Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det först anförda förhållandet, eller strandgatans anläggning, påkallade de erforderliga nybyggnadernas uppförande med afseende på den riktning, gatan komme att intaga, samt hennes blifvande egenskap af allmän promenadplats; de öfriga eller arresternas förflyttande från kasernhusen till särskild byggnad, samt färgrummens obehöflighet, underlättade kasernernas nya inredning till vinnande af utrymme för en förändrad sängservis. Hvad angick det nuvarande kokhuset, vore denna byggnad längesedan utdömd, och kunde densamma endast med svårighet numera för sitt ändamål begagnas. Redan år 1856 uppgjordes, uppå derom erhållen befallning, af dåvarande Ofverste-Löjtnanten vid Ingeniör-Corpsen, C. Stål, ritning och kostnadsförslag till ett matinrättningshus för regementet, med afsedd byggnadsplats i hörnet af Storgatan och Gref-Magni gränd, så att byggnadens långsida skulle ligga utefter gränden och norra gafveln mot Storgatan. O oo o o o Denna plats vore ock, i Sekund-Chefs-Embetets tanke, den enda möjliga, enär byggnadens uppförande på det gamla kokhusets grund orsakade allfför stor kostnad för erforderlig pålning och plankbädd; platsen midt på norra delen af tomten ej kunde härtill begagnas, utan att sådant skulle medföra missprydnad och afstänga utsigten; samt den af Krigs-Ivollegium tillförene förordade plats norr om Exercishuset vore behöflig så väl till grund för nytt Exercishus som till uthus, destomer som strandgatan komme att medtaga nedersta delen af kaserngården och nödgade till dessa byggnaders förflyttning betydligt nordligare, än deras närvarande läge. Marken, der den af Sekund-Chefs-Embetet föreslagna plats för byggnaden vore belägen, egdes till större delen af Lif-Gardet till häst, som begagnade den jordrymd, hvilken innefattas emellan diket vid kaserngårdens öfversta del och Storgatan, till höfångst. En tredjedel af denna rymd kunde likväl anses tillhöra Andra Lif-Gardet, enligt skriftligen öfverenskommen tomte-styckning af den 4 November 1823 emellan dåvarande Sekund-Cheferne för nämnde regementen.
N:o 493. efter mannens nu inträffade frånfälle och naturligtvis i följd deraf pensionens indragning, är det klart att, såvida enkan ej erhåller understöd af allmänna medel, icke för henne annan utväg gifves, än att vid 75 års ålder inflytta och såsom fattighjon framlefva sina återstående dagar i socknens fattigstuga. Men fattigstugan är, åtminstone för den som en gång sett bättre dagar, aldrig synnerligt inbjudande, och att finna sig nödsakad såsom fattighjon på sina gamla dagar falla kommunen till last och anlita fattigvården, skulle för enkan efter den man, som i 38 års tid årligt och troget tjenat Kongl. Majit och Kronan samt i egenskap af befäl deltagit i krig till fäderneslandets försvar, vara ganska svårt, behöfver väl icke alt nämnas. Jag vågar således vördsammast anhålla: det Rikets Höglofliga Ständer läcktes bevilja bemälda enkefru Maria Kock, under sin återstående lifstid, en ärlig pension af Tvåhundra R.dr R:mt. Den i Herr Ryttmäsfaren och Riddaren Liljecronas afgifna bevis åberopade meritförteckning är följande, för bvars sanningsenlighet jag går i fullt ansvar: ”F. d. Qvartermäslaren Gustaf Kock, som tjent vid Kongl. Skånska Husarregementet till den 51 Mars 1853, ingick i Kongl. Maj.ts tjenst vid fortifikationen den 27 Februari 1795 som volontär, befordrades den 50 April samma år till Sergeant vid samma korps; den 12 Juni 1799 antagen till Sergeant vid Wendes Kongl. Artilleri-regemente ulan lön och den 5 Mars 1800 transporterad lill lön; den 15 April sistnämnda år utnämnd till Qvartermästare vid Kongl. Maj:ts Norra Skånska regemente till häst, och som sådan fortfarit till afskedet. Han har bevistat alla fälttåg under sin tjenstetid, med undantag af år 1813, då han af sjukdom var till tjenstgöring oförmögen. Om remiss till Höglofliga Stats-Utskottet anhålles. Stockholm den 50 November 1802. Ola Jönsson, från Malmöhus län. Motioner i Bonde-Ståndet 1862.
