Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ni är helt enkelt rädd att jag skall nämna någonting för Börje eller någon annan. Det är det enda som håller qvinnorna tillbaka: – fruktan. Men en rasande god hållhake är det.» Hon hade tryckt näsduken mot sina läppar, men hon grät icke. »Om ni så trampade på mig, så skulle jag tvinga er att resa ändå.» »Ni är räddare än de flesta. Skada att det kommer något sent! Om resan kunna vi tala sedan, men först har jag någonting att säga er, som ni kan taga emot å ert köns vägnar. Ty vi ha alldeles för länge hört talas om qvinnornas moraliska företräden, och det kan vara på tiden att underkasta de der företrädena en granskning.» Han hade öfvervunnit sin häftighet, stod nu och satte fram fötterna och stödde båda händerna bakom sig på konsolen, med öfverkroppen lätt framåtböjd. Hans röst slog in i en vårdslös salongston, och han betraktade henne med halfslutna ögon, hvars spefulla glans simmade fram som mellan mörka tuschstreck, ännu med en antydan åt rödt. »Hvari bestå de således, dessa dygdefullkomligheter, som ni så odisputabelt tagit patent på, och som vi män skola blicka upp till med helig beundran? – Kom ihåg mina ord, fru Marianne, ty sanningen är rar att höra och värd att taga vara på. De bestå deri, att det passande lagat i ordning försvarsverk åt er, och att man skrämt dygden in i kroppen på er med stegel och hjul. Feghet – se der hela er moral Men ni ljuga, och vi ljuga, och alla låtsa vi oss tro på er förträfflighet – och alla ha vi nog en gång trott på den. Men inte jag längre. Inte jag Eller göra ni kanske inte hvad som står i er förmåga, för att hos oss uppväcka allt hvad ni sjelfva låtsa er sväfva i den hjerterenaste okunnighet om? Ni qvinnor kittla oss om munnen med grässtrån och skrika öfver vår råhet, om det rycker i våra mungipor. Eller hvad är koketteri? Hvad är baltoiletter? Hvad äro improviserade nattdrägter, med nakna armar och svarta draperier?» Han böjde sig ännu mera fram och såg på henne med ett elakt leende.
7ft ■— utgör det bruttobelopp, som stadens Drätselverk af de trafikerande för stärnplingen upbär, omkr. 30 å 35,000 rdr årligen, ehuru likväl Tullverket, utan att derföre erhålla någon ersättning i och för samma afstämpling, bekostar de dyraste materialierne, såsom stämpelbyr och graverade stämpelsedlar. Med anledning häraf får jag alltså föreslå: att antingen de stadgauden, som berättiga städerna till upbärande af vågafgift, och särskildt för Stockholm och Götheborg af stämpelpenningar för från utrikes ort inkommande varor, måtte uphäfvas, eller ock, i händelse det skulle finnas, att förlusten af denna för städerne Stockholm och Götheborg, som hafva stora utgifter att bestrida, påräknade inkomst skulle blifva kännbarare för dessa, än öfrige städer, der inga stämpelpenningar finnas och vågafgiften utgör en obetydlighet, att R. St:r, mot vilkor, att vågoch stämpelpenningar uphöra och städerna afstå från den rätt till och andel uti Tullverkets byggnader, med 20,000 rdr åt hvardera af städerne Stockholm och Götheborg öka det åt dessa städer af tullmedleu, under namn af tolags-ersättning, årligen utgående belopp. Blifvande häraf en följd, att städerne skulle befrias från skyldigheten att bygga och underhålla tullhus, anskaffa och underhålla vågattiralj, stämpelbetjening m. rn., hvilket bestyr komme att på Tullverket öfverflyttas. Begärdes på bordet. Uplästes en af Frih. von Duben, Gustaf, inlemnad motion af följ. lydelse: Med ani. af R. St:rs underd. hemställan d. 10 Dec. 1857, om nedsättande af en Komité för utarbetande af förslag till ordnande af den medicinska undervisningen inom riket, förordnade K. M., d. 4 Febr. d. å., en sådan Komité, hvilken d. 30 sisth Juni afgaf det af R. St. begärda förslaget.
