Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Delta medel, som tillika är det minst dyra, bereder tillräcklig tillgång på jord för de oumbärlige komposterna, som annars i längden kunde komma att brista. Komposterna, som ligga på hvarje åker, utbredas nyss före såningen, hvarigenom ogräs undvikes och icke något af gödningskraften går förlorad; 3:o uppkastas jordhögar af matjorden i steniga oanvändbara hackar i pyramidform med en qvadratfamn i basen, 3^ älnare 14 höjd ocb en qvadratalns vidd i Öfversta ytan. Dessa högar ligga i 3 år och utgöra reserv. De uppkastas på beting af främmande arbetare för 24 sk. å 18 sk. Rgs stycket och innehålla hvardera 7 å 8 lass jord, denna jord blir, efter några års inverkan af sol och luft, fertiliserande, då den användes dels på trädet för Råg, och dels utbredd på ängsmark. Till 1,200 sådane högar har matjorden å 21 tunnland backar åtgått. Vid Kohlsva har egaren tillika ett särskildt vexelbruk på omkring 40 turmland i 3-årigt omlopp på det sätt, att l:a året hålles träde, som godés med kompost, 2:a året sättes potates och 3:e året sås vårsäd. Vid Röforss egendom, belägen i södra delen af Länet, vid Arboga å, uti den sädesbärande trakten, har egaren, Herr Kapitainen uti General-Staben Baron Carl Knutson Sparre, efter uppodling af omkring 48 tunnland jord, lagt 18 tunnland till ängs vall och de öfriga 30 tunnlanden med förut varande gammal odaljord till åker, och för brukningen deraf antagit ett cirkulationssätt, hemtadt utur den från trycket i öfversättning utkomne handboken i Landthushållningen af J. Burger med erhållne upplysningar ifrån LandtbruksInstitutet på Degeberg.
Bevillningens fördelning samt med tillämpning deraf författa förslag till bevillningens utgörande, Bedan summans belopp blifvit fastställd , men icke att föreslå allmänna hushålls-anstalter och förändringar deruti eller att upptaga de hos Rikets Ständer uppkomne frågor om förändring, förklaring och upphäfvande af lagar och författningar, som röra Riket6 allmänna hushållning, föremål, som likmätigt 53 och 89 §§. i RegeringsFormen, och 34 §. i Riksdagsordningen tillhöra Allmänna Besvärs och OeconomieUtskottet, till hvars yttrande flere med förevarande ämne gemenskap ägande frågor äfven blifvit vid denna Riksdag remitterade. Att BevillningsUtskottet icke äger att med dylika frågor sig befatta, synes Utskottet äfven för sin del hafva insett, då detsamma förkU - 213 Ben 28 Junii f. rn, ra t sig ”icke tillkomma, att ingå i granjkning af nyttan och nödvändigheten af de författningar, forn till de Suenfke Fabrikernes fördel blifvit vidtagne Då Högloft. Utskottet likväl, i uppenbar stridighet med detta erkännande, sträckt sin handläggning härvid utöfver den gräns, som i Grundlagen är utstakad för dess verksamhet, lärer väl Utskottets förslag i denna del af ämnet ej förtjena något afseende. Emedlertid torde det mig tillåtas att vid detta tillfälle f| vördsamt underställa Högiofl. Ridderskapet och Adelö någre ytterligare anmärkningar, hvartill Utskottets Betänkande gifver anledning. Ifrån den stund, då Sverige började inse angelägenheten, att, elter andra välbeställda Staters exempel, söka befordra dess egoe slöjders tillväxt och förkofran; fann man äfven nödvändigheten af serskildta anstalter till den innämske slöjde-idkarens skydd emot utländsk medtäflan. [ detta ändamål hafva förbud tid efter annan blifvit utfärdade emot införsel zi sådane tillverkningar, hvilkas åstadkommande inom landet man velat uppmuntra.