Hvad särskildt beträffar revisionen af Bancodisconten, så är den en utväxt, som numera icke borde finnas, sedan enskilda actieägare icke mera hafva del i detta verk. Det var för dessas skull, som de ifrågavar. revisionerna tillkommo; men sedan Banken numera äger Disconten, är det naturligt, att, revisionen deraf borde höra under den allmänna statsrevisionen. Emedlertid äro dessa revisioner endast föreskrifna i bancoreglementet, hvilket icke erfordrar att grundlagsenlig! behandlas. Det kan, utan någon ändring i grundlagen, ändras och revisionen afskaffas. Men för att återkomma till sjelfva frågan, kan jag icke neka, att det förekommer mig, som borde Direct., så länge stadgandet qvarstår, hvarken hafva valt på egna ledamöter, eller, i fall sådant skett, den valde åtagit sig befattningen. Jag tror således, att R. o. Ad. icke bör tillåta, att sådana val hädanefter ske, samt låta införa stadgande derom i instructionen för Ridd.-Directionen. Frih. Boye: I anledning af Hr Ribens yttrande, att det icke skall hafva handt, att Ridd.-Divect:s ledamöter Den i Maj «. m. 6; deltagit i taxerings-committe'erna etc., får jag upplysa, att sådant visserligen icke saknar exempel. Jag har t. ex. sjelf, under de lo år jag varit ledamot af Pudd.-Direct., 4 år deltagit i taxerings-committéerna. Lika med Frih. Gederström anser jag saken visserligen ganska enkel; men då stridiga meningar uppstått, bör ett förtydligande införas i Ridd.-Direct:s instruction. Jag vet icke, hvarföre man icke skall vara tydlig, då man kan vara det. Gr. Cronhjelm: Jag får blott i anledn. af Hr Ribens yttrande upplysa, att jag, som har den äran att för närvar, vara ledamot af Ridd.-Direct., under 7 efter hvarandra följande år varit ledamot af taxeringsoch pröfnings-committeen, och att, oaktadt jag icke försummade något enda sammanträde, jag likväl icke en enda gång hade lyckan se Hr Riben vara närvar, derstädes.
Visserligen omfattar ansvarigheten icke den bevillning, som för fast egendom eller inkomst af kapital eller utöfvad särskild rörelse eller befattning bör af de ifrågavarande skattskyldige erläggas; men i alla fall måste rättigheten för arbetsgifvaren att genom afdrag å den skattskyldiges aflöning eller arbetsförtjenst hålla sig skadeslös för hvad han, i följd af den honom åliggande ansvarighet, måste utbetala, blifva af ringa värde, enär han icke allenast icke kan vara i tillfälle att, då handelsbetjent eller arbetare lemnar hans tjenst eller arbete, innehålla den på hans ansvarighet belöpande andel af dennes bevillning, med tily åtföljande kommunalutskylder, helst beloppet deraf icke blifver kändt förr ån omkring ett år efter det ansvarigheten inträdde, utan ej ens dertill har befogenhet förr ån sig visat, att den skattskyldige underlåtit i behörig tid sjelf erlägga sina utskylder. Då nu härtill tages i betraktande - Expeditions-Vtslottets Förslag till anderd. Skrifvelse, N:o 210. 17 tande att, enligt de nya författningarne af den 21 Mars 1862 angående kommunalstyrelse, vigtiga medborgerliga rättigheter åro grundade på bevillningen efter 2:dra artikeln, så måste man komma till fullständig öfvertygelse icke blott om oegentligheten af nu ifrågavarande stadgande, utan ock om nödvändigheten att såsom allmän grundsats erkänna, att den ene medborgaren icke kan göras ansvarig för skyldigheter, som åligga en annan och för denne sednare medföra rättigheter, hvilka icke kunna eller böra på den ansvarande öfverflyttas. På grund af hvad sålunda blifvit anfördt hafva Rikets Ständer beslutit, att den husbönder och arbetsgifvare för närvarande ålagda ansvarighet för tjenares och arbetares utskylder bör inskränkas till dessa sednares personella afgifter, samt ansvarighet ega rum endast i det fall, att tjenstehjon eller arbetare icke åro skyldige att erlägga bevillning efter 2:dra artikeln.
