Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag tror det kan vara mycket skäl alt uppskjuta afgörandet af denua fråga intill dess finaucebetänk. är afgjordt, och anhåller om propos. derpå. R. o. Ad. biföll, uppå af H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., i anledn. häraf framställd propos., att med pröfningen af ifrågavar. inbjudning skulle anstå till R. o. Ad. afgjort BancoUlsk:s utlät. Föredrogos och lades lill handlingarne SialsUlskis nedannämnde d. 5 dennes f. m. på bordet lagde meni.: N:o 253, ang:de verkställd omröstning i anledn. af RiksStms olika beslut, ronde grunderne för den blifvande allmänna bevillningen samt föreskri lierne för tillämpningen deraf; N:o 254, ang:de verkställd omröstning i anledn. af RiksStms skiljaktiga beslut, rör:de curhusafgiftens fortfarande; N:o 255, ang:de verkställd omröstning i frågan om infriande af K. Krigscollegii arlilleri-afdelnings skuld för inköp af Marie bergs egendom; N:o 256, om verkställd votering i en fråga, rör:de det anslag, hvarå utgifter af provision, porto m. m. för inköp af vexlar ä utländskt mynt böra afföras; samt N:o 257, ang:de skedd omröstning i anledn. af skiljaktiga beslut i frågan om anslag till slöjd-expositionernes befrämjande. Föredrogs och bifölls Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utskms 200 Den 9 April e. m. d. 5 dennes f. m. pä bordet lagda utlåt. N:o 94, i anledn. af väckt fråga om förändrad reglering, af tjenstgöringsturen för Blekinge läns båtsmän. Föredrogs Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utskms d. 5 dennes f. m. på bordet lagda utlåt. N:o 85, i anledn. af väckt fråga om förnyad reglering af slädernes båtsmanshåll. Gr. Horn, Claes Fredr.:
Att Verkets angelägenheter och göromål icke ordentligen och ändamålsenligt kunna bedrifvas med ett mindre, än sistnämnde antal Tjenstemän (hvaruti 2:ne Vaktmästare ock äro inbejjripne) synes fullkomligt kunna jjö Bil.t.Lag. s. Åll.Besv.o. Oet.Vtsl.Uti.N:ö l antagas, äfven vid jemförelse med andra Em*- betsverk, som med detta) kunna sättas i paritet, då icke allenast vilkoren här i allmänhet äro knappare, utan älven antalet al Directeurer och Tjenstemän. — Beträffande den så kablade Barmhertighets-Stiftelsen så är förhållandet dermed följande: Sedan nu varande Assurance-Intendena tens företrädare grånat i Verkets tjenst och vid en uppnådd hög ålder, år 1826, nödgades begära afsked, beslöts, vid dåvarande allmänna Bolagsstämma , ati han, dock utan prejudikat för andra vid Verket tjenande, skulle för sin öfriga lifstid lå uppbära hela dess innehafda lön, Vid ordinarie Bolagsstämman sistlidet år, då den nya lönestaten för Landt-Fonden reglerades, och vid hvilket tillfälle, med behjertande af deras Ömmande belägenhet, som efter en längre tjenstetid nu måste frän Verket afgå, en serskild Stat uppgjordes, blef förenämnde Verkets f. d. Embetsman derå uppförd, dock med nedsättning till |:delar af förra beloppet, samt en 70 år gammal sjuk Vaktmästare, bägge såsom Pensionairer för deras återstående lifstid, och 3:ne af Verkets öfrige indragne Tjenstemän, af hvilka «2:ne vid Verket varit omkring 20 år anställde, med exspectance-löner försedde, intill dess de vid andra Verk kunna erhålla fnotsvarande löneyilkor.
