Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men han kastade ock på samma gång en litet skygg, något skelande blick på deras prydliga, ljusa bomullsklädningar och stora, bredskyggiga halmhattar. Det var just intet vanligt främmande, som denna gång kom till den lille snusige, smutsige Jan Jansson i Backen. » Hur står det till med gumman? » ljöd prestdotterns första fråga? Jan Jansson lade varsamt ned sin påbörjade kvast, strök sig med afvigsidan af handen om mun och näsa och svarade liksom motvilligt: » De ' ä ' skrabbigt. » » Hon har ju brännt sig så illa, ha vi hört. » Därom gaf Jan Jansson intet besked. Han tyckte bara, i sin säfliga ton, att det värsta var, att hon inte kunde hjälpa honom med kvastarne nu. » Men kära Jan Jansson », utbrast fröken Ros med illa dold harm, » det får ni väl inte nu tänka på. I första rummet måste ni tänka på att sköta om er sjuka hustru. » » De ' springer så mycket kvinnfolk här om dar ' na å hjälper ' na, så de ' ska väl snart ha en öfvergång, » genmälte han helt lugnt. » Ä bara se ' n vår Herre låter suggungen lefva å ha helsan, så ska de ' väl kralla å gå igen. » Vid denna något oväntade slutledning sågo de båda fröknarna icke fullt så förvånade ut, som det skulle tyckas de bort. De visste ju, att i angränsande församling fall af svinsjuka förekommit, och att denna sjukdom var fullt lika fruktad som nånsin koleran, och de visste också, att Jan Janssons gris utgjorde det gamla parets enda närvarande glädje oeh framtidens bästa hopp, d. v. s. vinterföda. Emellertid gingo de nu ifrån gubben och in till hans brända gumma. Och där satt hon vid sängen, en liten, torr, mager skepnad, men hvars hufvud tedde sig som ett enda ofantligt bylte af bara trasor. Här var det bestämdt nödvändigt att gripa in. Med varsamma händer började de veckla upp den ena trasan efter den andra, trots gummans alla protester, att det inte behöfdes, för mor i Uppgården å Myrs Lisa hade båda varit där. Den ena hade lagt salt på brännsåren och den andra hade slagit bläck i dem, och båda delarne skulle vara så bra.
Nåväl! ligger icke deruti det ändamål, Frih. Cederström söker? Jagskall icke för öfrigt säga ett ord i denna sak. Hr Lefren: Jag kan icke annat än medgifva, alt Frih. Boye har ett stort företräde i fråga om auctoritet, relativt till mig, då del talas om lagstil', men jag tviflar på att i den gamla Svenska lagen man skall någorstädes få läsa orden, alt i oträngdt mål sig förgå. Väl att i oträngdt mål handla, men icke alt i oträngdt mål sig förgå. Jag har icke lagen till hands nu, men jag skall taga den med mig en annan gång. Jag anser delta uttryck vara osvenskt. Hr von Hohenhausen: Jag vill visserligen icke tala lill försvar af redacliouen, såsom den i 2 mom. förekommer och såsom den på vanlig Svenska är affattad, ulan å andra sidan och när det är hellöf]igt att komma ifrån denna sak, tror jag alt ingen olägenhet uppstå kan för domstol och ej heller för den militära myndighet, sorn skall sig vid stället infinna, eller för den ordningsvakt, som särskildt Blifvit utställd och fått uppdrag att försvara hus eller personer. Om delta morn. får den lydelse, som Frih. Boye föreslagit genom borttagande af mel lanmeiiingen, så att stadgandet kommer alt lyda: "Lag samma vare, 0111, vid sådant tillfälle, militärbefälhafvare, genom vapens brukande i oträngdt mål, sig förgår;’’ sfi har det kan ingen fara med sig alt det kommer att missförstås, ehuru jag icke vill föi svara Svenska språkets begagnande dervid. Frih. Boye: Jag är förekommen af den sista värda talaren. Drn anmälkn., som Hr Lefren gjorde, lemnnde en lapsus, som §:ns andra mom. icke framställer. Der står uttryckligen: genom vapens brukande i oträngdt mål, sig förgår. ’’ Här skall vara conima etter mål, och om man behagar läsa det som det står, så har det intet stötande utan tvertom är ganska lättfattligt.