M:t önskade och jemväl funne lämpligast, något Kronan tillhörigt passande ångfartyg kunde för transporten blifva att tillgå. Hvad sålunda blifvit i Nåder föreslaget hafva Rikets Ständer tagit i öfvervägande; och anse Rikets Ständer ostridigt, att sådana utställningar till förevisande af olika länders naturalster samt industrioch konst-produkter, som den, hvilken i Frankrikes hufvudstad förberedes, alt nästa år der ega rum, hafva eli mägtigt inflytande på utvecklingen af folkens industri och konstflit, samt således verksamt bidraga till nalionalvälmågans ökande. Genom Sveriges deltagande uti ifrågavarande exposition skall ock den Svenska nationen ulan tvifvel komma att deraf skörda vigtiga och välgörande fruk - 404 Expeditions-Utskotlels Förslag till anderd. Skrifvelse, N:o 150. ter. Så väl för Rikets fördel, som för dess anseende, är det af vigt alt de'åtgärder, som i detta afseende nu vidtagas, blifva sådana, att Sverige må vid nämnda täflingsstrid kunna på ett nationen värdigt sätt uppträda. Då emellertid möjligheten häraf i hufvudsaklig mån måste blifva beroende af den omständighet, huruvida tillräckliga tillgångar finnas för ändamålet att disponera, hafva Rikets Ständer, som inse svårigheten att på förhand beräkna den erforderliga summan och derföre, lika med C. K. M:t. funnit lämpligast, att medlen i form af kreditiv beviljas, med bifall till E. K. M:tS Nådiga framställning, å Riksgälds-kontoret, till E. K. M:ls Nådiga disposition, anvisat en kreditiv-summa af Femtio Tusen Riksdaler, alt, i män af behof och emot framdeles skeende redovisning, lyftas, till bestridande af kostnaderne för sammanbringandet pch afsändandet till Frankrike samt återkemtningen derifrån, äfvensom för vården i expositions-lokalen, af Sveriges bidrag till 1855 års allmänna industrioch konst-exposition i Paris. Hvilket, till svar i ämnet, Rikets Ständer få hos E. K. M:t i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda etc.
Utskottet således följt ordalydelsen i den af Riksgäldskontor Fullmägtige godkända uiloilningsplanen, kan Utskottet ej inse, att skäl till anmärkning i denna del förefinnes. Utskottet, som i öfrigt föibigår den i Borgare-Ståndet lemriade uppgifter) om sältet kuru obligationerna utlottas »derigenom alt cle läggas i ett hjul, derur de uttagas på samma sätt, som obligationerna för de öfriga lånen», enär denna uppgift icke synes inverka på frågan om den af Utskottet föreslagna § ns rätta ordalydelse, anser sig. vid ofvanomförmälda förhållande, samt enär Utskottets förslag är af två Stånd bifallet, icke ega skäl att detsamma frånträda. 2;n) Emot den af Utskottet föreslagna I0:de § hvilken handlar om de såsom grundfond för Allmänna Hypoteksbanken utfärdade < bligationer, har, såväl inom Ridderskapet och Adeln, sorn mom Borgare-Ståndet, blifvit anmärkt, att Rikets sednast församlade Ständer underlåtit bestämma, huru lörfaras skulle med den ränta, som derå upplöpte under den tid Hypoteksbanken innehar dessa obligationer; att Fullmägfige i Riksgäldskontoret vid obligationernas öfverlemnande till Hypotheksbankens styrelse förklarat, att. under liden till dess obligationerna kunde behöfva för dermed afsedda ändamål användas, borde vid förloppet af hvarje halft år dem tillhörande och då förfallne räntekuponer lill Riksgälds-konlorel ulan lösen återställas; samt att ett sådant tillagdt stadgande huru med förfallna räntekuponer skall förfaras, syntes böra i reglemrniet inlagas.
