Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sprengtporten fastän ironice instämt i den börjadp offerfesten, enskilde ledamöter stå fram med sina tackoffer till Frih, Cederström för bans härvid visade mandater; det rörer icke Husets värdighet, utan lägges de offrande sjelfve till last; men då Ib Lefren velat göra Huset skyldigt och delaktigt uti denna offerfest genom instämmande i det tillägg lian föreslagit, då mäste jag protestera emot detta tillägg, på det att Husets värdighet icke verkligen måtte helt och hållet sättas på speli Hr Lefren: Jag har hvarken tänkt att offra åt Frih. Cederström eller åt Gr. Frölich. Det är ett offer jag gör, då jag ej besvarar Grefvens yttrande. Jag bär blott begärt ordet för att anhålla om propus, å det tillägg jag framställt, på det att R. o. Ad. må visa, att Ståndet ej med ogillande lagt Frill. Cederströms framställning till handlingarna, enär en ledamot påstått att denna åtgärds vidtagande betyder ett ogillande. Gr. Spens; Discussionen har nu kommit till den punkt, att fråga uppstått om ordalydelsen af den propos., som Ståndets fleste ledamöter anse sig böra äska. Såvidt jag vet, äro de fleste af olika tanke, egentligen i den omständigheten huru vista Frih, Cederströms framställning skall läggas till hnndlingarue med eller utan tillägg. Jag anhåller att få framställa ett förslag, sorn, i min tanke, på en gång är kortare och äfven torde uppfylla flera af de här yttrade önskningarna; del nemi. att Ståndet ansåge Frih. Cederströms me - Den 26 Maj. mot ial icke kunna till någon Ståndets åtgärd föranleda. Derigenom vore alldeles icke yttradt något gillande eller ogillande; det vore blott sagdt, att någon Ståndets åtgärd kan icke ifrågakomma, oell deenskildta yttrandena stå qvar i prof., hvart och ett för sin talares räkning. Frih. Cederström: Jag är skyldig att erinra Gr.
Det sorn Utskottet föreslagit skulle åstadkomma svårighet att få skicklige personer, ty det Liefve då svårt att få någon, som vore 25 år gammal. RiddarhusSecreteraren vore då illa belåten om han finge Cantzlister, som ej hade representationsrätt. Jag yrkar afslag å Memorialet. Herr Bråkenhjelm'. Jag började med att. säga, att den af mig lemnade upplysning handlade om oriktigheten af rubriken, och härledde sig från bemödandet att förekomma det man skulle anse motionen grundlagsstridig. För öfrigt var Utskottet tillsammans en half limme före pleni början, och hade således kort tid på sig. De motifver, som då hunno uppfattas, hafva influtit i Memorialet, men det jag anfört finnes icke der. Derföre har jag framställt det till Ridderskapet och Adeln, såsom ett ytterligare skäl för motionen. Herr Hjertcij Gustaf: För min del finner jag visserligen det förslag, Utskottet afgifvit, vara enligt med god ordning och de bruk som vanligen äro antagne i lagstiftande församlingar, och tror att det för framliden är nödvändigt. Men jag skulle tro det vara besynnerligt att endast ifrågasätta sådant för den så kallade extra staten, och ej utsträcka saken till hela Canzliet. För mig synes ingen skillnad emellan den ordinarie, och den extraordinarie, ulan saken Den 17 Mars e. in. 263 Lör sträcka sig till hela Canzliet. Hvarken Secreterare», eller någon af de öfrige tjenstemännen, böra få vara representanter inom kammaren, och då jag får stadgandet dit utsträckt skall jag anse det nyttigt. Innan dess finnér jag icke nödigt att derom stadga. Jag tror mig dessutom veta, att det vid denna Riksdags början var ifrågastäldt, om extraordinarierne ville afsäga sig representationsrätt, och om det med alfvar fordrats, hade det skett. Vi kunna lemna detta tryggt till framtiden, samt böra ej göra ett lagstadgande derom, förr än vi göra det fullständigt, nemligen för hela Canzliet. Herr Crusenstolpe:
På dessa skäl förenar jag mig med Hr von Hartmansdorff i den af honom framställda begäran att detta betänk, mätte återremitteras till Utsk.; i det hopp att denna återremiss icke skall föranleda något särdeles långt dröjsmål i ärendets afgörande, och tror jag, lika med honom, att då R. St. nu fattat beslut i passevolance-frågan, sedan detta förslag afgafs, deruti äfven kunde ingå de bestämmelser i afseende p>å passevolance-afgiften, som stå i öfverensstämmelse med R. S:ts fattade beslut. Hr Lil Ijenstol pe, Axel Fredr.: Jag hade föresatt liiig att iakttaga tystnad vid uppläsningen af den nu ifråga - Den 12 December e. m. var. underd. skrifvelsen, och det af samma skäl, som förmådde mig alt inom Exped.Utsk. icke motsätta mig expedierandet af densamma i dess närvar, skick, ehuru jag visserligen icke i alla delar gillade det af Ulsk. uppsal!* förslag. Men då ålerremiss redan är hegard, kan jag icke underlåta alt instämma i denna begäran och taga mig friheten dervid yttra några ord. Hr Lillje nslolpe uppläste derefter följande: Min enskilda öfvertygelse — hvilken jag ock inom TJtsk. uttalat och deruti äfven en och annan af de andra Ilrr ledamöter instämt — lör:de expedierandet af hufvudtitlarn i, har varit och är den, alt man borde hafva väntat dermed, intilldess alla punkter voro afgjord», och inan således kunde inkomma med titlarna lullfardiga och icke, såsom nu är föi hållandet, då åtskilliga luckor — enär utgörandet varit eller är beroende uppå förstärkta StalsTJ iste beslut — måste förefinnas, till hvilkas fyllande man nödgas ingå med särskilda und. skrifvelse!'; äfvensom total-snnunsim för titlarna ej kunnat utsättas, såsom förut varit bi lik lig», då nu de under linien upptagna indelningar och spaninål »a natura icke lill penningebeloppet kunnat bestämdt utföra*.
Uttänkt från början som ren metafysisk konstruktion, har denna lära om materiens bildning af en mängd atomer, som kombinera sig efter sina kvantitativa möjligheter, visat sig vara af lika stor fruktbarhet som bestånd och gifvit hvarje spekulation, som baserats på dess grundval, en annan objektivitet än andra metafysiska tankedrömmerier äga. Med Gassendi, denne för Cartesius så orättvist förbisedde filosof, som förmedlare, har denna teori om atomerna, sådan Lucretius utlagt den, legat bakom Newtons omhvälfning af fysiken och astronomien, likasåväl som bakom Boyles och Daltons af kemien. Ingenting är också märkvärdigare än att se, hur ofta den moderna naturvetenskapens män, som annars ej hafva öfverflödig kärlek till poesi, citera den gamle romarens ord och diskutera hans meningar, så Tyndall, Maxwell och andra. Den intresserade finner Lucretii åskådningar punkt för punkt paralelliserade med den moderna naturvetenskapens i en utförlig studie af Masson. Om man i själfva verket läser sida om sida Lucretii framställning af atomerna och deras lif samt de intressanta sidor, å hvilka Mabilleau för lekmän framställt molekyllärans sista teorier, måste man ej blott upprepa den variation Lucretius själf gifvit af predikarens motto: intet nytt under solen »eadem sunt omnia semper», men än mer fattas af en till dyrkan gränsande beundran för dessa äldsta naturfilosofer, hvilka utan instrument och kontrollförsök, blott med öppna, fjärrsynta ögon sett så djupt in i tingens sammanhang, sanndrömmare för sekel. För så vidt dessa naturvetenskapliga läror utdanats i vårt eget sekel och den moderna vetenskapen i biologi, kemi och fysik förutsätter en atomistisk grunduppfattning, är detta resultat naturligtvis vunnet genom strängt faktiska undersökningar. Citaten ur Lucretius medtagas halft som kuriösa sammanträffanden, halft som illustrationer, ty ingen annan har kunnat förtydliga dessa läror med exempel af sådan vetenskaplig makt och sådan fantasistyrka.