Landtm, först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan och sedermera propos. på alslag derå samt förslags-anslagets bibehållande vid dess nuv:de belopp, hvilka båda propos:r med ja och nej i blandning besvarades; hvarefter propos. på bifall lill Ulsk:ts hemställan förnyades, och sedan svaren derå utfallit med flere ja jemte några nej, lörklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Utskds hemställan bifölls. 16:de punkten. Gr. Cronstedt: Jag har endast begärt ordet för alt påpeka det kolossala tryckfel, som i denna punkt insmugit sig. Det slår nemi. 2,000 rdr i stället för 200. Jag anhåller alt Uöglofl. Ståndet behagade antaga punkten med rättelse af tryckfelet. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos. , bifölls Utskds hemställan, ined rättelse af summan 2,000 rdr till 200 rdr. 40 Den 3 Juni e. m. 17:de—20:de punkterna. Utsk:ls hemställanden biföllos. 2t:sla punkten. Hr Fähraeus, Johan Fredrik: Enligt K. M:s Nådiga föreskrift, gifven för mera än 30 år sedan, regleras tullverkets atlöningsoch omkostnadsstater årligen, sålunda, att Generaltullstyrelsens förslag dertill lör hvarje år af K. M. pröfvas och fastställes vid årets början. Grunden för detta förfaringssätt är, att behofvet af förvaltningsoch bevaknings-porsonal i orterna är omvexlande i förhållande tili handelsrörelsens föränderliga beskaffenhet. K. M. beviljar t. ex. åt en ort stapelstadsrätt eller eljest utvidgade handelsrättigheter. Sådant föranleder behof af ny eller ökad tjenstepersonal på stället. Stundom Hytta sig varuinlörtullniugarne i större mängd från en stapelstad till en annan. Della gil ver anledning till personal-tillökning på ena stället, och möjligen minskning å det andra.
Denna stadga påbjuder i 4 §, att ett enda slag af mått och vigt skall i riket vara allmänt gällande, af sådan beskaffenhet och den fördelning, som i Förordningen vidare bestämmes, i afseende hvarå vidare föreskrifves i 8 § att målkärl för torra varor skola förfärdigas af träd i kubisk lorm till följande rymder: 5, 3, 2 och 4 kubikfot; 5, 3, 2 och 4 kannor samt 50, 20 och 40 kubiktum samt i 42 § 2 morn.: att vid mätning af varor, sorn genom olika ifyllningssätt blifvit mer eller mindre packade, skall den, som förrättar ifyllningen, stå helt nära målkärlet, dock utan att under flyttningen vidröra detsamma; att när målkärlet på föreskrifvet sätt blifvit öfverlylldt, må' varan icke på ett eller annat afsigtligt sätt packas, utan bör innehållet strykas jemt med ett rakt strykbräde; i samma § 3 mom. att beträffande mätning af sådane varor, sorn utgöras af större stycken, såsom stenkol, krita, rot och trädfrukter, hvilka ej kunna jemnt afstrykas, gäfle blott att målkärlet skall vara väl fyldt. Vid sådane förhållanden och då de af motionären öfverldagade tillgöranden, som i hans hemort skola vid barkmätning ega rum, äro stridande mot de i författ ningen härom gilna föreskrifter samt det således alltid måste blifva säljarens ensak om hap låter bero dervid att köparen inmäter en vara på annat, än det i lag föreskrifna sätt, kan Utskottet icke finna något skäl för återinförandet i lagstiltningen af just de länge öfverklagade, men genom den nu gällande stadgan om mått och vigt afhulpne olägenheter och obeqvämligheter af olika slags mått för olika varor; och hemställer Utskottet derföre vördsamt, att Gustaf Jonssons ifrågavarande motion icke må till någon Rikets Ständers vidare åtgärd föranleda. Stockholm den 24 September 1857. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Vlsk. Bet.
