Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bedd af en mångårig erfarenhet kan jag med trygghet vitsorda nyttan af dessa förmåners beviljande, hvilka i synnerhet varit af en välgörande verkan till befordran af det lyckligaste öde Deri 5 2 Juli. öde för dessa barn, genom deras utflyttning på Ijandsbyggden , der de , uppväxte i sedlighet, idoghet och hälsa, ofta fyllt deras rum, hvilka fåfängan och ofcirståndet lockat , att för en maklig tjenstbarhet öfvergifva Jordbrukarens mödosammare yrke. Till befordran af ett så välgörande ändamål Sr den uppmuntran jag föreslagit visst icke för stor, den stödjes endast derigenom så mycket säkrare af hoppet om dess beviljande. Stockholm den 13 April 1815. J. Wegelin.5’ Detta Memorial har Vällofl. Borgare-Ståndet behagat remittera till Statsoch Bevillningsutskotten, och få, i anledning deraf, hvadden Sökte eftergiften af Mantals-penningarna angår' Statsoch Bevillnings-Utskotten anföra, att genom Nådig Kungörelse af den 4 Nia j 1785,0m en i stället för de Allmänna Barnhusen i Stockholm vidtagen inrättning till fattiga barns uppfostran på landet, har Kongl. Maj:t i Nåder förordnat, att de större barn, som af Foster-föräldrar emottagas, blifva fria från Mantal till dess dé uppnått 18 års ålder, och då underhållet för dem blifvit betaldt tills de fyllt 14 år. Sedermera har Kongl. Majit uti Nådigt Bref af den 7 Juli 1796 till dess och Bikets KammarGollegium förklarat, att de Barnhus-barn i Nåder förunta frihets år från Krono-Utskylders erläggande må för Gossar ifrån 18 året, hvar intill de dittills en sådan frihet åtnjutit, till 2I år, och för Flickor till 20 år förlängas.
Ofta gick hon nu de vackra sommaraftnarne ut åt landsvägen til en liten skogsbacke, der hon vanligen satte sig i gräset och plockade blad af prästkragblommor, för at se om hennes önskningar skulle upfyllas; långt in på nätterna dröjde hon på detta ställe, och svärmade i sina tankar med den älskvärda ynglingen, och återvände först sent med långsamma steg. Detta är ren och oförändrad sanning, hvarföre det utan tvifvel skall förundra Läsaren, at då Uno en natt återsåg Sofi, han fann henne i en Officers armar öfverhopad med dess kyssar. Sent anlände Uno til Fjollinge Gästgifvaregård, emedan dröjsmålet på Gustafsdal uppehållit hans resa. Klockan var redan öfver 10, och således så långt lidit på natten, at han ej ville resa up til Prästgården, utan beställde rum på stället. – Medan en flicka bäddade hans säng, gick Uno ut, för at under en liten spatsergång up åt Kyrkan, göra sina betraktelser och njuta den sköna aftonen. Det var en lördagsqväll, bygdens unga drängar gingo putsade i blå eller randiga så kallade västtröjor, nya gula skinnbyxor, blå eller rena hvita ullstrumpor med röda strumpeband, och nya filtmössor omkring knutarne i byn i friareärender, för at söka up hvar sin lördags-älskarinna, på Sweitziska böndernes sätt. Vid slänggungan på en backe, hade byens öfriga ungdom samlat sig, och Uno betraktade huru raskt drängarne svängde gungan i höjden, hvari tvenne pigor i lintygsarmarne sutto skrikande för hvarje förnyad svängning, som våldsamt fladdrade deras korta kjolar. För at icke på något sätt störa dessa glada nöjen, fortsatte han sin vandring ut åt vägen, betraktande med et philosophiskt öga de i sina små byar flitigt och arbetsamt borrande Scarabeerna.
