Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
En värd talare har frågat, hvad Bancofullmägtige skola göra, sedan Bankens cassa nedsjunkit till minimum. Jag får erinra, att svaret derpå finnes i de följande punkterna af TJtsk:s betänk.; ty der får man se, hvad som skall göras, nemi. att Fullmägtige äga anlita creditiver m. m. d. Samma värde talare har sagt, att man icke borde tala om creditiv för Bancostyrelsen, och att det vore en skam, att R. St. skulle anlita utländska capitalister för att göra realisationen; hvaremot talaren trott, att R. St. borde förse Bancostyrelsen med tillräckliga egna medel dertill. Men jag får erinra, att först och främst finnas 'u8a andra medel dertill än silfver, och man må gifva Bancostyrelsen aldrig sä säkra hypotliek i fastigheter o. d., så äro de af intet värde i bancoluckan, hvarest gäller endast silfver; och då detta ej kan fås annorstädes, anser jag ej för skam att derom anlita utländningar. Jag har aldrig hört, att det räknats de största Europeiska magter till skam, att de begagnat utländningars capitaler för alt bekriga sina grannar; och då måtte det väl ännu mindre vara skam för Sverige att anlita sådana för det nu ifrågavarande, vida ädlare ändamålet. En värd talare liar klandrat den af Utsk. föreslagna proportion och yrkat, att minimum af Bankens cassa skulle utsättas till 3 millioner r:dr specie. Men som talaren sjelf uträknat och bevisat, att proportionen af x till 3 är lika med ett minimum af 3 millioner, synes mig, att han vederlagt sig sjelf. Dessutom anser jag icke hans påstående riktigt, att ju större minimum vore, desto mindre skulle påkänningen blifva. Om någon påkänning blifver i Banken, är det helt visst icke af fruktan, att minimum skulle vara för litet, helst när allmänheten får upplysning derom, att samma lagstiftande magt, som bestämt detta minimum, tillika stadgat, huru cassan skall förstärkas, då hon nedsjunkit till detta minimum.
I följd häraf och enär äfven förhållandena i denna del utgöra föremål för de undersökniugsåtgärder och den pröfning, som till bestämmande för hvarje fall af belöpande ersättning, genom liögstberörda nådiga Kungörelse redan förordnats, samt någon särskild undersökning i detlaf motionären omförmälda hänseende icke kan för ändamålet vara af omstän 'J *4S». digheterna påkallad, hemställer Utskottet alltså, att motionen må förklaras icke till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 26 Februari 1866. Bih. till R. St. Sammans. Statssamt Allm. Bete.- och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 6. 1 N:& &. Ank. tili Exp.-Utsk. den 21 Mars 1866, kl. 2 e. m. Betänkande, i anledning af väckta motioner örn skjutsbesvärets ordnande och. öfvertagande af Staten, m. rn. Uti detta ämne hafva inom Hedervärda Bonde-Ståndet motioner blifvit väckta, samt dels till Statsoch dels till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterade, nemligen: l:o. Af Jonas Andersson från Ostergötlands län (N:o 73), hvilken, jemte en Iramställning om skjutsbesvärets uppkomst, de författningar som derom utkommit, samt de åtgärder, som Rikets Ständer och deras Utskott äfvensom Regeringen under sednare tider vidtagit för att bereda lättnad i detta besvär, föreslagit: att gästgifveri-, hålloch reservskjutsen samt postskjutsen måtte skiljas från jordbruket; att, der särskilda förhållanden icke ovilkorligen påkallade Statens mellankomst, de resande sjelfve skulle betala skjutsens fulla värde; att skjutsväsendet för Statens räkning måtte genom entreprenader så ordnas, att den minsta möjliga kostnad såväl för de resande som för Staten föranleddes, på samma gång som en ändamålsenlig transport af posterna samt resandes förtskaffande ernåddes, samt att behöfliga medel för ändamålet ansloges.
