Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
— N:o 7. angående återlemnande af Hans Pehrsons från Gefleborgs Län, inom Hedervärda BondeStåndet väckta, motion om ändring uti Kongl. Kungörelsen af den 18 Februari 1843, rö - ( 28 ) rande nedsättning af den till högre belopp än ett skeppund för hundrade bestämda hammarskatt af stängoch ämnesjernstillverkningen i riket. II. B. 321. A. 323. BevillningsUtskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 8. i anledning af RiksStåndens beslut, angående återlemnande af Herr G. W. Gillbergs hos Vällofl. BorgareStåndet väckta motion om restitution af äganderältsbevillning för Upsala stads löningsjord. II. B. 403. A. 508. — N:o 9. om antagande af en Cancellist. IV. B. 35. A. 112. — N:o 10. angående erhållen remiss från Höglofl. Ridderskapet och Adeln af Kongl. Maj:ts nådiga proposition om förändrad reglering af stapelstädernas tolag. IV. B. 35. A. 112. — N:o 11. angående grunderne för den blifvande allmänna bevillningen, samt föreskrifterne för tillämpningen deraf. IX. U. 105. A. 199. X. E. 485. — N:o 12. angående tullbevillningen. VIII. U. 549. — N:o 13. angående stämplade pappersafgiften. — N:o 14. i anledning af väckt motion om uppbärande af en viss accis vid införsel till stad af bränvin eller en mot dylik accis svarande bränvinsförsäljningsafgift. V. B. 698. A. 705. — N:o 15. angående stämpling af spelkort samt afgiften derför. V. B. 698. A. 705. VI. E. 234. — N:o 16. angående postbevillningen.
Äfven D en 23 December. 377 tror jaa, att för innev:de år kommer öfverskoftet att blifva minst 1,0(0,000 Rdr större tin hvad K. M. i sin Piopos. ber it k nät, och jair grundar denna unn öfvertygelse derpå, att de hufvudpostei tivarpå dessa öfverskott bildats, nemi. tullen och bränvinsskatten, oaktadt missgynnande förhållanden, likväl tillsammans lemnat ungefärligen de inkomster, som af dem beräknats. Biänvinsskatten har likväl lemnat 1.000.000 Rdr mera än hvartill den var beräknad. Det torde således vara klart, att, långt ifrån att behöfva frukta någon förlägenhet, man re,lan har full visshet om att högst betydliga öfverskott skola upkomma. Hvad åter angår den ordinarie statsregleringen, så medgifver jag, att i anledn. af den inträffade rubbningen uti den allmänna rörelsen man under nästa år har att emotse, det tullen icke lennar de af densamma beräknade inkomster, men jag hemställer likväl, om icke, i händelse i tullmkomsterne skulle upkomma en eller annan million R.lrs förminskning, sådant kan anses till fullo ersatt dels genom den beslutade förhöjningen i bränvinsskatten sorn i statsiegler ingen icke var beräknad, och dels genom de öfverskott som komma ali tillfalla Riksg:sKont. Under sådana för hållanden kan man väl icke önska sig elt lyckligare tillstånd. På grund af alla dessa skäl anser jag It. o. Ad. äga fullt skäl att bifalla den lista punkten i Betänk. Hr Stjernsvärd, Gust.. Mauritz. Elum jag är öfvertygad, att en hvar som lika med ring vill af.-tyika den nu föreslagna åtgärden alt ånyo indraga Staten i skuld, är en ropandes röst i öknen, liar jag dock icke ansell mia böra underlåta att uttala mina åsigler i ämnet. J-g liar till följd af häi afelina yttranden ansett della vara mm pligt, men dessförinnan vill jag besvara en värd ledamots yttrande vid ett föregtde tilliälle