3 I socknarnes indelning har, genom nådigt Bref af den 11 Maj 1860, den förändring skett, att Kongl. Maj:t tillåtit, att Lisjö, 1 mantal säteri, 2 mantal rå och rör samt 1 mantal frälse, med derå anlagdt jernbruk, äfvensom frälsehemmanen Turbo j mantal, Bovallen f mantal, Stora Skytorp 1 mantal, Norrsjöfallet J mantal, Stora Uggelbo » mantal med Lilla Uggelbo, Laggarbo i mantal, Hästlösa 1 mantal och Hemlinge Westergården 1 mantal, belägna från 2 till och med 2J mil från Munktorps, men deremot endast f till lf mil från Sura församlings kyrka, fått, med underlydande lägenheter, i så väl kyrkligt som kameralt hänseende, skiljas från Munktorps och förenas med Sura socken. I judicielt hänseende är länet, som hörer under Svea Hofrätt, förutom de 4 städerna, hvilka alla hafva egna jurisdiktioner, indeladt i 4 domsagor och 13 härader, med lika många tingslag. Första domsagan utgöres af Tuhundra, Siende och Snefringe härader. Tuhundra härad består af Barkarö, Dingtuna, Lillhärads och Lundby hela socknar samt vestra delen, eller 9ffe mantal, af S:t Ilians socken, alla tillhörande Westerås fögderi. Tingsstället är i Westerås. Siende härad består af Hubbo, Tillberga, Badelunda, Irsta, Kungsåra och Kärrbo socknar, alla hörande till Westerås fögderi. Tingsstället är i Westerås. Snefringe härad består af Rytterne, Säby, Svedvi, Kolbäcks, Munktorps, Bergs, Ramnäs och Sura socknar, eller hela Strömsholms fögderi. Tingsstället är Kolbäcks gästgifvaregård. o O Andra domsagan utgöres af Åkerbo och Skinnskattebergs härader.
Härad att ställa fullmägtig, ware förfallet till det wite Ståndet pröfwar skäligt utsätta, och som swara kan mot den omkostnad, som ett jemnlikt Prosteri, Stad eller Härad pä sin Riksdagsman göra mäste; skolandes ett sädant wite uti Ständets Casja inflyta. Försummar äter, utan laga förfall, den walde att sig till Riksdagen i rattan tid inställa, ware sitt arfwode för den tid han uteblifwit förlustig och bote derutöfwer en lika summa, alltsammans tillfallande Ständets Casja. 8 17. Uti Riksdagsmannawalen mä icke nägon Embetscllcr Tjensteman med sin Embetsmyndighet obehörigen werka; gör han det, miste Sysilan. Bcträdes nägon annan att genom lockande, tubbande eller hotelser hafwa stört walfriheten, mä han sitt brott 108 Expeditioner till Riks-Sländen. ej med penningebötcr umgälla, utan straffes med tillämpning as 5 Cap. 4 Z Straff-Balken, kroppspliktcn swarande emot tsugufeiu till och nied sextio dalers böter, efter omständigheterna. Ingen obehörig, eho som helst, äge att »valförrättningen betvifla; och ware Dvinhafwanden ivid Riksdagsmannawal för Bondc-Ständet pligtig att sjelf föra Protocollet. Wid alla Riksdagsmannawal skall den wara Riksdagsman, som de fleste rösterne undsätt. Dör den walde, eller bcwisar laga förfall, anställes nytt wal. Riksdagsman, som wald blifwit, ma ej utan lagliga hinder kunna sig dcrifrän undandraga, och njute han af dem, för hwilka han är fullmägtig, anständigt och tillräckligt underhäll och resekostnad, bäda före walet bestämda. 8 18.