Här möttes hon af herrarne med föreställningar om nödvändigheten att uppgifva fästet. Stolt och högrest stod fru Ebba inför de församlade krigarne. ”Ädle herrar och riddare”, började hon nu sitt tal. ”Dem ibland eder, som med sanning och ärlighet äro den goda saken tillgifne, och som med nit och trohet stridt för sin konungs sak, dem tackar jag ännu en gång för deras mod, för deras sjelfuppoffring. Men här finnas ock, Gud bättre, män af annat slag. Ännu har ingen qvinna i slottet uttalat ordet kapitulation, det var männen förbehållet att denna gång vara de mjukaste. Vore alla så till sinnes som jag, så skulle ej hertigen få in slottet så länge en hand finnes, som kunde kasta en kula åt fienden.” ”J veten ännu icke, eders frudöme”, utlät sig nu Bengt Söfringsson, att vi svårligen kunna kasta några kulor. De af hertigen köpta förrädarne, hafva icke allenast förledt folket att öfverlöpa, men äfven att förstöra skytteriet. Alla kanoner äro dels fyllda med sand och jord, dels förnaglade. Vi stå här redlöse, så herren sig förbarme öfver oss. Ingen utväg finnes att göra motstånd.” Ett ögonblick gaf fru Ebba vika för sin djupa smärta och sade nästan bittert: ”Ha, hvad kan icke menniskan uträtta med en fast vilja! Det har jag lärt mig af honom, som aldrig tvekade, aldrig bäfvade, när han skulle följa det rättas väg; och som aldrig räddes att öfver sig draga hertigens svåraste vrede, i sitt försvar för sin konungs rätt. Men J, J bäfven för edra hufvuden, J bäfven för hertigens straff, och stån ovissa om J bören följa edert samvete och göra det rätt är och förtjena eder konungs nåd, eller om J bören underkasta eder hertigen, derföre att han nu står här närmast med sin här. Gingo väl alla förrädare hädan? Nej, jag förstår nu, att jag varit en godtrogen qvinna, som litat på falska vänners råd, och trott på dem, som voro min ädle makes fiender! Dock, förebråelser hjelpa intet, att klaga vårdar jag mig icke.
DireäeUrer vid berörde Kotteri utse och förordna någre af Dess Embetsman.— Den Fond, hvarom Kongl. StatsContoiret uti dess afgifne underdåniga Betänkande erinrat såsom nödig att kunna tillgå i det oförmodade fall, att Kotteriet i början skulle ufc slå till Kronans förlust, ansågo ock Riksens Ständer vara nödvändig, att för en sådan händelse hafva i beredskap, emedan de utfallande vinsters prompta betalning eljest skulle studsa och Kotteriets credit för framtiden dermed allt för mycket försvagas, om icke aldeles förloras; Men Riksens Ständer förestälde sig dock, att örn en sådan händelse emot förmodan, skulle inträffa, torde dock en Tunna Guld dervid göra tillfyllest; Och emedan den för någon tid torde kunna afsättas eller reserveras af de Inoch Utrh kes Kånemédlen, Om hvars Uptagande Kongl. Maj-.t, efter Riksens Ständers derom gjorde underdåniga tillstyrkande, i Nåder torde låta besörja; Ty funno Riksens Ständer Sig bora i underdånighet föreslå denna utväg, med det vilkor, att hvad af sagde en Tunna Guld skulle tilläf. Ven t yrs komma att till Kotteriutbetalningen an. Vändas, borde af den sedermera inflytande Kon teri-inkomsten åter ersättas, så snart det ske klim de, och af hvilken inkomst eljest ifrån första början borde samlas Och ständigt oförryckt hållåsen så stor sutntnä, söm afsågs blifva tillräcklig till fyllande af den brist, hvilken möjligen kunde af - 6 a 8 StatsTJtsiottets Betänkandehi jer någon Lotteri-dragning existera uti dess vUm ne tillgång till de förefallande betalningarnes godtgörande—•
