda utvecklingen af den idé, som ligger till grund för uppfinningen, för Olde medfört uppoffring af både tid och penningar, men det icke vore osannolikt, att han, i saknad af all uppmuntran, nödgades afstå från de försök, sorn ovilkorligen erfordrades för att undanrödja mot hans pappersprof anmärkta felaktigheter och brister, Fullmägtige till Utskottets bepröfvamle öfverleinnat huruvida icke någon lämplig ersättning kunde tillerkännas Olde för de kostnader han fått vidkännas för åstadkommandet af de inlemnade pappersprofven, och hvilken ersättning Fullmägtige, med afseende å den af Olle lemnade uppgift angående berörde kostnader, föreslagit till 2,000 R:dr.
Proposition M 53. 19 tillgångar; men, om likväl den nyssnämnda summan af 3,000,000 icke, på sätt här blifvit påräknadt, skulle komma att tillfullo inflyta, torde för sådan händelse, på det ej någon minskning härigenom måtte uppkomma i det belopp, som för jernvägsarbetena blifvit afsedt, Riksgiilds-konloret böra bemyndigas att, genom tillfällig upplåning, fylla den brist, som i berörde hänseende kan uppstå. f afseende å vilkoren för den omförmälda upplåningen inom landet, eller de s. k. inhemska (onderna, är Kongl. Maj:t af den åsigt, alt man helst borde antaga systemet af perpetuela räntor, eller sådana, som val äro på Statens, men icke på långifvarens sida uppsiigbara, och som ej hedler äro underkastade utlottning, utan der amorteringen sker genom uppköp af obligationer. En bland fördelat ne af detina form för upplåningen ur den, alt, utan någon förlust för Staten, obligationerna kunna utgilvas till lägre kurs än den nominela, sarida den minskning som härigenom uppkommer i det effektiva kapitalet, godtgöres genom en motsvarande, eiler ännu större, minskning i den ränta, som ur förskrifven; hvilket åter långifvare!) gerna plägar underkasta sig, emot tryggheten för honom att dylika papper med lägre kurs icke gerna kunna genom uppsägning konverteras. Men, enär allmänheten härstädes ännu har föga erfarenhet och vana vid sådana papper, der den lägre räntan motväges af en lägre kurs eller, med andra ord, ett underpris vid kapitalets förvärfvande, utan helst torde önska, åtminstone till en början, att erhålla sådana obligationer, som väl betalas till sitt fulla uorniiioI—belopp, men som också draga en häremot svarande skälig ränta; så vore del sannolikt tjenIigast, om 2 särskilda serier af det inhemska lånet utgåfves med olika slags obligationer, hvaraf det ena slaget utlemnades al pari och det andra efter en fastställd lägre kurs.
Då man ser, att hvad som begäres för särskilda ändamål, såsom t. ex. för befästandet af Stockholms avenuer, blott utgör en ringa del af hvad som dertill erfordras, måste det vara förlåtligt, om Representationen, under sådana förhållanden och då man ser Styrelsen icke tillvägagå med den öppenhet, som måste vara dess pligt i så vigtiga ämnen, å sin sida försöker afprutningar, såsom hade den att handla med en krämare; ty då man ser, att, sedan i propostna behofvet blifvit framstäldt, promemorier sedan inlemnas, som utvisa, huru de begärda summorna må nedsättas, och huru ytterligare promemorier framkomma, då icke ens de nedsatta beloppen kunna beviljas, och att Regeringen på det sättet 2 å 3 gånger kan inskränka sig, måste ju naturliga följden af en sådan procedure blifva den, att nationen vid hvarje tillfälle tror, att det går an att pruta med Styrelsen och att icke bevilja något, förrän den genomgått dessa afprutningsinstanser. Jag önskade derföre få upplefva den dag, då vi från Styrelsen finge se en fullständig plan öfver hvad som fordras, det må gå till hvad summa som helst, för att fullständigt organisera landets försvar. Derefter bör Representationens granskningsrätt vidtaga och Representationen förklara , antingen den tror, alt Rikets skattetillgångar kunna bära sådana utgifter, eller om äfven framtiden bör deltaga i de utgifter, Den i5 Augusti f. in, i3 hvaraf hufvudsakligen framtiden kommer att hemta fördelen. Så har jag uppfattat saken, och jag finner derföre icke underligt, om representanterna, ehuru lifvade af fosterlandskärlek så mycket sorn hvar och en annan, som talar för ett väl organiseradt försvar, likväl stå qvar vid sin tro, att en pröfning i detta afseende är möjlig.