Och lotten föll uppå de Kehathiters ätt; och kommo Aarons barnom Prestens af Leviterna tretton städer till, igenom lotten; af Juda slägte, af Simeons slägte, och af BenJamins slägte. Men de andra Kehats barnom af samma ätt kommo tio städer till, igenom lotten; af Ephraims slägte, af Dans slägte, och af den halfva slägtene Manasse. Men Gersons barnom af samma ätt kommo tretton städer till, igenom lotten; af Isaschars slägte, af Assers slägte, och af Naphthali slägte, och af den halfva slägtene Manasse i Basan. Merari barnom till deras ätter kommo tolf städer till; af Rubens slägte, af Gads slägte, och af Sebulons slägte. Alltså gåfvo Israels barn Leviterna igenom lotten dessa städer, och deras förstäder, såsom Herren genom Mose budit hade. Af Juda barnas slägte, och af Simeons barnas slägte, gåfvo de dessa städerna, hvilka de nämnde efter deras namn; Aarons barnom af de Kehathiters ätt, af Levi barnom; ty förste lotten var deras; Så gåfvo de dem nu KiriathArba, den Enaks fader var, det är Hebron, på Juda berg, och dess förstäder allt omkring. Men stadsens åker, och hans byar, gåfvo de Caleb, Jephunne son, till hans arf. Så gåfvo de Prestens Aarons barnom den mandråpares fristad Hebron, och hans förstäder; Libna, och dess förstäder; Jathir, och dess förstäder; Estemoa, och dess förstäder; Holon, och dess förstäder; Debir, och dess förstäder; Ain, och dess förstäder; Jutta, och dess förstäder; BethSemes, och dess förstäder; nio städer af dessa två slägterna. Af BenJamins slägte gåfvo de fyra städer: Gibeon, och dess förstäder; Geba och dess förstäder;
N:o 54, i ani. af väckt motion om ändring i vissa delar af K. Förordna! om KyrkoEåd d. 29 Äng. 1843, samt i K. Kungörelsen om Prestmöte d. 7 Mars 1855. Detta Betänk, företogs punktvis till afgörande, hvarvid Utsk:9 först gjorda tillstyrkande att åtskilliga af motionären framstälda förslag icke måtte godkännas, bifölls utan discussion; men då sedermera förekom Utsk:s hemställan om aflåtande af en underd. skrifvelse i ämnet till K. M., yttrades af Hr Gar 1 heim-Gy 1 lenskjöld, Henrik Adolf Oscar: Detta förslag är behäftadt med thue formela origtigheter. Den första består deri, att då motionären föreslagit en förenkling af Kyrkollådels organisation, har Utsk. deremot tillstyrkt B. St:r antagandet af prestmöten. Den andra origtigheten består deruti, att Utsk. tillstyrkt lt. St:r att uti underd. skrifvelse hos K. M. anhålla om authorisation för IfyrkoRAdet att utse ledamöter för att deltaga i prestmöten. En sådan authorisation lärer dock vara obehöflig. En annan fråga är, huruvida dessa af KyrkoRådet valde ledamöter möjligen skulle kunna tillåtas att i prestmötenas förhandlingar deltaga så att de tillerkännas yttrandeoch beslutanderätt; derom talar Utsk. icke det ringaste. Författnin om prestmöten är likväl en allmän författn.. hvilken bör på helt annat Sätt, än det af Utsk. föreslagna, förändras. Betänk, utvisar äfven okunnighet hos Utsk. om betydelsen af prestmöten. Utsk. kallar hertil, prestmöten stiftssvnoder; men emellan dessa och prestmöten är likväl den väsendtligt skillnad, att å stiftssynoder afhandlas ämnen sorn röra stiftet, och å prestmöten endast de hvilka angå presterskapet såsom Stånd. Det är visserligen sannt; att på sista dagen af prestirlötenä skola af Biskopen föredragas ämnen som röra kyrkotukten, men detta är blott till hans uplysning.
