Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Cap. i. §. thenna Balk utsatt är, wid Härads-Tin» 2Z5 get inteckna^?. Förnye ock inteckningen såsom uti 7. Cap. 2. §. RattegängS-Balken sägs. Z. 2. Är jorden sadan, at ägaren kunnat om then ester godtycke» fit förordna, stände afhandlingen fast; men warder om then jord afflutadt, som ägaren icke ma i tellamente borrtgifwa, och ester jordägarens död fyra är eller flera pä gif ostämma återstå, äge dock Landtbo ener Arrendator icke magt ä Hemmanet qwapllta öfwer fyra är, räknade frän den flyttnings-dag, som infa^er näst efter thel jordägarens död Landtbo eller Arrendator bcwifligen kunbgjvrd blifwit. Finnes then jord intccknad, som Jordägare til Landtbo eller Arrendator upläter, äge inteckningen thefl lagliga werkan, äntä Landtboes eller Arrendators afhandling intecknas. 2°lfwen mage Jordägares öfrige Borgenärer inom natt och är frän then dag, Landtbo eller Arrendator sin rätt inteckna latit, utan hinder häraf, theras fordringar utsöka, för them taga inteckning, eller genom stämning theras rätt förwara. Försummas thekta, blifwe afhandlingen fastständande, dock gälle hwad om Borgenärers inbördes företrädes rätt til betalning särstilldt stadgadt är. §. 15. Then jord, til hwilken man icke hästner oinskränkt ägande rätt, mä e) nogor längre an för tid borrt - arrendera, Hwitket dock allt, jämte nägra Ledamöters särskilldta yttranden Lii Riksens Hölofliga Ständers wi - dare pröfning wördsammast understalleS. Norrköping den 5. Maji igoo. Pä Ledamöternas af Pä Ledamöternas af Högloi. Rivderffapets och Högm. Preste - Ståndets Adelns magnar magnar Lunge. ketrus Anneli.
Ej skall dervid kungöras, huru Nämnden inom sig röstat; ej eller skola skälen för heslutet uppgifvas. §• 18. Sedan Nämndens beslut så aflemnadt är, sormi §. 17 sägs; läte Rätten det i sitt Protocoll införas, och kungöre det för parterne, eller gifve det till dem ut efter anslag. §• 19* Hvad Nämnden beslutat, skall till efterrättelse lända. Ej må i Nämndens beslut ändring någorstädes sökas. Der så hända skulle, att Nämnden satte ut värdet högre, än af ersätlningstagande yrkadt, eller lägre, än af ersättningsskyldig medgifvet varit; gälle dock beslutet, hvad desse personers rätt angår, icke i det, som strider emot deras åsämjande. §. 20. Vill egare af jorden eller lägenheten klaga deröfver, att han icke varit i målet stämd, eller vill annan klaga på den grund, att ärendet icke blifvit, enligt §. 1, från predikstolen eller genom allmänna Tidningarne lätteligen kungjordt, eller vill någon klaga öfver Rättens pröfning af jäf emot den, som i Nämnden suttit, eller påslår någon eljest, att vid Nämndens sättande ej så tillgått, som nu föreskrifvet är; den talan må, sedan Nämndens beslut är, efter §. 18, parterne meddeladt, i Hof-Rätten föras, genom besvär, inom den tid, som i 25 Capitlet 5 § RättegångsBalken sägs. Varder den talan gillad; förfalle all verkan af Nämndens beslut, så vidt det på klagandens rätt verkar, och förordne Hof-Rätten, att Nämnd å nyo sättas skall. Ej må Hof-Rätten till pröfning upptaga jäf, som icke vid Under-Rätten yppadt varit, innan Nämnden sitt beslut gaf. Öfver Hof-Rättens beslut må klagan föras i den ordning, 30 Capitlet 18 § Rältegångs-Balken föreskrifver. §• 21. Var part från Rätten borta, när Nämnden valdes, och vill han sedan visa, att han då hade laga förfall, och att han ej kunde gifva det 14 La“-Utikotlels Betänkande, N:o 56.