Den lätta till gång af penningelån, som från 1805 till 1812 existerade, lifvade bågen för odlingar, sorn så synbart tilltog , och utan att beräkna de höga sädespriser, som vid sistnämnde årsslut togo sin början, såg man stenbundna fält och otillgängliga Kärr och Mossar göras fruktbara och detta med lanta penningar, i hopp att iå behålla dem, emot en laglig och billig renta, en längre tid — till dess vinsten af företagen och den förbättrade egendomens värde kunde gifva den patriotiska låntagaren medel att dem betala. Men andra , för Jordbruket främmande speculationer hafva gifvit capitalisten en förmonligare utsigt att använda sina capitaler. De hafva på en gång nästan allmänt blifvit uppsagda från Jordbruket, för att insättas i Handeln och ÖstersjoCompagniet, hvarigenom odlingsförmågan upp* 652 Den 24 April. hört , likasom för ganska mångå förmågan att behålla sjelfva jorden. Bland de många här upplasta Memorial, som med sak-kännedom, Fosterlands-känsla och snille bevisat , att modernäringen Jordbruket är vanlottad, och att de för vidt utsträcktahandelsfriheter tagit en riktning , sorn förslappar National caracteren genom befordran af smaken för en förderfvande luxe, och förstör Jordbruket genom införskrifningar af sådana producter, tom inhemskt Jordbruk, om det ej förtryckes, i behöflig mängd kan framalstra, torde intet mera detaileradt hafva vägledt de åtgärder, som böra vidtagas, än det Memorial, som Hans Excellence Herr Grefve Ruuth i Plenum den 13 April uppläste. Med denna öfvertygelse vågar jag inför Eders Excellence Högvälborne Herr Grefven och LandtMarskalken samt Höglofl. Ridderskapet och Adeln vördnadsfullt framföra den önskan, a!t Hans Excellence Grefve Rnuths Memorial måtte i alla dess punkter erhålla den uppmärksamhet af det beslutna Särskildta Utskottet, hvilket det såsom förenämnde Statsmans kännedom med »uttrycket af den sanna patriotismen, så ostridigt förtjenar. En enda anmärkning torde mig likväl tillåtas.
Men hvad angår Friherre Anckaisvärds hemställan,om en påminnelse till ConstitutionsUtskottet, anser jag Rid-i derskapet och Adeln både kunna och böra en slik erinran besluta. I sammanhang härmed och då Statsoch OeconomiaeUtskotten, till hvil. ka frågan om Tullverkets Organisation blifvit remitterad, ännu icke deröfver afgifvit något Utlåtande, vågar jag äfven anhålla, att enär berörde fråga är af särdelas vigt, Ridderskapet och Adeln täcktes låta en påminnelse till nämnde Utskott afgå, att samma fråga med första till pröfning företaga och afgöra. Herr Cederskjöld, Pehr Gustaf: Jag in stämmer fullkomligt med Herr Friherre Cederström deruti , att den begärta Remissen till 3^4 Den 19 Martil. Constitutions Utskottet ej kan beviljas, hellst t Regeringsformen uttryckeligen stadgas, att frågor oin ändiing i Grundlagarne ej få i Ståndens Plena väckas, Enskilt Riksdagsman får vända sig directe till Constitutionsötskottet „ hvilket, om det gillar Motionen, äger att till ; Stånden med Förslag till ändring i Grundlagarne inkomma; eller, i annat fall, svara den Riksdagsman, som frågan väckt. — Herr Friherre Anckarsvärd måste således aflemna sin skrift omedelbarligen till Constitutionsötskottet. Men deremot instämmer jag med Herr Friller, re Staél i tillstyrkan af bifall till Herr Frihet, re Anckarsvärds anhållan, att ConstitutionsUt6kottet måtte anmodas med det snaraste utlåt» 6ig öfver de senare anmärkningsfrågorna.