Ulstén ets samfälldta beflut och öswerchgelse utan answar kunna in PleniS göra stymfande anmärkningar om ett StatsRad och derigenom ibland ge anledning till en kinkig rättegång, stulle medföra de menligaste följder, och lämna Lllstan, parti-agget, befordrings sjukan, afunden och förtalet den lättaste ut-.vag att krosia en hederlig man; att ivid en sä brydsam ställning säkert wore att befara, att Lesia wigtiga Sysilor afffyddes af den hederlige Mannen samt blefwe ett ros för Lycksökaren, som utan afseende pä medlen endast ser pä mäler; art 2:dra Momentet i 127 Z. tyckes lämna Riksens Ständer nog tillfälle, att åtkomma ett förment brottsiigt StatsRäd, äfwen nian gifwen anledning a' ConstitmionsUtstotlet, samt att ett ökadt antal Ledamöter i Utflottet minstade mädan af desi förmeiue magt. Emellan 2:ne sä stiljaktiga meningar och dä L Ständ stadnat emot 2, är det ej Mm hs wa att decidera, ej min förmåga, att föreflä någon medelwäg. Men dä 29 §. utom sista momenlet och tillagget af en ringa formalitet, är ordagrant afstrisiven utur Den i8 November. Liz utur RegerkngsFormen och de af Ridderssapet och Adeln samt VondeStändet gjorde anmärkningar ehuru efter min tanke bade wigtiga och nödiga, werke» ligen involvera nägon ändring i benjamina, öfwer Hwilken ändring, enligt Grundlagen ej bör ventileras förr, än nasta Riksdag; da det ägnar ett fritt ' Folk. att halia sina Grundlagar i helgd, och der ej blefwe hedersamt för Swensta Folket, att efter länga öfwerläggningar ej ens kunna bli ense om RiksdagsOrdningen, wägar jag till defte bägge Rejpect.
Det föreföll otroligt som ett under när han dagen derefter satt vid ett af småborden på »Kung Karl», ansigte mot ansigte med sin nye gynnare. Oerfaren som han var, visste han dock, att den idealbild, man skapar sig af en författare med ledning af hans skrifter, sällan motsvaras af verkligheten. För att skydda sig mot hvarje missräkning i det fallet, hade han tvingat sin fantasi att utbyta den svärmande trubadur, som framträdt ur författarens smekande lyrik, mot ett träbeläte, hoptimradt af brefvets tarfliga fraser. Detta uppkonstruerade beläte förestälde en undersätsig tvärvigg med skarpa ögon, ljust skägg och måne. Den man, som på »Kung Karl» satt midt emot honom vid bordet, liknade lika litet trubaduren som träbelätet, och trots detta – eller kanske just derför – utvecklade sig bekantskapen förträffligt, oaktadt det stora svalg som fans mellan de två. Den ene var ju intet – icke ens ett framtidslöfte – och bakom den andre stod hela svenska akademien, framför honom gingo klingande vers. Den tillvinnande personligheten, med det lifliga minspelet och lediga sättet, förfelade ingalunda sin verkan på den enkle men emottaglige skåningen. Han var färdig att drunkna i beundran. Allt var så nytt, så olikt det vanliga, och likväl kände han sig icke främmande. Tvärtom. Han hade aldrig uttryckt sig mer oförbehållsamt, aldrig talat så varmt. Denna välgörande känsla af att se sig förstådd, att kunna uttrycka både sina hemligaste tankar och mest förflugna hugskott utan att missuppfattas, verkade som solsken på en domnad fluga: han qvicknade till och lät sin skånska surra med helt muntert i det allmänna sorlet. De hade valt sin plats i ett af hörnen, värden med utsigt öfver salen och ansigtet i full belysning, gästen migt emot och med ryggen mot dagen. Han kände sin egen blyghet, hvilken oftast urartade till stel tråkighet, och han hade gjort allt för att stålsätta sig deremot. Samtalet kom genast in på literaturen, och der kände han sig hemma, icke ens de långa franska citaten voro till olägenhet, ty han förstod godt, fast han talade illa.