Skulle åter Ridderskapet och Adeln anse 37 §. tydlig, och i all synnerhet oin Ridderskapet och Adeln anser sig böra förstå den likasom Utskottet gjort, eller ock, i händelse den tidsutdrägt af mänga Riksdagar, som möjligen kan blifva, innan en Grundlagsändring vinnes om den ock vid hvar och en föreslås, af Ridderskapet och Adeln anses så stor, att äfven under tiden, för undvikandet af olägenheter vid närvarande stadgandens användande, en redigare och conseqventare redaction bör uppgöras, då tillstyrker Utskottet antagandet af den nu föreslagne förändrade §:n. Skulle Ridderskapet och Adeln, i afseende på betydelsen af orden, ”efter honom” i 37 §., stadna i motsatt mening emot Utskottet, torde några mindre jemnkningar blifva nödiga, men aldeles ingen förändring torde vara lämplig, innan endera tolkningssättel blifvit af dem, som öfverlägga om förändringen, bestämd, att i deras tanka vara den rätta. Sluteligen får Utkottet, i afseende på det sammanhang, som dessa frågor äga med Friherre Boijes motion, om den nu befarade möjligheten att en Fader kunde representera på en gång sjelf, och genom fullmagts utgifvande för omyndiga barn, erindra, att, i händelse Utskottets tolkning af 37 §. RegeringsFormen är rigtig, uppstår, genom en persons upphöjande hädanefter succesift i Adlig, Friherrlig ocb Greflig värdighet, endast en nummer. Den 5 Junii. Att, i händelse Utskottets föreslagne redaction af §. antages, i alla fall blott en representerad ätt finnes, och att för öfrigt genom det, se-i dermera förekommande stadgandet om borttagandet af Förmyndares rätt att utgifva Fullmagt, de flesta af Friherre Boije befarade vådor undvikas.
Utskotten, som anse de af motionären anmärkta serskilda förhållanden, äf ven derest något giltigt jäf emot förrättningsmannen derå kunde grundas, icke utgöra tillräcklig anledning till ändring uti de allmänna bestämmelser, förevarande § innehåller, få, jemte erinran härom, hemställa, att ifrågavarande framställning icke må vinna bifall. 6 Cap. \ §. kl Olof Johansson från Stockholms Län: att delningsgrunden lämpligast borde vid första sammanträdet på förrättningsstället eller före mätningens anställande bestämmas, i stället att, enligt föreskriften i förevarande §, frågan derom icke förekommer förr än efter det geometrisk aflättning af skifteslagets egor föregått och fullständig konsept-charta blifvit upprättad. I händelse beslut fattades att icke Häfden utan hemmantal, öresland, Stångfall, Alu eller annan för orten van lig delningsgrund skulle för egoskiftningen gälla, vore det enligt motionärens tanke alldeles öfverflödigt att å chartan upptaga hvarje delegares häfde-tegar, hvilken åtgärd, Lagoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 45. 9 åtgärd, utan att medföra den ringaste nytta, endast gåfve anledning tillförspillande af en mängd dagsverken; hvartill komme dels ett högre landtmäteri-arfvode genom egofigurernas teckning, dels ock lösen för häfdebeskrifningen, hvilken sednare kostnad vid större skiftesförrättningar uppginge till ett icke obetydligt belopp. Genom häfdens uteslutande vid alla de tillfällen, der densamma icke, på grund af föregånget storskifte, skall utgöra delningsgrunden, skulle dessutom förekommas de tvister, som vid delningsgrundens bestämmande efter nu gällande föredragningssätt oftast uppstodo, enär, då häfdebeskrifningen i denna ordning blifvit upprättad, och delegarne derom erhållit kännedom, den eller de, som efter uppskattningsvärde fått mera på sin lott, än som efter öreeller hemmantal komme att dem tillfalla, yrka, att häfden skall såsom delningsgrund antagas, hvarigenom förrättningen i dess första stadium blefve mål för rättegång och dermed förenade kostnader.
Gä vi vidare för att granska i hvad män Hr von Hartmansdorffs nästa deduetion kan äga grund, nemi. alt privilegier och allmänna lagen ömsom fullständiga hvarandra, i afseende på Adelns arfsoch giftorätt, så finna vi att delta fullkomligt vederlägges af sjelfva privilegierna. Adelns förmåner äro nemi enligt dessa följande: Om Adelig enka eller jungfru inlåter sig i gifte med ofrälse man, § 29 ; om Adelns dispositionsrätt öfver aflinge hus och jord i stad, § 12; att ofrälseman ej må köpa säteri, rå-och rörshemman o. s. v. § 27; om Adelns uteslutande rätt att äga säteri, numera upphäfdt; om säteri i Skåne, Halland och Blekinge, sorn varit indragna till Kronan; om lösningsrätt af skattefrälsehemman, som säljas utom börd, § 11; om säterier, m. m. deruti ofrälseman fått införsel, § 27; om benyttjande af enskild och afvittrad skog å frälsejord; om rättighet 192 Den 3 Februari f. m. att utpanta ränta hos ffälsebönder, § 18; om Adelns rätt att idka fiske, § 15; om rätt att bygga mjöloch sågqvarnar på egna ägor, § 14; om rättighet att äga krogar på frälseägor, påen half mil nära gästgifvaregård; om rättighet att drifva borgerlig näring och handel samt reda i skepp, §§ 12 och 19; om rättighet att i sitt försvar och tjenst hålla allehanda embetsman och handtverkare, § 30; om rätt att handla med det, som för deras enskilda bruks behof är af nöden; att till stapelstäderna införa egna tillverkningar af jern med egna farkoster, och att öfver hela riket idka deras vanliga oxhandel m. m., samma 19 §; om rätt att gå i tjenst under främmande herrskap, §§ 4 och 32. Detta är allt hvad jag i de adeliga privilegierne kunnat finna, som rörer rättigheter i afseende på egendom.
