Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Rättighet, att söka och kunna erhålla Od« lings-lå», ega icke allenast jord egare, utan ock med städje-bref försedde åboer å Krono-jord, same Arrendatorer af Kungs-ladugårdar och Boställen, enär desse förete Arrende-Contracter, som upplysa, att den erforderlige tiden för Lånets begagnande och återbetalning verkeligen på arrende-åren återstår, jemte vederbörligt bevis att arrende-vilkoren blifvit i allo uppfyide intill den tid Lånet sökes; hvaremot Lån till Odling å en - Reglemente. fl 79 skilde personers jord ej får till Arrendator eller Landtbonde utgifvas, utan med jordegarens dertill lemnade bifall. Bbställs-Innehafvare och deras Arrendatorer vare äfven ifrån Låne-rättigheten uteslutne, cå framt de icke i vederbörlig ordningå Odlings lägenheten erhållit visse frihetsår, hvaraf så manga återstå, som motsvara tiden för lånets begagnande och återbetalning, eller Bostället hardell en samhällighet, deraf någon Odling ej kan ske, med mindre Boställs-Innehafvare tillätes deltaga i det gemensamma Odlings-lånet. Sökande af Odlings-lån anmäla sig derom hos Länets Landthushållnings-Sällskap, I de Län åter, der sådane Sällskap ej finnas, eller, af Kongl. Majhs Befallningshafvande herde, afsäga sig befattningen med slike lån, ingifvas Låne-handlingarne hos Konungens Befallningshafvande. ' 2 §. Vid fråga om Lån till större Odlings-föreJ tag, böra följande handlingar ansökningarne bifogas: 1:0 En af Landtmätare gjord affallning af Odlings-fältet med beskrifning öfver dess läge, Areal och beskaffenhet, 'samt afvägning af vattendrag. 2:0 Plan till Odlingen eller uppgift af tiden till dess fortsättning och fullbordande, jemte ett af tvänne Landtmätare, i Landtbruket kunnige och ojäfvige män, upprättadl kostnads-förslag. Reglemente, 3 §• Dä äler
38 nngtdc öfriga punkter, hörande till fjerde hufvudtitelns reglering erfordrade icke något beslut af R. o. Ad. 4a:dra punkten. Utsk:s till Ståndet gjorda hemställan all förena sig uti PresteSt:s beslut bifölls, byar,igenom den första votensproposm ansågs förfalla, den sednare votens-proposm godkändes. 43:dje punkten. R. o. Ad. antog inbjudningen lill instämmande i PresteSl:s beslut, hvarigenom den första voter:s-propos:n ansågs förfalla. Den andra föreslagna votens-proposm godkändes. Då nu propos. skulle framställas rör:de den tredje votens-proposm, anmälde sig lif von Hartmansdorff och yttrade: 1 detta fall hafva i Stånd stannat emot i. Här förekommer fråga om ett villkor, hvars olämplighet jag redan framställt första gången frågan förevar. Jag måste ännu -vidhålla detsamma och yrkar alt R. o. Ad. måtte alsia votens-proposm, såsom ronde en förfallen sak. Den tredje föreslagna votens-proposm blef derefter af R. o. Ad. afslagen. De föreslagna votens-proposma godkändes. Pen 16 September e. m. 455 46:le punkten. Hr von Hartmansdorff: Anslaget Sr af 3 Stånd medgifvet. Det villkor, sora 2 Stånd dervid fasta!, har återigen af 2 andra Slånd blifvit förkastadt. Villkoret är af den beskaffenhet, att det alldeles faller inom den ekonomiska lagstiftningens område; hör således ej blifva föremål för votering i förstärkt StätsUtsk. Jag hemställer således alt R. o. Ad. måtte afslå den i förevar, punkt föreslagna votensproposition. Den föreslagna voter:s-propos:n afslogs. Utsk:s yttrande och anmälan sid. 4 b rörrde öfriga punkter hörande lill femte hufvudtileln, erfordrade nu ej något beslut. 4y:de punkten. De föreslagna voter:s-propos:na godkändes.