Ja, de enklaste dräkter kunna se eleganta ut, o m blott ägarinnorna hafva smak o c h nedlägga omsorg vid valet af dem. A.B. Som jag antager, att Idun läses af alla stånd o c h klasser o c h att intresset för omförmälda klädpenningfråga är lika stort äfven hos de unga fruar o c h flickor, s o m hafva till sitt förfogande en något större summa, än hvad de ärade insändarinnorna hittills gifvit oss del af, vill jag härmed framlägga ett kort sammandrag af mina utgifter i o c h för min toalett under de senaste 3 åren. Jag vill förutskicka en kort redogörelse för de förhållanden, i hvilka jag lefver, på det att de förra insändarinnorna, s o m kunnat nedbringa sina utgifter så lågt, att man m e d skäl kan undra, o m de ej glömt bort några mera väsentliga utgiftsposter, ej må anse mig allt för öfverdådig. Min far är grosshandlare i Stockholm, han som så många andra, o c h skattar för en inkomst af 10,000 kr. ; vi äro flere syskon o c h lefva som man säger » godt », dock utan allt slags öfverflöd. Tyvärr har min far aldrig velat inse nyttan af att g e sina döttrar en viss summa i månaden till sina kläder, utan har jag, i likhet m e d » Strix bubo » o c h många andra, måst » tigga » mig till de nödvändiga slantarna, ett förhållande s o m ej kan verka annat än ytterst pinsamt för de stackars fruar o c h döttrar, s o m ej lyckats öfverbevisa sina respektive » herrar », att det skulle på allt sätt vara fördelaktigare, o m de ville gifva d e m en bestämd summa i månaden eller i kvartalet. Jag är fullt öfvertygad o m, att jag, o m jag vore n o g lycklig att kunna förfoga öfver t. ex. 50 kr. i månaden, skulle försöka att inskränka mina utgifter för kläder m y c k e t mera än jag nu gör, då jag i alla fall måste gå o c h be o m pengar, hvilka då alltid, antingen summan är stor eller liten, åtföljas af mer eller mindre vänliga anmärkningar, s å s o m: » skall du nu igen ha en n y klädning eller en ny kappa ».
M:ts vid innevarande riksdag aflåtna nådiga proposition om statsverkets tillstånd och behof har, till ytterligare fullföljd af det för säkerheten inom landet och för lagskipningen vigtiga arbetet ined länsfängelsernas ombyggnad efter cellsvstemet, E. K. M:t äskat alt Rikets Ständer mätte anvisa ett belopp af 400.000 R:dr, att utgå under åren 1852, 1853 och 1854, med en tredjedel årligen; i hvilket afseende jemväl blifvit nådigst meddeladt: att de af Rikets Ständer vid 1840 och 1847 årens riksdagar till länsfängelsebyggnader beviljade serskilda anslag af 900,000 R:dr vid den förra och under den sednare riksdagen 300.000 R:dr, detta sistnämnde belopp fördeladt att användas under åren 1849, 1850 och 1851, med en tredjedel under hvartdera året, beredt utvägar/ att uti elfva af de större eller mera befolkade länen och uti Stockholms stad för kronans fångar anlägga fängelser, inrättade med celler, till ett sammanräknadt antal af 1,078; att, för bestridande af utgifterna för dessa fängelse-byggnader, skulle erfordras, utöfver samma anslag, en ytterligare summa af 102,727 R:dr; samt att, till betäckande af denna summa och för uppförande uti de öfriga tretton länen af länsfängelser med celler, uppgående till ett antal af 736, ansetts erfordras en million R:dr banko. Vid Expeditions-Vtskottets Förslag till und. Skrifvelse, N.-o 120.
Ehuru flere Motionairer ogillat den emellan bränvins-utminuterarens och tillverkarens försäljningsrätt bestämda gräns af en kanna såsom minimi-belopp för dpn senare , anse dock Utskotten Författningens stadgande i denna del ganska väl beräknadt, och att, då derjemte jordbrukare är tillåtet att, till underhafvande eller personer som hos dem arbeta, afyttra ett ringare qvantum eller minst en fjerdedels kanna, denna tillverka r nes salufrihet redan erhållit all den utsträckning den skäligen bör ega* a 2 Hevilla.' Lag* och Oecörtt sk. Bet. N: o &» 9:0 Hvilka medel kunna eller Mira vidtagas till hämmande af ilen öfverkldgade fyllerilasten? Flere Motionairer hafva framställt en bedröflig tafla om fylleribegärets tilltagande i senare tider; andre åtminstone tröstat dermed, att förderfvet icke vöre lika stort öfverallt. Örn oek värman, hvarmed det onda skildrats, skulle hos en oeh annan medfört någon öfverdrift, återstå dock visserligen: tillräckliga anledningar för den önskan, att emot den verkligt existerande lasten kunna vidtaga kraftiga mått och steg. Utskotten, som lifligt dela denna önskan med Motionairerne, hysa dock icke deras förmodan hvarken om nyttan af en allt för sträng Inskränkning i den Inhemska bränvins-till verkningen, ej eller om möjligheten att dymedelst kunna, genom förminskad tillgång på varan, förekomma dess oförnuftiga bruk, Winningslystnaden å ena sidan, och,på den andra, passi onen skola göra yttre tvångsmedel fruktlösa.
