Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då detta förslag icke blifvit väckt i den ordning, som Regeringsformens 81 §. föreskrifver, kan det icke af Utskottet lill behandling upptagas. Med anledning af Borgare-Ståndets yttrade gemensama tanka, torde det tillåtas Utskottet att anföra följande: Till d ess bevist blifvit, att Kronohemansåbo är hemanets egare, lär man ock blifva skyldig beviset för den mening, att i i5 1 mom. RiksdagsOrdningen, med den af Riksens Ständer vid innevarande Riksdag antagna redaction, någon anledning finnes att tillerkänna Kronohemansåbo rätt att väljas till Riksdagsman i Bonde-Ståndet. Rätt till Riksdagsmannaval omtalas, så vida detta uttryck skall betekna rätt att välja till Riksdagsman, deremot i Riksdags-Ordningens förenämnda § och moment, likasom i 1723 års Riksdags-Ordning, såsom tillerkänd Allmogen. Detta namn är så vidtomfattande, att inrymmande i sjelfva § af en antydning om sama namns der egande betydelse svårligen kan anses öfverflödigt. En sådan antydning innehålles, inom §, uti bestämmelsen om det slags rätt lill jord, som medför valbarhet. Då utur denna bestämmelse, genom den af Riksens Ständer vid innevarande Riksdag antagna redaction, skulle uteslutas, hvad der nu nämnes om Kronoheman, saknas således icke fog till det påstående, att äfven en antydning om Kronohemansåboars valrätt skulle gå förlorad, om sama redaction skulle blifva sanctionerad. Utan att hysa någon fruktan, det Kronohemansåboarnes, i häfd, i den Försäkran, som Memorialet N:o 88 omförmäler, samt i 22 §.
På grund häraf föreslås: l:o, att köpmäns bokförda fordringar, äfvensom handtverksräkningar af äldre dato än en månad, förlora rättigheten att lagligen indrifvas; 2:0, att denna förändring, om den bifalles, först träder i kraft lämplig tid, t. cx. ett år, efter kungörandet. Jag anhåller vördsamt om remiss till LagUtsk:t, samt att motionen måtte kommuniceras med öfrige ItiksStm, hvarföre behörigt antal exemplar skall aflemnas. Jemväl denna motion bordlädes. B. o. Ad. åtskiljdes kl. till 2 e. m. In fidem, 0. Brakel. 160 Den 16 November e. m. Onsdagen den 16 November 1859. Plenum kl. 6 e. m. Just. 3 prot.-utdr. för förmiddagens plenum. Föredrogs och lades på bordet ett från BorgareSt. ankommet prot.-utdr. med inbjudning till MedStm att antaga ett af bemäldte Stånd godkåndt förslag till 11. Stms underd. condoleance-adress lill H. M. EnkeDrottningen Josefina. Hr Montgom merie, Carl Hampus, upläste följande motion: Mången bland Eder, mine Hrr! torde från ungdomstiden hafva i minne, hurusom, då man i vårt gamla Sverige färdades genom en by af flere åboar, der mången kanske icke var egare tili mera än l/16 mtl, dock (man -kunde vara säker derpå) alltid hade lyckliggjort sig med sitt särskildta bränneri, der bränvin fabricerades till »husbehof»; var nu en sådan by en gästgifvaregård, och Ni, för att vänta på hästar, trädde in i stugan, så fann Ni der vanligen för Eder en samling af väl plägade personer, som, på förnyade reqvisitioner af det ljufligt rusande medlet, gästgifvaren går att tillfredsställa på så sätt, att han med flaskan i handen begifver sig ut i bränneriet, samt der sätter den under den rinnande klarpannan — sålunda faktiskt ådagaläggande, att hans tillverkning är för husbehof.