42< Skulle — intilldess Riks-för samlin gen hinner sammankomma och ett nytt Konungahus utkora, samt den valde Konnngen Regeringen ti 11 träd t. (Sista momentet utgår.) Regerings-Formen §. 43- Går Konungen föresk rifver. Föredragningen inför Konungen af de mål j som Han dä sjelf af gör j och som äro af den beskaffenhet, att Stats-Rådet öf ver dem höras börj, fördele Konungen sä, som Honom godt synes emellan de fyra Memorialen. N:ris 57, 81, jo4> mom. 2, och 106. geringen i de mål Konungen fö r es k r i f v e r. Föredragningen O O inför Konungen af de mål, som Han då Sjelf afgör, och som liro af den beskaffenhet, att Siats-Rådet öfver dem höras bör, fördele Konungen så, som Honom godt synes emellan de fyra Stats-Råd, hvilka enligt 8 §. minst skola när vara; kunnande intet sådant mål, utan i sammanhang med den tillförordnade Styrelsens deröfver afgifna yttrande, föredragas. I fall, hvarom denna §. stadgar, må de Ledamöter af Stats-Rådet, hvilka inför Konungen, och de, hvilka i den tillförordnade Styrelsen sig öfver vigtigare mål yttrat, sammanräknas till fyllande af det antal, hvars närvaro i StatsRåclet, 8 §. för sådant måls afgörande föreskrifva'. 119. 13 Nu föreslagen lydelse, för den händelse, att nästa Ständer godkänna det hvilande förslaget till National-representationens ombildning. de Fyra Stats-Råd, hvilka enligt 8 §. minst skola ncir vara; kunnande intet sådant mål, utan i sammanhang med den tillförordnade Styrelsens deröfver afgifna yttrande, föredragas. I fall, hvarom denna §. stadgar, må de Ledamöter af Stats-Rådet, hvilka inför Konungen, och de, hvilka i den tillförordnade Styrelsen sig öfver vigtigare mål yttrat, sammanräknas till fyllande af det antal, hvars närvaro i StatsRadet 8 §. för sådant måls afgörande föreskrifva'. Constitutions-Utskottets Memorial, N:o Memorialen.
Efter hvad sålunda förelupit, och sedan ordf:n, såsom in spector för de vid universitetet studerande adelsmän förklarat, att, på grund af Rosenschölds förhållande, lian afsade sig all vidare inspection öfver meranämnde magister, har Consistnn Academicum genom beslut d. 22 sisth Dec., sig utlåtit, att magister N. R. Munck af Rosenschölds verksamhet som skriftställare, i hvad densamma på ett eller annat sätt kunde innefatta brott emot rikets tryckfrihets-lagar, icke tillhörde Consist:ii Acad. uptagande och pröfning, hvarföre något afseende icke heller kunde derpå af Consistun fästas, men att då det, genom särskildta föreskrifter uti så väl Lunds Academies konstitutioner, som K. M:s Nåd. bref d. 1 Mars 1750 vore Consistun Academicum updraget att vaka afver lärosätets bästa och för detsammas bestånd utöfva disciplinär-myndighet öfver akademiska medborgare, deras seder och vandel, och denna skyldighet jemväl ovedersägligen innefattade, att, der omständigheterna sådant påkallade, från lärosätet Den C December. 89. skilja sådana dess medlemmar, hvilka genom förderfliga villomeningar, vanartigt och sedelöst förhållande samt i allmänhet olydnad emot Academiens lagar gåfve dess ära och anseende till pris, och genom disciplinens och sedlighetens undergräfvande satte dess välfärd i fara, så och då ett sådant beklagligt tillfälle till Consistorii bedömande nu förekommit, och enär vid dervarande universitet studerande Adelsmannen, fdos. magistern N. R.