Plenum klockan half till 6 eftermiddagen. Herr von Hartmansdorff^ Augustanförde skriftligen:. Ehuru fullständigt och noggrant 1837 års Revisorer bemödade sig att fullgöra sitt uppdrag, sä finnas likväl medel, hvilkas förvaltning de, så vidt jag af berältel - Den i5 December e. m. sen kunnat inhemta, icke granskat eller begärt att granska. Dessa äro Lappmarks EcclesiastikMedel, hvilka förekomma håde i Debet och Credit af de tryckta utdragen ur Rikshufvudböckerna, och hvilkas Capitalbelopp utgör omkring 55,ooo R:dr. Redovisningen för dem göres af Kongjl. CanzliStyreLen, och granskas, såsom andra Kronans räkenskaper, i Kongl. KammarRätten. Jag anhåller att denna min erinran måtte få remitteras till StatsUtskottet, dels på det att den granskning af ifrågavarande medels förvaltning genom Rikets Ständers Ombud^ hvilken hittills blifvit underlåten, nu måtte för sig gåj dels på det att möjlig tvist derom mellan Riksdagarne, med Rikets Ständers Herrar Revisorer, måtte undanrödjas. Lades på bordet. Herr von HartmansdorffAugust , uppläste följande: De medel, hvilka till StatsContoiret inflyta, skola, såsom bekant är, insättas i Banken, och uppgå ofta till behållningar af i million och derutöfver. För att åter uttaga större eller mindre del deraf, eller alltsammans, behöfves, efter nuvarande bruk, endast assignationens underskrift afen Kongl. Räntmästare, och contrasignation af en Bokhållare, eller Kammarskrifvare. Assigne - Den i5 December e. rm i53 randet skall väl i StatsContoiret föregås af anordningar, som StatsCommissarierna underskrifva; mea de synas icke i Banken, hvarest contanta penningar utlemnas på förberörde 2:ne underordnade tjenstemäns namn, utan att man i Banken vet, huruvida anordning föregått assigneringen, samt om den sednare följaktligen är behörig eller icke.
R:dr för hvarje rusthåll, då den deremot i Blekinge endast utgör omkring 15 R:dr. Kostnaden fölen båtsmans underhåll och beklädnad inom Södra Möre härad bestiger sig, enligt markegångstaxorna för åren 1856 och 1857, till blott 99 R:dr 73 öre, men deremot i Blekinge till 114 R:dr 74 öre, så att, med iakttagande af rustningens olika fördelning på hemmantalet, kostnaden för båtsmansindelningen å helt hemman utgjorde i Södra Möre härad 153 R:dr 43 öre, men deremot i Blekinge 187 R:dr 61 öre. På grund af dessa förhållanden tillstyrker Utskottet, att ifrågavarande förslag icke måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. I afseende å förslaget att rotehållarne måtte befrias från bekostande af båtsmännens kappsäckar och småpersedlar samt statsmedel dertill anvisas, får Utskottet endast erinra, att, sedan Rikets Ständer vid sistförflutna riksdag an - 6 Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande J\S 3. hållit om vidtagande af nödiga åtgärder, hvarigenom rustoch rotehållare vid båtsmanshållet kunde på enahanda grunder, som uti Kongl. Förordningen om båtsmansbeklädnaden den 22 December 1848 finnas antagna, befrias från skyldigheten att anskaffa och underhålla båtsmännens kappsäckar och så kallade småpersedlar, Kongl. Maj :t efter det förslag i ämnet blifvit af en för ändamålet nedsatt komité utarbetadt, till Rikets Ständer aflemnat nådig framställning i frågan, samt, för verkställande af samma förslag, äskat ett särskildt dertill erforderligt anslag. Till följd häraf torde omförmälda förslag icke påkalla annan åtgärd, än den, hvartill Kongl. Maj:ts berörda nådiga framställning må föranleda. Slutligen och beträffande ofvannämnda motion om utarbetande och framläggande af ett förslag till ny fördelning af städernas båtsmanshåll; så har Utskottet inhemtat, att genom Kongl.