ExpeditionsUts kottets : med hemställan att RiksStåndens ProtocollsUtdrag måtte i Nummerföljd Utskottet meddelas. 4:o Afslag å följande Utskotts Utlåtanden, nemligen: StatsUtskottets: angående utgörande in natura af de visse Räntetagare anslagne Kohlräntor inom Stockholms Län af hemman under Ortala Bruk 1 248 Den 17 Mars f. m. oell Norrtelje GevärsFactori,eller samma Räntekolils godtgörande efter markegångspris. BevillningsUtskottets: angående vaktares vid Flygsandsfälten i Halland befrielse från bevillning. LagUtskottets: om stadgande att Förskrifningar skola, för att vara gällande, ställas till viss man. Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets: angående Helsinge Buldans stämplande. 5:o Beroende vid nedannämnde Utskotts Utlåtanden: StatsUtskottets: om anslag lill Stockholms Stads Storkyrka. Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens: om inrättande af Porto Franco på Gottland. LagUtskottets: om ändring och tillägg i 8 § af 17 Cap. RätlegångsBalken. 6:0 Instämmande uti Riddcrskapets och Adelns inbjudning att deltaga i dess beslut, hvarigenom Herr Strinnholm fått sig tillagde 1000 R:dr Banko såsom understöd för fortsättandet af det utaf honom på begynta arbete Svenska Folkets Historia under Ko - Den 17 Mars f. m. 249 nungarne af Wasa ätten; dock med vilkor att ett motsvarande belopp skall afgå från de såsom belöning för författandet af en fullständig Historia örn Konung Carl XI Regering anslagna 2000 R:dr Banko; samt uti BorgareStåndets inbjudning angående en lyckönskningsadress till II.
Sundhets-Collegium, eller ock försäljes samt derför inflytande köpeskilling, till så stor del det erfordras, disponeras för sådane nödige tillbygnader och förändringar vid Carolinska Institutet, hvarigenom utrymme för Kongl. Sundhets-Collegium och FältläkareContoi ret må kunna derstädes beredas; hvarförutan, då, utom aplerandet af Sundhets-Collegii hus till RiksgäldsGontoirels begagnande, hvarom Rikets Ständers Fullmägtige i nämnde Contoir torde ega aLt förfoga, Riks-Archivets flyttning och en nödig inredning af Riksgälds-Contoirets hus icke kunna aflöpa ulan kostnader, Utskottet, utan att kunna bestämdt bedöma det belopp, som dertill blir erforderligt, meri under förutsättning, att de oundgängligaste behofvens fyllande icke bör påkalla en utgift, betydligt högre än livad Öfver-Intendents-Embetet ansett flyttningen till Sundhets-Collegii hus komma att medföra, eller 3,6go R:dr, tillstyrker, att en summa af 5,000 R:dr må i sådant afseende ställas till Kongl. Maj:ls disposition, att, i mon af behofvet, från Riksgälds-Contoiret rerjvireras, med iagttagande, att den del, som af anslaget icke erfordras,. varder Slals-Verket reserverad. 3:o Uti Nådig Proposition af den 27 sisllidne Juli (^intagen under N:o 7Q i 1 Samlingen af Bihang till Riks-Ståndens ProtocolQ, har Kongl. Majtt, till Riddarholms-kyrkans och dess graf-chors med dithörande lorns utvändiga reparation och tak-täckning, äskat ett anslag för en gång af 52,ooo R:dr eller ock, att Rikets Ständer mätte medgifva, att ett lån till samma belopp må upplagas. Då ifrågavarande byggnad med dertill hörande graf-chor, uti hvilka förvaras stöllet af flere Sveriges aflidne största Regent er, samt andre utmärkte 54 Slats-Utskoltels Utlåtande, N.-o 354- Litt.
Majit Nådigst beviljat R;d 666. 33., ”samt Rtd 83. 16. till Adjunfts aflönande, så ”ock dertill Nådigst anslagit ett Kronohemman. ”Alledne Professoren och Leäoren vid Skara ”Gymnasium Hernqvist, som på sina Utländska ”resor skaffat sig Veterinaire-kunskap, var den ”förste Stiftaren till denna Inrättning, och har ”dertill vid sin död testamenterat något af sia StatsVtskottets Betänkanden. 571 ”qvarlåtenskap; men hela beloppet är dock än”nu ganska ringa till denna Skolas underhåll, ’’och i en liten Stad saknas altid tillfälle till ”praftisk öfning. Wid Lunds Universitet halkier ock välbemälte Professor Florman föreläs”ningar i Veterinaire-konsten, hvarför han serskildt undfår ett årligt arfvode af P:d B:co ”166. 32. Mqn till praöisk erfarenhets vinnan’’de måste de Studerande hänvisas till Köpenhhamn. — En skicklig yng Medicus vid namn ’’Svederus har ock nyligen med Kongl.