Detta är så mycket nödvändigare, som rubriken inne håller icke blott frågan om fullmakter, utan äfven om andra expeditioner. Sedermera skall vid slutet af samma morn., som inne - Den 18 Juni f. m. 85 håller denna förändring, tillsättas efter ordet löntillökning: dock icke med mindre än (i r:dr för kanzligclnihren. Vid slutet af sidan 28, innehåller det morn., som handlar om transporter och byten. ”Härvid gälla dock, i afseende på mililärstaterne, det undantag, som för dylika transporter och byten vid dessa stater här ofvan är stadgadt, äfvensom att, i händelse vid transporter till Reg:ts-qvartermästareoch Reg:ts-adjutantsbeställningar, hvilka icke åtfölja viss grad, skulle erhållas högre lön än den, hvarefter slämpelpappersafgift för den transporterades vid reg:tet eller korpsen innehafvahde tjenstegrad blifvit erlagd, resolutionerne beläggas med stämpladt papper för skillnaden mellan dessa löner, likväl icke med mindre än G r:dr för kanzli-gebiihren.” Här önskade jag, att framför orden ”det undantag” måtte insättas ordet dets samt alt likaledes det på 3:dje raden af detta mom. förekommande ordet ”äfvensom” måtte utbytas emot dels, och slutligen anser jag nödvändigt, att vid slutet af morn., efter ordet kanzli-gebiihren, göres följande tillägg: ”dels ock att för sådana transporter och hylen inom samma grad och korps, hvarvid någon lönförhöjning icke eger rum, endast erlägges kanzli-gebuhr och sigillpenningar med tillsammans 7 r:dr men icke någon egentlig charta sigillala. Sedermera torde vara nödvändigt, att, för tydlighetens skull, för K. M:s flotta, der lönerna äfven äro olika inom samma grad tillägga ett mom. under det, som nyss är omförmäldt, så lydande: för K. M:s flotta karteras fullmakter, konstitutorialer, prot.- utdr. samt transporter och byten inom samma grad och korps efter samma grunder.
Maj:t derefter i ett sammanhang tagit i nådigt öfvervägande ej mindre hvad Middendorffs och Winroths ansökningar i öfrigt innehålla, än ock de af Presidenten af Billbergh och Canzli-Rådet Valerius ingifne böneskrifter; hvarvid Kongl. Maj:t, oaktadt samtlige ofvanbemälde sökande gjort sig skyldige till tjensteförsummelser i afseende å de controller, sorn. dem ålegat att å redovisningen af de utaf Tullförvaltaren Finér omhänderhafde uppbördsmedel utöfva, likväl, med hänsigt till sökandernes moraliska ansvarighet i nyssberörde afseende, funnit en väsendtlig skiljaktighet sig förete emellan beskaffenheten af de anmärkte tjensteförseelserne hos Finérs närmaste controllanter, Winroth och Middendorff, och den efterlåtenhet, som kunde läggas Presidenten af Billbergh och Canzli-Rådet Va - 8 Stats-Utskottets Utlälandej N.-o 88, lerius till last; — helst de förre varit i tillfälle att egna daglig uppmärksamhet åt Finers ijensteutöfning och dervid bemärka hvarje till misstanka om underslef föranledande omständighet, under det de sednare hvarken kunnat eller varit pliglige att utsträcka sin em betsa Igard till en så beskaffad närmare tillsyn; hvarförutan de, till sitt urskuldande framför de förre, hade att åberopa tillvaron af en föregående speciel controll, som, vederbörligen iagttagen, för sig sjelf varit tillräcklig att förekomma eller leda till upptäckt af möjliga tillgrepp.
Maj:t fastställas, varda i ett eller flera stift vidtagne, Kongl.|Maj:t då må ega att, med beräknande af summans billiga fördelning mellan rikets alla stift, af sagde belopp tilldela ett proportionerligt bidrag för en gång till grundfond ål hvarje sålunda tillkommen pensionsanstalt,” voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; Stats-Utskollets Memorial, Av o 557. o vinner Nej, ”besluta Rikets Ständer, att af de besparingar, sohl vid 1851 års slut uppkomma å de vid föregående riksdagar anvisade medel till folkundervisningens befrämjande, en summa af 80,000 r:dr må afsättas och i Riksgälds-kontoret tills vidare blifva innestående.” Och som denna votering utfallit med 62 Ja och 56 Nej, samt en sedel kasserad, hafva Rikets Ständer alltså beslutat i öfverensstämmelse med Ja-propositionens innehåll. Hvilket förstärkta Stats-Utskoltet skolat för Rikets Ständer anmäla. Ank. till Exp.-Utsk. d. 23 Aug. 1851, kl. (5 e. ra. Utlåtande, i anledning aj erhållna återremisser å Betänkandet N:o 273, angående rusthållarnes inom liungsöhrs fögderi befrielse från erläggandet af nu utgående lösen för dagsverken, hvilka af deras stam-hemman utgöras.