Reservationer: af Herr Friherre Rehbinder, F. W.; af Herr Doktor Norström, Herr Prosten Melander och Herr Doktor Säve, med tillkännagivande, alt de ansågo lagen böra efter 10 års förlopp ifrån den 1 Januari 1852 ega tillämpning äfven på de inteckningar, som före lagens promulgerande blilvit meddelade; dock icke i det fall, att iuteckningarne icke inom nämnde tid kunna å ömse sidor uppsägas; af Herr Rudling under åberopande af sin vid betänkandet fogade reservation. STOCKHOLM, TRYCKT HOS JOil. BECKMAN, 1831. Lag-Utskottets Betänkande, M 48. 1 45. Ank. till Exp.-Ulsk. d. 9 Aug. 1831, kl. 1 e. m. Betänkande i anledning af väckta motioner om arfsrätt får oäkta barn. Hedervärda Bonde-Ståndet har infordrat Lag-Utskottets utlåtande öfver dessa af Riksdagsfullmäktige Lars Rasmusson från Götheborgs och Bohus län samt Eric Månsson från Blekinge väckta motiooer. Ehuru båda utgå derpå att oäkta barn måtte berättigas taga arf efter moder, finnes likväl den skiljaktighet i derom framställda förslag, alt Lars Rasmusson ansett denna rättighet böra inskränkas till det fall, att modren dör ogift eller, om hon ingått äktenskap, utan äkta bröstarfvingar, deremot Eric Månssons förslag ej innefattar någon inskränkning i sådant afseende, lian har nemligen yrkat att Rikets Ständer måtte besluta: »att, med ändring af 8 Kap. 7 g Ärfda-Balken, äfven barn, som aflats i lönskaläge, utan äktenskapslofven, eller i hordom eller i förbudna leder, må efter moder arf taga, äfvensom efter barn och egna bröstarfvingar; och njute de af fader och moder nödtorftig föda och uppfostran till dess de sig sjelfva nära kunna. Dör endera af föräldrarne och lemnar ej gods efter sig, föde den då barnet, som efter lefver». Det är till sistnämnde underhållsoch uppfostringsskyldighet, som gällande lag, genom åberopade lagbud, inskränker barns anspråk mot föräldrar.
Hr von Hartmansdorff: Hr Rosenblad har fört denna öfverläggning längre än jag hade förmodat. Han bar gått in pä frågan om en förändrad länsfördelning öfver bela riket. Vidtager man något sådant, så förfaller naturligtvis en del af de skäl, jag anfört. Men jag befarar att riket icke snart får tillgångar nog för att göra en förändring både af domsagorna och länens indelning. Beggedera skulle fordra så stora tillgångar, att förslagen blifver förmodligen intet. Under sådana förhållanden och dä olägenheterna af länsresidensets läge inom Calmare län icke böra blifva oaflmlpna lika länge som den allmänna förändringen kan dröja; så tror jag att man bör tänka på saken sådan hon för närvar:de är. Derföre tillåter jag mig att ännu yttra några ord derom. I händelse man upprättar två län, af hvilka det ena har sitt residens i Calmar, så är det klart, att byggnaderna i Calmar behöfvas för samma ändamål som förut. De kunna icke försäljas och försäljningssumman kan således icke användas till förminskning af kostnaden för uppbyggande af nytt residens. Det har blifvit sagdt af Hr von Hohenhausen alt som Calmar är den betydligaste handelsstaden, så resa innevånarne mest dit. Huru det för håller sig med handeln i Calmar, har Hr Apollof nyss upplyst. Jag vill dessutom nämna att det vanligen endast äro innebyggarne i södra delen af länet, som i handelsärender resa lill Calmar. De som höra till norra delen af länet resa till Westervik. När jag utöfvade landsh.-embetet i länet och samlade länets innevånare för en gemensam öfverläggning i Döderhultsvik; så hände sig att gamla godsegare, som bott i länet mångfaldiga år aldrig hade sett hvarandra förr än i Döderhultsvik, och det just derföre att länet är så långt och att norra delen deraf icke har några handelsärenden att sköta i den södra delen. Hr von Hohenhausen har sagt att man kontrollerade bronobetjeningen bättre nkr landsh. vore närmare. Det är sant, men jag tror icke att den norra delen af Calmare län behöfver mindre kontroll än den södra.