Flottans Ingeniörcorps, samt denna förändring torde inom en icke aflägsen tid kunna genomföras, anser Komitén jemväl den af Rikets Ständer begärda omorganisation af Konstruktionscorpsen särskildt för sig ej böra ifrågakomma, men tillstyrker underdånigst följande åtgärder i afseende derå, såsom stående i öfverensstämmelse med hvad Komitén föreslagit rörande flottans Ingeniörcorps och hvarigenom öfvergången till denna nya corps skulle befordras, nemligen: att gradbenämningarne inom Konstruktionscorpsen måtte blifva desamma, som för Ingeniörcorpsen blifvit föreslagna, och att således, med upphäfvande af Sekundlöjtnants-graden, Officerarne af lägre grad än Regementsofficers, nu 12 till antalet, måtte fördelas på endast tvänne grader: Kapitensoch Löjtnants-, med sex i hvardera; att de å Konstruktionscorpsens nuvarande Interimsstat befintliga besparingar måtte användas till löneförbättring åt graderne under Regementsofficers, innehafvarne af nuvarande Kapitenlöjtnants-löner dock härifrån undantagne, samt att tills vidare inga nya Officerare måtte vid denna corps antagas. I händelse den nya Ingeniörcorpsen blefve organiserad på det sätt här ofvan blifvit i underdånighet föreslaget, skulle hvarken någon särskild Mekanisk corps för flottan erfordras och ej heller särskilde Machinistofficerare, utan den förras åligganden bestridas dels af Ingeniörofficerarne och dels af en Byggmästare, som för husbyggnadsarbetens utförande torde anställas med lön å Ingeniörcorpsens stat, äfvensom, då större arbeten i land ifrågakomme till verkställande, särskilda myndigheter eller för tillfället förordnade sakkunnige personer skulle erhålla bestyret dermed, samt Machinistofficerarnes tjenstgöring öfverflyttas på Löjtnanterne vid Ingeniörcorpsen eller, derest dessas antal ej vore tillräckligt för utgående fartyg, uppdragas åt för tillfället konstituerade Machinistofficerare. 35
När intet skäl blifvit anfördt, hvarföre man skall förändra en lag, finnér jag ej, hvarföre man blindvis skall förändra den. Ett sådant i«J6 Den 2g J a n u a r i i f. ra. sätt att gä tillväga med Grundlagar måste jag protestera emot. Hans Excellence Herr Friherre Lagerbjelke: Då Herr von Hartmansdorff nyss rätteligen anmärkt, att ingressen ej ännu kommit under öfverläggning, och Grefve Frölichs förslag åsyftar att inflytta denna i § i ingressen, så hafva de antagit en coordinerad egenskap, hvarföre jag hemställer om icke Öfverläggningen äfven kunde sammansmältas. Ty antingen hlir utgången den , att ingressen förblifver sådan den är, och § äfven; eller ock göras förändringar på båda ställena, och båda böra då sättas i öfverensstämmelse med hvarandra, I anledning häraf upplästes den af ConstitutionsUtskottet föreslagna Ingress till ny TryckfrihetsFörordning, så lydande; Kongl. Maj:ts och Rikets Ständers Förordning om en allmän Tryckfrihet af den Ti , efterskrifne Svea Rikes Ständer, Grefvar , Friherrar , Biskopar, Ridderskap och Adelj Clerkeri, Borgerskap och Menige Allmoge, sorn nu till allmän Riksdag här församlade äro, gore veter ligt: Att, sorn ej ter närmare granskning af den, likmätigt 85 § Regerings For men , fastställda Tryckfrihets Förordningen, Ti funnit nödigt och nyttigt, att frågor om tryckta Den 2g J a n u a r i i f. m. Skrifters laglighet må af Domstol omedelbarligen behandlas 3 straffbestämmelserna för Tryckfrihetens missbruk lämpe ligen jemkaSj samt dej under förflutna Riksdagar j vidtagna controller å Periodiska pressen utbytas mot andra j mera syftesenliga; alltså och då Vi tillika insett angelägenheten deraf j attTryckfrihetsFöroräningenj hvilken j efter dess första utfärdande under den g Mars 1810 j genom täta partiela ändringar förlorat erforderlig redighet i ämnenas afhandling j må öfverhufvud erhålla en klarare uppställning och en fullständigare form j håfve