Maj:t uppträder i denna anmaning såsom Ombud för lidande näringar, såsom Ombud för de medborgareklasser, hvilka lida af en ofullständig lagstiftning, såsom Ombud för Svenska namnets ära. Dessa Konungsliga ord kunna ej blifva utan påföljd. Såsom första påföljd tillförser jag mig, derest utgången skulle visa, att missräkning skett på förmodade sannare begrepp om grunderne för Penningeverket, på förmodad större benägenhet att låta sig upplysas af fordna tiders misstag, att deras röster, som ådagalagt fulländade studier, måtte högre värderas, än deras, som härutinnan visat'sig försumlige. Jag tillförser mig den beslutsamhet ä Regeringens sida — Bolagslnteressenternes il8 Den 6 Julii f. m. pluralitet må för sin del besluta som den besluta vill — jag tillförser mig, säger jag, att Regeringen, för ett färre eller större antal Bankbolagsinteressenters skull, sorn med liknöjdhet åskåda landets ställning, icke tillstäd jer, att näringarne fortfarande skola sucka efter frihet, förkofringåkraften borttvina under saknad säkerhet, Svenska namnets ära förblifva äfventyrad, och måhända i en framtid äfven Statens politiska tillstånd. Från denna dag upphör enskild mans förpligtelse, att isolerad verka för ändamålet, och all vidare ansvarighet der viljan hindrar möjligheten af öfvertygelsen. Med denna dag, och det i följd af de sannare begrepp, som under de förflutne fem åren blifvit spridde hos dem, som kunna domina i en fråga af denna natur — med denna dag öfvergår ansvaret på Landets regering. Desse äro de skäl, som bestämt mitt Ja. Jag har redovisat för dem utan anspråk, att mina skäl, mina farhågor, mina förhoppningar skola inverka på andras opinioner. Herr Skogman j Carl David * uppläste följande: Nyttan och nödvändigheten af ett bestämdt myntvärde för samhällets välstånd och förkofran äro väl nu merafså allmänt erkände , att detta axiom ej här fordrar en Den G Juli! f. rrv. "9 ytterligare bevisning; och olikhet i meningar uppstår egentligen i frågan om tiden, sättet och medlen att göra slut på den osäkerhet i vårt penningeverk, som förflutna tiders misstag alstrat.
Opinions-nämnden är en ostracism, ett underkastande af godtycklig afsättningsålgärd utan ransakning, som jag, för min del, ville hafva utesluten ur våra grundlagar, hvilken önskan många med mig dela, förmodligen inklusive den nyssnämnde värde talaren, enl. hvad han sjelf antydt; men kan det väl vid sådant bedömande vara skäl att än ytterligare utsträcka tillämpningsrätt af denna ostracism? Coust.Utsk. har föreslagit, afl RegeriugsR:ns ledamöter skulle vara underkastade RiksRms dom i händelse de af egennytta, vrångvjsa eller försumlighet uppenbarligen handlat emot gällande lagar och författn:r; och jag kan icke föreställa mig alt denna af KammarRätts-Presidenten och andra högtbetrodde embetsman beslående RiksRälls ledamöter, i händelse deras domarekall i detta hänseende någongång påkallas, skola vara nog pliglförgätne att underlåta dömma hvarje egennyttigt, vrångvist och försumligt, eller mot gällande lagar och författmr uppenbarligen handlande RegeringsRäd obevekligen af med tjensten. Den enda anmärkn., som, enl. min tanke, kunde vara af större vigt, är den, att Konungen måhända borde ega att, när Han så ville, i RegeringsRm taga inträde och der beräkna sina 2:ne röster, likasom 1111 i Högsta Domstolen; men jag tror likväl, att denna förhoppning om Konungens personliga deltagande i RegeringsR:ns ärenden, skulle inför allmänheten framställa en mera illusorisk än verklig närvaro, ty vi se af erfarenheten huru föga Konungens tid tilläter Honom att taga del i Högsta Domstolens förhandlingar. Han gör det aldrig och likväl utfärdas dess domar i Hans namn. Manne icke medborgares välfärd, lif, ära och gods, dessa de dyrbaraste föremålen för hvarje individs personliga intresse, alltid kunna göras lill ämnen för rättstvister och vare sig rättrådiga eller .orättrådiga angrepp; individen måste ändock låta dessa vilkor för hela sin timliga lycka vara underkastad lagligmätig behandling och, efter mellanliggande instansers genomgående, Högsta Domstolens slutliga dom. Kan det då vara betänkligt, att till RegeringsRm en dylik rättighet uti ekonomiska mål öfvérlemnas?