En kapten vid artilleriet hade nemligen blifvit föreslagen till 1,500 R dr i pension; en protokolls-sekreterare till 3,000 R:dr och en revisions-sekreterare till 4.000 R:dr. Motionären ansåg derföre ingenting vara alt i detalj förändra. Felet bestod i sjelfva organisationen. Vi hade, fortfar motionären, i alla tider äflals att hafva en stor flotta. Vissa tider af vår historiska utveckling, dä vi egde nästan alia Östersjöns länder, kunde en så dan åsigt försvaras af mångahanda skäl. Numera reducerade tdl vår halfö, hade vi icke samina behof af en flotta tili samma storlek som förr. Såsom ett oeftergiflig! vilkor för en flottas tjenstbarhet, vore hennes öfning. Derför gjordes icke mycket, eftersom vi vanligen icke hade mer än några korvetter, ofta 15 5 mill. P:d St. 47 Sammans. Siatssamt Allm. Besv.- och Ekon. - Utskottets Utlåtande N:o 53. 3 en, lill öfning om året. På elt sådant fartyg kommenderades mera befäl än som skulle behöfvas för fartygets utredning lil! krigsbruk, nemligen ända till 16 officerare eller något dylikt. Om man åninge att 32 officerare årligen befunnos på en expedition, så hvad lorsloge della lilla antal lill den summa af flere hundra officerare, sorn (lollan egde. Härförutan vore äfven att anmärka, att sådan öfning, med många kamrater vid sidan, vore en dålig öfning, emedan den icke utvecklade någon själsnärvaro, så nödig synnerligen för en sjö-officer. Numerären af våra skepp vore visserligen mycket mindre än hvad den fordom varit, men den synles dock vara för stor lill våra behof och krafter. Mångå skepp fordrade stora summor lill materiel och underhåll. De voro landet fördyra, mäste bevaras under många tidskiften och slilas aldrig ut, men blefvo odugliga genom nya krigsbruk och uppoffringar. De blefve af intet värde, såsom fallet vore med nästan alla våra linieskepp, hvilka voro odugliga för propellen.
För alla Hemmans-värden eller afgifter, som hos Pröfnings •Committéen undergått någon förändring, antecknas : Se Gräf nings - Committéens hängd. N;o 4. j:te Bandel. Bilaga till N:o I. PrÖfnings-Committéens Taxerings-Längd ; kvari upptecknas Ägare af Hemman, Lägenheter, Verk och Inrättningar, jemte Innehafvare af Besittningsrätt å Brono Hemman uti N. N. Län för år 18 Hem4 man. Taxerings-Committéens åtgärd. Pr Sfäings-Committéens förrättnin £• T Den Skattskyldiges Namn och Caractére. Hemman , Lägenheter, Verk och Inrättningar Fast Egendoms värde TillkonJmer. Afgår. vS» 2 FastEgendoms värde Fast Egendoms värde x 0 ^ 0 3 -c Summa Präfnings-Committéens m, m. 3 3 n w a p Partisumma. Hufvudsumma, Afgift. c 13 3 " 3 a. OJ a Hufvudsumma. Öfver de förändringar, som inträffa uti Afgifter efter Taxerings - Längderna N:o S, 3, 4 och 5 upprättas särskildta Längder, efter de anledningar detta och öfrige Pormulaire vid handen gifva. I Den Skattskyldiges Namn, Tjenst ech Caraetére. Öfversten N. N. vid N. N. Regemente Kyrkoherden N. N. Kron®-Fogden N. N N;o j. j;te Bandet» Sidan 354* N:o 2. Beredningsoch Taxerings-Längd, hvari uppteckna Embetsoch Tjenstemän uti N. N. Socken för är 18 a Boställs-Hemman och Lagenheter m. tn. Anneberg Indelt L<?n Prestegården Löne-inkomst Veda Indelt lön Hem man, Berednings Committé, ns ätgärd. 20,000 1 2 ,000 5,000 Taxer in gs-Committeens förrättning. Inkomst af Boställe och Tjenst. Beräkning till Bränvins-Bevillning. Taxerings Committéens anteckningar.