1110.11 rilrsdageas Sedan dess h a h a iner %n elfva &amp; r förf1~ti.t~ s1; rifvelse bni: icke leclt till nAgot resultat, c16 regeringen ej fiir riksdagen frnmlagt ni5igot förslag i ofvanniimiida syfte. Enskilda rilcs-. clagsiiih hafva visserligen v8clct motion.er 0171 me]: eller mi.nclre l h g t gaende reformer inom lagstiftningen rtirande iikta ma~cm: s iigendomsi f örhbllanden., iiien dessa iilotioner liaf r a sam tliga af slagits xf lealnrarna, vanligen med clen motiveringen, att det efter 1SS4 tirs rilcsdagsshif velse tilllro~iiue regeringen att ' .taga initiativet i fr8ga om clylilrn 1: efonner. Denna frågans stallning inom riksdagen har natiirligtvis verlcat i hög grad hiiilimande p&amp; Föreningen för Gift kvinnas iiganderiitts veiksa11zhot, SR aizyclret mer soiii dess str8fif. \ wiclen iifven i öfrigt rönt Iriinning af clen brist p&amp; intresse för reformer i dlmiinhet, som utiiiiirker de sen.ast f örfliitn a i5w: en. Förenin.gens styrelse Iiw dikföre ansett, att fiRgaii o111 förl~iittrmcle af cden gifta kvinnans iigendoinsf öi: h,ï,llanclen mc ' i,hiincla bättre sk&amp; friimjas, om den toges om hand af en förening, som iigde ett vidstriicktme program och dibigenom hade liittare att s a d a onlkring sig personer af slcilcla kretsar och hvjlken förening samtidigt med andra uppgifter inom 1cv.innofrågan kunde ' arbeta för höjedet af den g&amp;rc kcv.ilmnm riittsliga och eleonoinisl.ra ställning. Det hm också inom.
Motion N:o 122. 14 F. Fahlstedt, angående pension åt enkan efter framlidne Majoren C. A., Motion N:o 158. Slats-Utsk. Utlåt. N:o 153. R. St. underdån. Skrifv. Fahlun, angående uppförande af ny läroverksbyggnad i. Se Läroverksbyggnad. Fahnehjelm Gustaf, Motion N:o 251, angående pension åt 3 handlverkslärare vid allmänna institutet för döfstumma och blinda. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 153. Motion N:o 256, angående förhöjdt anslag till allmänna institutet för döfstumma och blinda. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 139 och Mern. N:is 170 och 207. R. St. underdån. Skrifv. Farmaceut iska institutet, angående afskrifning af c-tt Apothekare-societeten beviljadt amorteringslån emot öfverlåtelse till Staten of den för Farmaceutiska institutet afsedda byggnad och samma instituts upptagande bland Statens läroverk. Motion Nio 152. Stats-Utsk. Utlåt. Fastighetsvärde, angående dess granskning och fastställande inom Pröfningskommittéerna. Motion N:o 180. Bevilln.-Utsk. Retänk. N:o 9, Utlåt. N:o 14, Mern. N:is 16 och 21. R. St. underdån. Skrifv. Filial-hailker, Se Banker, Filia!-. Fiskeri-stadga, om revision af gällande. Motion N:o 41. Sammans. Lagsamt Allm. Besv. och Ekon.-Utsk. Betänk. Flaten, om båtled genom. Se Kläggen. Flottans bemanning, angående ställande till Kongl. Majis disposition af äskade anslaget till exercis af. Motion N:o 108. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 81, och Mern. R. St. underdån. Skrifv. Flottans gemenskap, angående förhöjning af anslaget till natura-underhållet åt.