Löne - förhöjning) åt Öfver direktören d:o ät Sekreteraren i I.andtmäteri-kontoret d:o för Registrator!! och Aktuarien i d:o • • d:o för en kammardräng vid d:o Nytt anslag för 1 d:0 vid d:o d:o till Skrifvarc-l)itröden vid d:o 20,550: 1,181: 16. — 526: 363: 38: 200: 400: D:o från Skrifinaterialie-anslaget öfverflyttade l):o genom förändring i Salpeterhjelpens utgörande. Indelta räntor: 1852 års anslag, efter markegång 9,851: 16. — Afgår: Ofvanstående till kontanta anslaget öfverflyttade 178: 1 G. 8 ;'ör Sockenkartors upprättande: Reservations-anslag, 1852 års Tillkommer: Förhöjning, dito fj/ver stå/hållar e-embc tel: 1852 års anslag • • • 34,561: 28 10. Afgår: Odisponeradt af dito 14: Tillkommer: Från Skrifinaterialie-anslaget öfverflyttade Landsstaten i Upsala län: 1852 års anslag oförändradt dito i Stockholms län: Penningar: Anslaget oförändradt Indelta räntor: dito .. Indelt spanmål: 4 t:r å 0 § r:dr . dito i Södermanlands län: 1852 års anslag lito i Östergöthlands d:o: d:o dito i Gottlands d:o Penningar: 1852 års anslag 3,696: 10. Afgår: Af Landshöfdinge-lönen till Blekinge läns Lands-stat öfverflyttade . • • 300: — för 2:ne lotsar i Slitö 3: 16. 303: 16. — 3.392: 42. Penningar. Kronovärdi. Markegång förslagsvis. Indelt. Värde förslagsvis å 6 | R:dr. 11 26 O indelt. — Tillkommer:
Ingen materiel fanns och inga pengar att anskaffa sådan för. De ringa inkomster, som ilgodset då lämnade, räckte knappt till för de löpande utgifterna; något kapital kunde således icke hopsamlas. Värst var det under jularna, då både slädoch hjulmateriel måste finnas i beredskap, allt efter väderlekens växlingar. Men landthushållningens erfarenheter komrao till nytta. P å Expressbyrån timrades och snickrades af vana slöjdkarlar under grefvinnans egen ledning, och med små medel fylldes ändock till sist behofven. Om någon under dagarne före julen tidigt på morgonen tillfälligtvis haft sina vägar förbi Centralstationen, skulle han där blifvit vittne till en verksamhet, en yrande brådska, som säkerligen skulle hafva väckt både hans förvåning och beundran. Och midt ibland denna skara af arbetare, hästar och kärror skulle han hafva sett en högrest kvinna, som med den yttersta liflighet öfvervakade det hela. Det var chefen för Expressbyrån, som enligt sitt valspråk » själf gjordt är bäst gjordt » på- skyndade och ledde utforslingen af de på så många håll efterlängtade julklapparne. För hvarje år gjordes nya förbättringar, och äfven smärre hopsparingar kunde göras, detta senare dock endast med de största inskränkningar för ägarens personliga del. Med dessa medel i förening med en sparsamt använd kredit kunde affären så småningom väsentligen utvidgas, ty för en personlighet som grefvinnan Björkenstam var det otänkbart att stå stilla på samma ställe och nöja sig med redan vunna resultat. Hennes tankar riktade sig nu på att lämpligt ordna införseln af landtmannaprodukter till hufvudstaden, ett företag som, ehuru det icke blef Expressbyrån gifvet att till sin påtäukta utsträckning realisera det, dock blef upphofvet till flerfaldiga affärer med enahanda uppgift. Bland de olika grenarne af denna verksamhet förtjänar mjölkförsäljningen ett särskildt omnämnande. Denna hade förut inom Stockholm tillgått på så sätt, att mejerierna insände sin mjölk med de olika samfärdsmedel, som stodo dem till buds, och tillhandahöllo allmänheten varan på gator och torg. Att ett dylikt försäljningssätt menligt inverkade på mjölkens beskaffenhet låg i öppen dag, fast ingen kommit att fästa uppmärksamheten därvid.