Län genom vådeld den 12 Febi naii 1843 nedbiunnit, hvarigenom sökanden blifvit urståndsatt att under återstående delen af första brånvinsbrännings-terminen begagna de af honom vid sistförrättade mantalsskrifning angifne 2:ne brännvinspannor i 2:dra classen, den ena af 77, den andra af 18 kannors rymd, att drif vas med eld, och hvarföre honom blifvit påförd en afgift för nämnde termin af 135 Rrdr; varande härvid af E. K. Mrs Befallningshafvande i underdånighet tillstyrkt, att sökanden måtte få sig tillagd afkortning för 47 dagar med 70 Rrdr 24 sk. ; 5:o Possessionaten J. [Tingqvist på Stora Lundby i Laske Härad af Skaraborgs Län, hvilken anhållit om afkortning af den honom påförda afgift for år 1844 i och för en vid sednaste mantalsskrifning uppgifven bränvinsbrännings-redskap om. 43 i kannors rymd af 3:dje classen, att drifvas med ånga, enär i anseende till bränneriets, natten emellan den 7 och 8 Januari samma år inträffade, förstöring genom vådeld, berörde redskap icke vidare nu - Expeditions-Utskotlets Förslag till und. Skrifvelse, N.O lil. ender årets lopp linnde begagnas; i afseende hvarå Landshöfdinge-Embetefc i nämnde
Under förutsättning, att längden af bevärings-manskapets öfningstid blefve sålunda bestämd, återstår en lika vigtig fråga att taga i öfvervägande, den nemi.: om det är nödvändigt, att hela Första bevärings-klassen årligen uppbådas till vapenöfning, eller om icke, till vinnande af besparing så väl i arbetsdagar som i statsutgifter, möjl gt vore att, utan fara för rikets säkerhet, kunna häruti göra någon inskränkning, så att blott en viss bestämd del af första klassen blefve till vapenöfning inkallad, och den öfriga delen qvarstående i reserv, att i fall af ytterligare behof af armeens förstärkande, till vapenöfning uppbådas, hvilket allt, oberäknadt redan anförd besparing, äfven medförde den fördel, att hvarje regemente och corps derigenom erhölle ett på förhand bestämdt, efter stammens styrka lämpadt, antal bevävarings-manskap alt årligen vapenofva, hvarigenom icke allenast vunnes nödig öfverensstämmelse i regementenas och corpsernas styrka, jemte säkerhet vid alla kostnads-beräkuingar för erforderlig beväpning, beklädnad, utredning, underhåll, fältlross, sjukvård, marche-kostnader, m. m., utan äfven öfverflödigt blefve, att, såsom nu måste ske, vid hvarje regemente och corps, med betydlig kostnad, underhålla ett reserv-upplag af hvarjehanda persedlar att begagnas för bevärings-raanskapet, hvilka reserv-upplags behöfliga storlek dessutom icke kan på förhand beräknas och bestämmas i anseende till den fort - 25 fortgående folkökningen och deraf följande vexling i de be väringsskyldiges anta I. Men om onekligt är, att en sådan inskränkning skulle medföra alla dessa nämnda ekonomiska fördelar, måste likväl frågan i första rummet skärskådas utur militärisk synpunkt, innan densamma till slutligt afgörande foi etages.
TT Summa 229,451: 28 5 555,281: 39 5 784,733: 19 10 den förres till Medelhafvet och den sednares till Södra och Norra Amerika saint Westindien, kan icke fartygs expedition, beräknad till 9 månader, för deni 36,(XX) Kdr tillsammans af Flottans exercis - enligt de för Cheferne utfärdade instruktioner, jemte öfriga ändamål, äfven anbefaldt att, så väl i hänförenade rikenas handel; men bestriddes berörde eskadrers kostnad af de till nämnde års rustningar an - ex Itieinnnttev. 6 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 303. 2:o En genom embetsskrifvelse från Norrska Marin-Kommandot af den 30 December 1850 ankommen oplysning om Anlallet og Beskaffenheden af de Söexpeditioner, som havé fundet sted fia Norge i Löbet af de sidste 10 Aar, og hvis Formaal, foruden at bibringe Officerer og Mandskab den fornödne Övelse, kan siges at havé va;ret i Handelens og Söfartens Interesse: Aar. Krigsfartoi. Expeditionens Bestemmelse.