B, är uppförd, och att, derest den af Utskottet föreslagne provisoriska tillökningen i lönerne vid RiksgäldsContoret skulle af Rikets Ständer beviljas, denna provisoriska tillökning äfven må Controleuren vid Chart® Sigillat® HvitstämplingsContoret ifrån, och. med år i835 tillgodokomma. Men hvad. angår Bagges anhållan att få, nämnde provisoriska tillökning af aa procent relroaetivt sig lill godo beräkna, så afslyrker Utskottet bifall å ansökningen, i denna del. Stockholm den. 20 Januarii 1835,. Stats-Utshottets Memorial N:o /foa, (Litt. A.) Förslag till ordinarie JJlönings-Stat för Rikets Ständers Riksgälds-Contor. Banco. R:dr sk. iste 12 Rikets Ständers Fullmägtige njuta hvardera årligen, såsom honorarium, 666-| R:dr 8,000: —- Fullmägtiges Expedition. 1 Secreterare i,5oo. i Registrator och Archivarie 900. 2,400 Ombudsmans-Contoret. i Ombudsman 4^0. Commissariatet. 3 Commissarie!, hvardera i,5oo 4»5oo. Commissariatets Expedition. i Referendarie 900: i Cancellist .. ZnS: 1,275:: Boksluts-Contoret.. 1 Kamererare . .. 1,125.. i Bokhållare . 675: 1, Kammarskrifvare 375: 2,175:: Cassa-Contoret för inkomst och utgift. i Gasseur 1,125: 1, Conlors-Skrifvare 375:. i,5ooi Revisions-Contoret. ii Kamererare 900^ * Cöntors-Skrifvaresorn placeras tilt tjenstgöring, der hans biträde erfordras , . , 3oo::
Om, såsom af en del räntetagare blifvit yrkadt, ordet strid är att anse liktydigt med af den mest fullgoda, beskaffenhet, en tolkning, hvilken ock, efter Rikets Ständers tanka, är med vauligt språkbruk instämmande, måste häraf blifva en följd, att, serdeles vid inläffad missgynnande årsvext, den skattskyldige saknar utväg att, med spanmål af egen gröda, författningsenligt utgöra honom åliggande räntor och sålunda nödsakas erlägga desamma med penningar, ofta efter ett uppstegrad t markegångspris. Då emedlertid, jemlikt flere äldre Författningar, såsom 2 §:n i Kongl. Resolutionen på allmogens besvär den 22 December 1697, Kongl. Resolutionen den 12 April 1728, 3 §:n i Kongl. Resolutionen den 15 Maj 1732, 82 §.'« af Kongl. Resolutionen på allmogens besvär den 29 November 1756, samt Kongl. Brefvet den 23 Januari 1777, den skattskyldige icke kan tillförbindas att afleverera sin spanmålsskatt uti bättre eller renare säd, än som å hans egor ”vuxit och fallit”, hafva Rikets Ständer trott någon mildring af förstnämnde Författnings åberopade stadgande påkallas af en billig omtanka för räntegifvarens rätt, samt, i sådant ändamål, i öfverensstämmelse med hvad E. K. M. uti nyligen utfärdade Nådiga Resolutioner förunnat räntegifvare i vissa Län vid leverering utaf afrads-spanmål, ansett, att, såsom villkor för räntespanmåls afradsgilda beskaffenhet, må stadgas, det span målen bör vara väl rensad och efter årsvextens beskaffenhet strid. Efter Rikets Ständers öfvertygelse skulle derjemte de i ofvannämnde afseende öfverklagade tvistighelers afböjaude för framtiden på 384 Expedit ions-Utskotles Förslag till tind.