I följd af hvad detsamma innehåller anmälas här till uppförande på Stat ytterligare åt bemälde Predikant 100 II:dr eller tillhopa 191: 32. [) och m) Vid de till bestridande af Landshöfdingens i Christianstads Län samt LandtRäritmästarens i Götheborgs och Bohus Län löner förslagsvis beiaknade summor, för den förre 2000 R:dr och för den se - yz Stats-Utskottets nar» 400 B.‘dr hafva icke helier några anmärkningar ägt rum. I Tredje Classenj af de emot Utskottets Utlåtande rörande LandsStaterne gjorda anmärkningar, har Utskottet ansett sig böra upptaga alla de serskildta anföranden som blifvit afgifna; Hos Ridd. o. Adeln af Hr Grefve Sparrej Eric3 ang:de löneförbättringars beviljande nu äfven för LänsBokhållare, K ronofogdar, Häradsskrifvare och Länsmän inom Gefleborgs Län, såsom de inom samma Län mäst vanlottade Tjenstemän, äfvensom att för Länsmännen hvilka saknade Boställen, tjenlige Kronohemman malte dertill anslås när de blefvo Åbo-ledige, och emedlertid ersättning derföre genom Contant anslag gifvas. Af Hr Friherre Cederström, Jacob> att, då R. St:r vid sista Riksdag beslöto en löneförhöjning ej blott för LandsKamererarne i Bohus Län och på Gottland, utan äfven för Kronofogdarne och Länsmännen derstädes, fastän verkställighet deraf icke kunnat äga rum, enär inga bestämda medel anvisats, Utskottet borde nu, så vida icke behofvet deraf kunde vederläggas, samma Tjenstemän på Stat uppföra till den lönförhöjning sorn i8a3 års St:r redan ansett nödig; samt af Hr af Schmidt> G. L.j att Utskottet måtte taga i närmare öfvervägande behofvet af löneförbättring för LandsSecreteraren i Westerbottens Län, samt föreslå för honom lön till lika belopp sora för LandsKamereraren stadgadt blifvit.
Deremot har, enligt hvad räkenskaperna visa, utaf de vid 1850—1851 årens riksdag för det mindre kreditivet anslagne medel och deraf till karantäns-omkostnader utgifvits tillsammans 125,000 R:dr, under år 1857 till Riksgälds-kontoret blifvit återlevererade 1,500 R:dr 18 sk. 5 r:st. § 15. Under Kongl. Stats-kontorets förvaltning äro jemväl, på sätt i föregående revisions-berättelser omförmäles, ställda åtskilliga dels genom enskilda donationer, dels af statsmedel bestående fonder och kassor, hvilka medels utlåning göras fruktbärande. I afseende på tillkomsten af och ändamålet med berörda fonder, hafva Rikets Ständers åren 1855 och 1857 församlade Revisorer meddelat åtskilliga upplysningar, intagne uti de berättelser, som för nämnde år blifvit utaf bemälde Revisorer afgifne. — 14 — Räkenskaperna öfver dessa kassor och fonder utvisa följande förhållanden: i\orénska Testa meuts-fondcn. Debet. Balans från år 1856: Credit. Utgift: Kadett-underhåll 585: Balans till år 1858: Filéenska Testameiits-fonden. Debet. Balans från år 1856: Inkomst: Credit. Utgift: Till folkundervisningens befrämjande 800: Balans till år 1858: Kontant behållning 69: 37. 9. Fonden för blesseradc Officerare och l iidcr-officerare, Debet. Balans från år 1856: Credit. Utgift: Pensioner och gratifikationer 5,999: 8. — Balans till år 1858: S kogsp I an terings-ka ssan. Balans från år 1856: Inkomst: Ersättning för hemmans-räntor och arrenden 15,403: 6. 9. Besparing å förra jägeri-statens kontanta löner 83: 21. 6. Ränta å skogsoch jägeri-statens boställen 660: 40. 8. 5 Balans till år 1858: Credit. Balans från år 1856: Utgift:
Genom remiss från Ridderskapet och Adeln har Utskottet fått emottaga en af Friherre F. Wrede väckt motion, deruti förmäles, att Redogöraren och Kamereraren vid Carl Gustafs stads gevärsfaktori Anders Christoffer Nicolai, som i olika befattningar tjenat Kongl. Maj:t och Kronan under 32 år och sednast under 19 år med drift och skicklighet bestridt den honom anförtrodda tjensten vid nämnda gevärsfaktori, vid sitt under nästlidne Mars månad timade frånfälle efterlemnat en till åren kommen sjuklig enka och en äfvenledes sjuklig dotter, nästan utan tillBih. till B. St. Fröt. 1859 & 1860. 4 Sami. 1 A/d. 2 Band. 25 Haft. 5 34 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 152. gängar för bestridande a1 deras framtida underhåll, ty, enligt hvad motionen bilagdt utdrag af bouppteckningen utvisade, uppgick boets behållning till endast 181 R:dr 62 öre; — Och har, med anledning at dessa bevekande omständigheter, motionären hemställt, att Rikets Ständer måtte bevilja bemälde Nicolaus enka Charlotta Sophia Nicolai, född Neosander, en årlig pension, den motionären föreslagit till 450 R:dr. På grund af de i motionen åberopade, genom dervid bifogade intyg vederbörligen styrkta uppgifter, har Utskottet ansett, att äfven aflidne Kamereraren Nicolaus enka bör komma i åtnjutande af något understöd, men att detta dock skäligen kan bestämmas något lägre, än motionären äskat; — och får, i anledning häraf, Utskottet föreslå, att Kamereraren Nicolaus enka, Charlotta Sophia Neosander, å allmänna Indragnings-staten tilldelas en årlig pension af 300 R:dr. 35:o. Med afseende på den långa tid framlidne Stats-rådet och Chefen för Sjöförsvars-departementct Carl Hans
I N:o 82, i anledning af inkomne' anmärkningar från Vallofl. Borgare-Ståndet vid Utskottens Memorial N:o 62, angående förrättad Revision öfver BancoDiscont-Verkets förvaltning och Räkenskaper __ för 218 Prot' Vtdr. a, 25 Nov. 1823. 5r 18?^) och några föreslagna Stadganden sorn med samma Veck egi gemenskap. Lagoch Ekonomi-Utskottens: N:o 337, rörande väckt fråga om uppkastande af Landshöfdingarhes domsrätt i Enskiftes-mål. Statsoch Ekonomi-Utskottens :] N:o 611, i frågan om återläggande af Jemtland till VesterNort lands samt Herjeådalen till Gefleborgs Län. Och fann Preste-Ståndet, som förblef vid sin i dessa ämnen förut fattade Beslut, ingen annan åtgärd nu erfordras, än att lägga förenämnde Utlåtanden till Handlingarne. S. D. Enligt Protocolls Utdrag af den ig innevarande månad hade HögloflBidderskapet och’ Adeln vid föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets förnyade Utlåtande N:o ait, cm föreslagne medel till förekommande af åtskilliga förmente missbruk vid Prestval, funnit för Fröt, Utifr. rf. sS Nw. 1S23. 219 godt, att samma Utlåtande gilla, endast med den förändring, att så snars ett Consistoriel^ Pastorat varder ledgt, förenings upprättande om Presträttigheterne bör genast, och derest, möjligt är före valet, af Consistorium å den blifvande Pastorns vägnar sökas, och i föreskrefven ordning fullföljas; uti hvilket Beslut Med-Standen blifvit inbjudne, att sig förena; men sorn Preste Ståndet redan den 2 September afslagit Utskottens i detta först afgifne Utlåtande, samt den 13 innevarande Manad lagt det förnyade Utlåtandet till Handlingdrne; ansåg Ståndet sig böra dervid förblifva; hvilket till Svar å Högloft.