Ständers Stats - Utskotts Utlåtande öfver gjorde anmärkningar vid dess yttrande, angående PensionsStats reglerande för Högstsalig Hennes Majit Enke-Drottningens Idof-Stat. H öglofl. Ridderskapet och Adeln har, i anledning af derstädes gjorde anmärkningar, till Stats - Utskottet återremitterat målet, angående Kongl. Majus Nådiga Proposition, om medels anslående till Pensioner för Högstsalig Hennes Majt Enke Drottningens HofStat; hvarjemte Hedervärda Bonde-Ståndet, med bifall tLi 1 hvad Utskottet föreslagit, likväl tillagt den underdåniga önskan, att Kongl. Majit täcktes vid regleringen af nämnde Pensions-Stat i Nåder tillse, an äfven den ringare Betjeningen varder, utan afseende på viss ålder och tjenstetid, efter billighet ihågkommen. I anledning häraf har Utskottet till förnyad handläggning upptagit detta ärende och får dess ytterligare utlåtande deruti nu afgifva. Stats-Utskottets Betänkanden. 7 o59 Kongl. Majit hade i Dess Nådiga Proposition äskat, att Riksens Ständer, tiil Pensioner för Högstsalig Hennes Majit Enke - DrottnIngens HofStat, matte anslå en Summa af i 6,666 Ridr 32 sk. att efter Kongl. Majus Nådiga pröfning och förordnande fordelas och anvaridas utan någor bestämmande af grunder eller vilkor dervid utaf Riksens Ständer; Och StatsUtskottet tillstyrkte väl ock Riksens Hoglofl. Ständer, att uppföra nämnde Summa till Kongl. Majus
Län sig förenat; samt 21 :o af Lars Boethius från Stora Kopparbergs Län. Dessa memorial och anföranden hafva blifvit af de respective Riks-Stånden remitterade till behandling, dels af Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet ensamt, dels af detta och Lag-Utskottet i förening; och Utskotten, som funnit samtlige dessa memorial och anföranden ega, i anseende till ämnet, med hvarandra en så nära gemenskap, att de icke borde i behandlingen åtskiljas, och följagtligen dem alla i ett sammanhang handlagt, få, med tiilkännagifvande häraf, gemensamt Utlåtande deröfver härigenom vördsammast afgifva. Vid den granskning, Utskotten med all sorgfällighet åt motiomirernes framställningar egnat, hafva Utskotten inhemtat, att, jemte det de fleste motionärerne väckt mer eller mindre utförda och omfattande förslag till ändringar, jemnkningar och tillägg uti eiler förklaringar öfver Kongl. Maj:ts Nådiga stadga om Skiftes-verket i Riket den 4 Maj 1827 samt Kongl. Kungörelsen den 9 Juni 1832, en motionär, Matts Persson från Stockholms Län, uttryckt den mening: ”alt det vore välj om berörde Skiftes-stadga klefve uppf Löfven, ” åtminstone i motionärens hemort — Roslagen. Den härigenom uppkastade frågan om Skiftes-stadgans fortfarande bestånd i sin helhet borde Utskotten kanske rättligen upptaga till pröfning, innan Utskotten ingå i yttranden öfver de serskilda förslagen till ändringar i vissa delar af Författningen; men då motionären, ehuru lian ansett de förstörande verkningarne af denna lag måhända utveckla sig till undergräfvande af Svenska allmogens sjelfbestånd, likväl under förutsättande, att ett totalt upphäfvande af Skiftesstadgan icke är att hoppas, sjelf föreslagit ändringar deruti, anse Utskotten sig kunna lemna denna fråga helt och hållet å sido, öfvertygade, såsom Utskotten äro, att en fortsatt tillämpning af denna Författning skall, genom dess Lagsamt Allm. Besv. och Ekon. Utsk.
Såsom deltagande såväl i RiddarhusUtskottets, som Högh Ridderskapets och Adelns öfverläggningar i denna fråga, den 21 December 1823, och då utgörande en af organerne för den mening, som vid voteringen om beslutet blef minoritetens, anser jag det för en pligt, att inför de vid berörde tillfälle icke närvarande medlemmar af Ståndet redovisa för de skäl, som bestämde våra åsigter af frågan, åsigter, hvilka jag ingalunda frånträdt. Vi öfverensstämde med majoriteten deri, att vi ansågo, att sedan Kongl. Maj:t i Nåder förklarat sig ej hafva medhunnit, att före Riksdagens slut till Nådig granskning företaga större delen af den nya RiddarhusOrdningen, Ridderskapet och Adeln borde hos Kongl. Majit i underdånig - Den 18 November f. ta. liet anhålla, att Hans Maj:t täcktes, efter Riksdagens slut låta en sådan granskning förekomma, äfvensom att denna vår anhållan borde åtföljas af bevekelsegrunderne till den nya RiddarhusOrdningen; men deri voro begge meningarne skiljaktige, att under det den, som blef majoritetens, ansåg Kongl. Majit icke hafva kunnat, utan i hela sin vidd, antaga det af Ståndet inlemnade förslag till en ny Riddarhusordning, vi deremot ansågo, hvad som redan vunnit Nådig stadfästelse, såsom en derigenom i laga ordning tillkommen integrerande del af den Riddarhusordning, hvilken från och med denna Riksdag skulle tjena oss till efterrättelse. Vi stödde oss härvid på de bestämda lagbud, som föreskrifva, huru ändringar eller tillägg i RiddarhusOrdningen tillkomma. 12 §. Riksdagsordningen nemligen bjuder, att RiddarhusOrdningen bör vara i öfverensstämmelse med Grundlagarne författad. Långt ifrån att de af Kongl. Majit stadfästade förändringar innehöllo något stridande mot Grundlagarne, hade de tvärtom undanröjt en inskränkning i representationsrätten, som ej med dessa stod i full öfverensstämmelse. Vidare föreskrifter, för ändringar eller tillägg i RiddarhusOrdningen, innehåller dess dåvarande 52 eller nuvarande 5i §.