Nådiga pröfning och anhålla, att, i händelse äfven Eder Kongl. Maj:t täckes detsamma antaga, en sådan författning må varda till allmän efterrättelse utfärdad. Riksens Ständer framhärda 8Cc. N:r 167. tJppl. och godk, hos Sanitl. Riks-St, d. 29 Maj 1818. Riksens Ständers underd. Skrifvelse angående Lego-Stadgans ärliga kungörande och kringspridande. På det Kongl. Lego Stadgan för Husbönder och Tjenstehjon af den 15 Maj 1S05 samt de deruti åberopade Lagrum och författ ningar 334 Under daul g a Skrifvelse/% må säkrare spridas och komma till allmänhetens kännedom; fa Riksens Ständer till Eder .Kongl! Mäj:t framföra underdånigt förslag: att, med ändring uti g Artikeln, 3 sorn upphäfver hvad förut om Lego-Stadgans årliga uppläsande varit förordnad! densamma må hädanefter hvarje år i Mars och September månader från Prediksto larne offentliaen kungöras: samt att, då den i £ följd af nämnde §. föraitstaltade Uplaga af Stadgan kan förmodas nu mera vara utgången, en ny Upplaga, tryckt uti mindre format, med bifogade korrta Utdrag ur de Lagrum och Författningar, till hvilka Lego Stadgan hänvisar, må besörjas och för det möjligen lindrigaste, samt å Exemplaren utsatta pris hållas Allmänheten till handa: och torde för öfrigt Presterskapet kunna anmodas vid laglige tillfällen påminna och hafva tillsyn, att Husbönder och Tjenstehjon inom Församlingarne äro förSedde med sådana Exemplar. Riksens bländer framhärda SCc» N:r 158. Uppl. och godk, bos Samtl. Riks-St, den 29 Maj 1818. Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse om Laga Domstol för mål angående Af handlingar emellan Allmänna Embets-Verk och enskilde personer. Med en i all
En talare har sagt, alt det vore ett af mig framstäldt axiom, att 75 proc. qvarliggande säkerhetshandlingar innebära större säkerhet, än 60 proc., och samme talare har äfven sagt, att det vore ändå säkrare, om alla 100 proctn funnos i taka händer till framlida säkerhet för privatbankerna. Delta är ganska rätt, och det riktigaste sättet för en sådan lagstiftning vore, att liypotheker för hela den tecknade summan borde ligga j allmän vård; ty, mine herrar! annat är detta och annat är rörelsecapitalet. Cassan, mine herrar! den utgör rörelsecapitalet, och man måste i begreppet skilja rörelsecapitalet ifrån sjelfva egendomen, på hvilken rörelsecapitalet grundas. Jag är alldeles af den tanken, att bela capitalet borde hafva motsvarande säkerhet, men jag vill i min propos. ej begära mer än y5 proc. säkerhet, derföre att jag anser bankens ägande lånehandlingar, hvilka efter detta lagförslag lätteligen ej få inberäknas såsom ägande någon valör, fullt motsvarande bankens utelöpande penningar. Om man skulle, i motsats lill hvad Frih. Boye bemärkt, tillåta ali cassan kunde gå ända till 100 proc., så skulle följden kunnat blifva, D c ii 20 F c b r » ;i r i f. m. va, att, vid en blifvande concurs, det ej skulle finnas några säkei hetshandlingar, utan säkerheten berodde bell och hållet på lånehandlingarua, hvilka då nödvändigt skulle hafva ett värde af iöo proc., så framt, vid slutlig utredning, ej någon skulle blifva lidande; men om de deremot ej behöfva calculeras till mer än ?.5 procts värde, såsom Utsk:n hafva föreslagit, så kan troligen ingen lida derpå vid den slutliga utredningen.
