Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Min mening är icke alt nedsätta anslaget för denna corps i allmänhet, hvilket jag redan uttryckt då jag önskade att R. o. Ad. mätte intill nästa Riksdag bifalla hvad tillstyrkt blifvit. Icke heller har jag velat serskildt yttra mig om riktigheten af de lönebelopp, som äro förcslagne för den ene eller andre tjenstemannen, emedan jag icke nog känner beskaffenheten af deras göromål, men så mycket tror jag mig kunna bedöma, att det är oriktigt gifva åt Sekretm i Landtmäteri-kont. högre lön än ett Kammar-Råd f. n. åtnjuter. Jag anser denna punkt icke böra delas, på sätt åtskillige ledamöter yrkat, utan i sin helhet återremitteras, derföre att fråga om sportler ingår deruti. R. o. Ad. bör, efter min tanka, begagna hvarje sig erbjudande tillfälle, att utrota sportlerna och ersätta dem med ordentliga löneanslag. Om det förhåller sig så, som Gr. Wrangel yttrat, att sportlerna för Sekretm bestå i Expeditionslösen, så kan den läggas på kartan, lika väl i Landtmåterikont. som i Konungens kansli. Det förundrar mig att Grm, hvilken sjelf, såsom ledamot i Kammar-Colhm, tillstyrkt sportlernas uphörande derstädes, icke har, eller åtminstone icke uttalar samma mening nu, då det är fråga om Landtmäterikont. Frih. Cederström har hedrat mig med benämningen afEmbetsmanna-corpsernes förkämpe. Men jag beklagar att de icke fått någon bättre än mig, som icke ens lyckats förekomma att det verk, hvars chef jag har äran vara, blifvit i fråga om lönereglering åsidosatt. Lemnande denna bisak derhän får jag till svar å Frih. Cederströms anmärkn., att det vittnar illa för Embetsmannacorpserna, om de upgifva sina sportler lill mindre belopp, än dessa verkligen utgöra, fråga Frihm på andra sidan om Landtm.: hvad är skälet, alt nästan alla embetsverk, som hafva sportler, såsom t. ex, HofR.-na, vilja heldre behålla dem, än taga ersättning i bestämd lön.
Hennes läsning af romanlitteratur började med Walter Scott, Bulwer och Dickens, sedan George Saud och V. Hugo och först därefter kom turen till hennes egna landsmän, Alarc6n och Pereda. Hennes litteriira ka.llelse visar sig E&amp; tidigt, att hon, innan hon vid 16 ars ålder intradt i äktenskap med D. Jos6 Quiroga, redan hade debuterat på författarebanan. E t t afbrott i den nyss började författareverksamheten inträdde nu. Bröllopsfesternas och resornas tid kom och darpk ett stilla lif i hemmet. Doiia Pardo BazBn a r en hangifven maka och moder, soin sjalf E kärlek uppfostrat sina barn. Utan a t t försumma någon af de plikter, som &amp; ligga den trogna och älskande makan och modern, har Emilia Païdo Bazán utöfvat och utöfvar en författareverksamhet af det mest omfattande slag, och man kan knappast ögna igenom någon af Bpmiens mera framstående revyer eller illustrerade tidningar utan att finna nagot af henne ellek. - nigot om henne. Antalet af hennes utgifna arbeten uppgir till ett trettiotco band, förutom hvad hon skrifvit i t.ihingar, sksom la Comyostelann, la Epoca, E l Iiuparcial, Illnstración aitistica, i tidskrifter skom La Espaiia Moderna, Revista de Galicia, Iivilken senare hon sjalf grundat. a r 1877 eröfrade hon en framtaende plats pk kritikens omrade genom sin Bstudio critico sobre las obras de Feeóo (Kritisk studie öfver Feijóos arbeten), hvarefter snabbt f öl j de Los poetas @ kos ouistinnos Dante, 342Ztou y Tasso (De kristna episka skalderna Dante, Biilton och Tasso), och Ensayo ci ' ltico sobre d Darciaismo (Kritisk studie öfver Darwinismen). Dessa arbeten, vittnande om djiipa och omfattande kunskaper och en icke r m l i g förmkga af blick pk tingex:, liafva gifvit henne en af de förniimsta platserna inom de spanska ksitikernas led.
Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande N:o 161. 23 Särskilda af stämman tillsatta Styrelser skola före elen l5:de Januari hvarje år till kommunal-nämnden aflemna redovisningför de medel, desamma under nästföregående år omhänderhaft. Nämnden upptager denna redovisning i kommunens allmänna räkenskaper, hvilka årligen böra, före den lista Februari af nämnden tillställas kommunalstämmans Ordförande. § 73. Till följd af Utskottets förslag om ändring af § 17, torde äfven i denna § ”Februari” böra förändras till ”Mars". § 81. Till beredande af en enklare procedur för uppbörden af böter ocb vitén som kommunal-nämnden ådömt, men hvilka icke uppå anfordran frivilligt inbetalas af vederbörande, har Utskottet ansett Kronofogdarne böra åläggas att — i likhet med hvad i § 71 är stadgadt, angående uppbörden af resterande kommunalafgifter — uppå anmälan af Nämnden, och utan afvaktande af särskilda ordres från Konungens Befallningshafvande, meddela erforderlig handräckning till sådana böters och vitens indrifvande. Och tillstyrker Utskottet således, att denna § ändras sålunda: Böter och vitén, som enligt denna Förordning ådömas, uppbäras af den person Kommunalnämnden dertill utser. Erläggas de ej frivilligt skola desamma på Nämndens anmälan af Kronofogden i orten genast uttagas, såvida icke den skyldige kan visa qvitto å redan erlagd betalning. Yid bristande tillgång till dessa böters och vitens gäldande aftjenas de med arbete till kommunen. I Förslaget till Förordning om Koiniuiinalstyrclsc i stad. § 2. För att komma i öfverensstämmelse med motsvarande § 3 i Förordningen om kommunalstyrelse på landet, torde början af denna §:s andra moment böra erhålla följande lydelse: Der likväl en sådan gemensamhet i ett eller annat afseende nu eger eller anses böra ega rum, åligge det etc. §§ 3 och 4.
Hemliga Utstottct wäljes dä Konungen sadant ästar. 29. Constitutions Utskottet, som utgöres afTolf Ledamöter, tilkommer at i den ordning Regeringsformen förestrifwer, grairsta Rikets Grundlagar saint uptaga frägor och til Plena afgifwa Förflag om ändringar, förbättringar och förklaringar derutaf; bwarföre Ständens Ledamöter ware obetagit, at in Pierro yttra sina tankar, men Rikwns Ständer ej förr än ä den nästföljande Riksdagen, mu besluta. Hfwcrlcnarar Konungen ät Riksens Ständer nägon proposition rörån» 'de Grund-Lagar, updragc Stäläerns genast, utarr 734 Den 8 August?. utan at derom förut öfverlägga, ät Constitutions Utffottet, at desi utlätanöe afgifva, och förhälles dermed, som i Regeringsformens Lr L. stadgadt är. Da Utffottet icke funnit ffäl, at gilla och til Riksens Ständers profning öfwerleinna nägot förflag til ändring eller förklaring af Grundlagarne, som Utffottet af en Riksdagsman emottagit, ware Utffottet ffyldigt, om Författaren det yrkar, at meddela honom sitt ntlrande, med tilständ, at detsamma, jämte