Fast ig hets Lån eFo riden. Odlin g sLån eFonden. Me tall Lån e F'onder n e* Manuf adur LåneFon den. DiscontLäneFonilerne, samt Maga - D 'ii o Junit f. m. ■ " , t 31 a g a z i n s D i r e etinne ns C re d i tiv, enligt de för hvardera häraf antingen fornt gällande■ eller vid denus Riksdag för esla gne grunder. b) Tid Can albyggnad, St romrensningar och andre åtgärder för Communicdilon^rs öppnande och Hittade transporter rn m, till befordrande af den invertes rörelsen och Landt mannaptodueters äj sättning-, och hora här. under •• Årliga B y ggnadsbitr ädet till Götha Cati al. Lånebit r ä det lill Hjelmar e Slussverk. Dito till Så der T eije Canal, samt det nu gjorde Förslag om öfverlemnande^ af 100,000 Riksdaler årligen jr ån och med år 1819, till och med det år, då nästa Riksdag inf aller, till Kongl. Majds Nådiga disposition, i afseende på senare omförmåldie ändamål, under uppgifne vilkor; och c) Till anskaffande af 31etalliskt Mynt, för att förstärka Bankens Fond, och befrämja stadga i Sedlarnes värde. Friherre Hjerta, Fredric: Jag vill endast göra det förbehåll, att då vi nu till pröfning företaga fjerde punkten, sådant icke i Ridd. o. dd. Fröt. I Afd. 21. t 322 Den 8 Junii f, m. någon måtto må binda oss vid afgörandet af den åttonde. Friherre Cederström, Ulric: Jag hem-i Ställer, att med pröfningen af det i denna punkt föreslagne årliga byggnadsbiiräde till GöthaCanal mä anstå, intill dess Statsoch BancoUtskcttens särskilta Betänkande angående GöthaCanalarbetets fortgång och befrämjande till afgörande förekommer.
I anledning häraf hafva Rikets Sländer uti underdånig skrifvelse den 10 November 1834 för deras del beslutat, att med antagande af hvad den Kongl. Propositionen derom innehölle, ej mindre alla de kapellans-boställen i Riket, som, antingen i brist på närbelägne oroterade hemman, måste qvarstå i roteringen, eller som år 1826 fått roteringen orätt förflyttad på hemman, som redan af ålder voro roterade till fullo, skulle med förbin - Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens Utlåtande, N:o 48. 9 bindelse, att roteringskyldigheten fullgöra, undfå en, roteringskostnaden motsvarande, ersättning eller vederlag af vakans-afgiften för jord, som, ehuru ordinarie rotering underkastad, likväl icke preesterade rotering in natura, samt att för all sådan jord, denna afgift skulle i stället för den dittills bestämda bevillningen för rotefriheten, erläggas till Rikets Försvars-Verk med en vakans-afgift, som vore roterings besväret fullt motsvarande, och vid markegångssättningarne, efter i hvarje Län gällande roteringsgrunder specificerades och i taxorna årligen utsattes; och hafva derefter, till följe af Kongl. Maj:ts nådiga Bref den 6 December 1834 och Kongl. Maj:ts i afseende på rätta tillämpningen deraf den 22 Sept. 1835 meddelade förklaring, redan samma år alla de hemman hvilka ditintills erlagt rotefrihetsbevillning, fått sig i stället påförd och allt sedermera utbetalt rote-vakans-afgift, motsvarande roteringens verkliga kostnad.