Jag har icke dragit i betänkande att framstå i sådan strid, när jag trott det behöfts, och har inga skäl att beklaga mig öfver utgången, fullkomligt öfvertygad, som jag städse varit, att den periodiska pressen, hvarifrån anfallen skedt, är den bästa säkerkets-ventil för alla missnöjens afledande, när och hvar som helst. Missförstådd och illa skött, visar elen sig visserligen ofta hos oss som annorstädes mindre fördelagtig, men från den har dock icke sällan mången tänkvärd satts och vigtig sanning utgått lill allmänhetens upplysning; och den tid kommer väl, då sans och stadga blir en förtjenst där man hitintills saknat den. Då deremot grundsatser och förhållanden, hvilka inverka på menigheternas väl eller ve, lättsinnigt angripas och afhnndlas med bestämda afsigter att förvilla allmänna omdömet öfver således vida vigligare saker än en och annan persons, eller hela korpsers förolämpande; så tror att hvarje Embetsman eller icke Embetsman, som lika mycket föragtar opinions-servilism, som hvarje annan servilism, äger en medborgerlig förbindelse att begagna de tillfällen honom erbjudas till att rätta begreppen så vida han kan. Det är visserligen sant, att Embetsmannens åsigter icke blifva betraktade af alla dem, på hvars omdömen man kanske arbetat, med afsigt att nedsätta dess anseende eller förvrida begreppen uti den saken han bedömer; men man bör dock hoppas, att den sansade delen af allmänheten, gör sig mödan alt granska hvarje vigtig sak från flera än en sida, och saker utan vigt må gerna lemnäs alt söka sin publik samt tillfredsställa den, äfven om det tillfälligtvis sker på några personers bekostnad.
Dessa saker skola således efter det fattade beslutet först lullbehandlas, som utgående ur Riket och derefter som inkommande från Utrikes ort, hvilket allt föranleder endast till onödige besvär och kostnader. Hvad varor, som tillhöra Corps Diploinatique beträffar, så tyckes mig, att Utskottet bandlat mera billigt, om det beslutat, att reciprocitet fått egt rum, så att de länder, som lemna Svenske Diplomater fri införsel af sine varor, egde här samma rätt för sine Beskickningar, och att Diplomater från de länder, som det icke medgifva, icke må ega andra tullbehandlingsrättigheter, än alla andra resande personer. 3:o Alt tullafgiften på kaffe blifvit ökad från 3 till \ sk. per skålpund, anser jag vara mindre val beräknadt, emedan jag är öfvertygad om, att ju högre tull derå sättes, ju större och allmännare blir tullförsnillningen. — Att ett sådant förhållande föranledt Norska Storthinget att i Norrige nedsätta tullen från 5 till 3 sk., är all anledning att förmoda, 4:o Att gnaf eller surmjölksost, som säljes i Rikets vestra orter för i R:dr 32 sk. lisp., och i Danmark för omkring i R:dr, blifvit belagd med 2 R:drs tull, anser jag lika illa beräknadt, som förhöjningarne med tullen å kaffe. 5:o I följd af Utskottets vid flera tillfällen yttrade meningar, att det vore mera principenligt att, i allmänhet nedsätta än att höja tullen å varor, så kan jag icke heller begripa, af hvilken orsak Utskottet höjt tullafgiften på den lina ullen från 2 lill 12 sk., utan, om tullförhöjning derå ansetts behöflig, hellre bestämdt den till 6, högst 8 sk. per skålpund. 6:0
