Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer vördsammeligen tillstyrka, att, jemte vidtagandet af det Reslut, att den Inrikes eller Eandt-Tul's-bevakningen bör med nästa år upphöra, hos Kongl, 3Vf aj:t 1 underdånighet begära verkställighet här» af, samt tillika yttra den underdåniga önskan, att, så snart en sådan likstämmighet uti Norrl’ ges handels - ställning med Sveriges må kunna beredas, att Gränse - bevakningen åt den sidan och de i sammanhang dermed stående anstal’ ter , som tillhöra Förpassnings-verket i Gränseotterne, indragning deraf jemväl må varda af Stats~ och Besvörs-ZJtskottens Betänkanden. io$i Kongl. Maj;t i Nåder anbefalld, och att emedlertid denna Gränse - bevakning så inrättas och sådane föreskrifter i öfrigt 'emnås, i afseende på handeln emelian desse bägge Fiken med deras egna produkter, att den ma i möjligaste måtto lättas, eller åtminstone fran umgälder och tvång befrias; Hörande den Tullbetjening, som, i följd häraf, indrages, få bibehålla sin aflöning på Indragnings Stat tills den afgår, eller befordras till andre tjenster med lika eller högre löningsviikor ; hvilken sistnämnde förmån, utan svårighet, och till betydlig besparing för Indragnings-Staten, synes kunna dem beredas genom öfverflyttning till passande beställningar Uppå Sjö-Tull verkets Stat Vidkommande serskildt frågan om förbud emot yisitätioner: så hafva sammansatte Utskotten funnit sig desto mindre böra sådant föreslå, som denna Controll, vid en upphörande Landt-Tulls-bevakning, torde blifva ännu mera maktpåliggande. Utskotten hafva dessutom utaf gällande Författningar härom inhämtat, att den sorgfäliigaste uppmärksamhet blifvit fästad derpå, att både medborgerliga och personliga rättigl*eter, genom berörde anstalt’ icke förnärmas; hvadan Utskotten. ej eller, vid denne åsigt af saken, kunnat finna anledning att tillstyrka bifall dertill.
R:dr årligen anordnas under år 1863 och under nästkommande statsregleringsperiod;» hvarjemte detta Riks-Stånd, i likhet med Preste-Ståndet, förklarat, att kommunerna af berörda beslut ej må hemta anledning att undandraga sig den dem ålagda skyldighet att till bemälde personer utgifva fattigunderstöd; Och har Bonde-Ståndet, som först beviljat det af Riksdagsfullmägtigen Nils Olsson äskade årliga anslagsbelopp å 8,000 Stats-Utskottets Memorial JY1 180. 3 R:dr, roen i sammanhang dermed återremitterat samma punkt för närmare utredning och bestämmande af de vilkor, hvarunder ifrågavarande understöd borde utgå, sedermera, uppå inbjudning af Ridderskapet och Adeln, frånträdt sitt beslut, såvidt detsamma afser beloppet af anslagssumman och, i enlighet med Ridderskapet och Adelns mening för sagda ändamål anvisat ett anslag af '10,000 R:dr årligen, att likaledes under nästa statsregleringspermd utbetalas Häraf visar sig att Borgare-Ståndet är ensamt i beslutet icke blott derom, att den ifrågaställa anslagssumman — hvilken jemväl detta Riks-Stånd bestämt till 10,000 R:dr — skulle uppföras såsom förslagsanslag samt utgå äfven för innevarande år, utan ock om den mening alt hvarje landtvärnsman, som styrkte sig vara i behöfvande omständigheter, skulle undfå ett ärligt understöd till bestämdt belopp af 25 R:dr R:mt; och lärer vid sådant förhållande, nämnda Riks-Stånds beslut följaktligen i dessa hänseenden få anses hafva förfallit. Vid jemförelse af dessa beslut i öfrigt befinnes, att genom tre Riks-Stånds sammanstämmande mening, Rikets Ständer förklarat att ett årligt anslag af 10,000
Dalkarlen har en 2 famnars lång stång, alldeles icke öfverensstämmande med den stång, som, enl. detta förslag, skall påbjudas, eller med den, som förekommer i 1739 års Författn., och hans begrepp skulle således derigenom förvillas, i st. f. att redas. Hvilket är det längdmått, som för öfrigt vid ytors upmätning m. m. i allmänhet i landet begagnas? Jo, famnen, som är lagom stor att handtera, och ej eller så liten, att med den arbetet går för långsamt. Men huru kan man begära, att, t. ex. en ref, som innehåller 10 slänger, skall af en person kunna handteras eller begagnas vid upmätning af sådana längder och ytor, hvartill famnen med lätthet kan brukas. Dalkarlens stång har blott den dubbla famnens längd, men nu skulle han få nöja sig med en stång, som vore 2 fot kortare, än han hittills varit van vid, eller ock nödgas gripa till den 50 alnar långa refven, och hela hans mätnings-system