Utaf Ridderskapet och Adelns protokoller vid hvar och en af de följande riksdagarne till och med den sednast förflutna, funnes äfven en ganska betydlig behållning, uppgående för 1847 och 1848 års Riksdag lill 228 exemplar samt för hvardera af de öfriga riksdagarne till ett antal af minst 82 och högst 127 exemplar. Deremot innehölle ifrågavarande samling af tryckta riksdags-handlingar endast 5 exemplar af Ridderskapet och Adelns protokoller vid Riksdagen åren 1809 och 1810 samt icke ett enda exemplar af detta Stånds protokoller vid 1815 års Riksdag. Utaf Preste-Ständets protokoller funnes likaledes det största antalet exemplar eller 160, utgörande 2,400 band, för 1828, 1829 och 1850 års Riksdag samt dernäst för Riksdagen åren 1854 och 1855, af hvilken sednare riksdags protokoller den ännu återstående behållningen utgjorde 96 exemplar. Några exemplar af sistbemälde Riksstånds protokoller för 1817 och 1818 samt föregångna års riksdagar hade icke blifvit till Riksgälds-kontoret aflemnade, hvadan dessa protokoller derstädes helt och hållet saknades. De flesta kompletta exemplaren utaf Borgare-Ståndets protokoller funnes för 1817 och 1818 års Riksdag, deraf ej mindre än 215 exemplar ännu återslodo, eller lika många som utaf detta Stånds protokoller för alla de öfriga riksdagarne tillsammans. I anseende dertill, att den till bindning aflemnade upplagan af l:a delen utaf Borgare-Ståndets protokoller under 1847 och 1848 års Riksdag, genom en då hos bokbindaren inträffad eldsvåda, förstördes, funnes i Riksgälds - 20 Slals-Ulskoltets Memorial, M 256. kontoret icke något komplett exemplar af dessa protokoller.
Sfs fpnnerliga föttjcnfler om 9iifögälbS*kontoiret, t<ec hatt i fö år meb ittmärft flficflighet, nit od) oförtrutenf)et fullgjort be jottom giftie migti* ga od) anfmarsfulla uppbrag, anfett bans efterlemnabe Snfas belägenhet påfalla bet ömafie bef)jertanbe; men bå till ferrat gullmäftiges biopofition icfe moro flällbe några mebel, fjwtlfa dtt penftoner åt SjenftemänS Stifor få anmänbas, utan måfie fcrffilbt af Diifets ©tanber hårtill anwifas, få hofwa herrar gull* tnäftige, unber ben förhoppning, att Oumiforerne meb Jperrar gullmäftige bela ben öttffan, att Stifan efter en Smbetstnan meb få utntärfta förtjenfler, forn kommisarien Sf, måtte tilt fm nöbtorftiga bergning meb något unberftöb mar* ba httgnaö, anfett ftg böra till Dteniforerne öfmerlemna Slnföfningen och bet beri åberopabe Sxtpget, meb anhållan, bet Oievuforerne mille, genom beras förorb, f)oö éiifets ©tanber, 5lnföf ningen unberftöbja, bå Jperrar gullmäftige göra ftg förmifabe, att fRifets ©tanber äbetmobigt ffola bemilja föfanben ett lämpligt unbcrfföb; och hwilfet, meb affeettbe på hennes rcbati långt framffribtta ålber, herrar gullmäftige trott ftg böra föreflå till 'Små himbra getttti Oiifsbaler SBattco årligen i her*neö återflåenbe lifstib.