På RiddarhusUtskottets vägnar A. G. Gyldenstolpe. TV. F. Dalman. I Den it Mars e. m. 34t Hörsamste Memorial! Sedan RiddarhusUtskottet till granskning förehaft den af Ridderskapet och Adeln vid sista Riksdag för Riddat husDirectionen och dess Tjenstemän utfärdade Instruction, samt dervid vidtagit de förändringar och tillagg i Redactionen, som antingen i följd af Ridderskapets och Adelns redan fattade beslut, samt på grund af ufi nu gällande Riddarhusordning befintlige, men från den vid innevarande Riksdag antagne Riddarhusordning uteslutne föreskrifter, eller ock med anledning af derom inom Utskottet väckta frågor, ansetts nödige; så får Utskottet nu berörde förändrade Redaction Ridderskapet och Adelns pröfning vördsamt hemställa; hvarvid Utskottet vill i korthet särskildt angifva motiverne till de gjorde väsentligare rättelserna. i Art. Om RiddarhusDirectionens sammansättning och åliggande.
N:o 37V 113 högt eller ringa beräknad, samt om felaktigheter blifvit af Val-Förrättaren eller Val-Notarien begångne, med hvad mera dylikt besvären angå. Der besvär ej anföras, må af Consistorium emot valsättet inga anmärkningar göras. Finnes i Val-längden någon miss-summering, varde den dock rättad, och om valets utgång derigenom ändras, kungöres detta Församlingen med vanlig anvisning för den missnöjde, att sig besvära inom ofvansagda tid, från kungörelsedagen räknad. Pröfvar Consistorium, ‘i anledning af anförda besvär, nödigt, att vittnen höras må, då skall förhöret vid verldslig Rätt ske. Innehålla Besvären ämnen, af hvilka ett eller annat till Consistorii pröfning hörer, men andra åter fordra handläggning af verldslig Kätt, då varde målet i hela sitt sammanhang förvisadt till vederbörlig Domstol, som eger att öfver alltsammans ransaka och dermed lagligen förfara, med iakttagande af hvad Kongl. CirculairBrefven, af den 21 Augusti 1786 och den 7 December 1787, föreskrifva. 5. 50- Ej mindre de, emot hvilka besvär aro ställda, än äfven alla öfriga, hvilkas rätt besvären angå kunna, ege rätt att af dem undfå del och förklaring afgifva, så framt Consistorium icke finner skal att besvären ex incommunicato afstå. Varda de till communication utställda, förelägge Consistorium vederbörande viss tid att med sina förklaringar inkomma, vid utsatt Bihang t. R. S:s Brot. tolde Sami. 2 Band. 3 Haft. i5 ii 4 Exp. vite af 5 Rdr 16 sk. för första gångens försummelse, och för andra gången förlust af rättigheten att varda hörde. Enahanda föreläggande ege ock rum för klaganderna att öfver förklaringarne påminnelser afgifva, så vida de derom förbehåll gjort. §• 51.