Fång vård s-styrelsens Registrator, Kammarförvandt och Förste Revisor till årlig lön af 2,500 R:dr för hvardera, i likhet med hvad förut gällande stat jemväl upptagit; men uti underdånig skrifvelse af den 17 September 1863, angående regleringen af Andra Hufvudtitelns utgifter, förmälde Rikets Ständer, det de, af anförda skäl, icke funnit högre lönebelopp, än 2,200 R:dr, böra för dessa tjeuster bestämmas; dock skulle, i betraktande deraf, att tjensternas dåvarande innehafvare allt sedan 1860 varit i åtnjutande af 2,500 R:drs lön, desse för deras tjenstetid utöfver ordinarie lönen ega att uppbära arfvoden af 300 R:dr. Enligt hvad det den nådiga Propositionen åtföljande Statsråds-protokoll öfver Justitie-departements-Årenden gifver vid handen, hade Fångvårds-styrelsen i afseende härå, i underdånig skrifvelse af den 11 Juli 1865, bland annat, erinrat, hvad Registratorstjensten anginge, att aflöningen för" densamma blifvit redan genom nådigt beslut den 16 Mars 1858 bestämd till 2,500 R:dr och att enahanda aflöningsbelopp vore af Rikets Ständer anvisadt för dylik tjenst i de flesta uti hufvudstaden förlagda embetsverk, såsom Krigsoch Kammar-kollegium, Statskontoret och Kammar-rätten, hvartill komme att Registratorn hos Styrelsen, oaktadt derom gjord underdånig framställning, icke erhållit tillstånd att med denna tjenst förena annan befattning; samt, beträffande aflöningen för Kammarför vand ten, att genom den nådiga Instruktionen för Styrelsen den 16 December 1859 en Bokhållarebefattning hos Styrelsen indragits och en stor del af de till denna befattning hörande göromål öfverflyttats på Kamrnarförvandten, hvilken tjensteman dessutom erhållit ett nytt och vigtigt åliggande i upprättandet af Styrelsens bufvudböcker, för hvilket ändamål ett särskildt årligt arfvode af 300 R:dr förut utgått.
I de tyngre kroppsarbetande yrkena använder man af helt naturliga skäl sällan kvinnor. Det är endast byggnadsfacket, som härvid är ett undantantag, då kvinnor, åtminstone här i h ifvudstaden, i stor utsträckning användas som murerihandilangerskor. Dessa De kvinnor, som vilja ägna sig åt de industriela yrkena hafva i hufvudstaden rikliga och goda tillfällen att förskaffa sig nödiga förkunskaper och teknisk underbyggnad. Utom privata läroanstalter i detta syfte äga vi den af staten understödda Tekniska skolan (Mäster-Samuelsgatan 44), som har en särskild afdelning for kvinnliga lärjungar. Läroåret i Tekniska skolan för kvinnliga lärjungar börjar den 1 oktober och slutar den 30 april. Inskrifning börjar den 15 september och fortgår för dem, som hindrats att före läroårets början anmäla sig, intill slutet af mars månad. Inträdesfordringar äro: vitsord om god frejd och att hafva fyllt 14 år. För åtnjutande af undervisning i aritmetik, uppsatsskrifning eller välskrifning och textning, eller i andra på dem grundade läroämnen, skall lärjunge genom intyg och eventuela prof visa sig äga nödiga förkunskaper: god öfning i behandlingen af de fyra räknesätten i hela tal; förmåga att någorlunda felfritt skrifva svenska språket; en redig handstil. Vid denna skola lämnas undervisning i följande ämnen: Geometrisk konstruktionsritning jämte linialoch fackritning samt de första grunderna af beskrifvande geometri; perspektivlära; frihandsteckning; målning; modellering; aritmetik; geometri; naturlära; allmän varukännedom; uppsatsskrifning; bokföring; välskrifning och textning. Detta är ju en hel mängd nyttiga saker. Under vissa villkor få denna afdelnings lärjungar, äfven deltaga uti undervisningen uti skärning i trä samt uti gravering och cicelering inom högre konstindustriela skolan. Undervisningstiderna i alla dessa olika fack äro bestämda efter särskild plan, och alla underrättelser meddelas af skolans föreståndare muntligt eller skriftligt. Afgifterna äro ytterst låga eller för lärjunge, som redan inträdt i tekniskt yrke, för läroår 4 kr., för annan lärjunge 12 kr. Afgifterna erläggas förskottsvis.