Emedlertid gånge likväl Konungens Befallningshafvandes Utslag i verkställighet , utom i do fall, 3 Art. 4 §. angående inflyttningar utvisar, samt då någon dömmes antingen till krigstjenst, hvarvid förfares enligt Värfnings-Stadgarij eller till arbete i något Arbetshus eller vid allmän Arbets-Inrättning, eller ock till fängelse. Hänvisning till Besvärs anförande skall i Utslaget meddelas och Parterne kungöras, samt, när det rörer någon Församling eller Fattigvårds-Styrelse* alltid ett exemplar af Utslaget Kyrkoherden i Församlingen tillställas; Och bör Konungens Befallningshafvande tillse , att för den, som är häktad eller eljest oförmögen att förskaffa sig nödigt biträde till Besvärens författande, det dock icke må saknas, samt för en •adan person demsamma, om så begäies, sjelf emottaga och till vederbörlig ort insända, §. 8. Den saken tappar gälde, 1 dessa likasom i andra mål, sin Vederpart allt det åter, som han Varit nödsakad derå kosta, på sätt Lag i allmänhet föreskrifver. I mål om Tiggeri vare Husfolket hos den^ sorn dermed blifvit besvärad, behörigt att vittna, så framt ej andra hafva närvarit och husfolket för öfrigt ojäfvigt finnes. §• D* Konungens samteiige befallningshafvande så i Stockholm sota i Länen, åligge att öfver eftexr 158 Betänkande om Fattigvården i Riket. lefnaden af denna Stadga hålla verksam hand, samt de sjelfve så val som de under dem lydande Tjenstemän och Betjente att lemna Församlingame och Fattigvårds-Styrelserne i Fattigvårdsoch Tiggeri-mål ali den skyndsamma laga handräckning, sorn de begära Och omständigheterna kunna fordra* N:o Utdrag af Protocollet öfver Kammar-Årender, hållet inför Hans Maj:t Konungen uti Stats-Rådet på Stockholms Slott den 18 fanuarii 1823.
Vid förnyad föredragning hiföllas nu Stats-Utskottets Utlåtanden ; N o 34, angående Sörfors Krono-Laxfiskes Arrendatorers ansökning om eftergift i JTasan för tre år m. m. 1 N:o 35, i anledning af Kongl. Majt» jNadiga Remiss uppå Mjölnaren Eric Wd-> telis underdåniga ansökning om nedsättning i Arrendet för Carl Gustafs Stads Krona^puUqvarn» och N:o 38« angående den förste Kammar» Ilusicuf Berndt Crusell tillagda pension. Prat. Utdrag den 9 Februarii 1829. 48 S. D. Föredrogos å nyo oell återremitterades, i anledning af deremot gjorde anmärkningar, Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets Utlåtande, N:o 34, i anledning af väckt fråga, rörande sammanbyggande af Kyrkor; Betänkande, N:o 34, rörande Motioner, dels att den ännu beridna delen al Små.' lands Hussar-Regemente måtte afsitta, dels att General-Mönstringar måtte hållas endast hvart 3:dje år, utan några andra mönstringar deremellan, och dels, att både Ryttare och Soldater måtte fä beklädas med vadmal; Betänkande, N:o 38, rörande yrkadt förbud mot otillåtna landtmarknader, samt om Militairemarknadsvakter, och inställande af en marknad i Borås. S. D. Vid väckt fråga derom, att Statsutskottet redan gatt i författning om tryckningen af bemäldte Utskotts Betänkanden, utgörande 4:de Samlingen af Bihanget till Riks-Ståndens Protocoll, ansåg Preste-Ståndet denna åtgärd, enär den icke lade något hinder i vägen för nämnde Samlings skyndsamma tryckning och utdelning, i händelse den ytterligare skulle fortfara, böra verkställas, i enlighet med RiksdagsOrdningens föreskrift i 59 §. och i öfverensstämmelse med RiksSiåndens vid denna Riksdag ytterligare fattade beslut, under Expeditions Utskottets uppsigt och på dess ansvar. 46 Prot. Utdrag den 9 Februarii 182g.