Anathoth, och dess förstäder; Almon, och dess förstäder; Så att alle Aarons Prestens barnas städer voro tretton, med deras förstäder. Men de andra Kehats Levitens barnas ätter kommo fyra städer till, igenom deras lott, af Ephraims slägte. Och de gåfvo dem den mandråpares fristaden Sechem, och hans förstäder på Ephraims berg; Geser, och dess förstäder; Kibzaim, och dess förstäder; BethHoron, och dess förstäder. Af Dans slägte fyra städer: Eltheke, och dess förstäder; Gibbethon, och dess förstäder; Ajalon, och dess förstäder; GathRimmon, och dess förstäder; Af den halfva slägtene Manasse två städer: Thaenach, och dess förstäder; GathRimmon, och dess förstäder; Så att alla de andra Kehats ätts barnas städer voro tio, med deras förstäder. Men Gersons barnom af de Leviters ätter vordo gifne af den halfva slägtene Manasse, två städer, den mandråpares fristaden Golan i Basan, med dess förstäder; Beestera, och dess förstäder. Af Isaschars slägte fyra städer: Kision, och dess förstäder; Dabrath, och dess förstäder; Jarmuth, och dess förstäder; EnGannim, och dess förstäder. Af Assers slägte fyra städer: Miseal, och dess förstäder; Abdon, och dess förstäder; Helkath, och dess förstäder; Rehob, och dess förstäder; Af Naphthali slägte tre städer: den mandråpares fristaden Kedes i Galilea, och dess förstäder; HamothDor, och dess förstäder; Karthan, och dess förstäder; Så att alle Gersoniters ätts städer voro tretton, med deras förstäder. Men Merari barnom, de andra Leviterna vardt gifvet, af den slägten Sebulon, fyra städer: Jokneam, och dess förstäder; Kartha, och dess förstäder; Dimna, och dess förstäder; Nahalal, och dess förstäder.
Var gäld känd, när boet -uppteknades, agen tid till urarfvagörelse En ma - 212 Konungens Nåd. Propositioner. nåd från den dag, då Bouptekningen !iålien är; Yppas ny gäld; håfven lika tid ifrån det de den gäld veta fingo. 2. §. Har en Arfvinge sökt urarfva förmon , men annan ej, och bestrider denna egendomens afl rade ; håfve rätt att den sjelf emottaga; stalie dock för gäldens betalning full borgen. 3- §• Vill efterlefvande maka afträda sin egendom eller giftorätt, för att vinna befrielse från gäld; bafve tid dertill, sorn i i §. sägs. 4< §• Sökes urarfva förmon, eller afträdes efterlefvande Makas egendom för gäld, som efter Bonptekningen sig yppat, då skola Sterbhusdelägare svärja, att de om den gäld ej förr kunskap haft; bären ock, der egendomen skiftad äfr, allt åter, efter ty, som i i» Cap. Arfda-Balken skils. 5- §• Arfvinge, som sig rätteligen urarfva gjort, Vare fri från allt ansvar för den dödas gäld. 6. §. Efterlefvande maka , som egendom rätteligen afträdt, vare fri från all gäld, hvarföre den andra makan ensam svara bordt. Enka njute ock i ty fall befrielse från ali gäld , sorn under Ägtenskapet tillkommit , ändå att hon och mannen, en för bägge och bägge för en, sig till gäldens betalning förskrifvit hafva. Har hon åsamkat sig gäld i och för köpmanskap .eller annan näring, den hon efter serskildt riilstånd idkat; svare derföfe. Konungens Nåd.
Majit föreslog den 20 December 1847, att skattläggningen å qvarnar skulle för framtiden upphöra. Detta alslogs af Rikets Ständer, som deremot i underdånig skrifvelse den 8 September 1848 anhöllo, att Kongl. Majit måtte vid en påföljande riksdag föreslå Rikets Ständer tjenliga åtgärder för vinnande af en lika och rättvis beskattning å qvarnar. Rikets Ständer förklarade derefter i underdånig skrifvelse den 19 Juli 1834, att mjöloch sågqvarnar, såsom egentligen varande läbriks-näringar, med en af konjunkturer beroende förmånlighet, icke kunde rättvist beskattas medelst orubbliga, för särskilda verk efter olika grunder bestämda räntor, samt att grundskatten borde utbytas mot bevillning. Nämnde båda skrivelser remitterades till Kammar-kollegium, der åmnet blifvit utredt, hvarefter Kongl. Majit den 10 Januari 1860 i nåder förklarade Sig hafva funnit, lika med Rikets Ständer och Kammar-kollegium, att genom »förändring i grunderna för qvarnoch sågverks-beskattning lill likhet med hvad för andra industriel inrättningar i allmänhet eger rum, en större jemnhet och rättvisa i denna beskattning skulle vinnas, äfvensom endast på denna väg kan ernås full frihet, att utan andra inskränkningar, än sorn beträffande vattenverks byggnad äro i lag bestämda, anlägga qvarnar;» men på anförda skäl och deribland att tillses borde det »Slaten genom bevillning får sig tillförsäkrad skälig ersättning för den hittills af gvarnar och sågar utgående ordinarie grundskatt,» förklarade Kongl. Majit att Dess beslut och åtgärder i frågan om qvarnräntornas afskaffande måste blifva i väsendtlig män beroende utaf Rikets Ständers pröfning af omförmälde förslag (till ny Bevillnings-stadga) och bestämmandet dervid af den bevillning, som borde utgå utaf gvarnar och sågar Motioner hos ftid der skåpet och Adeln 1862.