Jern, smidt eller valsadt: stäng-, platt, | turn tjockt och deröfver, under 12 tums bredd och öfver \ tums fyrkant. Utlörsel-tullen bestämdes till 16 sk. per Skeppund st. v. Jern, smidt eller valsadt: bandoch platt-, under ^ tums tjocklek, bultoch gallersamt sänksmide, rundt eller kantigt, knipoch fyrkant-, af | tum och derunder, skärock klipp-jern, saltpanne-plätar, | tum tjocka och deröfver, samt af 12 tums bredd och deröfver. Införsel-tullen bestämdes till 5 R:dr per Skep. sl. v. och utförseln ansågs böra vara fri f rån lull Jern, smidt eller valsadt: plåtar, of örtente, under J turn tjocka, af till och med 6 Lisp. vigt stycket. Införsel-tullen bestämdes till 9 R:dr per Skep. st. v. och utförseln ansågs böra vara fri från tull. Jern, smidt eller valsadt: plåtar, of örtente, öfver 6 Lispunds vigt stycket. Införsel-tullen bestämdes till 5 R:ir per Skeppund st. v. och utförseln ansågs böra vara fri från tull. Kakel. Införsel-tullen bestämdes till 1 sk. 4 r:st per R:dr. Kalk, kalksten, kimrök, kli. Ansågos böra vara fria från utförsel-tull. Kläder: gång-, linneoch säng-, ej specificerade. Föreskriften om fri inoch utförsel deraf för sjöfarande och resande skulle erhålla följande förändrade redaction: ”tillhörige sjöfarande eller resande, när de synbart äro ”brukade, antingen medförde af dem sjelfve, eller införde med annan lägenhet”. Knapergall och ekollon. Ansågos böra vara fria från utförsel-tull. Koppar, smidd eller valsad: andra helfärdiga arbeten. Införsel-tullen bestämdes till 4 R:dr per Lisp. Korgar, Korgmakare-arbeten.
Preste-Stdndet. S. D. Vid ånyo skedd föredragning af Sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande N:o 15, dels i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, i fråga om en fyr-anläggning å Gottska Sandön, dels ock i följd af väckta motioner, angående åtgärders vidtagande för förbättringar i Fyr-, Båkoch Lots-väsendet, återremitterade Ståndet de punkter, hvari Utskottet afstyrkt medels anvisande för dels utläggande af fyrskepp på de så kallade Finngrunden, dels inrättande af en fyr på Agön och dels en föreslagen fyr-inrättning på Brämön; hvaremot Utlåtandet i alla öfriga delar hifölls. S. D. Föredrogs ånyo Bevillnings-Ulskoltets Memorial N:o 17, i anledning af Iliks-Ståndens skiljaktiga beslut i fråga örn upphörandet såsom särskild beskattnings—litel af den vissa stapelstäder tillkommande tolag, emot ersättning af tull-medlen, samt denna afgifts inberäknande uti den tullsats, sorn för varors inoch utförsel genom taxan bestämmes. Den till Ridderskapet och Adeln ställda inbjudningen lades till handlin garne och godkändes de föreslagna voterings-propositionerna. Frän Vällofl. Borgare-Ståndet. _ S. D. Föredrogs ånyo Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottets Utlåtande N:o 15, dels i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, i fråga om en fyr-anläggning å Gottska Sandön, dels ock i följd af väckta motioner, angående åtgärders vidtagande för förbättringar i Fyr-, Råkoch Lots-väsendet. Återremitterades, med undantag af 2:dra yttrandet, sid. 22, samt den, sid. 23, gjorda hemställan, i hvilka tvänne delar Utlåtandet bifölls. S. D.