skulle derigenom rubbas. Att stången i mera än 100 år stått omnämnd i en bilaga till författmn, utan att komma till någon användning, måtte väl bevisa, att detta instrument icke varit af behofvet påkalladt; ty hade det varit erforderligt, hade man utan tvifvel antagit det, hvilket dock icke skett. Alnen är fullkomligt lämplig att begagna i handel och vandel, hvarvid deremot stången eller refven icke lära komma att nyttjas. Om man t. ex. hos en lärftskramhandlare vill köpa ett stycke tyg, så lärer väl icke något annat mått än alnen komma i fråga att mäta med. Refven och stången äro för stora och oviga. De passa icke för folkets behof och vanor, och skola derföre få svårt att vinna tillämpning. Frih. Wrede bär äfven förordat införandet af de nya benämningarne derföre, att sådant skulle vid ytmåttens bestämmande medföra beqvämlighet.
Sammansatta Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, som till behandling förehaft detta ärende, och dervid äfven tagit del af de frågan rörande handlingar äfvensom af de vid remissen af den nådiga Propositionen inom Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet förda diskussioner, får nu anföra följande: Såsom af den nådiga Propositionen äfven inhemtas, har af de underdåniga yttranden, som inkommit från samtliga Landsting, utom Westmanlands län, visat sig, att för den ifrågasatta förändringen i grunden lör landstingsmedlens uttaxering sexton Landsting uttalat sig, samt att förändifingen blifvit afstyrkt af Landstingen i sex län, hufvudsakligen af det skäl, att jordbrukaren, hvilken icke mera än andra länets innebyggare egde intresse i flera sådana företag, hvartill medel borde af Landstingen anvisas, icke heller syntes för åstadkommandet af sådana företag böra dubbelt mot öfrige innevånare beskattas, samt att den enda rätta grund för landstingsskattens utgörande syntes vara, att hvar och en erlade landstingsskatt i förhållande till den förmögenhet han egde eller den inkomst han åtnjöte; hvarjemte ett Landsting, Kronobergs läns, beträffande proportionen mellan den andel i nämnda medel, som borde uttaxeras af jordbruksfastighet, och den andel, som uttaxerades af annan fastighet, frälseränta och hvarje annat beskattningsföremål, föreslagit, att denna i allmänhet icke borde bestämmas högre än såsom Fem till Tre. Då emellertid de skäl, som för den vid sednaste riksmöte beslutade förändrade lydelse af § 58 uti gällande
M. ansett den förmon, som i berörde afseende kunde komma att tillerkännas Stockholms Sparbank, äfvenledes borde förunnas alla öfrige, med ändamälsenlige stadgar f°rsedde dylika Inrättningar, genom Nådig Proposition af den 19 November 1828, behagat föreslå R, St. att för SparBankerne medgifva rättighet, att i BancoDisconten, emot ränta, insätta en viss del af deras samlade fond, för att, vid förefallande behof, efter skedd uppsägning, kunna derifrån åter uttagas, eller ock bereda dessa Inrättningar tillfälle att i Banken eller RiksgåldsContoiret erhålla lån till erforderligt belopp. R. St., som denna Nådiga Proposition i öfvervägande tagit, hafva insett vigten och angelägenheten af sådana anstalters vidtagande, hvarigenom Sparbanks-Inrittningarne dels må finna utväg till någon rånte-inkomst af fonder, 84 Exp. Utsi. Förslag till und. Slrifv. N;o 331, för hvilkas utlånande, emot föreskrifven nöjaktig säkerhet, tillfällen afvaktas, och som emedlertid af SparBankerne draga ränta, dels ock i synnerhet betryggas emot den förlägenhet, som någon gång skulle konna uppstå vid en tillfällig och opåräknad uppsägning af insatte Capital lill betydligare belopp på en gång, då det minsta afbrott med liquiderne snart kunde på ett ohjelpligt sått rubba och förstöra det förtroende, som dessa gagneliga Inrättningar redan förvårfvat och dagligen sig tillvinna. R, St, hafva funnit båda förenämnde ändamål kunna, genom Bankens medverkan, befrämjas i orubbad öfverensstämmelse med de för lånerörelsen 1 öfrigt föreslagne hufvudgrunder och utan behof af serskildt tillökade fonder, då nemligen vilkoren dervid så bestämmas, att hvarken utvägen till penningars insättning eller till låns Upptagande må kunna, plan förlust för Sparbankslnråttningarne, annorlunda begagnas, ån under den möjligen kortaste tid vid påkommande behof, samt Bankens uppoch utlånimrgar i denna väg sålunda kunna antagas blifva, till beloppet på det hela, hvarandra motsvarande.