I följd af hvad, i det föregående, sålunda blifvit yttradt och hemställdt, få förenade Utskotten nu hos Rikets Högloflige Ständer vördsamt tillstyrka, att Rikets Högloflige Ständer, uti underdånig Skrifvelse till Kongl. Maj:t, tillkännagifva, hurusom af de handlingar, hvilka blifvit till förenade Ut - Bevilln.- och Oec.-Utsk. Bet. N« M. a 3 Skotten i Nåder öfverlemnade, befunnits, att, i fiaga om Postväsendets allmänna reglerande, nödiga förberedelser äro vidtagna och upplysningar inliemtade. sä att för detta ämnes slutliga pröfning och afgörande hos Kongl. Majit, Rikets Högloflige Ständer endast ansett återstå, att hos Kongl. Majit i underdånighet anmäla: Iio att, pä det skäl, som i lia HufVud-Afdelningen anföres, Postföringen hädanefter som hittills i allmänhet bUr utgöras af de dertill anslagna hemman; men 210 att Rikets Ständer tillika insett* det en jemnaie fördelning och en billig jemkning uti det Posthemmanen nu åliggande Postföringsbesväret borde ega rum och i sädant ändamål funnit de Under ofvanintägne Morn. A. R. C. anförde grundet och stadganden Vara mest lämplige; 3:0 att Rikets Ständer, med anledning af de i Mom. Lit. D. Uppräknade skäl, för sin del. i Underdånighet Understödja förslaget om inrättandet af ett nytt Ppst-Goritoir vid Åby, i stället för vid Herrevads Kloster; 410 att Rikets Ständer, af förekommen, anledning, i Underdånighet anhålla, det en nödig InstrUctiori för Postiljoner 24. Bil. till Bevil/noch Oec.-Utsh. Set. N:0 23, och Postförare matte 1 Nader blifva Utfärdad; samt 5:0 att Rikets Ständer äfven underdanigåt hemställa, att Kongl. Maj:t täckes afgifva
N:o 80, i anledning af väckt motion om ändring i Kongl, förordningen den 27 April 1846, angående kolhandeln; N:o 82, i anledning af väckt motion om embetsoch tjenstemäns rätt till lön under tjenstledighet; N:o 83, i anledning af väckt motion om bestämmande af minimibeloppet för tecknings-summa till hypotheks-fören ingen å ön Gottland till 300,000 r:dr; ]N:o 84, i anledning af väckt motion om rättighet för Rikets stapelstäder att, utan föregången tullbehandling å inlopps-orten, få omlasta och hemföra sina, med skeppslägenhet till annan stapelstad inkomna, tullbara varor; och N:o 85, i anledning af väckt motion om afskaffande af skyldigheten förr rotehållare att inställa sig vid rolerings-liqvidations-mölen m. m. Prot.-utdrag den 17 Maj 1848. 375 S. D. Lästes en af herr Printzensköld, Carl, hos Högh Ridder skåpet och Adeln väckt samt genom protokolls-utdrag under N:o 249 Ståndet kommunicerad motion, angående bestämmande af tiden för Rikets Ständers nästa lagtima sammankomst, hvilken motion härpå, sedan Bengt Gudmundsson från Hallands län upptagit densamma såsom sin egen, remitterades tili Expedition s-utskottet. S. D. Lästes och antogs Vällofl. Borgare-ständets, genom protokolls-utdrag under N:o 208, Bondeståndet meddelade inbjudning att förena sig uti förstnämnda Stånds fattade beslut, rörande tillfälligt understöds beviljande åt den vid Sjögestad befintliga landtbruks-skoia. Den 17 Maj. Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottets den 13 och 15 dennes på bordet lagda betänkanden:
Någon ändring deruti lärer således icke kunna äga rum; men jag skulle tro, att som icke något Utsk. kan komma tillsammans förrän i morgon, och reservanterne förmodligen före pleni upplösning på eftermiddagen, hafva sina reservationer skriftl. aflemnat; så kunna dessa redan i morgon, måhända före StatsUtsk:s sammanträde, komma detsamma tillhanda med ett särskildt prot.utdrag. Någon anledn. uti grundlagen dertill att MedStånden skulle pröfva reservationer, som afgifvils uti ett annat Stånd, bar jag icke kunnat finna. Stånden meddela hvarandra blott sina beslut, men inlåta sig icke uti någon pröfning af enskilde medlemmars reservationer. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att om han rätt fattat meningen, hade Frih. Sprengtporten begärt, alt ett särskildt prot.utdr., jemte det redan justerade öfver R. o. Ad:s beslut ang:de StatsUtsk:s mern. N:o 3oi, skulle till MedStånden och StatsUtsk. afgå, tillkännagifvande att några narnngifne ledamöter sig reserverat emot R. o. Ad:s beslut att afslå en del föreslagna voter:s-propos:r. Hr Tersmeden, Gustaf Reinh.: Äfven jag har ämnat afgifva reservation mot R. o. Ad:s beslut uti åtskilliga punkter af StatsUtsk:s betänk. N:o 3oi; men då fråga uppstått, att Gr. Frölichs med fleres yttranden skulle ligga på bordet, har jag velat afvakta tillfället att läsa reservationerna, då jag möjligen blott förenar mig uti dem. Skulle likväl underrättelse medelst särskildt prot.utdr. komma alt meddelas de öfriga Stånden derom, att reservationer äro aflemnade, så anhåller jag att uti prot.utdr. blifva antecknad såsom den der ämnar afgifva reservation mot ifråga var. beslut. Den 19 September f. m. 477 Fril). Ged ers t rom:
Uppsattser, hemtade ur Dagblad, anses icke såsom eftertryckta, då de i andra Dagblad införas, såvida det tillika uppgifves ifrån hvilket Dagblad uppsattsen är hemtad. § 4. 7:o Utgifvare af Dagblad och Periodiska Skrifler, hvilka, såsom i 1 §. 7 mom. stadgadt är, ensamme äro underkastade Författare-ansvar, vare framför andra erinrade om ett rätt bruk af Tryckfriheten, och urogälles Utgifvarens förbrytelse genom sådant blad, dubbelt i alla de fall, der med penningar pliktas. 8:o Qvarstad eller konfiskation galle ej för större del af en skrift, än det eller de blad, häften eller torner, hvarå åtal göres. 9:o Hvar, som beträdes att hafva försålt eller utspridt en i laga ordning med qvarstad belagd eller konfiskerad Skrift, vare vid alla sådana tillfällen, då han om qvarstaden kunskap egt eiler bordt ega, till samma ansvar, som Författaren, förbunden, och umgälle förbrytelten efter enahanda grunder. Rubbning af qvarstad, hvaruppå försäljning eller utspridande icke följt, umgälles efter 8 Cap. 8 § Utsöknings-Balken. 10:o I afseende på försäljning och utspridande af utifrån inkomna skrifter på Svenska Språket, ege Justi tias-Stats-Ministern lika rättigheter och åligganden, som i afseende på inom Riket tryckta; och vare föryttrare af sådana skrifter underkastad samma skyldighet och ansvar, som i 2 mom. denna § för Boktryckare stadgade äro. ll:o Finner Justitim-Stats-Ministern, att utrikes ifrån inkommen, på främmande språk författad, skrift innehåller något stridande emot 3 §:s 4, 5, 7, 9, 10 och 13 morn., åligge honom att, efter tills vidare derå lagd qvarstad, i underdånighet inhemta Kongl. Ma:jts befallning, huruvida Skrif - Expedilions-Vt hot tets Förslag till und. Skrifvelsej IV-o g, ig ten bör lill föryttrande frigifvas, eller under vidare qvarstad förblifva.
Sanningen af detta torde lätt inses om man granskar Utsk:s motiver. Först yttrar Flsk.: ”att det icke är öfverensstämmande med en rationel organisation, att, jemte indelta soldater och beväringsmanskap, använda värfvade trupper, som icke göra ständig garnisonstjenst.” Hvar och en skulle väl med anledn. af detta yttrande kunna tro, att Ulsk. gjort sig noga reda för hvad som menas med en rationel organisation eller, hvad som är detsamma, afvägt förhållandena emellan de 3 hufvudvapnen, Infanteri, Artilleri och Kavalleri; att Utsk ingått i granskning af vår militära organisation och med afseende å våra egendomliga förhållanden kommit till den åsigt att vårt infanteri agde för mycket lätta trupper och att man derföre kunde indraga detta Jägare-reg:te. — Nej! härpå har Utsk. ej lagt någon vigt, ej yttrat ett ord derom, nej! Utsk. har brutit sig en ny väg, hitintills okänd för dem, som gjort det militära till sitt lefnadsyrke det har dekreterat den åsigten, att en rationel organisation ligger i truppernes anskaffningssätt och sålunda har det kunnat, utan att pröfva förhållandet mellan vårt linie och värt lätta infanteri, utan alt granska förhållandet mellan stam och beväring, föreslå indragning af 600 man jägare — men, jag frågar Eder, Mine Hrr, ligger det i stalsmannaklokhet, ligger Statens sanna fördel i ett sådant förslag ? Jag anhåller att få återföra i minnet, att med ifrågavar.