- Gresme Hamilton, Axel föreftog till delta Friherre Oxenlljernas yttrande, det tillagg, att den comfumtions och Capitationsafgift ifrän ,2 fi till och med i R:dr för Bränwinet mätte äläggas pä fatt Friherre I>ift'encrants förut proponerat. Detta Grefwe Hamiltong tillägg blef afwen. sill BewillningsUtffottet remikkeradst Den 5 Zebruarii» 57 Justerades följande: U drag af Protocollet, hållet i Högloft. R>dderffapr?s och Adelns Plenum den zc> Januarii i8io. S. D. Tu lät Högloft. Ridderfkapet och Adeln för sin de!, att desi sill Fullmigige i Riksgälds Contorec walde irenne Ledamöter af StatMtffottet, hwilka i afseende pä började u arbekningar till beredni"gar af Utffortet, anmältes wara detftrmma pä dek högsta list gagn och nytra i närmarande stund, dä desi arbeten sturle ansenligen forrstyndas, och dä ds nywalde Ledamölsrne, hwrl.a som hälst, swarligen kunde sä fort som nu äsyfrades, hinna inhämta den fullständiga kännedom om de päbegvnta ärender, som lill hjelsma utarbetningen deraf erfordrades, mätte, oak adr tillträdandet till sin förwaltning i NiksgäldsConkoret, fortfara med de af dem började arbeten i Beredningarne och upplysningsmis birvista öfwerläggaingarne i hmad Financeoch RiksgäldsContorsarender icke rörde; de nywalde Ledamöter? nes rättigheter likwäl i alla öf>ige afseenden oförkränkke: Hivarom Utdrag af Protocollek stulle till StatsUlskottek expedieras. Dt supra. Upplästes elr ifrän ConstitutionsUifloktel in. inlemitadk, sä lydande Wördsamk Memorial?
Utskis åsigt i saken kan således icke blifva föremål för något klander, men hvad som snarare gifver anledn. till anmärkn. är, att Stockholms stad så litet bidrager till ifrågavande skolas understöd. Att Staten tillhandahåller skolan tjenlig lokal, är i sanning icke mycket. Om denna skola visar så lyckosamma resultater för Stockholms handtverkare-klass, som både jag, och de föregide talarne anser densamma göra, så torde det icke vara obilligt begärdt, alt staden, som af denna skola drager den hufvudsakligaste nyttan, med något mera än uplåtelse af lokal åt skolan bidrager till dess underhåll och utveckling. Om man å ena sidan anser, att StatsUtsk. handlat oriktigt derutinnan, alt Utsk. icke ökat bevillningen å landels innebyggare genom förökadt anslag åt denna skola, så torde det å andra sidan finnas personer, som anse att bevillningen å de fattiga klasserna på landet, bör så mycket som möjligt lättas, samt att denna klass således icke bör betungas med bidrag till en skola i hufvudstaden, som icke lärer kunna kallas för den fattigaste kommunen i Riket. På grund af hvad jag nu haft äran anföra, anhåller jag om propos. å bifall till förevaride punkt. Den 20 April. 239 Frih. Cederström: Det är i sanning mycket mindre ange nämt, att å det allmännas vägnar föra sparsamhetens talan, än alt utöfva frikoslighetens dygd, om ett sådant utöfvande får kallas dygd, då det gäller Statens medel. Detta oaktadt, anser jag mig vid detta tillfälle böra taga StatsUtsk:s förfarande i försvar emot de talare, som i mer eller mindre skarpa ordalag klandrat det resultat, hvartill Utsk. i denna punkt kommit. Gr. von Platen har visserligen rätt deruti, att inom Utsk. många röster höjt sig och i hedrande ordalag lofordat de personer, I som stått i spetsen för ifrågavande undervisningsanstalts angelägenheter; och lika sant är äfven, att ingen inom Utsk. bestridde den nytta, som slöjdskolan medförde.