nÖsteri7ces första icvinliga ltikare ä r en fru Rosa Kerschbaumer, f6dd ryska, hvilkeii af kejsaren erhallit tillAtelse att praktisera shom ögonlakare. F r u Kerschbaumer har i n&amp;grrr &amp; r varit: bosatt i Salzburg, och der tillsammans med sin man föresthtt en ögonklinik. Sin examen tog hon i Bonn. Amerika. I Edgerton i E ' ansas har en kvinna valts till borgmästare. Dessutom &amp; ro kvinnor anstalda shom domare, municipalr&amp;&amp; och polistjansteman. Indien. En 7cvinnotidning liar i Bombay börjat utgifvas p&amp; murathisprhket. Tidningens redaktör ar en hinduisk kvinna vid namn Nanak bai Lad. NorrkUping 1890, P. W. W~llberg &amp; C: o Boktryckeri. Profvei ii v Bornullskladningstyger och Percaler sandas p % begiiran fïanco friin K. M. Lundbergs Bosättningsmagasin, 7 STORKYRKOBRINKEN 7, Stockholmia. Almedahls Fabriks Försäljnings-Magasin CETABLERADT 18621 ~tookholm, ~runkebergstorg; diillhandahå.ller efter samma redbara princi er, som allt hittills tillvunnit sig erkännande o. förtroende, fulitändig sortering af Hellinnevaror, Bomullswaror, Broderier, (stnvlcn, vdsydcln) m. m. soin till finare och enklare UTSTYRSLAR hö; er för Hushåll, Restaurationer, Sjukhus, Badhus, Angbåtar till bestiimds verklfgt billiga priser. diftfkitt! Idun Fredagen den 24 april 1891. N:r 17 (175) .Prenumerationspris pr s t r I d u n m e d Modetidning oeh kolorerade planscher kr. 8 I d u n m. pl. (midt för Kungsträdgården.) Prenurner. Redaktör och utgifvare: 4:de årg.
För mig åter visar det sig klart, Lag-Ulskotlets Betänkande, IS:o 6 j. 7 alt denna skyndsamhet skulle genom en sådan åtgärd väsendtligen Befordras, dels emedan föredragningen då skulle kunna, åtminstone några dagar i veckan, fortgå äfven på eftermiddagarne, hvilket nu ej billigtvis kan fordras, då samma Ledamöter äro fortfarande tjenstgörande under loppet af flere månader, dels äfven emedan de mål, uti hvilka en eller flere Ledamöter anse sig böra laga närmare kännedom om handlingarnes innehåll, innan yttrande deruti afgifves, då skulle kunna under den från föredragning lediga veckan af hvarje Ledamot serskildt granskas, och handlingarne läsas så, att uti de fleste mål beslut i påföljande veckan kunde meddelas. Dessa mål skulle då icke, såsom nu ofta lärer vara händelsen, efter skedd föredragning, åter blifva hvilande ett halft eller belt år, eller intilldess Ledamöterne, under näst inträffande semester, fått tid att genomläsa handlingarne. Urd er förutsättning, alt åtminstone det senare alternativet af mitt förslag till Högsta Domstolens fördelning på 2:ne Divisioner, ej skall af någon anses slå i strid emot Grundlagarne, har jag ansett mig böra här på förhand till besvarande upptaga de anmärkningar, som jag har anledning förmoda blifva framställde emot förslagets lämplighet och ändamålsenlighet i öfrigt. Då jag nu tillkännager, det min mening är, att hvardera Divisionen skulle beslå af fem Ledamöter, och att de återstående 2:ne Ledamöterne skulle alternerande tjenstgöra på båda Di visionerne, när der förekommer sådane vigtigare mål, hvaröfver minst j skola dömma, så mötes jag måhända af den invändning, att hvad den ene anser för vigtigt, det finner den andre vara af motsatt beskaffenhet, och tverlora.
Vörd - Ven 14 Juli. Upp!ä',t hos Samtliga Riks-Stånden d. 14 Juli» Vördsamt Memorial! Inom Constitutions-Ufskottet har Motion blifvit gjord, att sedan i Rattegångs-sättet i måL rörande förbrytelser mot Tryckfrihets Lagen en Jury nu blifvit antagen, ett steg mätte tagas hvarigenom , i den händelse att erfarenheten bevisade denna inrättning icke uppfylla sitt ändamål , eller vara stridande emot Nationens lynne, det blefve möjligt att densamma lagligen afskaffa , och det förut gällande Rättegångssättet åter införa. Då Constitutions Utskottet insétt v.igten af den anmärkning som blifvit gjord, och är öfvertygadt att erfarenheten vid Lagstiftningsföretag alltid bör noga rådfrågas, har detsamma, ehuru öfvertygadt att den antagna Jury, såsom sann i dess grund och lämpligast att 'befordra rättvisa vid sådana frågors afdörnande, der bestämd lag' ej kan vara nog utförlig, skall vara af största nytta, likväl till förslaget gifvit sitt tillstyrkande och får derföre till Riksens Ständer härmed föreslå, att derest Riksens Ständer fram-, deles skulle finna att den antagna Jury ej uppfyllde dess ändamål eller vore stridande mot Nationens lynne, det må vara öppet, sedan flatgan vid denna Riksdag blifvit väckt, att i laga ordning denna inrättning vid nästa. Riksdag afskaffa , och den förut fastställda Rättegångs Ordningen åter införa; hvilket förslag till Riksens Ständer öfverlemnas , för att efter fjö Regeringsformen behandlas. Stockholm den 13 Juli 1813. På J366 Ven 16 Juli. På Högloft. Riddersk. På Högv. Prest-Stån och Ad. Ledamöters dets Ledamöters vägnar vägnar Rudolf Cederström. C. v. Rosenstein. På Vällofl. BorgarePå Hederv. Bonde Ståndets Ledamöters Ståndets Ledamöters vägnar vägnar J. Wegelin, Anders J son Hyckert. G. A. Silverstolpe. Utdrag af Protocollet, hållet hos Högloft. Ridd. och Ad. den 16 Juli 1 g 15* S.