I stället för de uti Utskottets förslag lill lydelse af § 45 (44) morn. 5 förekommande orden: ”för sådant öfverskott, derför afgift icke blifvit, såsom i § 42 sägs, förskottsvis nedsatt” infördes endast orden: ”för öfverskott”. 1 l:o I stället för de uti Utskottets förslag till lydelse af § 46 (45) mom. 2 förekommande orden: ”30 dagar” infördes: ”en månad”. 12:o Uti Utskottets förslag till lydelse af § 55 tillädes efter slutordet ord nings-stadgan: ”sorn af Kongl. Maj:t utfärdas”. 13:o Uti Utskottets förslag till lydelse af § 70 mom. 1, tillädes näst efter ordet ”berättigad”: ”eller verkställer någon distillering under den tid, då sådan icke är för honom tillåten”. 14:o Utur § 72 uteslöts det af Utskottet föreslagna nya 1 mom. Den 6 Maj. Från Häglof. Ridderskapet och Adeln. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet och kommunicerades de respektive Med-stånden ett denna dag af Herr Stjernsvärd, Gustaf Mauritz, afgifvet anförande i fråga om en af honom väckt, den 6 sistlidne December till nämnde Utskott remitterad motion, angående förändrad organisation af Sveriges landtförsvar.
Rentor utan förvandling i pen - Summs Stats-Verkets Inkomster, Specie Spe.ie. ‘ 9 InkoillSternn för ar igj^ uppgå till 28,119 funnor 2?i kaprr spannmål och i penningar R;dr 17 sk. I I r. Uti Riks-Staren ifro påraknnrle lika med år 1813, således uppgår öfverskottet till 98,941 R:dr 17 sk. II r. Tillsammans 133469 R:dr 26 sk. 10 rist Specie. Tillhopa 32,190 R:dr 43 sk. 6 r:sc Specie. Spannmål in natura. Påräknade inkomster efter bestamda pris. Specie. General-Cäkul öfver Allmänna Magazins-Inrättnin - Debet, Allmänna Magazins-Inrdttningenr Skulder: Till Srats-Verket, enligt bilagda Summmariska Liqvidationer Rikets Ständers Bank och diverse Personer, enligt bilagde Förteckning — Summa Saldo: Allmänna Magazins-Inrättningens tillgång vid slutet af år 1814 ' i Summa Fastighets, Inventarie och Materialvärde. 4öi,s8; 461,J&2 *9 19 Rörelse Fond. 437,417 44 377)423 22 814)84* *9 *54j379 30 1,969,221 gens ungefärliga tillstånd vid slutet af är 1314. Credit Fastighets, Inventarié och Material värde. Rörelse.Fond, Allmänna MagaZins-Inrättningens tillgångar Fordringar:
Åt instruklions-smeden, hvars befattning helt och hållet upptager en persons tid och erfordrar både anatomiska och physiologiska kunskaper samt högre grad af manuel skicklighet, torde Rikets Ständer bevilja en efter dessa förhållanden afpassad årlig löneförhöjning af 300: lO.o VitterhetsHistorieoch Antiqvitets-Akademien. För denna akademi, hvars samlingar, behörigen ordnade i dess liva lokal, sannolikt innan kort kunna å bestämda lider hållas för allmänheten tillgängliga, erfordras, så framt akademien skall kunna uppfylla sin bestämmelse, dels all nu varande anslag af 1,000 R:dr till samlingarnes förökande varder förhöjd t lill 2,000 R:dr, dels att anslaget för tryckningskostnader, 333 R:dr ig sk. årligen, ökas till 666 R:dr 32 sk. Skälen härför äro utvecklade i en ifrån ofvanbemälda akademi Lili Kongl. Maj:t aflålen underdånig skrifvelse, med åberopande hvaraf Kongl. Majit till Rikets Ständer i nåder öfverlemna)1, huruvida det för akademien å stat nu uppförda årliga penningebelopp af 4,653 R:dr må kunna förhöjas med 1,333: ig. - 12:o Akademien för de Fria Konsterna. Akademien har fästat Kongl. Maj:ls uppmärksamhet på angelägenheten af en sådan ut Transport R:dr 69,575: 30. ISäd, Prop. till K. St. 1847. Transport R:dr 69,575: 30 vidgning af akademiens läroverk, att detsamma kraftigare, än som hittills varit möjligt, kunde ingripa i fäderneslandets industriela utveckling och för detta ändamål innefatta äfven en handt* verks-ritskola med tillhörande söndags-undervisning. Inseende viglen för det allmänna af en sådan inrättning, föreslår Kongl. Majit, att för densamma må på stat anvisas årligen 2,000: — 13:o 1 Musikaliska Akademien.