som sedan blifvit en skicklig och ryktbar aqvarellist, hur svårt han hade att ställa till samman två figurer och huru “ Gustaf Vasa inför kung Hans “ satte honom oöfvervinneliga myror i huf-vudet. Naturligtvis är det först efter ett långvarigt begrundande af ämnet, som man får klart för sig, huru detta på bästa sätt bör uppfattas. Akademiens styresmän ha visserligen ' ej hållit så strängt på att den i hast hopkomna skizzen vid utarbetandet af sjelfva taflan följes med noggranhet. Men * om skizzen ej behöfver följas, då blir ju skizzteckningen utan all betydelse, blir en öfningslektion och ingenting annat. Och om skizzen deremot skall utgöra taflans grund, då får man af dénna ej fordra att den skall vara ett genomtänkt konstverk utan nöja sig med att den ‘ blir följden af ett ögonblicks ingifvelse. Antagom att eleven finge måla alldeles hvad han ville till pristäflan, en scen från landsbygden, en enkel studiefigur ur lifvet eller hvad som helst, då vore det löjligt, icke sant, att fordra af honom att han på förhand, inom slutna dörrar och utan att ha tillgång till någon modell, skulle teckna en sådan typ eller en sådan grupp, som han ville måla. Man utgår vid prisämnets gifvande från en komposition, då man borde utgå från lifvet. Man säger till eleven: “ Sätt i hop “ Hero och Leander “ eller rita “ Luther, då han brännerupp den påfliga bullan “, så få vi se hur du tänker dig ämnet “, — i stället för att man borde ha sagt: “ tag en figur eller en grupp eller hvad du vill ur verkligheten, som intresserar dig, och måla den, så få vi se, hvad du duger till. För öfrigt är det föga svårt att uppställa skäl för och emot detta. Taflan med på förhand, bestämda ämnen förekommer ännu vid utlandets akademier,. och man anser att man af de taflor, som på sådant sätt åstadkommes, kan rättvisligen bedöma de täflandes inbördes skicklighet.
I plenum kunna icke ärendena behandlas med erforderlig sakkännedom och drift och derföre är det nödigt, att på afdelmne, hvarest ärendena beredas, också personer böra finnas, som bevaka kronans rätt. Jag känner icke, om inom Götheborg komiléen sammanträder på afdeln.-r, men i småstäderne sker del icke, och der fordras det följaktligen icke mera än en beyakare. Uti Bevillmsförordn. står föreskrifvet, hvad jag ock anser vara rätt, att personer skola förordnas, men icke någon viss tjensteman, ty jag känner icke någon sådan, hvars embetspligt det är, att vid Taxeringskomitéerna i städerne bevaka kronans rätt. Skulle §:n bifallas, kan K. Befh:de förordna en Stadsfiskal eller Kronofogde eller någon tjensteman vid Lands-kont. Enl. min åsigt är det riktigt, att man åt vederbör, auktoriteter, hvilka skola bevaka Kronans rätt, öfverlemnar att bestämma detta, eller att förordna den person, som dertill befinnes lämplig. Möjligen kan en tulltjensteman blifva förordnad, t. ex. i en stapelstad, att bevaka Kronans rätt vid taxering af handlandes rörelse enär denne tjensteman mer än någon annan är i tillfälle att bedöma den. Jag anser Uts.k:s förslag välbetänkt och förnyar derföre min anhållan om bifall. Hr Printzensköld: Frih. Palmstjerna har så fullständigt ådagalagt nyttan och nödvändigheten utaf antagandet af Ulsk:s förslag, att för mig endast återstår alt med honom förena mig. Hvad Slockholm serskildt beträffar, får jag vitsorda Frihms upgift, alt Taxerings-komitéerna arbeta på afdeln:r till antalet motsvarande stadens upbördsdistrikter. Nu tillgår sålunda, att hvarje upbördskommissarie för hvarje upbördsdistrikt är närvar:de, ehuru han dertill icke har någon embetspligt, och denne tjensteman meddelar de nplysningar han eger, utan att dock vara berättigad att å Kronans vägnar föra någon talan.
Slott den 10 Januari 1862. Med bifall till Departements-chefens, Stats-rådet Lagerstråles, derom nu gjorda toeh af Stats-rådets Öfrige Ledamöter biträdda underdåniga hemställan, täcktes Kongi. Maj t tillåta att, i likhet med hvad som under sednare åren förut beviljats, utaf Civildepartements-expeditionens expensmedel ett belopp af högst Etthundra femtio Riksdaler finge för innevarande är och tillsvidare årligen användas till prenumeration för Expeditionens räkning å sådana utländska tidningar och tidskrifter, som Departementschefen funne för Expeditionen behöfliga. In fidem: IL. Th. Strokirk. Vidi meras ex officio: Rudolf Ädelgren. Öf\er-direktörens för Landtmäteriet underdåniga utlåtande, med anledning af Rikets Ständers Revisorers anmärkning vid General-landlmäteri-kontoret8 expensmedelsräkning för år 1862. Underdånigt utlåtande.