* Frankrikes sändebud i Stockholm.Denna beräkning vore riktig, om man kunde lita på, att det danska folket skalle resa sig under den gifna förutsättningen, och att det d&amp; skulle söka räddning hos Sverige och desa kungaätt. Men jag tror, att man ej så utan vidare kan räkna derpå, ätminstone icke ifall Sverige fortfarande bibehåller den passiva hållning det hittills iakttagit. Jag sluter härtill, för det första, af den nedtryckta, mod-ffclda sinnesstämning, som här har börjat smyga sig öfver meo-niflkor, samt af den oklarhet, som råder i de flestas tankar om hvad man kan vänta sig af Christian IX, och hvilken hållning man bör iakttaga gentemot honom och regeringen. Men jag vill förut * sätta, att nationalkänslan, då man tillämnar folket det yttersta hån, vaknar ur sin modstulenhet och tillgriper » förtviflans sjelf-hjelp », som det hette i adressen af den 21 mars 1848; men månne man då skulle söka räddningen hos Sverige? Dertill ir utsigten för ögonblicket mindre än någonsin. Det l \ jelper ej stort, att några få, som äro skandinaver icke blott af instinkt, utan derför att de i nordens sammanslutning se vilkoret för nordens frihet, — det hjelper ej stort att vi några icke hysa agg till Sverige eller den svenska regeringen derför att den för ögonblicket håller sig tillbaka. Jag har trott att denna vår uppfattning delades af många, och så har verkligen varit fallet. Men för hvarje ny motgång växer antalet af dem, hvilka, med alliansunderhandlingarna i minne, också erinra sig Tschernings ord: » Sverige skall föra oss ut på hal is ». Allra mest växer detta antal genom och med den modstulen het, som utbreder sig öfver såväl den fíne, som icke fíne hr Sörensen. Jag har hört en sådan man, som historikern Allen, en af våra bästa patrioter, säga: » Sverige har förrådt oss! » Jag har på gatan hört tvft pojkar politisera och den ene säga till den andre: » mycket hellre tysk än svensk! » Hvad har han hört i hemmet?
S. D. Remitterades lill BevillningsUtskottet ett denna dag af Grefve Löwenhielmy Gustaf y afgifvet anförande, i anledning af Friherre Sprengtportensy den 17 dennes, till samma Utskott remitterade motion, om fastställande af en accis på bränvin, sorn till Stockholm införes, tili fond för byggnadsarbeten inom Hufvudstaden. S. D. Remitterades till Lag-Utskottet ett denna dag afgifvet anförande af Herr Ehrencrona, Eric Philip Gammaly i anledning af Herr Ram - jP rot. Uidr. d. 24 Febi nar ii *834. 45 says (len 20 dennes till samma Utskott remitterade motion, om ändring i nu gällande Skiftes-Stadga, S. DÅterremitterades, till följd af gjorda anmärkningar, ExpeditionsUlskottets den 20 dennes e. jn. på bordet lugde Betänkande N:o 3, i anledning af dels väckt motion, rörande verkställigheten af den ExpeditionsUtskottet åliggande försorg om tryckning af Bi bånget till Riks-Ståndens Protocoll, och dels ett inkommet anbud, att samma tryckning å entreprenad öfvertaga. S. D. Lades till handlingarne: x:mo Kongl. Maj:ts den 20 dennes f. m, på bordet lagde Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, i anledning af Preste-Ståodets vid sista Riksdag gjorda underdåniga anhållan om roteringsbefrielse, ulan undantag, för alla ined ordinarie rotering besvärade Capellans-hoställén, utan afvaktan af föregående Nådig fastställelse af Roterings-Verken, eller Rinder af, rörande roterings-flyttningar, uppkomne tvister, 2:0 Banco-Utskottets den 20 dennes e. m. på bordet lagde memorial, med Öfverlemnande af Banco-Fullmägtiges Berättelse till Utskottet Ar ?83f Från Högvördige Preste-Ståndet.