S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Banko-Utskottets Utlåtande N:o 72, i anledning af väckt motion om belåning af guld och silfver i Rikets Ständers Bank och dess Låne-kontor. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Banko-Utskottets Utlåtande N:o 74, i anledning af väckt motion, angående dels betalnings anstånd i vissa läll för Riks-bankens gäldenärer, dels försträckningars meddelande till Privat-r och Filial-banker. S. D. Prot.-Utdrag den 10 Februari 1858. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Lag-Utskottets Utlåtande N:o 62, i anledning af framställda anmärkningai emot Utskottets Betänkande N:o 47, öfver väckt motion om stiftande af lag. angående allmänt kyrkomöte. S. I). Föredrogs ånyo och bifölls Lag-lltskoltets Betänkande N:o 03, i anledning af väckta motioner, angående dels införandet af en allmän Notariats-institution, dels inrättandet af ett Notarialsembete vid Härads-rätten, dels ock stiftande af lag, i afseende på Notarii—publicibefattningen. S. I). Föredrogs ånyo och bifölls Lag-Viskottets Betänkande N:o 64. i anledning af väckt motion, angående förklaring af 15 kap. 2 § Handels-Balken. S. I). Föredrogs ånyo och bifölls Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 241, i fråga om användande af en del af bränvins-bränniugsafgiften till de lägre undervisnings-verkens och folkskolornas behof. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Stats-Utskoltets Utlåtande N:o 242. angående ansvarigheten för de af Hypotheks-förenin garne upptagna lån. S. 1). Föredrogs ånyo och bifölls Stats-Utskoltets Utlåtande N:o 245, angående fortfarande understöd för Riksgälds-kontorets Enkeoch Pupill-kassa. S. I).
Då dylika samlingar icke allenast för läroverken sjelfva, utan älven för den allmänna bildningen äro al vigt, har Utskottet, under förutsättning, att samlingarne, i likhet med andra, som af staten bekostas och underhållas, blifva för allmänheten tillgängliga, funnit sig. med afseende ä bibliotbekariernes derigenom ökade besvär, böra tillstyrka, att ett reservalions-anslag af 4,000 R:dr Riksmynt må beviljas för att användas till arfvoden ål bibliothekarie!- vid de högre elementar-läroverken, dock all intet sådant arfvode må öfverstiga 400 R:dr samma mynt, och att bibliolheket vissa timmar i veckan hålles öppet för allmänheten. Ännu återstår för Utskottet ali pröfva tvänne uti Professor Carlsons ofvanom förmälda motion väckta förslag, det ena angående inrättande af bildnings-anstalter för lärare vid eiementar-läroverken, det andra rörande skolafgiftens användande till anskaffande al undervisnings-inateriel. Vid öfvervägande af det förra förslaget har Utskottet funnit detsamma icke vara af motionären sä fullständigt ulveckladt, ait Utskottet tror sig för dess genomförande höra tillstyrka beviljande af anslag. Då emellertid Utskottet, med instämmande uti de af motionären uttalade äsigter, fullkomligt erkänner viglen af ändamålsenliga bildningsanstalter för lärare vid eiementar-läroverken, anser sig Utskottet ega skäl hemställa, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att Kongl. Majit läcktes låta uppgöra och till Rikets härnäst sammanträdande Ständer aflemna nådigt förslag till inrättande af tjenliga bildnings-anstalter för lärare vid eiementar-läroverken. 54 Stats-Ulskottels Utlåtande N:o 14.8.