Oin inteckningar deponeras hos Notariatafdelningen underrättar Notariatafdelningen gäldenären daroni att rantorna % inteckningarna skola till afdelningen inbetalas, Iivarefter de medel, som inflyta, till deponenten redovisas. Vidare tillser Notariatafdelningen att iiiteckiiingarne blifva i vederbörlig tid förnyade. Om en hos afdelningeii deponerad inteckning genoin uiiderl5lten förnyelse skulle förfalla, ersätter Stockliolins Eiislcildit Bank darigenom uppkommen skada. Förvariiigsafgift: 50 öre för år ' pr 1,000 kronor af depositionens värde, dock ej under tv8 kronor. Specialaffär for Sy behör, 43 (h Brottninggatan 43 ö r n l ~ c s e t af lCZarauergsgat a n). Billiga ocli bestämda priser. SVARTVIKS rekommenderas äfven s&amp;som gardinstiirl~else, och. speierioch diversehandlande i riket. (G. (etablerad 1860), Försaljningslokaler: necilra Botten, em, tvd och ts * e tr. upp STOCKHOLM. Stiirsta lager i Norden. ICulorta och Svarta Sidentyger Bomulls-Tvattklädningstyger Schalar och Resfiltar .m, m.. ' - Observera! Genoni direkta förbindelser med iiioch iit1,ziidets förnämsta fabrikanter kan. jag erbjuda ofvanniiinda artiklar bättre och billigare %n .någon annan och torde en hvar genoin besök i mina lokaler eller genoin reqvisition a.f profver och varor lätt blifva öfvertygad om fördelen att hos, m i g fylla sina beliof af dessa artildar. ' Kvinnan och huflrudstadens fattigvård. Utgifterna för fattigvarden inom rikets största fattigv&amp;rdssamhalle befinna sig alltjämt i en oroväckande stigning. Stockholms D fattigvirdsmillioii, rullar framåh som en lavin och sväller ar från å;, med det ena tiotusentalet efter det andra.
Vid öfvervägande häraf och som, hvad först angår lånen N:ris 968, 1100 och 1055, både låntagare och löftesmän numera äro - aflidne och de efter dem uppkomne konkursmassor utredde samt följaktligen ringaste tillgång till gäldande af skulden icke är att förvänta, lärer det vara ostridigt att dessa 3 lån kunna och böra lill nu återstående belopp afskrifvas. Beträffande dernäst lånen N:ris 410, 926, 978, 810, 1147 och 1087, så och ehuru låntagarne för de 3 förstnämnde lånen samt begge löftesmännen för det sednasle lånet, äfvensom ena löftesmännen för lånet N:o 1147 och ena vittnet, som blifvit ålagdt betalningsskyldighet för lånet N:o 810, ännu lefva; likväl och sorn, enligt inkomna bevis, alla dessa personer skola vara stadde i så medellösa omständigheter, att de icke äga någon tillgång till gäldande af Bankens fordran och hvarje förnyad undersökning härom endast medför ytterligare utgifter för Banken, uppgående till 5 å 6 R:dr banko för hvarje gång sådan anställes, samt då boen efter de aflidne gäldenärerne numera jemväl äro utredde, anser Utskottet vidare afbetalning å ifrågavarande 6 lån icke vara att emotse. Vidkommande slutligen lånen N:ris 951 och 1126, så inträffar väl med dem, att såväl låntagare som löftesmän ännu lefva, men enär alla hos dem, tid efter annan, ifrån år 1835, anställde undersökningar oförändradt vitsordat det förhållande, att de samtlige befinna sig utan ringaste tillgång, äfvensom att de, såsom gamla och orkeslöse, icke vidare kunna med arbete sig försörja, finner Ulskottet anledning icke vara för handen, det större eller mindre del af dessa lån kan komma att ingå, hvadan lånens bibehållande endast skulle förorsaka förökade kostnader för anställande af ytterligare utmätningsförsök.