I nästa ögonblick var äfven hon öfver utan att ens hafva vätt fållen på något af de plagg, som för oss andra råkat för nära vattenytan. Och nu kom Ellen med handduk och Heggen med konjaksflaskan; der blef en frottering och ett skålande, ett skrattande och ett skämtande, så vi kände oss så varma som nybakade studenter. Nu måste väl sätervägen finnas! Ännu var det ljust nog till att urskilja spåren, och så ljödo åter ropen: »Väg! Skodd häst! Många hästar!» emellan oss; men åsynen af manliga fotspår satte oss i en hänryckning, som framkallade ett slags bildadt indiantjut: »Mansklack!» öfver hela linien. Ett par gånger tyckte vi oss, i den tilltagande skymningen, se rörliga föremål på aflägsna bergssluttningar, och vi inbillade oss att det var boskap, som gick till Nordboden, hvilken vi trodde vara en säter, och vi styrktes i denna tro, dels af de trampade stigar, vi funno här och der, dels af ljudet från pinglande skällor. Men ingen menniskoboning syntes, ehuru vi på en sank mark funno afhuggna björkar jemte en stor slipsten med sin svängstång. Plötsligt upphörde hvarje spår till säterstig, men ljuden af skällor kommo närmare. Ellen före, vi andra efter upp på en höjd; vi trodde oss se sätern, då en flock hästar galopperade förbi, skrämda af våra rop. Det var de, som buro skällorna, och den förmenta sätern var ett väldigt klippstycke. Vi letade oss tillbaka till den senast funne säterstigen och beslöto nu att hålla oss i dess närhet tills det blef dager, ty nu var klockan 11 och vi fruktade att gå ned oss i någon kärrmark, då månljuset ej tillät oss att skilja sälgens grå buskar från ängsullens hvita vippor. »Sade jag inte, att vi kommo att stanna på fjellen i natt!» utbrast kandidaten i en ton, som förrådde att hon för tillfället ej önskade sig något bättre. »Nu gå vi fram och åter på sätervägen » »Och filosofera», föreslog en annan stämma.
Då hela ytan utgöres af silke, bör väfnaden, ehuru frånsidan utvisar annat ainné, tullbehandlas såsom helsiden. andra slag • 1 skålp. 5 * shawlar, shawletter och andra dukar, äfvensom genom fasonering till förkläden ut6 märkta tyger 1 skålp. — halfsiden-, eller af silke, till större eller mindre del blandadt med bomull, lin, ull, eller andra ämnen: alngods: felb och peluche 1 skålp. 1 IG andra slag 1 skålp. 2 24 shawlar, shawletter och andra dukar, äfvensom genom fasonering till förkläden utmärkta tyger 1 skålp. 3 — ylle-, af ull allena, eller med blandning, till större eller mindre del, af bomull, lin eller andra ämnen, utom silke: doffel, fris och frisad ... 16 — pressduk 1 skålp. 3 vadmal, till och med 5 q varters bredd 1 skålp. 16 — andra slag: alngods: ovalkade 1 skålp. —.— 36 valkade: tvåskaftade: af 30 trådar på tummen i varpen och derunder i skålp. 1 af 31 till och med 40 trådar på tummen i varpen 1 skålp. 1 24 — 36 Wäfnader: ylle-: andra slag: alngods: valkade: tvåskaftade: af 4l till och med 50 trådar på tumQvantitet för tullberäkningen. Införselstull, Banko. R:dr sk. rist men i varpen af flera än 50 trådar på tummen 1 skålp. 2 i varpen 1 skålp. 2 24 — flerskaftade 1 skålp. 2 —■ — s shawlar, shawletter och andra dukar . blandade med silke, tullbehandlas såsom halfsidenväfnader. bomulls-: alngods: corderoy, jean, manchester, parkum, sammet, satin och alla ej specificerade, 1 skålp. 1 kyprade . .. 1 skålp.