Banken som DiscontContoiret kunna hämtas, finna förhållandet med Canal-Disconten vara helt olika med det som af obehörige så ofta blifvit fraiustäldt för Allmänheten; finna, att Götha Canal-Djsconten, långt ifrån att hafva öfverdrifvet ökat sedelmassan, eller vållat skadliga följder, varit ett medel för att med 6 Pen I Maj, lätthet använda Capitalistens ofruktbart lig. gande penningar till den behöfvande NäringsIdkarens undsättning uti sin förlägenhet, som blir krossande, om man i denna stund yill hämma Discont.operationerna. Utom dessa hufvudsakliga punkter, och då Directionen, i anseende till de göromål vid Canalen, som i synnerhet årstiden ålägger den, ej kan längre här vid Riksdagen vara närvarande, tror jag mig skyldig atf uti denna afgörande tidepunkt för det För. slag, hvars införning till hufvudsaklig del varit mig anförtrodd, lemna alla sådana upplysningar, hvilka på ett eller annat sätt kunna tjena till detta vigtiga föremåls bedömmande i hela sin omfattning, helst äfven min närvaro snart vid arbetet fordrasj hvarföre ock Högväiborpe Herr Grefven och Landtmarskalken samt Höglo']. Ridderskapet Och Adeln behagade förlåta en oundviklig vidlöftighet, och lemna sin uppmärksamhet till hvad jag nu har äran anföra, För att likväl ej onödigtvis uppehålla Högloft. Ridderskapet och Adeln, får jag i alla deiar, der det kan tjena, åberopa en af Directior. ens Ledamöter Herr CommerceRådet Santessons till 'Vallöf], BorgareStåndet inlemnade Memorial af den 17 sisth April, och de i LandtbruksTidningen N:o 17 införde upp* lysningar, såsom fullkomligen instämmande med min öfvertygelse om sanna förhållandet af företaget och medlen för fortsättningen deraf.
Ar dem sakfälide så fattig, att han 5,ej kan utgifva de medel, Hof-eller Ofver-Rätt ”honom ådömt, bör, jemte besvären ,företes intygande derom af Domstol eller Domare, om ”det ej kan ske af vederbörande Krono-betjente ”eller Kyrkoherden i den Församling, der den ”sakfälde bor och liar sitt hemvist. Jemväl alic”ger Klaganden, att ställa sig till efterrättelse ”Kongl. Maj:ts Kungörelse af den x October ”1812, °m hvad sorn bör iakttagas vid Besvärs ”författande och inlemmande. Försummas nå”got af hvad sålunda är föreskrifvet, skall den ”klagande anses hafva förlorat sin talan, och ”hans besvär ej komma under pröfning. I afseende på brottmål, der den tilltalade är hälc”tad, förhåiles enligt 29. och 39. punkterna af ”Kongl. Förklaringen den 23 Mars 1807. Ehvad ”missnöje emot Hofeller Ofver-Rätts Utslag i ”brottmål anmäles eller icke, bör Utslaget alltid innehålla tydlig, noggrann och fullständig under - Den 9 Augusti. 491 ”underrättelse ura allt hvad. Partén vid ändring-» "sökandehos Kongl. Majit har att iakttaga.” 6:0 I anseende till det stadgande i -J. Art. 6. §.