Deeeinller 1827, 8» tönnö lliketZ 8tsnäer 8iA ieke körs in^s i närmare Arsn8kninA st' lie miller 1lili8<lsA6N fi-sm8tälläs ^rksnäen oni snärin^ oell rsttel8e i llere äelsr sf 8amma I^ororllninA, utsn anliöllo, i 8loitveite till Xon»1. Nsj.t st' lien 17 8epteml>er 1834, stt, 8eclsn Loiniteerns8 ^ttrsnäen snkommit, Ko,ol. Zl!lj:t mätte läts utsrkets I^öi^lsA till lie sullrin^sr, forlvlsrinAsr oell tillsy i keröräe k^öroräiiiu», 80m sf cle88s ^ttrailäen Ii mille föranleäa8, vare 8i^ i Ilsn8eenlle till kels lliket eller vi88s elelsr äeisf, 8smt vill ^sköljsnlle 1lili8<ls^ lemns kliket8 8tsnäer clel 8ä val sf nsmnäe föi'8lsA, 80m sf (3o miteerilS8 ^ttrsnäeu, jlä llet Ililiet8 8tsnäer liunlle klifva i tillfälle, stt lis me<l lornvsät utlätsncle i ämnet inllomms. Iltsrketsnllet sf llet l^c^lsA, I»iiret8 8tänäer i Ilerörlle sf86enlle kersit, Ilar LonZI.
I frågan om antagne nya methoder vid jordbruksskölseln eller nya inrättningar till arbetskrafters besparande dervid må nämnas, att egentligen på Dahlsland har Engelska flåhackningsoch jordbrännings-methoden, som funnits ofta förstöra matjorden, lemnat ruin för ett annat odlingssätt med bränning efter plog, sålunda att blott en plogskifva i hvarje åkerteg sönderskäres, uppställes och brännes, hvilket sätt besparar arbete och förtär mindre af matjorden, men befordrar ändock bördigheten. Användandet af granris, i stället för spillning, vid potatesplanteringen är jemväl ett i sednare årén uppfunnet hjelpmedel, som efter hand alltmera antages. Nya redskap för jordens häfd äro deremot icke antagna; men de vanliga, plogen och harfven, bringas af hvarje 8 omtänksam jordbrukare i det skick, att jördeus redning dermed kan åstadkommas. Undantagande tröskmachiner oell väderharpor till säds rengöring, li\ilka vid större egendomar begagnas, hafva mekaniska inrättningar till besparande af arbetskraft icke heller kommit i allmännare bruk. Till så vidt det i allmänhet låter bestämma sig, kan man antaga vanliga såningstiderna vara: för vår-utsädet efter medlet eller emot slutet af April och första dagarne af Maj, samt för höst-utsädet medlet och slutet af Augusti samt böljan af September; och infaller skördetiden vanligast närmare början af Augusti samt räcker in i början och emot medlet af September månad. Afvikelserna mäste dock vara många uti ett Län med så vidsträckt läge och så skiljaktiga naturförhållanden. Vid medelmåttig skörd är spannmålsproduktionen uti de förut anmärkta delarne af Länet, hvarest åkerbruk utgör folkets hufvudnäriug, mera än tillräcklig för behofvet inom hvarje ort, så att femtedelen eller kanske fjerdedelen kan anses gå till afsalu utom orten eller utom Länet.