Ridderskapet ochÅdeln, att icke eller i anledning af motionen längre utsträcka sin åtgärd, om icke att inbjuda de öfrige Riks-Stånden att likaledes låta bero vid de af detta Utskott meddelade upplysningar, samt lemna Lag-Utskottets omdöme utan afseende , intill dess frågan genom det Särskilta samt Gonstitutions - Utskottens förenade åtgärder, tids nog kommer under sin egentliga och ändamålsenliga behandling. Herr Hjerta: Då jag förutser, att om sjelfva hufvudfyågan en framtida discussion skfill uppkomma, så underställer jag, om det Den 10 November e. m. 43? ej ginge an, då en åtgärd är föreslagen , sorn. beror på ett annat beslut, att tilis vidare lägga Utskottens Betänkande till Handiingarne. Herr Lagerhjelm: Då Herr Hjerta åter yrkat frågans hvilande, till dess Särskildta Utskottets Betänkande till pröfning förekommer , får jag vördsamt åter upprepa, hvad jag förut anmärkt, att delta ämne icke nu är i samma utarbetade skick , som frågörne inom Särskildta Utskottet, livilka först af Konungen blifvit öfverlemnade till Embetsmäns granskning, och sedan derifrån kommit till Särskildta Utskottet. Häröfver hafva inga Embetsman yttrat sig och icke eller Särskildta Utskottet. När det nu ej kan undergå samma behandling, som de öfriga frågorne, anhåller jag, att det nu måtte anslås. Bidderskapet och Adeln har då ej bundit sig att afgöra om saken, då den vid en annan Riksdag förekommer i ett mera fullbordadt skick. Riddarhuset är ej stället, delen sådan utveckling skall ske. Att den ej skett af Lag-Utskottet, tycker jag n ig finna. Jag anhåller, att Proposition mätte framställas till afslag å Lag-Utskottets, men bifall å Oeconomie-Utskottets Uflåtande. Herr von Hartmansdorff „ August: I fall, som jag tvekt mig marka, Betänkandet kommer att hvila , alstår jag nu från att yttra mig; men skulle någon annan åtgärd vidtagas, anhåller jag,> att äfven få framställa några anmärkningar.
Deremot kostar Svea Lif-Garde 820 man nu enl. gällande Rikslat R:dr Runt 131,105: 68. samt tillskott till Reg:tets mathållning omkring n v 48,000 — eller tillhopa 179,105: 68. och lägges härtill beloppet af nu föreslagna löntillökning 23,327. samt ersättning för 9 hästrationer, föreslagsvis å 400 Rulr minst 3,600: 26,927: - blir hela kostnaden för detta Reg:te 206,032: 68 eller 39.824 Rulr 38 öre drygare än Marin-Reg:tets kostnadssumma, hvartill gerna kan läggas omkring 10,000 Rulr för underhåll af manskap som ej låtit sig permitera, ett förhållande, som årligen inträffar vid Gardes-Reget:ne, men ännu aldrig hänt vid Marin-Reg:tet. Så långe Den 21 Januari. 49 SS länge ännu sjögående skepp finnas, lärer väl till besättningar å deni, likasom inom andra Mariner äfven böra särskilt trupp, hvilken dessutom erfordras till garnisonstjenst vid flottans station i Carlskrona. Om denna tjenstgöring skulle bestridas af dertill upfordrad båtsmans-styrka, hvilket dock svårligen låter sig göra, då båtsmanshållet det förutan, redan är till tjenstgöring strängt anlitadt komme man snart till samma erfarenhet som inom Arméen vunnits, eller att en indeldt garnisons-styrka blir kostsammare, än en värfvad; — I och för Blekinge läns beväringsmanskaps öfvande är ock Marin Reg:t behöfligt. 7:o. Att den för MatrosGorpsen föreslagna aflöning vore för lågt tilltagen m. rn. Om Hr Gr.