Förflaget, genom Trycket allmänt göra, dä han för det sistnämndas innehäll, sjelf L egenffap af Fö.fattare mä lagligen anfvara. (konstitutions - Utffottet ägc, at assa de uti Stats Rädet förda Protoeoll, utom dem, som angä Ministeriel^ ärenden och Commandomäl, hwilka endast i hwad som rörer allmänt kända och af Utffottet upgifna händelser mä kunna kordras. Finner Utffottet af desia Protocoll, at nägon Ltats Minister, Stats Räd, Hof Cancelleren, Stats-Secrctcrare eller annan Ledamot af StatsRädet eller den Ämbetsman, som i Commandomäl Konungen räd gifvit, uppenbarligen handladt emot
Sätt, af bet tift Ätonatt inbragiia f. b. fyörfte SaubtmätaresfccftåUet § mantal 9?:o 5 håmberg ©men Slitberägårben i 2ftf3tfög3 fotfen af nämnbc Sätt, t ftåttet för mtmaranbc Sön3man3 Sfbfunkten äftagtfter 0. korett för en metenftaptig refa tift Skorra SöBafmet; 26:o af beit 14 Sigrif om förnt;ab tnbelntng af ni;roterabe jorbeit t 23tefinge Sån; 27:o af fantilia bag, ont upptåtanbe af Strjcptougö ffotcbctft tift Boftättc åt fWmåflarcn berftåbeS; 28:o af famina bag, om attflåenbe af fa;rc§erfåttntng tift Sånämånnen i ^trofta tfårabS Öfira, [arnt Oårö ftcirabö storrå ocf) ©öbra ©tflrikt t $Mmötfu3 Sån; 29:o af familia bag, t antebtttng af åkongt. 99?af:t8 9tåbtga propofttion om ett fityckc marks öfmertåtanbc från ©fktlStuna ÄungStabugårb titt S£(). SÖTunftettä mekaniska mcrfftab t @ffit§tuna; 50:o af beit 24 Steril om anftag tift förBerebanbe arbeten å ©tatenö Sern
Nils Strindlund från Westernorrland yttrade: ’3Expeditions-Utskottet har, såsom skäl forssin anhållan, anfört, att Utskottet, utom den tryckningsomsorg det förr haft, vid denna Riksdag jemväl egde skyldighet, alt besörja om tryckningen af Stats Utskottets samt förenade Statsoch Banco-Utskottens Betänkanden, hvilka jemte deni åtföljande vidlyltiga Tabellen vid sista Riksdag genom Stats-Utskottets serskilda försorg från trycket uigåfvos, men verkan af detta skäl försvinner tili större delen, då i betraktande tages, att Statsoch Banco-Utskottens göromål vid sisla Riksdag erhöllo deras vidlyftighet, hufvudsakligen genom utarbetandet af realisationen, hvaremot någon anledning icke finnes, att detta eller andra ämnen vid denna Riksdag skola gifva någon ovanlig vidlyftighet åt Statsoch Banco-Utskottets förhandlingar. Det torde således mycket kunna sällas i fråga, huruvida de begärde fyra Cancellist-arfvoden kunna .vara af nöden; men om desse skulle bifallas-, Prat. Uidr, d. J April 1834- anser jag, att det vid sista Riksdag beviijade anslag af fem Rdr B:co om dagen för Correcturläsningen, åtminstone bör försvinna. På grund af hvad jag lin anfort, yrkar jag, att memorialet måtte återremitteras”. Hans Jansson från Elfsborgs Län: ”Jag instämmer i S trindlunds yttrande och kan ej undgå anmärka, alt det förefaller mig, sorn om Expeditions Utskottet fordrade allt för många Cancellie-tjenslemän.