Huru dessa årliga löner nu öfverallt utgå, kunner jag ej, men på några, ställen lärer den utgå med 2 rrdr och 1 hvilket torde ådagalägga, alt ä lönen numera ej rimligen dessa förskotter skulle kunna afdragas. Ingalunda förnekar; dock jag, att soldaterne och icke rotehållarne allmännast skulle bekosta mötesunderhållet enl. grundmeningen af contracterna; men jag ville tro, att den gjorda framställningen af lönebeloppen skall stärka den öfverlygelsen, att, om man' lät denna soldatens skyldighet åter inträda, den både borde och måste inverka å höjandet af soldatlönen; oell tror jag ej, att man under sådana förhållanden kan anse rötarna fullt' berättigade lill befrielse från all afgift. De ursprungliga grunderna för rusthållarnes skyldigheter i detta afseende känner jag väl mindre, men deras skyl7 dighet lill mötesunderhållet har äfven blifvit af StatsUlsk. vitsordad: och torde ej behöfvas några argumentationer, för att på sådan grund antaga, det rusthållarne, i afseende a cavalleristens eget underhåll, böra vidkännas framför rotehållarne en högre afgift. På Utsk:s skäl måste äfven antagas att fouragerings-afgiften bör drabba rusthållen allena. Fullkomlig befrielse frän alla skyldigheter, i afseende å karlens underhåll, skulle ej utan skäl, under närvar, förhållanden, kunna anses såsom en åtgärd förnärmande öfrigasttmhäilsclasser; men en lindring i rustoch rotehållaresskyldigheter, i den mån dessa kunna anses hafva öfverskridit deras ursprunglighet eller slå utom jemförelse» mellanfordna och närvar, förhållanden, är af behofvet påkallad, och denna lindring bör ej utan obillighet kunna anses förnärma andras intressen, och måste, med erkännandet häraf, af Staten beredas äfven på öfriga samhällselassernas bekostnad. Denna lindring för rustoch rotehållare sker enklastgenom en nedsatt afgift och Statens öfver tagande af hvad sora för ändamålet kräfves.
Såsom det nuvarande aflöningssättets mest framstående olägenheter hafva Rikets Ständer anmärkt: att tertial-tionden på de flesta ställen icke är till beloppet bestämd) utan utgår efter grunder, som göra denna i sig sjelf dryga afgäld ännu mera tryckande samt föranleder dess stigande i samma mån som ett förbättradt jordbruk ökar produktionen. och hvarigenom således denna vigtiga näringsgrens förkofran motarbetas; att qvicktionden, i följd af den uti den enskilda hushållningen ingripande kontroll, som afgiftens ordentliga utgörande påkallar, måste betraktas såsom en för närvarande tidsförhållanden olämplig afgäld; att de så kallade jura stolse, påskpenningarne, matskotten, offren med flera dylika afgifter i vissa fall genom sin dryghet och i andra genom sin obestämdhet och sitt beroende af godtycket icke sällan alstra obelåtenhet och motvilja; att den ömsesidiga rättigheten och skyldigheten för löntagare och löngifvare att omedelbart emottaga och aflemna lönebidragen lätteligen föranleda och ofta föranledt tvister och rätr tegångar; att lönebidragen från många församlingar utgå till personer, hvilka innehafva embeten eller tjenster af sådan beskaffenhet, att de hindra dem att sjelfva besörja religionsoch pastoral-vården inom församlingarne, hvarigenom dessa lida och utsigterna till framtida bergning för det obefordrade presterskapet försvåras; samt att en del löntagares inkomster äro öfver höfvan stora, under det att andras, särdeles Komministrars och Kapellpredikanters, icke ens lemna tillfälle till den torftigaste bergning. Om man ej tager i betraktande den här vidrörda frågan Om prebende-pasto - 12 Kongl. Maj:ts Nåd.