Vår tids doctores, som utransaka nervtrådarnes mikroskopiska förlängning, veta lagarne för verldsklotens rörelser i den oändliga rymden och vattendroppens i det hårfina röret, hafva dock ännu icke fullkomligt utransakat denna krafts hemligheter. Men innan Mesmer uppdagade den, var den såsom tillvarande känd och använd af Indiens brahminer, och af folket från Assaria. Men folket från Assaria forskade icke; det använde kraften helt enkelt, och lät den vara hvad den var och hvad den är: en gåta. Sorgbarn var i högt mått begåfvad med den hemliga kraften; det hade hans moder erfarit. Då hennes hjerta slets af qval, och sömnen flydde hennes läger, plägade Sorgbarn stryka öfver hennes ansigte med sina händer, och sömnen kom, och hjertat vaggades till några timmars ro. Nu sofver riddaren: det höres af hans andedrag. Sanduret hviskar. Stjernorna blicka in genom tornfönstret. Sorgbarn stiger upp från sin matta och smyger med ljudlösa steg till Erlands säng. Den lilles hjerta är i våldsam rörelse. Hans händer lyftas tvekande. De sväfva som skuggor öfver riddarens panna ned mot hans bröst. Sanduret hviskar alltjemt. Stjernorna blicka genom tornfönstret. Det är tyst; äfven riddarens andedrag hafva tystnat. Han hvilar i sängen, lik en död, och stjernljuset darrar på hans bleka panna. Som skuggor sväfva Sorgbarns händer öfver riddarens ansigte; de sväfva öfver hans ansigte som tysta skuggor. Då reser sig riddaren upp. Sorgbarn far tillbaka, uppgifver ett halfqväfdt rop och kastar sig på knä. Riddarens ögon äro slutna. – Herr Erland, hviskar Sorgbarn, – jag vill dig icke illa. Vredgas ej! Riddaren svarade icke. Då märkte Sorgbarn, att kraften verkat. Han steg upp och sade lugnt: – Riddare, du skall lemna bädden och följa mig! – Hvart vill du föra mig, Sorgbarn? – Du skall snart få veta det. Riddaren klädde sig. Derefter fattade Sorgbarn hans hand, och de lemnade kammaren.
Men huru menar ni då, att kvinnan borde gå till väga för att undvika detta?" "Hon borde aldrig älska en man af hela sin själ, aldrig säga till honom: jag är din. Låta mannen sväfva mellan fruktan och hopp. Någon gång visa äfven andra män någon ynnest och tillåta dem beundra henne. På detta sätt skulle hon sporra mannen till att söka bibehålla hennes kärlek." "Gud bevare, en sådan lära! Det hörs, att magister Nymark inte är gift." "Gud vare lof för det." "Hur så?" "Jag skulle alldeles säkert snart få nog af min hustru. Isynnerhet om hon vore af det der trogna, ödmjuka och uppoffrande slaget, såsom kvinnorna vanligen äro." "Ni är rysligt lättsinnig." "Det är bättre att vara lättsinnig, än att vara tråkig. Jag tycker att dessa allvarliga pligtmenniskor äro förfärligt tröttande. Jag skulle inte härda ut en enda dag i deras sällskap." "Hurudan skulle då er hustru egentligen böra vara?" smålog Alma. "Jag skall säga er det. För det första obestridligt vacker. För det andra måste hon visa att hon eger förmåga att tjusa, ställa så till, att också andra bli förälskade i henne, och inte endast jag." "Och gifva någon af dem kanske större plats i sitt hjerta, än er?" "Det finge hon inte göra. Det skulle jag nog draga försorg om." Alma skakade på hufvudet. "Tror ni verkligen, att det vore lyckligare så?" "Det skulle åtminstone vara trefligare." "Naturligtvis skulle då också ni anse det vara er rätt att förälska er i någon annan kvinna, så snart ni blott kunde få det infallet?" "Min fru finge skylla sig sjelf, om det skulle inträffa. Hon skulle då inte riktigt ha bevakat sin fördel." Alma såg på honom. "Vet ni, jag är nästan litet rädd för er." "Det är en utomordentlig ära för mig." "Huru så?" "Fruktan är bevis på svaghet." "Inte alltid." Alma rodnade en smula af harm. Hon vände sig till de andra för att lyssna till deras samtal. Men de hade så fördjupat sig i politiken, att hon ej alls kunde följa med.