På dessa skäl utber jag mig att i korthet, ehuruväl —jag säger det med ledsnad — med föga hopp om bifall, få framställa min åsigt om hvad med skjutsningen bör, under nuv:de förhållanden, åtgöras. Jag har gjort en sammanfattning af det hela, och om en återremiss i allmänhet beviljas, lärer en sådan sammanfattning icke kunna utgöra ett hinder för att mitt förslag må komma till behandling. Skulle icke så ske, tillfölje af det beslut R. o. Ad. fattat, att endast punktvis företaga frågan, så torde väl ändå någon utväg finnas för att mitt förslag måtte komma till R. o. Ad:ns afgörande. Jag skulle vilja föreslå: att R. St:r, med erkännande af den grundsatsen, att åtgärder böra vidtagas för att, i den mån ske kan, skilja gästgifveri-, hålloch reserv-skjutsen från jorden samt befria städerna från det åliggande, som i detta afseende vidlåder dem, likväl för det närvarande inskränka sig till den underdåniga hemställan, det täcktes K. M. i nåder medgifva, att till befordrande af skjutsentreprenaders uppkomst, utan skjutslagens betungande, entreprenad-skjutsiegan måtte, lika för stad och land, i allmänhet höjas till ett belopp af 1 rdr 50 öre, samt å postlinierna, hvarest postdiligenser äro inrättade, till 1 rdr 60 öre för milen, äfvensom att i de fall, då ansökning härom göres eller K. M. af förekommande anledningar finnér så nödigt och nyttigt, skjutsen inom särskilda orter eller å vissa stationer må direkt öfvertagas af staten och, efter omständigheterna, ställas under inseende af poststyrelsen eller Konungens Bfh:de, samt att, för bestridande af de härmed förenade utgifter, R. St:r ställa till K. Mbs Nåd. disposition, under tiden för nästa statsreglering, ett årligt förslagsanslag af 130.000 rdr rmt, och slutligen, att då billigheten fordrar, det vid tillfälle af embetsresor en skälig ersättning bör tillerkännas dem, som blifva betungade med erläggandet af en högre skjutslega, än den nu gällande, R.
Hr af Geijerstam, Gustaf; hvartill blifvit utsedde: N:e 2255, Hr af Pontin, Fullm. Hr Mörner, Christer Hampus; N.o 2088, Hr af Chapman, Fulltn. Hr Falkenstedt, Johan August; 5:o) En ledamot i Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. efter N:ol947, Hr Odencrantz, Mathias, samt af tvenne supleanter i samma Utsk. efter N:o 717. Hr Ekenstéen, Carl Herman, och N:o 325, Hr Appelbom, Fullm. Ur voti Francken, Georg Wolfgang; hvarvid blifvit utsedde till Ledamot .- N:o 161, Frih. von Höpken, Nils Albrecht; Supleanter: N:o 119, Frih. Lybecker, Fullm. Gr. Lewenhaupt, Adam; N:a 1861, Hr von Iiarlmansdoiff, August Edvard; 6:o) En ledamot i Riddarh.Ulsk. efter N:o 41, Frih. Wrangel, Fullm. Frih. Leyonhufvud, Sten; hvartill blifvit utsedd: N:o 1G7, Frih. von Köhler, Fullm. Ur Mörner, Hampus Gabriel. Hr Falkenstedt, Joh. Au g.: Med stöd af grundlagens begifvande får jag vördsamt anhålla att blifva befriad från förtro - 638 Den 16 Maj. endet att vara supleant i BankoUtsk., men bibehållen vid utöfvande af min riksdagsmannarätt. Uplästes ett af Hr Björnstjerna, Roger Magnus, inlemnadt så lydande memorial: Af mina tjensleåligganden förhindrad att fortfara med förtroendet att vara supleant i Riddarh.Utsk., anhåller jag vördsamligen hos Högvälborne Hr Gr. o. Landtm, samt H. R. o.