Jag har ej sett någon skön, men ingenstädes så många prydliga, nätta varelser. Deras drägt är snarare god och fin än smakfull. Att man ej ser någon hals, att klädningen der kniper ihop och kragen står fram under hakan är ej vackert och ger ett utseende såsom skulle det lilla hufvudet titta upp ur en kruka. Det gäller dock blott om morgondrägten och om allmänhetens. Barnens klädnad är så lätt som möjligt. De ha skor, men deras små hulliga ben äro bara, äfven som små flickornas armar och bröst. Det är en glädje att se dessa söta varelser. Man låter dem så mycket som möjligt vara i friska luften. Man ser mödrar, äfven af den så kallade bättre klassen, med barn på armen å offentliga promenader. – Jag påminnes om krigets förstörelse midt under dessa idylliska betraktelser. Öfverlefvorna af Hertig Wilhelms af Brunsvik Oels Corps ha till en del hit ankommit nästan på samma gång som vi – svarta, damrökoch krutbesprängda gestalter med ofantliga mustacher och stora tobakspipor i mun. Så gå de omkring och äro på värdshuset ganska högljudade. Folket betraktar dem med deltagande. De ha slagit sig ut ur det innersta af Tyskland, liksom ur ett brinnande hus – knapt 1500 man, förföljde af Napoleons skaror – och dock lyckats genom sin egen och anförarens oförskräckthet att komma igenom, till kusten af Nordsjön, och från Helgoland till England. Den 31 Juli hade Hertigen genomtågat sin egen hufvudstad Brunsvik. Han har ej landat här. – London d. 21 Aug. Jag kom hit i förrgår efter en snabb resa från Yarmouth. Hvad man reser förträffligt i England! Ypperliga hästar – Equipager med hvilka man kunde brillera i Sveriges hufvudstad, – Värdshus, der ett ord framkallar alla beqvämligheter. Värden, ej sällan en rik man, infinner sig sjelf vid din måltid, med servietten på armen, och frågar om allt är till nöjes. Man skäms ej för sin födkrok här som i Sverige. Landet är odladt och herrligt öfver all beskrifning. Jag har aldrig sett någon vackrare tafla af flit.
Om LagUtsk. alltid, när 2 Stånd bifallit och 2 Stånd återremitterat ett Betänk., ånyo inkomme till Stånden med samma Betänk., så skulle resultatet blifva det, att de 2:ne Stånd som återremitterat det förra gången, nu skulle afslå det, och på så sätt skulle lagskipningen svårligen kunna göra några framsteg. Jag har derföre alltid ansett, att om inom de 2:ne Stånd som återremitterat frågan, olika meningar yppat sig angide en eller annan punkt, så var det Utsk:s pligt att sammanjemka dessa olika meningar, så vidt sådant kunde låta sig göra utan att lagen förfelade sin verkan, och denna method har Utsk. följt icke allenast vid alla föregide Riksdagar som jag bevistat, utan äfven ett par gånger vid den innev:de. Utsk:s förfarande har blifvit klandradt icke allenast af de värde talarne, utan äfven från andra håll, och derföre har jag nu ansett mig skyldig att redogöra för de grunder Ulsk. följt i detta afs:de. Hvad sjelfva saken angår kan det tyckas som om jag borde vika för den större insigten och afstå från min mening efter de yttranden som blifvit afgifna af en man af facket, GeneralDirektören för fängelserna, och af H. Ex. Hr Just. StatsMinistern, hvilka Den 25 November f. m. 763 enkannerligen i detta ämne böra ega större insigt än jag. Det är likväl nu mer än JO år sedan jag började sysselsätta mig med pe nitentiär-systemet, dertill föranledd deraf att jag blef förkättrad och klandrad för det jag icke ville obetingadt antaga detta system, hvars egenskaper jag då icke tillräckligt kände, och hvars genom förande jag ansåg böra ske med varsamhet. Under de flerfaldiga resor jag företagit i utlandet har jag också försökt att fortfarande göra mig bekant med detta systems egenskaper och förtjenster.