6:0 ©å curfett flår rold eller under part, må fådana föp Q3anco* ©tprelfen tillåta^, under förbehåll, att prifet å det ttppföpta ©ilfret ej får öfwerfliga wepltng&grunden, enligt ^pntbejlämningé^agen, med mera än forn motfwarar transporten af ©ilfret från ttppföpö* orten till lancén, famt att för öfrigt af 33anco*©tprelfen derwid noggrant tillfeö, det ©ilfret voetfligett från tttländff ort infommer. 7:o $3anco*©tprelfen berättigad, att, då SSatifenö fäferhet det fordrar: 51) förpanta Q3anfené ägande intecfningar i fånighet, under wil* for, att den i ffuld*fötbindelferna fSanfen ferffildt förbehållna upp* fägningé*rätt för hein jfuld^beloppet icfe får af annan innehafware begagnaö; $5) förfälja, till ftörre eller mindre belopp, ^Sanfend innehaft wande ©tatö*Dbligationer; C) upptaga lån emot räntebärande .Obligationer, flällda på witt tid eller uppfägning; famt, £>) Dercfl fåDant, emot föuttoDan, (fulle af be&of påf allas, minffa Q3anfenö utlåningar. 8:0 Sif alla De t föregåenDe punft tillåtna åtgärDer, äc länebo» relfenö förminjfning Den, font i ftjla rummet bör tillgripa*?, oel) Det enDafl, Då SSatifettS fäferljet fåDant omilfotligen forDrar. 9:o
Betänkande, N:o 8. 19 genom Kongl. Brefvet ilen 28 Oktober 1817 planpenningar blifvit bestämde till 5J kappar spanmål årligen, en del strö-roteintressenter vid båtsmanshållet ansett, att ersättningen till stamroten, i ett för allt, endast skulle utgöras med nämnde spanmål efter hvars och ens andel uti roten; och har motionären, för att få ett närmare bestämmande af strö-rotes skyldighet att till stam-rote vid båtsmanshållet lemna ersättning, lämpad efter de förmåner, manskapet egde att af roten fordra, och med fästadt afseende derå, alt den redan fastställda jordlegan endast vöre att anse såsom ersättning för den mark, hvaruppå husen blifvit uppförda, föreslagit, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att den eller de delegare uti båtsmans-rote, som till större eller mindre del bestode de karlen tillkommande förmåner i åker, äng, mulbete, vedbrand och stängselvirke, måtte berättigas att derför jemte planlegan undfå ersättning af strö-rotedelegarne, efter hvars och ens andel i roten, antingen in natura eller efter hvarje års markegångspris. Efter det Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet för behandling af detta ämne sammanträdt med Siats—utskottet, hafva Utskotten tagit kännedom af Kongl.
Vidkommande den af Kongl. Majit väckta fråga om beviljande af ett anslag utaf 255,864 R:dr 89 öre för tillämpning under år 1857 af do på 8:de Hufvud-titelns ordinarie stat föreslagna löneförhöjningar för embetsoch tjenstemän m. fl., skall Utskottet framdeles meddela yttrande. 100:o. Genom remiss har Utskottet fått emottaga en af Kongl. Majit under den 5i sistlidne Mars till Rikets Ständer aflåten Nådig proposition om beviljande af ytterligare anslag för uppförande af nybyggnad vid allmänna institutet för döfstumma och blinda. Af nyssnämnda Nådiga proposition (Nio 86) inhemtas, alt, sedan Rikets sednast församlade
Allt hvad som pä något vis stör detta förtroende, är menligt för den allmänna crediten och i samma mån menligt för Staten. Kan man nu icke på något sätt visa alt åtgärden i någon mån bidrager till förkofran för Banken, så skall ju tanken tvertom ledas derpå, att åtgärden åstadkommer förlust för Banken, och under sådana omständigheter skulle åtgärden blifva skadlig för det allmänna. Jag har icke ur någon synpunkt kunnat utfinna, att det allmänna skulle vinna på det nya sättet att gå tillväga; men deremot skulle jag tro, att åtskilliga omständigheter finnas, som kunde verka motsatsen. Man säger, att om Banken hade uppköpt vexlar eller emottagit bevis öfver utrikes deponeradt silfver, sä har den derigenom förstärkt sin metalliska cassa. För min del skulle jag tro, att en Den 7 Februari. 133 Bancostyrelse icke borde inlåta sig i frågor om Bankens metalliska cassas förstärkande i annat fall, än att contracterna visade, att detta öfverskott skulle kunna vinnas på handelsvågen, sä alt detsamma skulle kunna indragas till landet oell inflyta i Bankens cassör, utan att derigenom sedermera skulle uppstå någon brist i vexelhandeln eller något behof all utföra silfver. Sådana öfverskott hafva fordom ägt rum i Sverige och gifvas visserligen äfven nu, så snart exporten af våra jernproducter går sä som den fordom gått; men dessa öfverskotler gå visserligen icke så högt som fordom, ty importen af luxartiklar har mycket tilltagit. I alla fall hör det blifva något, och det kan icke annorlunda tillgodogöras, än derigenom att Banken uppköper vexlar och inför silfver. I min tanka hör cursen gå närmare till 124 sk. innan det lönar sig för den handlande att införa silfver, eller alt sälja vexlar, och dertill lärer det sällan komma. Om man aler betraktar frågan i afseende på det enskilda intresset, så är det tvåfaldigt, nemi. trassenternas och remitlenlernas. Trassenten har alltid intresse att hålla cursen hög, remittenlen deremot att fä den lag.' Om det af mig förordade förslaget antags, sä skulle begge dessa intressen någorlunda gynnas.