Andra året borde en lika summa utgöras, och om mot all förmodan, Norrige skulle undandraga sig deltagandet i denna för båda BrödraFolken af lika skäl och interresse påkallade utgift, så koni återstående 150,000 R:dr att på tredje årets bevillning fördelas. Jag har för min del be - m beri it April é. ml fctridt, att SaltpeterFonden måtte annorlutida , äo med vilkor) af åter ersättningsskyl-1 dighet användas till andra ändamål än desé bestämmelse vid tillkomsten. Kongl. Maj*t har j Nåder föreslagit att till jordbrukets lindring borde Saltpeterskatten nedsatt till hälften j eller från io till 5 skålpund på hvarje fullt hemman, Sedan Fonden nu hurinit till ett så betydligt belopp. Skulle denna Fond disponeras till andra ändamål än Uppköp af Saltpeter inom Riket, sedan tillverkningen deraf genom uppmuntringar och särskildta uppmaningar drilvits till en sådan höjd, att vi äga ej endast för böhofvet, utan äfvert till export^ så skulle en så nyttig och det allmänna båtande näringsgren aftyna, samt slutligen, genom ett nedsatt pris och bristande afsättning gå tillbaka till sitt första intet. t Skall Sverige alltid vara det vanlottade Land der vissa yrken och företag först till én tid genom alla medel uppmuntras, endast för att sedan så mycket hårdare krössa öcii nedtrycka dem som låtit inleda sig i frestelse, Och sådan biet händelsen med Saltpeternäringen om dess fond nu, utan återersättning, begagnades. Jag tror att Kongl. Majtts nådiga och Landsfaderliga Omsorg att lindra jordbruket genom Saltpeterskattens nedsättning motarbetades om Saltpeter Fonden på af Utskottet föreslagit sätt blef begagnad utan att åter ersättas. Jordbruket skulle troligen snart nödgas återtaga dea nu varande Saltpeterskatten fö# Ben II April e. rti. ått tillskapa en ny Fond? lika förgänglig som den nu varande» SaltpeterFondeO tillhör egentligen Jordbrukaren och bör derföre ej annorlunda) om ej genom lån, eller sorn förskott, antili Jord* brukets fördelar och bistånd användas.
Vtdr. i. « dan. igttf. S, D. Vid förnyad föredragning af Stats» Utskottets, den 31 sistiidne December, under N:o I2,afgifne, och den 5 dennes på bordet lagda Utlåtande , i anledning af erhållen Remiss, i fråga, otn sättet för utfärdandet äf ändringar eller tillägg i gällande författningar, blef samma Utlåtande, i anledning af Herr Hjertås, Gustaf, dervid gjorda anmärkning, till Stats-Utskottet återremitteradt. S. D» Föredrogs å nyo och gillades följande Bevillning».Utskottets, den 31 sistiidne December aEåtne, och den 9 dennes på bordet lagda Memorial: N:o 3 , om återlemnande af Grefve Tlamiltons, Jacob, hos Ridderskapet oell Adeln väckta motion, angående ansjag till årlig Lön för en Provincial-Läkare i Ostbo och Vestbo Härader. N:o 4, om återlemnande af Riksdagsmannen Anders Nilssons fran Isie hos Hedervärda Bonde-Ståndet väckta Motion, angående jemkning i Räntorne för Tull-Väderqvarnar. S. D. Remitterades till Bevillning? - Vtskottet: Herr Printzenskölds, Carl> den 5 dennes på bordet lagda Memorial, innefattande anmärkningar vid Grefve Ctouhjelms, Otto An - Fröt, Utär, d, js San, i M. *7 gust, den so sistlidne December e. m. till Bévilfnings Utskottet remitterade Motion, angående åtskillige föreslagna förändringar i nuvarande Be v ilin ings-Förord ning. LagUtskottet .* Kongl. Maj:ts, den 13 sistlidne December afgifne, oell den g dennes pä hordet lagda Proposition till Rikets Ständer, angående Strafflag mot Negerhandel , och delaktighet deruti.
Är Stockholms internationella lärarin^ere-n re^an i verksamhet, och, om så är, hvart bör en landsortsbo vända sig för att komma i tillfälle atr att få bn där längre eller kortade tid? F ' nnas för bekämpande af sömnlöshet några and-a medel än de i handeln vanligen förekommande, försvagande sömnmedlen? En sömnlös. Kan någon upplvsa mig om frökpn Charlotte Bran-e^ls eller hennes systers. Jenny Branzells adresse "? Erla D. m vård tillverkas under kontroll af Professor CARL SUNDBERG. Ny, pUlerad tvål, gör baden fin och mjnk. ha. Hvem som hälst det göra kan, Som ej blind tycks vara. Rödt och svullet örat blir, Det har ingen fara,. Ofta Bli Och öra nog som det det det svullna kan. just en bulle, gör väl ingenting bulna gkulle. Se ' n ni hänger slit Örhängen så fina, Och ni full valuta För er lilla pina. så sött, får A c k vi stackars kvinnor, Vi för modet fjäsa. hur Den som lefver då får se. (Modet i all ära). Om det bara ä- modernt Näshängen vi bära. Muntra fruarna. Koka en hand full Quilaiabark med 1 kanna vatten, bearbeta det blanka stället med en borste, doppad i nämnda lösning. Ernst. N: r 1337. » E m S » skall pälsen sm så hiskligt fint garnera, Med kapuschong och bräm samt snören och m. m., Och granna knappar se ' n af prima kvalité. Se ' n kan nog ingen a.Us » skavanken » kunna se. Moster Emma Nrr 1340. Om ni är trumnen. sur och tvär, På bildas rynka, som ei V ä r. Men är ni rlad. ni vänner vinner, Och eder rynka snart f * r * virJne K Moster Emma N t 1340. se allt från d^n lin sa si^au. förarga, diqicke. » och ni skall ännu några år förskonas från vidare ' rvuVor. KaVN " Rönne.