Jag ber, att i anledning af hvad Herr Hjerta anfört, att de föreslagne grunderne för jordafsöndring från SäteriRå och Rörs samt InsockneFrälsehemman skulle störa redan existerande förhållanden härutinnan, få hänvisa till orden i Kongl. Maj:ts ifrågavarande Nådiga Proposition, der de lyda sålunda: ”Endast med ”den skillnad, att af hemmanens jordrymd ”till och med en femtedel må afsöndras, a8o Den i3 April. ”samt att de hittills från sådane hemman ”skedda jor dafsöndringar , hvilka ej strida ”emot förra Författningarj icke må deri”genom rubbas.” Herr von Hartmansdorff, August: För min del tror jag lika nied Herr Cederschjöld, att sedan alla Stånd erhållit lika rättighet alt besitta Säterier, denna fråga måste behandlas såsom ett allmänt och ingalunda såsom ett serskildt privilegii-ärende. Hvarföre klyfning af Säterijord skall vara vidsträcktare, än annan hemmansklyfning, kan jag ej inse. Tvärtom förefaller det mig klart, att om behållningen af den mindre beskattade jordens afkastning blir större, i anseende till färre utskylder, så måste köpeskillingen för Frälsejorden och räntan derå i samma mohn blifva betydligare, hvarigenom ägarens sluteliga behållning dock blifver lika med den han drager af annan jord. Vöre ej förhållandet redan sådant, så skulle det snart blifva det, emedan en hvar då häldre köpte Säterier, intilldess behållningen af dem jemnades med behållningen af annan jord. Enär det således är ägaren likgiltigt, antingen afkastningen medtages i ränta på köpeskilling, eller i skatt till Kronan, så anhåller jag om återremiss af Utlåtandet, Friherre Cederström, Jacob: Den så kallade besuttenheten, som ligger till grund Den i3 April. för ideen om hemmansklyfning, saknar, efter min öfvertygelse, allt skäl, lika stor hemmansdel, som i en persons hand knappast är tillräcklig för underhållet af ett enda hushåll, kan i en annans hand vara tillfyllestgörande för io hushålls försörjande.
Men hon har fått läsa mycket för mycket för sig själf i hemmet. Tösen är ju inte mer än tio år. Hon har slukat alla möjliga sagor och legender, ja till och med romaner. Jag tog ifrån henne Jane Eyre — Det var mycket fult af fröken Qvist att tala om och ännu fulare var det hon därefter sade: — Hon behöfver disciplin och skoltvång som motvigt till all fantasi och all exaltation. Du får bereda dig på att taga henne allvarligt. — Det skall jag, svarade fröken Berenius. Majas kinder glödde. De talade om henne som om en fånge. Men man är också en fånge, när man är satt i skola. Och inte gjorde fröken Qvist det bättre genom att säga: — Det är i alla fall synd om barnet. Hon har inga syskon och inga jämnåriga därute på landet. Du har ingen aning om hur ensligt där är, fast det ligger så nära staden. Och den stora skogen alldeles invid huset! Det är förfärligt dystert. — Skogen, den förtrollande skogen, det härligaste af allt på jorden! Om hon bara fått vara i fred därute. Jaså, hon skulle också tala om det. — Ack, ser du, modren är ständigt sjuk och ligger för det mesta till sängs. Och fadren — det vet du väl hur mycket en provincialläkare får vara hemma. — Det var nog roligt att höra talas om sig själf. Men hon blef alltid så förtviflad, när hon hörde talas om sin mammas sjukdom. Stackars, stackars mamma! Hon brast i gråt. De båda lärarinnorna hörde det och kommo in. Fröken Berenius klappade henne på axeln. — Kära Maja, hvarför gråter du, om jag kunde begripa det. Kan du inte din läxa? – Nej. Då får du också i dag sitta kvar på lofvet. — Låt henne slippa, bad fröken Qvist sakta — Det var du, som talade om nödvändighet af skoltvång och disciplin. — Ja, jag vet. Men det gör mig ondt om henne – just derför att jag inte alls förstår mig på henne. — Ja, inte gör jag det. Fröken Qvist har bedt för dig, Maja. Du får gå ned till de andra. Tänk, att en sådan stor flicka sätter sig till att gråta för ingenting! — För ingenting!