Besv,ö.Oec.-Utsk,UtI.N:o 44. 19 Vidkommande deremot den ordinarie roteringsskyldighet, som af de, efter 1823 ärs Riksmöte, af Kongl. Maj:t i Nåder tillsatte, extra rotejemknings-Comitéer blifvit föreslagen att utgöras af sådane hemman och lägenheter, hvilka, enligt sin natur, böra draga en slik tunga, anse Utskotten, i likhet med hvad Herr Friherre af Nordin redan upplyst, grunden för denna förberedande åtgärd vara hemtad från Rikets Ständers nyss åberopade underdåniga skrifvelse den 17 December 1823, enär deruti, bland annat, blifvit yttradt, att, vid de jemkningsförrättningar, om hvilkas anställande Rikets Ständer då anhöllo, böra skiljas och från upptagande £ extra roteringen uteslutas ”alla hemman och lägenheter af Krono*Skatte och Frälse-natur, hvilka, enligt förfatlningarne, öro underkastade ständig rotering’V men då, emot 73 och 80 §§. Regerings-Formen, en sådan tillökning 1 ordinarie knecktehållet icke kan till någon verkställighet befordras, innan Rikets Ständer derom beslutat, hvilket hittills ej skett, tillstyrka Utskotten Rikets Höglofl. Ständer att, med anledning af hvad under detta Riks^ möte af flere Motionairer upplyst och erinradt blifvit, genom Skrifvelse hos Kongl. Majit i underdånighet begära: att den af extra Roterings JemkningsCommissionerne efter 1823 års Riksdag och med föranledande af till dem i Nåder ut - %o Stålt-iamt Allm. Besv.o.Otc. Uttk.
Sålunda nedgick utsökningsbeloppet under och näst efter det för jordbruket gynnsamma tidskiftet 1851—55 till mindre än och det lider ej något tvifvel, att ju ett par års goda skördar å nyo skola medföra en återgång i härutinnan nu befintlige förhållanden. Framför allt måste för öfrigt i afseende å den under senaste årtionden ökade skuldsättningen tagas i betraktande det jemväl, och utan tvifvel i högre mån, ökade värde, som jordegendomar i denna del af riket under samma tid vunnit. Det bolag, som år 1845 bildat sig för försäkring af åbyggnader och lösegendom å landet, och för hvilket Kongl. Maj:t den 13 Mars nämnde år fastställt nådigt reglemente, har vunnit betydlig utsträckning. Bolaget är grundadt på en minimi-teckning af 2,000,000 R:dr. Vid brandstodsårets slut 1860 utgjorde försäkringarnes antal 3,968, och ansvarighetsbeloppet, som år 1855 var 12,235,110 R:dr, uppgick 1860 till 13,854,500 R:dr. — Under åren 1856—1860 hade bolaget att ersätta inalles 43 brandskador med ett sammanlagdt belopp af 92,434 R:dr 50 öre, hvilket, i förhållande till ansvarighetsbeloppet under samma tid, utgör nära 17i öre på hvarje 100 R:dr. Jemte läns-brandstodsbolaget bestå flera mindre föreningar för brandförsäkring häradsvis. Det är härvid att beklaga, att allmogens förtroende till den för länet gemensamma försäkringsanstalten visat sig vacklande. Efter några års erfarenhet af att man i sin egen ort icke hemsökts af någon brandskada, har man gemenligen funnit sig besvärad äfven af en ringa afgift till läns-brandstodskassan och sålunda utträdt ur bolaget. Men då derefter brandskada inom häradet eller det mindre brandstodsdistriktet inträffat, som medfört Göteborgs och Bohus län. Sparbanker. Sockenmagasiner. Fattigvård. 27 en mångdubbelt större afgift, har man åter förenat sig med länsbolaget, dock endast tills det varnande missödet ånyo är glömdt.