Utskottets förslag i 2 mom. af 2 §, om makas rätt att åt den öfverlefvande, till besittning på lifstid, förläna arfvejord, der bröstarfvinges laglott derigenom ej förnärmas, hvilket senare uttryck, ifall förslaget om arfvejord å landet ej antages, i stället skulle betyda halfva arfvejorden, är på högsta billighet grundadt; och heldre än att, på sätt inom Utskottet blifvit ifrågasatt, den efterlefvande makans inträde i nytt gifte skulle medföra besittningsrättens förlust, måste man väl ur sedlighetens synpunkt vilja att, besittningsrätten får, såsom förslaget innebär, äfven i nämnda fall behållas; och torde i detta afseende ett moment till 17 Kap. 1 § Ärfda-Balken böra antagas af följande lydelse: ”Man och hustru vare dock obetaget att hvar åt annan till besittning på lifstid förläna hälften af sin arfvejord.’ Af det nu sagda följer tillika att jag anser 3, 4, -5 och 6 §§ i Utskottets förslag icke erforderliga.” Af Herr Hasselrot: ”Då den fria testamentsrätt öfver afiingejord samt ärfda och förvärfda lösören, sorn efter landsrätt nu eger rum, icke varit missbrukad eller öfverklagad, utan man tvärtom med densamma funnit sig väl belåten och lagstiftaren följaktligen hvarken handlar klokt eller rätt om han inskränker denna frihet, har, efter mm uppfattning, Utskottet valt en orätt väg, då det, för att åstadkomma likhet i testamentsrätten å landet och i staden, inskränkt den frihet som nu finnes i den förra, i stället för att till likhet med landsrätten utvidga testamentsrätten i stad, der en fri dispositionsrätt öfver sjelfförvärfvad egendom är långt mera af behofvet påkallad än på landet, enär en bunden testamentsrätt i staden menligt och förlamande inverkar på alla stadsmannanäringar. Af dessa skäl och på de grunder Herr Wetterberg i öfrigt uti sin reservation utvecklat, instämmer jag uti det af honom här ofvan framlagda förslag.
Stockholm den 12 april 1824 Chefen för Allmänna Magasinsinrättningen Carl Johan af Nordin, gör veterligt, att då Ständerna vid sist hållna riksdag beslutat att Allmänna Magasins Inrättningen kommer att upphöra och att ett års preskripstionstid för att anmäla fordringar hos inrättningen skall meddelas. Anmälan görs skriftligt och vid uraktlåtenhet härmed får fordringsägarna skylla sig själva. Stockholm den 12 april 1824 C J af NORDIN Cirkulärbrev angående en förändrad reglering med Kronoskogarna och Allmänningarna i Riket, Stockholm den 14 april 1824 Ständerna har vid särskilt Riksmöte gjort framställning om förändrad hushållning med de under allmän vård varande Kronans Skogar och Allmänningar i Riket. Man föreslår att de som inte behövs för Kronan skulle upplåtas till enskilda mot skattemannarätt. Kongl Maj: t har efter prövning bifallit och förordnat följande stadga. Då sockenallmänningarna redan är upplåtna till socknarnas fria disposition och särskilt stadga för bergverken att bibehålla recognitionsoch gruvskogar finns, består de skogar som stå under kronan av följande: Kronoparker som alltid varit förbehållet Kronan. Dess ägande och dispositionsrätt är ostridig och mulbete huvudsakligen beviljad av gunst och nåd. Kronoallmänningar, som har samma ägande och dispositionsrätt som kronoparker. Lands och Härads Allmänningar vars nyttjande tillhört intressenterna med förbehåll för Kronan att ta bärande träd och mastträd. Dessa allmänningar bör anses som landets och häradets tillhörighet. Recognitions skogar och Bergslags Allmänningar som till Kronan hemfallit samt överloppsmarker. På de förstnämnda innehar Kronan ägande och dispositionsrätten. Kronomarker som vid avvittring blir över i de Norra Provinserna. Folkbrist och svåra kommunikationer gör att de är värdelösa annat än till nya hemmans anläggning för att befordra landets uppodling och befolkning. Därför kommer de inte i fråga vid den reglering som skall genomföras. Då Kronoskogarna har så olika beskaffenhet kommer skiljaktiga föreskrifter om deras användning att förordnas. De kronoskogar och kronoallmänningar som skall behållas är de som behövs för flottans eller andra Kronans behov och de som ligger så att bevakning lätt kan ske. Befallningshavanden skall föreslå vilka som skall behållas.