Utsk. har tillstyrkt afslag på en summa af 90,000 r:dr till fyllnad uppå K. KrigsCollegii militära afdelningars stater för de materiella behofven, under antagande, att genom det äskade anslaget materiellen visserligen skulle hastigare corn pietter as, men att den , med hittills använda tillgångar samt med iakttagande i öfrigt af en klok och omtänksam hushållning med anslagen på det hela, skall kunna i ändamålsenligt skick bibehållas. Hosgående bilaga visar, att de för Artilleriafdelningen på denna stat upptagna behof icke äro af beskaffenhet att öka materiellen, utan endast att underhålla det existerande. Fortiflcationsafdelningens lilla anslag af 52,000 r:dr är ock endast afsedt till byggnaders underhåll och chartae-verkets fortsättande; och på dessa 2:ne afdelningars anslag kan således ingen minskning äga rum. Ehuru Utsk. icke uppgifvit på hvilka artiklar minskningen skulle falla, utan endast i rund summa vägrat 90,000 r:dr, förmodar jag derföre, att minskningen varit afsedd på Utredntsafdelningens budget. Nu är likväl förhållandet sådant, att, med undantag af den projecterade årliga anskaffningen af s>5oq nya capotter för beväringsmanskapet med en kostnad af 45,000 r:dr, alla öfriga å Utredningsafdelningens budget för åren 1834—*838 uppförda behof antingen grunda sig uppå af K. M. med de värfvade reg:terna i nåder afslutade passevolancecontract, hvilka , utan äfvenlyrande af ännu drygare utgifter för statsverket, icke kunna eller böra rubbas, eller ock äro af oundvikliga behof påfordrade, samt i begge fallen icke kunna lemnäs ouppfyllda, så framt de värfvade reg:terna och beväringsmanskapet, likasom de indelta reg:terna (så vidt dét rörer tropheer, communionsaker, remtyg, personel utredning och Den 27 Maj. tross), skola till den styrka, hvarje regtte eller corps nu utgör, i tjenstbart skick till Rikets försvar vidmagthållas.
Utskotten; Herr Kleman* Memorial, angående nödvändigheten att öfverse och förändra Redactionen af den för Justitia;-Ombudsmannen utfärdadej Instruction; Stats• och Bevillnlngs ~ JJ[skotten : 1:0 Herr Lundman* Memorial, angående Ståderfles befrielse från Accis -afgift^ * Sjö Prat. tJtdr. d. 17 Dac. stig. 2:o Densammes Memorial, angående Magistraternes yrkade rätt till Provision för Kronans uppbörd, sora af dem indrifves. 3:o Herr Alunds Memorial i samma ämne; och 4:o Herr Lsjjlers Memorial, angående aflöning till Krono - Taxeringsman och Uppbördsmännen af Bevillningen i Släderne. Statsoch Banco -Utskotten: Herr Momsens Memorial, angående I/ånebiträde till Staden Borås. Statsoch Lag-Utskotten: Herr Alands Memorial, angående R!dstufvuoch Kämners-Rätternes samt Häradshöfdingarnes rättighet att erhålla exemplar af utkommande Författningar, äfvensom serskildt, Kämners - Rätternes rätt till exemplar af Svensk Författnings-Samling; uti hvilken Mation, Fulhnägtige för de Städer, der KämnersRätter äro, instämt. Bancosamt ylllmänna Besvärsoch OeconomieUtskotten : Herr Santessons Memorial, angående beläningsrätt vid Banco -Discenten och dess iLåneContor å ritorr Säd, upplagd strider Allmän vård i Stapel-Städer, som dertill prcestem tjen - Trot. Utdr. d. ty Dec. tg3g, 231 liga. Magaziner, hvilket Memorial, på Herr Santessons begäran, skulle med öfrige RiksStånden communiceras, och till Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskotten: Herr Valleys Memorial, angående Nederlags-frihet för Staden Gefle jemte Herr Arosenii Memorial, angående Nederlags-frihet, och hvad någre af Ståndets Ledamöter för öfrigt i ämnet yttrat.