Ridderskapet och Adeln ansåg sig böra låta bero vid hvad Konstitution s-utskottet i dessa memorial yttrat. S. D. Föredrogs och bifölls Stats-utskottets den 13 dennes på bordet lagda utlåtande N:o 165, i anledning af väckt motion, angående rättighet för assessoren J. A■ Törneman, att å allmänna indragningsstaten bibehålla sin, i egenskap af kommissarie i det numera upphörda Revisions-koutoret för allmänna magasins-ärendernas utredning, innehafda lön. /lik. till II. St. S. D. Föredrogos och biföllos Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottens nedannämnde, den 13 dennes på bordet lagda utlåtanden och betänkande: N:o 9, i anledning af väckt fråga om båtsmans-hållets indragning eller förminskning; N:o 10, i anledning af väckt motion om reglering och jemkning af roterings-skyldigheten å Gottland; N:o 11, i anledning af väckt fråga om bestämmande af premier för dem, som anställa försök att bereda socker af potates; N:o 12, i anledning af väckt fråga om båtsaians-beklädnadens öfvertagande af kronan emot en viss afgift af rustoch rotehållare; samt N:o 13, i anledning af väckt fråga om anslag till inrättande af ett folkskole-lärare-seminarium i Piteå. S. D. Föredrogs och bifölls Bernilnings-utskottets den 13 dennes på bordet lagda betänkande N:o 12, angående städernas salu-accis. S. D. Föredrogs och afslogs Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottets den 13 dennes på bordet lagda utlåtande N:o 79, i anledning af väckt motion om befrielse för Rikets
Men han visar tillika, att en tillräckligt fri flyttning kan cga rum, utan att utsträcka den så långt som det nyare Skol-systemet medgifver. Ilan förordar således cn klassflyttning, friare än den Gamla Skolans, så att i allmänhet flyttning i språk och vetenskaper kan ske oberoende den ena af den andra och att en fullständig ämuesflyttning kan ega rum på den lägre afdelningen. Ilan ådagalägger slutligen, huru denna flyttning kan utan svårighet verkställas vid hvarje termins början eller slut. Skulle nu genom en sådan förmedling enstämmighet i åsigter kunna förberedas och enhet i läromethoder derigenom slutligen tillvägabringas, så vore detta en sak af den största vigt, och ett bemödande i denna riktning förtjenar onekligen alt verksamt understödjas. En utgift för detta ändamål har så mycket mera skäl lör sig, som ett något mindre antal af lärare erfordras och således en årlig icke obetydlig lönebesparing beredes genom antagandet af detta förmedlingsförslag, i följd af den lärda Iiniens och real-liniens närmare förening, än som nu är försökt i några af de gamla Skolorna. Den 30 December, f. m. 259 Med anledn. häraf, äfvensom af Adjunkten Ramströms mångåriga och gagneliga verksamhet för undervisningens befrämjande, torde det tillåtas att föreslå, att ett till nästa riksdag fortfarande årligt anslag af 2000 r:dr b:co måtte beviljas för Adjunkten Ramströms läro-inrättning, samt alt delta anslag efter K. M:s nåd. ompröfvande må utgå af de medel, hvilka R. H. St. för läroverken och undervisningen anordnat. Begärdes på bordet. Frih. Cederström, Rudolf upläste 2:ne motioner af följande innehåll: l:o Bland de sätt, dem samhället eger att använda, för betygande af sin tacksamma åminnelse af sina utmärkta män, gilla hjertat och känslan företrädesvis den omvårdnad, som egnas åt de hädangångnes efterlefvande anhörige.