Frölichs motion, finnner man henne åsyfta, alt det särskilda Utsk. skulle, i mer eller mindre mån, omfatta frågor rör. banken, financerna, creditlagarne och skatteväsendet. Det skulle således omfatta ämnen, som angå StatsUtsk., ty motionären lärer väl med ”skatteväsendet” icke blott mena bevillningen, utan troligen också grundräntorna. Motionen angår Bancooch jemväl Bevilln.Utsk., så framt motionären med ”skatteväsendet” äfven afser bevillningen. Den angår LagUtsk., emedan fråga är om creditlagarne; och då motionären slutligen talar om landets ekonomiska ställning, så måste motionen äfven angå Ekon.Utsk. Det föreslagna Utsk. blefve då ett GeneralUtsk., som uppslukade de öfrigas verksamhet; och om det icke så gjorde, hvad blefve då dess verksamhet? Den blefve troligen antingen att säga förut något, som sedan skulle sägas efter af andra Utsk., eller skulle de, hvilka hafva med samma saker att göra, råka i strid med del särskilda Utsk., eller ock blefve detta endast ett echo af de öfriga. Kan väl någon reda, någon framgång vinnas på sådant sätt? Motionären har trott, att Utsk. bchöfdes för enheten i målets behandling. Om så vore, så behöfdes ju för enheten af alla riksdagsärender afgörande, att de samtelige förbereddes af ett enda Utsk., på det att det enås beredning ej måtte strida mot ett annats. Men sådant är icke förhållandet. Enheten måste vinnas genom uppmärksamheten hos hvarje Ståndens medlem. Såsom det förhåller sig med behandlingssättet af ärendena i det hela, så måste det äfven förhålla sig med de ärenden, som nu äro i fråga. Kunde rikets fmanciella betryck, eller oreda, eller hvilket ord man helst, vill begagna, hjelpas med ord, sä vore nedsättandet af delta särskilda Utsk. ett högst förträffligt medel, och då hade motionären i dag redan undangjort betydligt för rikets upphjelpande. Annu mera skulle naturligtvis åstadkommas, när detta 152 Den 4 September f. m.
De föreskrifné qvalificationerne äro så få, att ingen vederbörlig gradering emellan olika beskaffenheter hos Tjenstehjon kan rättvisligen ske, hvarken i godo eller ondo; obeläknadt att Husbonde, i sednare fallet, sällan kan närma sig sanningen, utan fara för en chicaneus rättegång, med mindre än han äger sådune bevis, hvilka svårligen kunna anskaffas i hushållet, der individerne icke äro vittnesgilde , hvarken för eller emot hvarandra. Med afseende härpå får jag vördsammeligen föreslå ett Formulair till Orlofssedel, sorn jag härjemte har äran 38a Den i5 November. bilägga. Egenskapen af elt sådant Formulair beror i betydlig mohn af en åskådlig uppställning, som icke genom blotta läsningen kan meddelas. Deremot förefaller en sammanhängande uppläsning af en mängd alternativer, hvilka aldrig komma att äga tillvaro på en och samma gång, högst löjlig. Icke dess mindre torde det höra till ordningen, att jag söker att muntligen göra reda för Formulairet, så godt det låter sig göra. Sedan Herr nf Ekenstam härefter munteligen redovisat Formulairets innehåll, fortfor han att uppläsa följande: På ett sådant tryckt Exemplar till Orlofssedel blir således ganska ringa att skrifva, endast att utstryka, hvilket allmänneligen faller sig heqvämligast; men emedlertid komma alla Tjenstehjonets egenskaper likväl i betragtande och till yttring på ett bestämdt och uniformt sätt. Sådane tryckte Formulairer skulle alltid finnas bos hvarje Pastor, äfvensom någre Exemplar af TjenslehjonsStadgan. Ingen ofullkomlig, eller annorlunda beskaffad Orlofssedel , än den föreskrifne, skulle vara gällande. Af de numererade qvalificationerne borde ovilkorligen endast ett alternativ finnas qvarstående, och alla de andra utstrukne; äfvensom alla anviste ifyllningar skulle vara gjorde. Den som annorlunda