På grund af allt detta skulle jag tro, att innan Sländerne bifalla medel till en ny canals anläggande, borde de till Konungen ingå med und. anhållan, att, förrän bolaget kan erhålla några medel till företagande af Strömsholms canals nybyggnad, undersökning borde vidtagas till utrönande af den blifvande kostnaden för en genomförd reparation af den gamla canalen, och att, i händelse detta skulle visa sig leda till betydlig besparing i jemförelse med alt bygga en ny canal, Ständerne då uppdroge åt Konungen alt afhandla med bolaget om sådana villkor i afseende å Statens biträde, som relativt till summan motsvara det anbud, som bolaget nu gjort i och för den nya canalbyggnaden. Hr Lefre'n: Jag har blott begärt ordet, för att få afstå derifrån, önskandes alt andre gjorde på samma sätt. Hr Tersmeden, Carl Reinh.: Hr Lagerhjelm hatredan så fullständigt visat nyttan och vigten af Strömsholms canal lör det allmänna, att jag har dervid litet eller intet att tillägga, hvarföre ock jag mig med honom till alla delar får förena; men för de medlemmar af Huset, som äga ingen eller blott ofullständig localkännedom om denna canal, vill jng försöka att visa i hvad mån denna canal är nyttig för jernhandteringen i de trakter, som angränsa densamma. Utur Bei gs-collegii berättelse för år i83g har jag gjort ett utdrag, som visar att i orterna kring Strömsholms canal brötos förenämnda år i Vesterbergslagets och Korbergs grufvefält 3g5,2i5 skepp, malm, sorn utgör nära -Jaf hvad som öfver hela Riket för samma år blifvit uppbrutet; alt i Stora Kopparbergs och Westmanlands län tackjern blåstes till ett belopp af 171,830 skepp., likaledes nära \ af tillverkningen öfver hela Riket, och att stångjernssmidet i sis.berörde 3o8 Den jij Mars f. m. län utgjorde 1^7,997 skepp, eller omkring % af liela Rikets tillverkning.
Och de omvända sig i sino hjerta, uti de lande der de uti fångne äro, och omvända sig, och bedja dig uti sins fängelses land, och säga: Vi hafve syndat, illa gjort och varit ogudaktige; Och vända sig så till dig af allt hjerta, och af allo själ, uti sins fängelses land, der man dem fångna håller, och de bedja på den väg emot sitt land, som du deras fäder gifvit hafver, och emot den stad, som du utvalt hafver, och emot huset, som jag dino Namne byggt hafver; Att du då ville höra deras bön och begär af himmelen, af dins bonings säte, och hjelpa dem till deras rätt, och vara dino folke nådelig, som emot dig syndat hafva, Så låt nu, min Gud, din ögon öppna vara, och din öron gifva akt på bönen i detta rum. Så statt nu upp, Herre Gud, till dina ro, du och dins magts ark; låt dina Prester, Herre Gud, varda iklädde med salighet, och dina heliga glädja sig öfver det goda. Herre Gud, vänd icke bort din Smordas ansigte; tänk uppå den barmhertighet, som din tjenare David lofvad är. Och då Salomo utbedit hade, föll en eld af himmelen, och förtärde bränneoffret och annat offer; och Herrans härlighet uppfyllde huset; Så att Presterna icke kunde ingå uti Herrans hus, så länge Herrans härlighet uppfyllde Herrans hus. Och sågo all Israels barn elden falla neder, och Herrans härlighet öfver huset, och föllo ned med ansigtet till jordena på golfvet, och tillbådo, och tackade Herranom, att han är god, och hans barmhertighet varar till evig tid. Men Konungen och allt folket offrade för Herranom. Ty Konung Salomo offrade tu och tjugu tusend nöt, och hundrade och tjugu tusend får; och vigde så Guds hus, både Konungen och allt folket.