Ständer alltså anse konstnären ega lika berättigade anspråk, att eganderätten till hans verk af lagen hägnas, men för upprättande af ett fullt tillfredsställande förslag i detta för vår lagstiftning hittills främmande ämne, äfvensom för åstadkommande af en eflersträfvansvärd enhet med lagstiftningen härom i andra länder, erfordras en närmare kännedom om denna lagstiftning, samt utlåtanden i ämnet från vederbörande myndigheter inom riket lämpligen torde böra infordras; hafva Rikets Ständer, ulan alt ingå i någon närmare granskning af ofvan omförmälda förslag, funnit sig endast böra hos E. K. Maj:t i underdånighet anhålla, det E. K. Maj:l täcktes låta utarbeta och till Rikets näst sammanträdande Ständer aflåta nådigt förslag till lag mot obehörig efterbildning af inhemska konstalster. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 28 Februari 1863, STOCKHOLM, TRYCKT HOS ISAAC MARCUS, 1863. Expeditions-Utskottcls Förslag till underd. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 21 Febr. 18G3. Presle-Ståndet den 23 Borgare-Ståndet den 25 Bonde-Ståndet den 28 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående utarbetande af förslag till ett förbättradt ordnande af \eterinurväsendet i riket. (Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 19 och Mern. Nio 69.) S. A. K. Med anledning af särskilda hos Rikets Ständer gjorda framställningar om vidtagande af åtgärder lill ett allmänt och fullständigt ordnande af Velerinärväsendet i riket, hafva Rikets Ständer tagit denna fråga i behörigt öfvervägande, och dervid, rörande veterinärväsendets utveckling och närvarande ståndpunkt här i landet, af tillgängliga handlingar inhemtat följande. År 1774 inrättade Professoren Petter Hernqvist å egendomen Brogården i närhehet af Skara stad en undervisningsanstalt, den han sjelf förestod ända till år 1808, då han atled.
Räkenskapen benämnes efter det ät hvar - < » Revisorers Berättelse. 5 7 under medlen hufvudsakligen inkomma, samt med nog säkerhet kan inses, att storsta delen af Bergs-Fögderi-Uppbörden, som i och för sig sjelf är en ordinarie ränta, icke inflyter förr ån efter det år hvarför den utgöres, hvilket dessutom af de nu afgifne Omsfutsformulairen nogsamt år att inhämta; så blifver fråga om icke det år mera lämpligt och användbart, att Bergs-Fögderi-Uppbörden redovises alldeles på lika sått som Ordinarie-Räntan och Krono-utskylderna i allmänhet sålunda, att exempelvis 1816 års uppbörd upptages uti 1817 års Landsbok och så vidare år elter annat, helst härigenom vinnes, att verkliga jirisct på TiontleTackjernet öfverallt kan bestämmas, att Uppbörden för året kan till fullo blifva redovist, och att en princip för hela landet så val för Bergssom Hårads-Fögderierne och Stådeme varder bibehållen, hvarigenom en säker controll för Bergs-Fögderierne äfven kan ernås. Genom den af Stats-Commissarien Widegren föreslagne method för Bergs-Fögderi-Redogörelsen, nemligen: att uti 1817 års Räkenskap redovisa samma års Hammarskattsoch Tiondejern, skulle väl, om denna method vore användbar, Redovisningen för Bergs-Fögderierne synas kunna erhållas ett år tidigare ån för Hårads-Fögderierne och Stådeme, men ändamålet med den föreslagne förändrade methoden i allmänhet eller enligt Riksens Ständers önskan, Råkenskpcrna* benämnande för det _ar hvaruti - 58 Riksens Ständers der medlen inflyta, skulle då förfelas, och genom en sådan Rakning vunnes, alldeles ingenting annat ån att för året erhålla Debet, hvilket likväl icke kunde blifva annorlunda ån ofullständigt, då för största delen af TiondeTackjernet, som först i Januarii och Februarii månader året derpå genom Auction försåljas, det verkliga priset eller vårdet icke kan bestå mmas.