Dessutom har Kongl. Majit förlidet år i Nåder förordnat, att den specielle Revisionen af dessa Räkenskaper icke dess mindre skulle ske i KammarRätten. Räkenskaperne äro till i8i5 års slut granskade, och 1816 års HufvudBok redan, innan fölidet års utgång, afslutad. De skola visa, att, utom några obetydliga Summor, som lagligen äro bevakade, ingen proprie Balance finnes på denna hetydeliga Uppbörd. Alla erforderliga upplysningar om TullVerket erbödos Riksens Ständers Revisorer, men Riksdagen var så nära för handen, och deras tid så upptagen, att de ej hunno inhemta. Om sådant kunnat ske, hade det, som föreföll outredt, redan varit upplyst. Räkenskaperne äro nu till StatsUtskottet öfverlemnade, som häst torde vara i tillfälle att öfvertyga sig om deras pålitlighet. 542 Den g Januarii. Visserligen äro Tulllntraderne, på sätt Herr af Stenbol' anför, en af de betydligaste af Statens Intrader, och fordra således mycken uppmärksamhet och omtanka. Men på hvad sätt, eller efter hvad grund, bör sjelfva förvaltningen bedömmas? Förmodligen efter Resultaterne och beloppet af Inkomsten. Från och med 1802 till och med 18 r 2 deltogo Private ActicXgares Fullmägtige i Styrelsen af Tullverket, och ingen omtanka och vaksamhet sparades, alt bringa uppbörden till högsta möjeliga belopp; likväl steg den endast a:ne År, nemligen 1809 och 1810, till något öfver 2 Millioner R:dr, men de öfrige Åren, oftast betydligen under 1 § Million, utan afdrag af Omkostnaderne. År 1813 vidtog KronoFörvaltningen, då Uppbörden var 3,094,258 R:dr; år 1814 2,384>o8o R:dr, år 1815 2,347,249 R:dr, äfven utan afdrag af omkostnaderne, och utan att någon förändring ägt rum i TullTaxan.
Den 1 (i Februari e. m 555 Gr. Spens, Jacob Melcher: Sorn delta prot.-utdr. icke innehåller någon inbjudning från BondeSt. till MedSlåndcn alt förena sig uti BondeStis beslut, synes mig samma prot.-utdr. icke kunna blifva föremål för någon R. o. Adis öfverläggning, och följaktligen icke eller kunna bordläggas. 1 anlcdn. häraf yttrade Hr Gr. o. Landtm., att ehuru uttrycken uti det upplästa prot.-utdr. endast innefattade, alt BondeSl:s beslut skulle MedStänden communiceras, Hr Landtm, likväl, enär ett Stånd ensamt icke syntes kunna afgöra, huruvida den ifrågasatte tryckningen borde äga rum, förmodade att delta prot.-utdr. borde anses såsom en inbjudning till MedStänden, att jemväl i ämnet besluta; hvarjemte Hr Landtm, förklarade sig icke finna något hinder för den begärda bordläggningen, samt att följaktligen BondeSt:s förevar, prot.-utdr. borde blifva hvilande på bordet. Anmältes och lades på bordet nedannämnde från StatsUlsk. inkomne utlätin och mein.: N:o 57, i anledn. af K.. M:s nåd. propos., i fråga om indragning af hofjaktvarfvet; N:o 58, i anledn. af väckte motioner, ang:de upphörande af och nedsättning uti de vid äganderätts eller åboombyten ä rusthåll och båtsmans-rotehemman utgående afgifter till Wadstena krigsmanshusoch Amiralitets-krigsmanskassorne; l\:o 50, i anledn. af väckte motioner, ang:de nedsättning i arrendet för Wendlholms kungsgård; N:o 60, i anledn. af väckt motion, ang:de förlängd arrendelid för E.
På Gustaf den I:s befallning verkställde Presbytern i Strängnäs Laurentius Andreae Svenska öfversättningen af Nya Testamentet, som fullbordades i52i3, och utkom tryckt i Julii i52Ö; då varande ErkeBiskop Laurentius Petri jemte dess Broder Olaus och förenämde Laurentius Andreae begynte år 1531 öfversättning af hela Bibeln, efter gamla Grundspråket, men synnerligen begagnades dervid första upplagan af Luthers öfversättning utgifven 15345 förenämde 3:ne 134 Den ai Januarii. Mäns öfversättning utkom i54o och 1541 » litet folioformat, samt blef derefter nyttjad som KyrkoBibel; Gustaf den I:s nit för. Religionen stadgade för Bibeltryckningen, att kostnaden skulle bestridas med en tunna Korn af hvarje Sockens Kronotionde, och skulle efter fulländad tryckning ett exemplar deraf lemnäs till hvarje Kyrka. Andra fullständiga Bibel-upplagan utkom 1618 på den Store Gustaf Adolphs föranstaltande , hvarvid omkostnaderne bestriddes med BibeltrycksKornet, och hvilket arbete besörjdes af ÖfverHofPredikanten Johan Rudbeck och Theologie Professoren Johan Lenasus, tillika i ekonomiskt afseende biträdde af Kongl. Secreterarne Jonas och Johan Burseus, hvarvid texten i den första upplagan blef oförändrad, men endast ortographien förbättrad, jemte Summarier och paralellställen m. m.