I Utskottets Förslag, att leda alla Låne^ 38 Den 17 Martti , f. m. tillgångar från Provincerne till Hufvudstaden igentinnes den Statshus;,äilmngs lära, sorn alltför länge varit råd,inde, att göra Svenska Folket helt och hållit beroende 3! denna punct ; Hvilka följder äio ej att föiutse af ett sådant Riksens Ständérs b slut , hvarigenom innom några lå år flere millioner skulle från vissa Provinser, där de förut varit c reider inde, 3 fl äg snas eller rättare sagdt alldeles försvinna? Ager icke Svenska Folket af Hufvudstadens läge en tillräcklig börda i de redan öfverdiifna Skatternes ditförande, utan att aila de penoingetil!*> gångar, hvilka Näringarné påkalla för att uthärda en beskattning, sorn fatt sin grund i ett ökadt, men ej minskadt RörelseC-pital, äfven skola dit ö 1 vrrflyrtas? Skola alla Finaneitlla och Oeconomiska törhällanden i Sverige bestämmas af Stockholms interesse och den lilla Cirkel, hvars Radie endast utsträckes to a 12 mil från denna punct, så hopas öfver den öfriga delen af Landet olyckor på olyckor, och den flya Dynastie, vid hvilken Svenska Folket fästar sin kärlek och sina för hoppningar, skulle sluteligen, genom våra felaktiga beslut, kunna komma att regera öiv r ett olyckligt Folk. Ja? tror att Riksens Ständer böra noga beräkna sina beslut, så att ej deras ve'rkniugar undergräfva det stora föremål, hvarföre vi nu äro samlade, och på denna grund anhåller jag Om Åtcrremiss af Utskottets Betänkande. Herr Zelow, Christer, uppläste följande; Aldrig har någon Riksdagskallelse blif. Den 17 Martil, f. nu 39 vit med mera glädje emottagen än denna, ty alla gjorde sig det säkra och glada hopp, att den svåra och af allt mäst tryckande, nemligen Peuninge-bristen , skulle åtminstone minskas. Men om Utskottens Förslag blifver antagit, så kommer den snarare att ansenligen ö* kas, derigenom att de så kallade 3 procents
De amerikanska gummiregnkapporna äro särdeles angenäma just för sin lätthets skull; de väga endast l / — 2 / skalp. — Skodonen för längre färder skola vara af starkt läder, med dubbla sulor och låga breda klackar, hvardera skon för sin fot och inrättad till snörning. — Många begagna med förkärlek på resor s. k. amerikanska celluloidkragar oeh manschetter, hvilka lätt rengöras medels en borstning i såpvatten, men många kunna ej fördraga den starka lukt de föra med sig. Papperskragarne med tygöfverdrag äro båda vackra och billiga. Den, som någon gång förut företagit långa och ansträngande fotvandringar, vet hvilken plåga de af vandringen varma och svullna fötterna kunna förorsaka. För detta fall måste man hafva kokat ett stycke tvål med vatten till en tjock deg och dertill satt en matsked citronsaft. Fötterna gnidas sedan med denna tvål. Åt dem, hvilka hafva anlag för sjösjuka, vill jag rekommendera det senast upptäckta medlet: En lösning af en del saltsurt kokain på tusen delar destilleradt vatten med tillsats af så mycken rektifieierad vinsprit, som behöfves till lösande af kokainet. Häraf tager man en tesked hvarje halftimme, tills sjösjukan gått öfver. Och nu, I alla, som hafven råd att göra en resa — eljes är det bättre att blifva hemma — önskar jag mycket nöje och mycken vederqvickelse af färden! P — /. Efter främmande källor tecknade af Mathilda Langlet. Drottningen af Italien. Jet finnes må hända icke i Europa någon furstlig person, hvilken man med sådan rätt kan tillägga epitetet » folkkär » som drottning Margareta af Italien. Tidningarne öfverflöda af anekdoter och berätteker om hennes godhet, enkelhet och finhet och om äfven många af dessa historier äro diktade, visa de dock både huru folket uppfattar sin drottning och huru kärt det håller henne, samt, kanske icke minst, huru väl värd hon är denna kärlek.