I förra fallet kan svärds, att deremot 3:ne serskilda Diskonters Assignationer och 3 Procents Reverser försvinna , och i det senare, att den Ränta, desse Obligationer skulle bära, den säkerhet de, genom intekning i Fastighet, äga framför annat Pappers mynt, och möjligheten att, i mohn af Cassans contanta tillgångar, få dem inlöste, böra bibehålla dem gångbare. Om de icke blifva det, torde deraf bäst bevisas, alt de för Penninge-rörelsen äro mindre behöflige, och att tillgång på mynt icke saknas. De kunna dessutom när som helst inbetalas, hvilket är en uppmuntran till sparsamhet, för att äfven i mindre summor göra afbetalning på skuld, likasom det i allmänhet ar en uppmuntran för innehafvare af dylika Obligationer, att bespara mindre summor, hvilka i annat fall ofta till en öfverflödig consutntion användas. Försöket med oftanäinnde Obligationer är icke nytt, utan verksteldt i andra Länder, fast med någon olikhet i sättet, och det har således äfven erfarenheten för sig. Jag anser dessutom tillvarelsen af denna utväg redan vara ett hufvudsakligen Verkande medel, att förekomma speculationer på Egendomars fall af brist på Rörel»e-Cnpital, och, ehuru återgången till det förhållande, som var före Diskonternes inrättning, nemligen, att stående Lån på fast Egendom kurn» joa Statsrich Banlto-Zhsiottens Betänkanden. de hos Enskildte erhallas , Vöre för Landet det fnrmonllgaste, tror jag, att ännu flere år fordras, för att återföra detta förhållande, och att någon utväg emedlertid är nödig, för att afhjelpa Jordägarens förlägenhet. Sedan jag i afseende på Rörelse - Capitalet och Låne-rörelsen , yttrat mina tankar , så vidt de ifrån Utskottens äro skiljaktige, återstår endast, att tillkännagifva de medel , som jag anser leda till det ändamål, sorn försökes, nemligen stadga i mynt-värdet.
Hr Dalman, Wijh. Fredr.; Jag börjar roed att instämma med Hr Stuart i de af honom gjorda special-anmärknlr, hvilka jag finner ganska grundade och som påtagligen bevisa, med huru föga noggrannhet Utsk. tillvägagått uti sin granskning. Jag ber likväl att för min del få tillägga åtskilliga andra mera generella anmärkntr. Det är nemi., enligt min öfvertygelse, jemlikt 3o § Riksd.Ordn. Utskrs skyldighet, icke blott att granska siffran, utan äfven att yttra sig öfver förvaltningen och hushållningen i dess helhet; och hade Utsk. fullgjort detta sitt åliggande, så hade det otvifvelaktig! funnit anledn. lill ganska vigtiga anmärkn;r, jNär Ulsk. t. ex. under Artilleri-afdelningens utgifter finner en summa af omkring 62,000 r:dr b:co för år t83i använda till Uppköp och reparation af gevär, hade Utsk. bort fästa uppmärksamheten derpå, att den klagan, som från Regeringens sida högljudt fördes öfver Ständernas njugghet att bevilja anslag till detta ändamål och de ordinarie anslagens otillräcklighet derför, verkligen icke varit grundad, och Utsk, hade således bort använda detta såsom skäl för afstyrkandet af extra anslag till gevär; ty om de ordinarie anslagen räckte till för detta ändamål år i83r, mätte de lika väl göra det nu. Men medlen hafva troligen sedermera blifvit dragna till andra ändamål, t. ex. till lönförhöjningar, bildande af raketcorpser och dylikt. Ett annat föremål för Den 4 December e. m. den klagan, sorn Administrationens organer inom detta rum uppstämt, har afsett beväringens saknad af kläder och Representationens vägran att gifva medel för detta behof.