Utsk. säger nemi., att fjerdingsmanna-befatlningen är att anse såsom ett menighelsbestyr, för hvilket ersättning af Statens medel icke må ega rum. Derföre tillstyrker Utsk. att motionärens yrkande må lemnäs utan afseende. Om denna fråga har varit stor tvist här på Riddarhuset, såsom Ståndet väl torde minnas. Påslåendet, att fjerdingsmans-befatlningen är ett menighetsbestyr, måste sä mycket mera vara ett misstag, som Staten anslagit medel, ja lill och med boställen för dessa befattningars uprätthållande. Sålunda är det ett kronohesvär och hörer till dem, som under denna benämning i adliga privilegierna omförmälas. Jag hemställer alltså att R. o. Ad. måtte bifalla den sista punkten, men icke godkänna det skäl dertill, som Utsk. anfört. Hr vo n Troil, Sam. Gust.: Då Hr von Hartmansdorff icke motsatt sig SlatsUlsk :s här framlagda Betänk., utan endast förklarat att de motiver, Utsk. i sednare punkten begagnat för afstyrkande af all ersättning till Fjerdingsmännen, vore oriktiga, emedan Utsk. yttrat, att Fjerdingsmanna-befattningen är att anse såsom ett kommunalbeslyr, så ber jag endast att få fästa uppmärksamheten på tvenne förhållanden. Del ena är, alt i den K. Författningen, som stadgar om en Fjerdingsmans åligganden, är tydligt utsatt att den håde är ett menighetsbestyr, och menighetseller komraunalbestyr måste väl vara enahanda. Således tror jag, all Utsk:s yttrande i detta afseende är fullt riktigt. Hvad beträffar Hr von Hartmausdorffs yttrande alt fjerdingsmansbestyret vore så mycket mera att anse såsom ett kronobestyr, som vissa boställen äro åt Fjerdingsmännen anslagna, beklagar jag, att så icke är förhållandet, ehuru det visserligen vore gagnelig!. Den 7 Juni e m. 107 R. Sl. hafva tvertom för flera år sedan indragil Fjerdingsmansboslällena i mån af innehafvarnes afgång, oeh således torde äfven delta skäl förfalla.
Föreställningen upphäfver cn förnimmelse t. e x. då, när en smärtförniinmelsc, såsom vid cn mindre operation, upphäfves blott därigenom, att den opererade föreställer sig denna förnimmelse såsom obefintlig eller ytterst obetydlig. D e flesta människor göra sig icke någon klar idé om den stora roll suggestionen spelar i det vanliga lifvet. H e l a uppfostran hvilar på suggestionens makt, hvilken o c k gör sig gällande på det sociala o c h politiska området. A t t den också framträder i det förhållande, hvari läkaren står till sina sjuka, ligger i öppen dag. P å det inflytande, som föreställningar förmå utöfva på de kroppsliga funktionerna, beror suggestionsterapiens användning inom lä- karekonsten. A f ofvan uppräknade exempel på kurer ha vi sett, att vissa sinnesrörelser och själstillstånd förmå utföra sådana. Det är således tydligt, att psykiska effekter inverka på enskilda organer eller organsystemer, hvilket också den dagliga erfarenheten visar. Huru afficieras ej hjärtat af fruktan, ångest, förskräckelse? Lifliga, oroande föreställningar öka pulsens hastighet, d. v. s. hjärtslaget, lugnande minska denna hastighet. Detsamma gäller o m matsmältningsapparaten och de af söndrande organerna. V i d en smaklig måltid ökas spottsekretionen, hvilken ökning till o c h med kan inträda g e n o m blotta föreställningens makt, hvarför man också säger att det » vattnas i munnen ». V i d glädje stegras aptiten, såsom vid angenämt bordssällskap, medan sorg, bek y m m e r o c h starka, nedtyngande sinnesrörelser eller sinnestillstånd minska densamma. Hit höra också glädjens eller sorgens tårar, o c h tillstånd af ångest utöfva en bestämd verkan på svettkörtlarne. Musklerna röna också inflytande af föreställningar, särskildt ansiktsmusklerna, o c h ofta gif va lidelser o c h affekter ett eget uttryck åt ett ansikte. T y därigenom att enskilda föreställningar ofta återkomma, trycka de en bestämd prägel på en människas anlete, och härpå grundar sig fysionomiken, som har ett bestämd t, vetenskapligt underlag.