411 döma, om jag är känd för att öppet uttala min öfvertygelse eller att vackla och ombyta åsigter och öfvergifva dem, med hvilka jag kämpat i samma rigtning. Jag har tecknat mig till minnes några punkter, som jag tänkt upptaga till besvarande; men jag finnér att jag ej vidare bör upptaga tiden och pröfva R. o. Ad:ns tålamod. Hr Montgomery, Robert Nils Germund: Då jag under flere Riksdagar rönt prof af det Stånds förtroende, jag har äran tillhöra, anser jag det vara min pligt att öppet förklara, huru jag i denna fråga kommer att afgifva min röst. Hufvudsakligen instämmande i de af Hr Gr. Hamilton uttryckta åsigter, röstar jag mot förslagets antagande. Ropen på propos. förnyades med särdeles styrka och häftighet. Hr Rrakel: Eder otålighet är naturlig. Mina Hrr! J önsken komma till slut med den stora och vigtiga fråga, som så länge varit föremål för våra öfverläggningar. Också skulle jag icke ånyo taga edert tålamod i anspråk, om icke jag nyss blifvit så direkt framkallad af en värd talare, till hvilkens ord J så gerna lyssnen. Inför eder, som nu företrädesvis mot mig ropen på propos., må det till min ursägt lända att, då på eder sida fyra talare tvenne gånger yttrat sig, endast en talare af den sida, jag tillhör, ånyo fått ordet. Innan jag vänder mig emot Frih. Gripenstedt, må det mig tillåtas att upptaga ett par yttranden af tvenne andra varda talare. Af en af dessa har det blifvit sagdt, att han trodde på Guds försyn, som skulle leda allt till det bästa. Äfven jag tror på en försyn, men på den försyn, som uppenbarar sig i de visa och förutseende beslut, som vi fatta. Jag beklagar det land, som låter sig styras endast och allenast på Guds försyn, likasom jag anser det län hafva fått en slät styresman, om det till sin höfding endast fått Guds försyn. Den andre af dessa talare har yttrat, att han ernade tillstyrka sin Konung att ånyo på R.
29 gen, hvilka Utskottet framlagt i dess Utlåtande under den 23 sistledne Januarii; anser det sig sig först böra möta den preliminaira framställningen, som blifvit inom Högloft. Ridderskapet och Adeln af Herr Grefve von Schwerin yppad, det borde något beslut i detta ämne icke fattas , förrän frågan om medlen till myntvärdets upprätthållande blifvit afgjord, emedan detta ä* rende måste ofelbart äga ett stort inflytande pä, så väl Nationens förmåga att utgöra denna bevillning, som bevillningstungans rätta och jemna fördelning, så att hvarken jordbruket eller handeln och näringarne komma att vidkännas allt för stor och orättvis tunga , hvaremedlertid Herr Grefven förmodat Utskottet kunna sysselsätta sig med anstalter, till förekommande af den oreda och osäkerhet, sorn i sednare tider visat sig i räkenskapsoch redogörelse-verket. I förra afseen et får Utskottet förklara, att det icke möjligen kan inse någon så nära förening emellan myntvärdet och grunderne för Bevillningen. Det förra kan möjligtvis verka på Bevillningens belopp, hvilket det likväl icke tillkommer Bevillningsutan Stats-Utskottet att föreslå; men till hvilken summa Bevillningen blifver bestämd, skall den ändå fördelas så att den faller jemt på den skattskyldige, och sättet . till denna fördelning lär ej kunna förändras deraf, att större eller mindre Bevillning skall af en utrönt inkomst eller gifva värde utgöras. På den senare erinran får Utskottet lämna det vördsamma svar, att det icke underlåtit på det för saken mest nyttiga sätt använda sin tid, och har Utskottet ej allenast i 30 Bevillning t Ut sk. Betänkandet!. en följd öfversett och föreslagit förbättringar 1 redactionen af den förra BevillningsStadgan , utan äfven deribland varit synnerligen omtänkt at ställa de statistiska upplysningarne i sammanhang med redogörelse-verket, genom förbindelse till ali den ordning , redighet och granskning , som Utskottet anser möjligen kunna å* stadkommas. För att icke ga slutliga pröfningen häraf i förväg, eller hos Rikets Höglofl.