Jag frågar, om man deruti kan finna 4 Stånds beslut, att lagen ej duger. Det finnes 4 Stånds olika beslut, huru den borde förändras. Det är härom som man ej kan blifva ense. Frågan är om deruti är något ondt. Hela händelsen blir, alt i825 års Förordning står qvar. Deremot, om vi gå in på en sådan skrifvelse, som denna, så skänka Rikets Ständer bort sin andel i lagstiftningsrätten. Man kunde likaså gerna endast skicka en afskrift af 16 § Reg.Formen. Jag tillstyrker Ridderskapet och Adeln, att qvarblifva vid sitt förut fattade beslut. Den a3 Februarii e. m. 119 Herr von Hartmansdorff': Då man, vid Riksdagens början, först behandlade ifrågavarande ämnen, och jag yrkade förbudens bibehållande, hette det: inga förbud, men höga tullafgifter och stränga bevakningsanstalter. Blott liberalismens motståndare vilja det medgifva, så skall Riket få sin erforderliga tullinkomst och fabrikerne sitt nödiga skydd. Besluten om förbudens uppliäfvande och stränga bevakniugs-författningars införande vidtogos; men höga tullafgifter till inhemska näringars fördel, hafva i Förstärkta StatsUtskottet blifvit afslagna, och när man ändteligen kommer till de stränga bevakningsförfattningarne, så reducerar sig facit till noll. Man gör i denna fråga, som i åtskilliga andra, att den ersättning man lofvar dem, som lida på förändringarne, uteblifver. Jag skall åtminstone, så långt jag förmår, aldrig medgifva, att man så behandlar Rikets och enskiltes välfärd. Derföre, och på det att åtminstone något skydd måtte finnas för näringarne, och någon säkerhet för Staten, att få in de tullmedel, som skola köpas med så många medborgares otvifvelaktiga undergång, är det, som jag tillstyrker förslagets antagande, ehuru felaktigt det må vara. Efter alla fagra löften återstår nu ingen annan garanti, än en nitisk TuilChef och hans bemödanden.
Ehuru StatsUtskottet föreslagit de bestämda lönevilkoren för det tillkommande, liar Utskottet likväl icke funnit lämpligt, att tillstyrka den retroactiva loneersättningen, hvilken dock, enligt min öfvertygelse, bör utgå; och jag får derföre vördsamt föreslå Höglofl. Ridderskapet och Axleln, att med en underdånig hemställan lill Hans Majit Konungen ingå: det läcktes Hans Majit Nådigst uppå någon af HufvudTitlarnes besparde medel, för den förflutne tiden, arisia en ersättning till ÖfversteLöjtnant de Mottoni; och får jag, af denna anledning, vördsamt anhålla, att propositionen om bifall till StatsUtskottets Utlåtande måtte derjemte erhålla det tillägg, jag nu haft äran föreslå, eller att en underdånig Skrifvelse till Hans Majit Konungen afgår derom, att Hans Majit i Nåder täckes anbefalla, att af besparde medel ÖfversteLöjtnanlen de Mot - Den 29 Maji. toni erhåller lönersättning från den tid Regementet Royal Svedois upplöstes. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg de vid StatsUtskottets Utlåtande gjorde anmärkningar höra föranleda till detsammas återremitterande. Ropades starka Ja, jemte några Nej. I anledning hvaraf Hans Excellence förklarade, att, som, efter hvad han tyckt sig finna, Ja öfverröstat Nej, Ridderskapet och Adeln bifallit den framställde propositionen. Föredrogs ånyo StatsUtskottets den 10 sistl. April under N:o 124 afgifne, samt d. 7 dennes e. m. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af någre, i Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om StatsVerkets tillstånd och behof, förekomne allmänna frågor. Herr Crusenstolpe^ Magnus Jacob: Jag får endast åberopa, hvad jag vid föredragningen af Utgifts-Utlåtanderne anförde vid hvarje HufvudTitel. Grefve Posse, Arvid:
det, a t t .jag dar iiiiie fick se eii beliitiit f r h i mina resor, livilkeii jag icke triifat]) ii hratal. 1) et var osa niiiiijligt a t t gi förbi livaranclrri, tita11 a t t liviskii. Det skedde i dct allra lenaste pimiissiiiio, iiieii i alla fitll viklctc! d t t ovanliga ljiidet seiisatioii. Det ena liiif \ - iidet efter det andin liöjdcs från böckerna, och sk indignerade blickar riktades iiiot oss, att jag kande mig djiipt sltiildbel; ~stad. A t t eu sKilan ordiiitig linii geiioiiiföras i en kviiilig föreuiiig, soiii rakiiar iiiira 1,1.00 iiieclleniiiiar, visar, liiirii oberattigadt det bekanta, Iiiliiet af kviiinotiingaiis pctlpetiiiitii mobile ar. ' I » S tiiderevwïeleet - i hör niaii icke eni giiig 1j iidet n! koiiiiiiandc och @ ende, ty det anlitas högst litet. D3r h u iliari i absoliit ostördhet ö f verlainiia sig å t allvarligare stadier. Jlaii liar tillgiiig till bliick och penna och liela Iiandbiblioteket, soiii iigw bl. a. flera stora och goda lexikala verk. I liela lokalen lin för iiagra nihader sedaii fotog6iilaiiiporim fått vika för elektrisk belysiiiiig - en icke ringa viiist för ögon och Deniin ini s i stora, oiiifattaiide och aktade iiistitiitioii, hvilkrii äger ett bibliotek p&amp; öfver l.5,000 baud, Iiillei. W titlskriftcr och .i (.)
Förste Kamreraren i MedelsKontsrek är närvarande, tor att med upplysningar ttllhandaaä. SjöMinistern sammankallar likaledes en be» redning af de under honom waronde Departements» Chefer, för att samtält med dem uppgöra ärets Budget för Sjöbchofwen. Begge projekten inlemnos lill KonglMaj t, lvm i StaksRäder, eller en lärffilt lör detta ändamäl sammankallad Comité eAer SlatsBmdmng, lärer Ut - Den !O Ianuarii. utarbeta jcmnsöreninaen of olla behofwens förfallande lill hwarandro och deras gemensamma trll Rikets Ständers anstag, hwarefker en allmän Stat försattas öfwer hwad som till hwarje lastilt militärbehos för Armö och Flottor följande aret mgä stall' StatsSekreteraren för Krigsärendena, betts esker nuwarande Regeringsform sä wigtjga Emdrrr., och som efter Vetz natur werkligen ar PrincipalMinister för krigsmakten bäde till lands och matten, emedan intet mål forn rör ArmL eller Flottor, genom någon annan kan Konungen i StoksRädet föredragas, har genom stn civila bestämning och saknandet af allt annat biträde än af Ciwri» Expeditionen, icke den rigrmng till full onwändbarhet för KrigSadmtnistrativn, som för dest behöriga gäng erfordras. Jag bekänner äMen, ali sä wäl detta Embete som GeneraiAdjutantenö under namn af Comrmmdomäl l Constikutionen gifna äliaganven, icke sammanstämma med planen af hwad jag wägac framställa. Den sednare stuve, elter min tanka, icke erfordras, cch i den förres stäve borde wara twenne Generalsekreterare ever Chefer lör KansliDepartementerrie, nemligen en för Armen och en »ör Flottorna, dicette lydande under Krigs och Sjö-Mimstrarne.