La valleri-Legementen med i-3/j5 äi'8 8lut gär till ända, mätte utgörandet af den bär ofvan under r/^:de punkten upptagna bä8tvacance-8panmäl frän oell med är 18^6 ankomma pä, buruvida ru8tbällarne ön8ka oell Kongl. l>laj:t kan klifva benägen, att i lVäder 8amt^eka till prolongation af 8amma eontraet, bem8t8lland6 allt8ä O6part6ment8-Lbek6n, att detta förliällande mä uti Kongl. I>faj:t8 biudiga?ropo8ition varda omförmäldt; />) att, dä Ad/c-oe/r /io^med/e/r, elter medelberäkning för de 5 ären i838 till oeb med 18^2, uppgätt till ^3,oii k:dr, Oepart6ment8-Lli6fen an8äge rätta8t vara, att, i 8tället för den af 8tat8- Lontoret antagna kor8lag88umma ak 60,000 L:dr, ett belopp ak 78,000 L:dr under nämnde inkom8t-titel mä beräknr,8; bvaremot, vid be8tämmandet af I7tgift8-an8lagen under Lik8-8taten8 5:te Idukvudtitel, 3N8laget för Läkoeb Lot8-Inrättningen äfven torde, med det tillagda beloppet af i3,ooo L:dr, förböja8; oeb i följd bvaraf alt8ä någon effeetivt ökad tillgäng för 8tat8verket8 bebof för det bela leke genom denna förändring uppkomme. 6 att, i ak8eende pä lieräliningen af 8>at8-l3ontoret8 underdäniga förslag syntes erfordra nägon jemnkning.
Nåder vidtaga lämpliga åtgärder för att å de orter i Riket, hvarest salpeternäringen kan med fördel utöfvas, sprida kännedom af mera ändamålsenliga och med mindre kostnad förenade tillverkningsmetoder, hvarigenom den inhemska salpetern må kunna, så väl till godhet som pi is, bättre uthålla täflan med den utländska varan. 39:o Rikets Ständer hafva ansett det vara af vigt, att Länets Landsböcker, hvilka vanligen till Kammar-Rätten ingå först 18 månader efter slutet af dét år, för hvilket de äro upprättade,“för framtiden varda tidigare afslutade och insända, för att, till öfverensstämmelses vinnande emellan dem och Rikslnifvudboken, kunna vid Riksboksslutet begagnas, i stället för de serskilda sammandrag, hvilka nu i Riksbokssluts-Contoret uppgöras öfver de icke verificerade dupletterne af special-räkningarne; och få Rikets Ständer alltså hos E. K. M. i underdånighet anhålla, det täcktes E. K. M. i Nåder anbefalla Dess Befallningshafvande i Rikets samtliga Län att till Ka mmar-Rälten inkomma med afslutade Landsböcker sednast inom fyra månader efter den tid, då Fögderiens redogörelser till Lands-Contoren aflemnas. 40:o Vid granskning af Landsböckerna hafva Revisorerne funnit, alt de uti Länen balancerade behållningar till stor del utgjorts af anticipalionsvis utbetalda medel och förskott, som tillhört dels föregående, dels det löpande årets utgifter, men hvilka, beroende dels på Stats-Contorets afiöningsanordningar, dels på ersättning från andra förvaltande Verk, icke under samma år kommit att i dessa Verks speciella räkenskaper blifva synliga; varande berörda förskotter, hvilka vid 1839 års slut öfverstego ett belopp af 425,000 R:dr, till en del balancerade sedan flera år tillbaka och några tillkomna under slutet af förra och början af detta århundrade.