Naturligtvis skulle äfven extra sockenstämma, då den för angeläget ärende erfordrades, kunna hållas, efter pålysning derom vid nästföreg:de ordinarie stämma. Allt detta skulle i utförandet ej möta svårighet i sådana församlingar, der folket i alla fall hvarje Lördag samlas till torgdag i den vid kyrkan belägna staden eller kyrkbyen, samt derstädes vanligen vid samma tillfälle ha sina kommunala nämnder för fattigvård, vägar m. m. Här skulle sockenstämman, vid sidan af de öfriga verldsbestyren, falla sig särdeles lämplig, och dessa dagar just blifva samlingsdagar för upgörandet af allmänna och enskilda verldsligt angelägenheter, samt detta sammanförande af det ena med det andra till samma tid utan tvifvel bidraga till det kommunala lifvets tillväxt och styrka. Deremot möta oss olägenheterna inom de mindre folkrika och försigkomna socknarne, der måhända intresset för gemensamma angelägenheter är ringa och ingen annan anledn. förefinnes, att gå den kanske långa vägen fram till socknestugan, samt sålunda husfadern och socknemannen skulle under året göra en förlust af 24 arbetsdagsförmiddagar eller 12 dagsverken. Detta kan visserligen icke bestridas; men om, såsom sannolikt är, den brodd till kommunalvakenhet, hvilken på sednare Den 26 November e. m. 399 tiden äfven hos allmogen röjt sig, ej dör ut, utan tillväxer, så blir det nog en dag för socknemannen klart, att, äfven ur blott ekonomisk synpunkt betraktadt, dessa tolf arbetsdagar, upoffrade till rådplägning om kommunens gemensamma angelägenheter, ej äro förgäfves bortkastade.
Den frågan föreligger här till besvarande, huruvida det för Sverige egna sättet att anskaffa och under fred underhålla manskap eller indelningsverket är lämpligt att såsom ram eller stam för en krigshär bibehålla, eller om det borde utbytas ensamt mot allmänna beväringssystemet, såsom det i andra land blifvit utfördt, nemligen att vissa års vapenpligtige anställas till ständig fredstjenstgöring. Då denna mening ofta blifvit framställd, bör den pröfvas. Indelningsverket har tvifvelsutan, i hvad sorn rörer manskapets anskaffning och underhäll, olägenheter, hvilka böra erkännas. — De äro ekonomiska, militäriska och politiska. I ekonomiskt afseende är indelningsverket en ojemnt drabbande tunga, hvilken redan vid den ursprungliga indelningen var något ojemn och under tidernas lopp blifvit detta ännu mera genom de rustning och rotering underkastade egendomarnes förändrade värden. Ehuru dessa olikheter visserligen utjemnats, derigenom att de under långliga tider ingått i beräkning af* egendomars värde vid arf och köp, böra de likväl icke här förbigås. — Rustoch rotehållare åliggande onera äro, i synnerhet för de förre, i vissa delar obestämda och kunna föranleda tvister. Indelningsverkets kostnad är dold och svår att uppskatta. Indelde soldatens tjenstgöring är dyr, emedan, oaktadt han har sin lön (torp och öfriga förmoner) antingen han tjenstgör eller icke, skall han likafullt under tjenstgöringstiden underhållas, hvarigenom således lönen då blir ett tillskott, hvilket väl icke drabbar det s. k. statsverket, men likväl i statsekonomiskt afseende är en kostnad, som måste beräknas. Indelningsverkets militäriska olägenheter äro: att ryttare och knekt, i synnerhet den förre, äro i viss nion beroende af rustoch rotehållare; att den åt indelda stammen en gång gifna styrka icke kan mera än i ringa mon genom nyrotering ökas, fastän beväringens växande styrka kunde göra en betydlig förstärkning nödvändig; att soldaten har en lång tjenstledighet, hvarigenom hans krigsbildning lider; att hans obestämda tjenstetid stundom kan föranleda antingen att han tjenar längre än han är fullt tjenstbar eller ock afskedad lider nöd.