Memorial af den 20 dennes, deruti, med anledning af Herrar Cederskjölds, Pehr Gustaf, och Ullbergs, Jon., till Banco-Utskottet remitterade Anföranden, rörande så väl förslag till ändringar uti den för Banco-Utskottet nu gällande Instruction, sorn äfven ett yrkadt tillägg i samma Instruction, Banco Utskottet af anförde skäl till Riksens Ständers pröfning föreslagit vissa förändringar och tillägg uti första och tredje paragrapherne af ifrågavarande Instruction, hvarjemte och då 32 §• i Riksdags.Ordningen icke stadgade, huruledes och i hvilken ordning den deruti omförmälte Instruction för Banco-Utskottet skulle tillkomma, samt med anledning af det vid denna Riksdag nära inträffade fall, att Banco-Utskottet ej kunnat formeras eller bringas i Activitet i följd af uppkomne Discussioner om den Instruction, hvarefter det skulle sig rätta, Banco-Utskottet förmodat, att Riksens Ständer torde finna angelägit, att genom en lämpelig 8o Den 2 3 December. Reglementarisk föreskrift för alltid undanrödja en sådan möjlighet, men på sätt , att vägen till rättelse i behörig ordning tillika vore gifven och stadgad; till vinnande hvaraf Banco-Utskottet hemställt, om icke Utskottet vid hvar Riksdag, i öfverensstämmelse med de af Riksens Ständer om Banco Verket fattade beslut, må äga att föreslå Instructio.o för Banco-Utskottet vid nästblifvande Riksdag, samt att, då Riksens Ständer den pröfvat och fastställt, densamma må ligga till grund och tjena till efterrättelse för det blifvande Utskottet , intill dess Riksens Ständer skulle finna anledning, att efter Utskottets hörande, deruti ändring göra3 dock har, enligt bifögadt Protocolls-Utdrag af den 20 dennes, en Ledamot i Banco-Uiskottet, Grosshandlaren Wideberg, varit i så måtto af skiljagtig tanka, att bemälte Grosshandlande af anförde skäl för dess del ansett 1 § af ifrågavarande Instruction böra oförändrad bibehållas.
Hudar och skinn, ej hänförliga till pelsverk, oberedda: 1 skepp:d 1 16 — torra 1 skålp. 2 8 — andra slag 1 skålp. —• — 1 2 32 Hummer Jern: 1 tjog 4 gjutet: C 1 skepptd 7 \ stäp. v. j 9 tackoch barlastborn ber och kulor, champlonerade till visst mått och renfdade, kanoner, stycken, nickhakar och För b. mörsare, stämplade och borrade, ( 1 skepp:d ) ( stäp. v. i 32 samt finare och gröfre lavetter kanoner, stycken, nickhakar och 4 9 mörsare, ostämplade och oborrade C 1 skeppld 7 l stäp. v. 3 För b. hällar öfver 1 1 tums tjocklek samt lod och lödjor öfver 1 skepp:ds f 1 skepp:d 7 ( stad. v. j 9 vigt stycket För b. Ejpeclitions-TJIskollets Förslag till und. Skrifvelse, Nso 2f2. 515 TnUvärdc. Banko. R:<li' sk r:st 9 8 16 14 3 16 — 73 * 125 * 100 166 32 ~ 100 3 36 — Jern. gjutet: hållar af 1 1 tums tjocklek och derunder till och med 1 tum, lod och lödjor till vigter af 1 skepp:ds vigt och derunder till i skeppund kasserade kanoner, bomber, mörsare och kulor smidt eller valsadt: stång-, platt, | tum tjockt och deröfver, under 12 tums bredd och öfver | tums fyrkant . smältstycken Jernskrot, gjutet, smidt eller valsadt Kol, trädKoppar: rå- gårad Kopparskrot, eller gammal och brukad koppar samt kopparaska Lumpor Malm, rå och osmält, i införselstarifen eller den dervid fogade serskilda varu förteckning ej specilicerad . -. Metaller, sammansätta: oarbetade, alla slag , , , , . skrot, samt gammal och brukad lim tall, sammansatt, alla slag , Spillning, affall och spån, ej specifi cerade Tjärbärma eller vraktjära . , .