Deremot hafva åtskilliga anmärkningar nu blifvit framställda, i sammanhang hvarmed Prosten Rundgren m. fl. motionärer föreslagit den väsendtliga förändring i omförmälda beslut, att bidragen till församlingarne hädanefter skulle utgå i mån af bevillningens belopp inom de särskilda, skoldistriktema. — Såsom motionären antydt, har emellertid redan vid förra riksdagen fråga uppstått om dessa medels fördelning på det sätt han nu föreslagit; redan då funno likväl Rikets Ständer en sådan anordning icke vara lämplig, bland annat, af det skäl, att derigenom otvifvelaktig! skulle inom vissa församlingar uppkomma jemförelsevis öfverflödiga tillgångar för en folkundervisning, som redan vore ändamålsenligt ordnad, under det inom andra behofvet icke blefve på ett tillfredsställande sätt afhjelpt. Sedan de, på grund häraf, fattade beslut blifvit verkställda och utförandet af dem under en statsreglerings-period fortgått, synes ännu mindre skäl vara förhanden att frångå de hufvudgrunder, som då antogos och som af Kongl. Majit, i dess nu aflåtna nådiga Proposition, blifvit bibehållna. Då nemligen nu, med tillämpning af den från folkskoleväsendets första inrättande antagna grundsats — församlingarnas skyldighet att sjelfva bidraga till detta ändamål — åtgärder för folkskolornas utvidgning och förbättring inom särskilda församlingar vidtagits och under trenne år fortgått, skulle öfvergången till ett alldeles motsatt system utan tvifvel föranleda högst betänkliga olägenheter. Stats-Utslcottets Utlåtande N:o 123. 109 Det är vidare tydligt att den olikhet i folkskoleväsendets utveckling, som förut' egt rum mellan de särskilda församlingarne måste på sådant sätt ännu mer tilltaga, då hvarje församling komme att erhålla en, utan afseende på dess nuvarande behof eller dess egen benägenhet att vidtaga åtgärder för sin folkskola, bestämd summa, hvilken, om hehofvot prölvades, torde i några fall vara öfverflödig, i andra alldeles otillräcklig; och slutligen skulle för församlingarne härigenom alldeles gå förlorad den uppmaning till egna bemödanden och uppoffringar för folkundervisningens befrämjande, som innefattas i de nu gällande vilkoren.
Sig förhindrad att det uppgjorda förslaget bifalla, enär det blifvit utsträckt jemväl till tjufnadsbrott och en betänklig rubbning i gällande straffsystem syntes uppkomma, derest tjufnader, första oc i andia resan föröfvade, endast skulle medföra penningeböter och enskild skrift; så har Justitiae-Ombudsmannen, som häraf ansett otvifvelaktigt, att begge Statsmakterne sammanstämt i den mening, att uppenbar Kyrkoplikt vore olämplig oeh öfverflödig, i afseende på alla de brott, för la vilka den såsom påföljd jemte annan bestraffning blifvit stadgad, endast med undantag af stöld, uti sin vid innevarande Riksmöte afgifna allmänna redogörelse, under yttrad förmodan, att all betänklighet emot den uppenbara °Kyrkopliktens afskaffande skulle undanrödjas, om, samtidigt dermed, lagens stadganden i fråga om stöld ändrades sålunda, att detta brott, första och andra gången föröfvadt, icke finge, såsom hittills, försonas med böter, utan skulle ovi lkorligen med urbota straff eller kroppsplikt beläggas, förnyat sin framställning, angående den uppenbara Kyrkopliktens afskaffande och tillika väckt fråga om ändring i straffet för första och andra resan stöld. Bih. till R, St. Lag-Utskottets Betänkande 3 N.o i!}. I sådant afseende har af Justitieombudsmannen blifvit anfördt, beträffande först den uppenbara kyrkopiikten, att, ehuru densamma nu mera icke veterligen användes i andra fall, än då brott är begånget och i sammanhang med annan ådömd bestraffning, qvarstode dock oförändradt det i 10 Cap. af 1686 års Kyrkolag innefattade stadgande, enligt hvilket uppenbar skrift skall ega rum, oaktadt egentligt lagbrott icke blifvit föröfvadt, eller för den, som genom den större bannlysningen blifvit skiljd från församlingens gemenskap och i vissa fall för en hvar, som icke undviker den bannlystes gemenskap. Men dessa två fall voro jemväl de enda, då uppenbar kyrkoplikt kunde komma i fråga, annorlunda än såsom tillägg till straff för lagbrott.