– «Försynen i sin barmhertighet lät dig födas i ett fritt land, broder! och fritt kallades, innan din ankomst hit, det land, der ditt stoft skall förvaras: hvad bevekte dig, att arbeta på denna frihets undergång, och att i stället för den oskyldiga befattning, för hvilken jag anmodade dig, att utbyta Genf mot Stockholm, åtaga dig uppdrag, som förflyttat makten ur folkets händer? Hvi svek du sålunda troheten mot ditt eget ursprung?» Beylon. – «Jag trodde mig gagna folket, fast på en annan väg, än den vanliga. Slem vinning var icke mitt mål. Friheten här var endast skenbar; jag har icke varit redskap åt förtryckare. Schweitz behöfver ej ångra, att hafva sändt en son till Sverige. Jag ville upplysa och i en god riktning leda den styrande.« Voullaire. – «Du var således förblindad af sjelfförtröstan och förblindade dig sjelf. Menniskan beslutar och Gud styrer. Hvad vill du jag skall säga dina anhöriga, våra landsmän, när jag, kanske snart nog, återvänder till dem?» Beylon. – «Att jag älskar dem tills lifvets pulsar stadna, att min sista tanka blir en välsignelse öfver dem, och att de ej må blygas för det jag varit en konungatjenare. Jag har just i den skepnaden afstyrt mycket ondt. Om jag ej blifvit bortryckt i mina halfva dagar» . (afbrytes af bröstets rosslande). Voullaire. – «Ögonblicken äro dyrbara. Du har beställt om ditt hus. Vänd nu dina tankar helt och hållet från det verldsliga. Dö lugn, med öfvertygelsen, att jag i fosterbygden skall värja ditt rykte. För sista gången fridhälsar jag dig, broder, vän och landsman . Som själasörjare har jag slutligen några ord att säga dig.» Reformerta presten började nu tala i andliga ämnen, och fortfor dermed tills sista gnistan i föreläsarens ögon slocknat. Beylon (nästan hviskande och afbrutet:) «Jag ser dig ej ... mera broder . Räck mig din hand Jag . vill ... en landsmans armar » Voullaire. – «Broder! förnimmer du ännu min röst?»
» flög det genom hennes själ, men så såg hon, att han rörde ögonbrynen, och hon gick fram och satte sig sakta bredvid hans soffa. Han öppnade ögonen. » Jaså, det är ni, » sade han i förvånad ton. » Får jag inte spela litet för er, » frågade hon, » det blir nog sista gången. » (Forts.) Hvad han stundom lägger öfver pannan under arbetets besvär och svett. Medel att bli upphöjd här i världen (eljes till din undergång bestämdt). En utaf de platser där visst flärden tycks med sjukdomen ha möte stämt. Nämn ett smidigt djur, helt grymt och listigt, hvilket dväljas plär i nordisk skog! Hvad det har, som vore riktigt kvistigt råka ut för — det är säkert nog! Nämn ett annat djur — men tungt och fredligt, rakt en motsats till det förra just! Idun Stockholm, Iduns N:r 12 (431) Prenumerationspris pr Idun ensam Iduns Modet., fjortondagsuppl. Iduns Modet., mänadsuppl. Barngarderoben '. Fredagen den 20 mars 1896. Byrå: år: kr. — Klara södra k y r k o g. telef. » 5: — * 3: — Prenumeration sker ä alla post» 3: — anstalter i riket. Kedaktör och utglfvare: Trycken Aktiebolag. Annonspris; 35 öre pr nonpareillerad. FRITHIOF HELLBERG. För » Platssökande » o. » Lediga platser » Träffas säkrast kl. 2 — 3. Lösnummerpris 15 öre 25 öre för hvarje pabörjadt tiotal stafv. (lösnrr endast för kompletteringar.) Utländska annons. 70 öre pr nonp.-rad. Redaktionssekr. : J. Nordling. Signe Utgifnlngstid: hvarje helgfri fredag. Mittag-Leffler, född af Lindfors.