Ders unDerbåniga ©frifroelfe röranDe årligt anflag för utgiftoanDe af ©rcenfFt diplomatarium; 831$. tilt 91. ©t, $rot. 1834 & 1835. 10:De ©ami, 1 Stfb. 2 SSanfeet. 6 8titttoa«8effotet. /»2 123:0 cf famina Dag, angåenbe bibeljållanbe af 65 od) 6G §.§. fftmt föränbring af 67 od) 103 §.§. uti 1830 åtå Reglemente fot: RifögälDö»£ontoret; 124:o af Den 14 XYlay, angående RifögälD0»£ontoret6 behof ifrån od) meb 1835 till od) meD 1839; 125:o af famina Dag, meD öfmerlemnanDe af Den upprättaDe Rifö»©taten; od) 126;o af Den 17 HXaj, angåcnDe föränbring i tiben, få träl för UppbörDéjtämmornad f>aUanDe, font för afgifmanDet af reDomidntng öfmer -kronans uppbörD. §. 21. Öm ©elililia £ill fpllanbe af Den f>är ofmait upptagna årliga ©tatöbrtjf, fantt lingäimcblcnS, , a , „ Aflopp, till bejtrtDanDe af atjftlltga pa RifdgälDé»£ontoret af Dg anmifaDe utgifter, ^afme <3Bt åtagit oj? en allmän årlig
(söker lugna honom). Och nu min ädle make, låt mig säga Af budet skrämda, önska säkert få (sakta till Bengt). Dig ensam här ett ord. Se, våra gäster, Från salens buller komma ut i luften, De äro brydda, låt dem hemta sig. BENGT. Ja, du har rätt! så må det bli' min Sigrid! J riddare och tärnor, ädle gäster! (till gästerna) Förstämning hvilar som ett dystert moln På allas pannor! Må det blåsas bort Af vårens friska vindar utanföre! En hvar sin frihet har, tills gästabudet Oss åter samlar här i Riddarsalen! Urgamla salars dörr på vidan gafvel, Den det ej hugar, må till parken gå Att lätta jagtens nöjen fresta på! J väpnare och svenner! öppnen borgens Till lek och skämtan, tärning och gulltafvel; Den jagt ej älskar, må den korta stunden Med tärnan skämta bort i gröna lunden, Men ingen glömme här i sus och dus Att gästen herre är i värdens hus (alla, utom de nedan uppräknade, gå genom fonden.) Åttonde scenen. BENGT. SIGRID. KNUT. INGRID. BOTVID. BJÖRN. SUNE och INGA. SIGRID J ock behöfven hvila, käre fader! (till Knut). 68 Så, tror du det? Jag känner mig ej trött! Men... SIGRID. BENGT. KNUT. Jag hade just en vänbön till din fader. Säg ut, son! KNUT. BENGT. Nå, så mycket bättre, Sigrid min! Ett ögonblick derute, J som hafven Att J måtten vara värd Från gamla tider lärt er höfvisk sed; Ett litet ord i all förtrolighet! KNUT Allt medan jag här talar med min husfru (sjelfförnöjd). Det skall jag, son! Jag skall ditt värdskap sköta Så bra som Jarlen sjelf, det lofvar jag! Kom Björn! Hvad tror du gamle? Skola vi Väl minnas än den gamla, goda tiden Då man på Riseberga sjelf var värd? BJÖRN. Tror jag, för böfveln! slik sed glömmes aldrig