Jag hemställer till en hvar af eder, mine Hrr, om icke J finnen att ändamålet med propos:n skulle helt och hållet eller i väsendtlig män förfelas, om icke Lindberg genast vid sin höga ålder komme i åtnjutande af hela pensionen. Man har redan för det år som passerats vidkändts afdrag, om nu icke eftergift medgifves, skulle han äfven för detta och nästa år få en minskning i pension. Afdelningen har gjort ett annat förslag, och det är derpå jag vill fästa upmärksamheten, med anhållan, att R. o. Ad. måtte behjerta Lindbergs nödställda belägenhet och antaga detsamma. Inkomstaldelningen har nemi. tillstyrkt, att R. St:r mätte i ke allenast bifalla hvad K. M. uti Sin Nåd. Skrifvelse behagat hemställa, utan ock medgifva, att Lindberg fritoges från allt ansvar, äfven för det belopp af 1,000 Rdr utaf den fastställda e|jsättningssumman, som SlatsRådet af Wingård i lifstiden inbetalt, samt att, i händelse bemälde StatsRåds sterbhuseller rättsinnebafvare hos Lindberg uttaga dessa 1,000 Rdr, kan Lindberg berättigas att sagde belopp af Statsverket återbekomma. Jag hemställer vördsamt, att R. o. Ad. måtte bifalla detta i Hr Henschens reservation uptagne förslag. Hr T>«il 37 Januari. 129 Hr M o n t g o ni m e rie, Eob. Nils Germ.: Den Åsigt, som legat till grund för reservationen,avnr|den, att Lindberg skulle erhålla eftergift af så stor del af balansen, hvarigenom icke någon särdeles stor kontant utgift tillskyndades Kronan. Detta var möjligt derigenom, att honom efterskänktes dels resterande arrendeafgifter, dels genom husesyn ådömd ersättning, hvarjemte äfven fastades afsrde dervid, att StatsRådet Wingård betalt en del af balansen.
Slutligen godkände Ståndet, hvad Utskottet yttrat rörande utförsel af tackjern, äfvensom om aflåtandet af underdåniga skrifvelser, så väl i afseende på kol-handelns frigifvande, som om ändring af Författningarne, rörande mut-sedlar och jordegandt rätten till grufvor. S. D. Förekommo de af Höglofl. Ridderskapet och Adeln, genom Protocolls-utdrag för den 22, 2.\, 27 och 29 Mais samt den 1 dennes meddelade inbjudningar att biträda vissa af bemälde Riks-Stånds beslut vid föredragning af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 435. j:o 20 Proi. Utdr, d. 7 April * 8 j r. 1:0 20 punkten under hufvud-rubriken : vattencommunicationer. Slåndet fann i afseende på förevarande punkt skäligt öfvergå lill det af Höglofl. Ridderskap t och Adeln fattade beslut. 2:0 33 punkten under sagde rubrik; Hamn-anläggningen vid Höganäs och Svineboda. 3:o 5 punkten under rubrik: utdikningar och ajtappningar, Upprensning af Emrnån och Stångän. /po I 6 punkten af föieskrifterne för utbetalningen och användandet af de summor, som för de i Utlåtandet IS':o 435 Ut. C. anvisade ändamål anslås. 5:o, angående det under JNT;o 3 å sidan i4 föreslagne allmänna vilkor för de anvisande extra Stats-anslagen. Ståndet fann icke för godt att antaga inbjudningen, rörande de 4 sistnämnde punkterna, utan lade densamma till handlingarne.