Hbllstéh och i samma punkt af Utlåtandet N:o 89, för; Bandt-Räntmäslaren Ahlgren och Lands-Kamererare!! Hertzman tillstyrkte pensioner biföllos. i4:de punkten af Utlåtandet K:o 89 och den i Utlåtandet N;o222 tillagda I7:de punkten'biföllos. S. D; Föredrogs ånyo följande Allmänna Besvärsoch Occonomie* TJ\skottets Utlåtanden: JNT:o 101, b anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkan* de N:o 17, angående väckta motioner, örn upphörande af Stapelstädernesskyldighet att bålla upplag af salt och spanmål; Ståndet, som vidblef sitt vid N:o 217 fattade beslut, biföll sista momentet af. N:o ioif ii i 8 Trot. Ut dr. ä. 11 Äng 1834. !N:o 102, förnyadt i frågan om indragning af Biskopsoch DoinProst Embeten; 'Ståndet, som redan bifallit Utlåtandet ]NT:o 35, afslog detta Utlåtande. Fy å n "VVT ä 11 o fl. Borgare-Standet,’ S. D. Fortsattes föredragning af Stats-Utskottets Utlåtande, IS*:o 215, i anledning a* erhållen ålerremiss å Betänkandet, N:ö 81, angående reg* leringen af ulgiflerne under Riks-Statens Tredje Hufvud-Titel;), hvarvid •Ståndet stannade i följande beslut: • Åttonde punkten: Ståndet afslog Betänkandet N:o 81 samt Utlåtandet, Klo 215, och beslöt, att uti underdånig skrifvelse bos Kongl. Majrt skulle anhållas, det täcktes Kongl. Majrt i 'Nåder låta föranstalta onv Ståndet, sorn bifallit dessa punkter i Betänkandet N:o 8f, lade der samma 1 Utlåtandet N:o 2i5 lill baudlmgarne,* Tju gonde första punkten:
Äfven böneformnl&amp;ret, som alternativt föregaic 1 G 1 4 h - s vigselakt, ax mmärkningsvardt. Det har många vackre ord om karlek och förtroende makarna emellan, blandade med de stränga gczmmaltestameiit1ig.a tillsägelserna. Så, ställes bland orsakerna till äktenskapets stiftande främst den, att makarna skola » göra den m a den andra. troget bistånd i allt det, som hör till det t i d i g a och eviga lifvet)). Vidare säges visserligen, att mannen blifvit satt till hufvucl för Irviiinan för att efter sin förmå,ga henne » föriiufteligen regera, meii också, för att » undervisa, trösta och beskydda » henne; och » öfiier allt cZetta » skall han älska henne som sitt eget lif, » icke vara bitter emot henne, utan bo hos henne med förnuft8 och, gifva henne sin ara » så,soiii ock medarfvinge till lifsens nåd. a. Hustrun anbefalles att vara sin äkta man hörsam saisom sin herre, dock med det viktiga tillagget » i allt det sona 7tvistHon skall ocksa vara sin man r) behj&amp;lplig, ligt ocla udigt 3 ')). g i h goda råd och aiislag uti alla kristliga och lofliga föreSå, långt vkra utdrag ur böneformuliiret. " ') Va1 uttalar dess förf. sig icke med sk djup innerlighet om k~rleksförhållandet mellan makarne som Olaus Petri, men haii framstaller det dock sksom ett mycket riktigt moment i aktenskapet. Sksom vi sett aktar h a n icke heller fgr rof att vid hustruns lydnadsplilrt mot mannen fasta ganska vasentliga villkor, hvilka förutsatta, att det kan finnas tillfällen, då, hon ic7ce bör lyda. Dessutom ger lian å t hustrun plikter och rättigheter sisom riidgifvare och hjalpare, hvilket lyfter henne f r i n den passivt lydande stallning, som ganila testamentet och epistlarnes förf. klagga henne, till den af en verksam och förtrolig medarbetare.