Det kan då ej annat än slå mig med förundran, att just från den sida, derifrån jag hör ropet: gifver Konungen hvad Konungen tillhörer, förspörja satser och försök, som ovilkorligen innebära afsigten att ingripa uti de rättigheter, hvilka, alltsedan 1809 års grundlags stiftande, varit Konungen tillerkände, och som, tili den nu af Ständerna antagna Riksdagsordning, omsorgsfullt blifvit åt honom bevarade. Det ena synes mig icke rätt val stå tillsammans med det andra. Troligen härleder sig detta af den olika tydning, man gifver åt benämningen »konservativ». I detta ordets ädla mening, M. Hrr, äro vi alle konservative; ingen enda af oss här finnes, jag är derom öfvertygad, som icke af all sin själ och af hela sitt hjerta upprigtigt önskar bibehålla hvad som är godt, rätt och nyttigt. Det är endast i begreppet om hvad som är godt, rätt och nyttigt, som vi skilja oss. I denna mening har jag alltid varit, och hoppas att alltid blifva konservativ, men icke uti den som vill bibehålla allt gammalt, endast derföre alt det är gammalt, och icke vill införa några förbättringar, derföre att de äro nyheter. Till anhängarne af dessa lärer, som ingenting lärt och ingenting glömt, kan jag icke räkna mig. Tiden går framåt, M. Hrr; den står icke stilla, och vi mäste, försigtigt, men oafvisligt följa i dess spår; om vi stå stilla, eller ännu värre, gå baklänges, förlora vi allt det inflytande öfver tidens rigtning, som vi, med ett klokt iakttagande af dess tecken, kunna utöfva, och det minsta som då kan hända oss, är alt tiden springer oss förbi. Väl vet jag, M. Hrr, att det stundom inträffar att äfven tiden går baklänges, men detta är då en farlig rigtning, tiden går baklänges endast för att taga en bättre ansats, och derefter med ett språng skynda förbi den ståndpunkt, hvarifrån han vikit tillbaka. Dylika språng äro vådliga; de medföra våldsamma omstörtningar, de ingripa djupt i ländernas och folkens allmänna öden och enskilda välfärd.
DOMHERREN. Känner I kyrkans grundtal, de Albertinska sanningarne, på hvilka kyrkans plan hvilar och utom hvilkas kännedom I icke kunnen bygga? JACQUES som observerar Gerhard. Jag känner hemligheten. DOMHERREN. Svär det vid Sankt Lars och Sankt Erik! JACQUES som förut. Derom bjuda stadgarne intet. 16 DOMHERREN tar en bok från bordet. Stadgarne bjuda så! Läs! JACQUES. Jag kan icke läsa Ert prent, det vet I! DOMHERREN. Förlåt mig, jag glömde det. JACQUES ser på Gerhard. Jag svär vid Sankt Lars och Sankt Erik! DOMHERREN. Då helsar jag Er som ålderman i Sankt Lars Bygg-gille! Gå med Gud och var värdig det värf I tagit! JACQUES. Jag tackar Er Domine, och ber Er icke frukta för det värfvet! Jag är visserligen ingen svärmare, men jag är en man, och regera folk kan jag, och I skall se, fast I icke tror det, att nu skall kyrkan vara under tak i bråda rappet. DOMHERREN. Det gläder mig att höra! JACQUES. Det gläder Er icke! DOMHERREN. I har hemliga grunder för att misstänka min sanningskärlek? JACQUES. Jag har grund för att I icke vill mig väl! Men jag skall säga, att nu är det mig lika hvilket I gör, och jag gitter icke utröna om I är sanningskär eller ej. Det är väl! tid! Icke så? Våra vägar skiljas här till en JACQUES sätter sig. Jag stannar om mig lyster, och I visar icke ålderman på dörren! Gör I? DOMHERREN. Det gör jag icke, men jag lemnar gerna en dörr mellan oss ändå. Går mot venstra dörren. Scen IX . DE FÖRRE. HANS. DOMHERREN stannar. Jacques stiger upp. HANS med en runstaf i handen. Guds fred Domine! Kall morgon. Frost på kålen i natt; kråkan ropar på Morsmessmorgon, betyder stark vinter. DOMHERREN ser sig om. Guds fred Ålderman.
Af Utskottet tillhandakommet protokolls-utdrag, angående den hos Ridderskapet och Adeln i detta ämne uppkomna öfverläggning, inhemtas, bland annat, att de talare, som härutinnan yttrat sig, nemligen Friherre F. Wrede samt Herrar F. M. af Klint, C. B. Lilliehöök och G. M. Stjernsvärd, väl ansett, att en på lämpligt sätt organiserad Vapen-komité, hvars verkningskrets vore inskränkt till att i förekommande fall endast undersöka och utlåta sig öfver framställningar, rörande ny krigsmateriels antagande, innan anskaffandet af sådan kunde ifrågakomma, skulle för försvarsverket med afseende å erforderlig enhet i beväpningen medföra icke oväsendtliga fördelar, — men deremot funnit bildandet af en Yapenkomité efter de af motionären uppgifna grunder böra afstyrkas, hufvudsakligen i an - Stats-Utskottets Utlåtande N:o 84. 41 i anseende till den vidtomfattande verkningskrets en sådan Komité skulle erhålla, hvilken påkallade en större mångsidighet i kunskaper hos Komiténs ledamöter, än man skäligen kunde fordra. Hvad särskildt beträffade den del af motionen, som afsåge inställande af nya vapens och materiels anskaffande till dess Komitén hunnit att utse och fastställa tjenliga modeller, har blifvit anmärkt, att sådant skulle föranleda dertill, att vapenfabrikationen i riket komme att för en längre tid alldeles afstanna, enär, äfven under förutsättning att motionärens organisation störslag i öfrigt vore riktigt, dock en längre tid måste åtgå, innan den ifrågaställda Komitén kunde hafva genomgått och granskat alla särskilda vapenmodellcr samt förenat sig om en bestämd åsigt i afseende på hvarje vapens ändamålsenligaste konstruktion; — och har, förutom andra anmärkningar emot detta förslag, hvilka Utskottet, till undvikande af större vidlyftighet, ansett sig kunna förbigå, Friherre Wrede erinrat, hurusom den af Herr Brakel omförmälda brist på system och enhet i bcväpningen ingalunda vore så stor eller till sina verkningar af det menliga inflytande, som motionären antydt.
Sedermera säger jag i min motion att jag icke vet om flottan kommer att blifva organiserad på det sätt som komitéen föreslagit. Många ledamöter ropade nu på propos. Den 18 April f.m. 543 Hr Skogman: Hvar och en, sorn var närv:de när Hr Brakels motion remitterades, påminner sig säkerligen att Hr Brakel under diskussionen liera gånger anförde »La Glorie» såsom ett mönster för vår blifvande flotta, så att derom behöfver icke vidare tvistas. Hr Brakel liar förebrått mig att jag icke framställt likheten emellan Sverige och Amerika på ett tillfredsställande sätt, och såsom bevis derpå har han anfort bland annat, alt Sverige har många djupa vikar, der stora fartyg kunna ingå. Detta har jag aldrig förnekat; jag har blott sagt alt det äfven har en mängd vikar, som äro otillgängliga för större fartyg; och detta kan man väl icke neka. Hvad det beträffar att Sverige liknar Ryssland lika mycket som Amerika deri att det har många insjöar, så har jag heller aldrig bestridt detta. Ett lands likhet med ett land hindrar icke att det kan likna flera andra länder, men af de stora sjömakterna Frankrike, England och Amerika tror jag att det är med Amerika som Sverige har den mesta likheten i afseende på naturförhållanden. Ropen på propos. förnyades. Hr Blomstedt, Christian: Jag hade icke ämnat ingå i någon afhandling rörande de förbättringar, som i sjövapnet skola ega rum, meri jag kan icke underlåta att, med anledning af den nu föredragna punkten af Stats-Utsk:ts Utlåt., förklara det jag för min del icke kan gilla Utskds förslag till nedsättning af det utaf K. M. begärda anslag, ty elter min fullkomliga öfvertygelse är hela detta anslag väl behöfligt och till och med nästan för litet. Jag begagnar äfven detta tillfälle för att fästa uppmärksamheten på att, med afseende på de eventuella krigiska förhållanden, som kunna uppstå, det är högst nödvändigt alt den nya krigsmaterielen blir anskaffad så fort sig göra låter. Jag anser således att anslaget bör utgå i mån af behof och icke efter år. Enligt Grundlagen är K. M. nationen ansvarig för sjöförsvarets tillstånd och att materielen är i ordning, hvarför också R.