Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hnna, att någon betänklighet eller villrådighet icke får äga rum , då fråga är att verkställa Kongl. Maj:ts tydligen gifna befallning, och att för verkställigheten af Kongl. Maj:ts meranämrrde Beslut fordrades icke blott Löfstedts införande i Rullorne, utan jemväl att han, hvilken det förnämligast angeck , derom förständigades ; Alltså och då det icke heller varit Herr Landshöfdingen tillständig! att uti den honom affordrade förklaring anföra sådant, sorn syftade på att visa T agligheten af Herr Landshöfdingen den 93 April 1&I4 vidtagne beslut, som redan var af Kongl. Maj:t ogilladt , och såmedelst utbreda sig i ett ämne , hvaröfver Herr Landshöfdingens förklaring ej varit påkallad , likasom ville Herr Landshöfdingen derigenom låta förstå , att Löfstedt icke bordt få till Beväringstjenst få antagas ; pröfvade Kongl. HofRätten rättvist förklara Herr Landshöfdingen skyldig att , likmätigt 1 Cap, 12 §. Rätteg. Balken, höta Etthundrade daler S:mt med Trettiotre ^Riksdaler Sexton Skilling Banco; Men någon ersättning till Löfstedt , för hans öfverklagade lidande, sedan Contractet emellan honom och Olof Jansson genom annan deras öfverenskommelse, till sin kraft och verkan upphört, ansåg Kongl. HofRätten ej äga rum. Då jag erfarit af infordrade Handlingar Justitia O tnbudtm. Emi ets Berättelser. 233 uti ett Undersökningsmål , rörande utprangling af falska DiscontSedlar, hvarföre Torparen Pehr Esbjörnson och förre Husaren Pehr Lindman vid Bjäre HäradsRätt och flere Domstolar i Christanstads
Vid alla val för tillsättande af riksdagsman i andra Kamaren skall den anses r. o. vald, som de Heste rösterna undfått. Falla rösterne till högsta antal lika på två eller flere, afgöres valet dem emellan genom lottning, som genast anställes. lii Kony!. Maj:ts SädSkrifvelse, N:a So. § 47. Till den valnämnd, som har att verkställa riksdagsmannaval till första Kamaren. skola i hvarje länsdistrikt de hägge valberättigade afdelningarne på landet utse, inom hvilkendera afdelningen som helst, hvar sina tolf ledamöter, och den eller de städer inom länet, s,Qm hafva egen jurisdiktion, bland dessa städers innevånare, sex ledamöter, om folkmängden i länets städer utgör minst 6,Q00, och tre, om den ej dertill uppgår. Derest inom länet ej finnps stad med egpn jurisdiktion, inskränkes antalet i nämnden till de tjugufyra, som landets valberättigade hafva att utse. Nämndens ledamöter väljas på enahanda sätt, som för riksdagsmannaval till andra Kamaren är föreskrifvet, med iakttagande likväl, för städerna, af den skiljaktiga distrikt-indelning, som i vissa fall kan äga rum. Yalprotokollcrna, ej mindre för städerne än för de bägge afdelningarne på landet, insändas till Konungens befallningshafvande, som, sedan utrönt blifvit, hvilka inom hvartdera valkollegium till ledamöter i nämnden äro utsedde, bör vederbörande sådant behörigen kungöra. % 48. K""' Stockholms stads riksdagsmän i första Kamaren utses genom en valnämnd af fyratioåtta personer, af hvilka stadens serskilda valkretsar hafva att bland stadens invånare utse hvardera lika antal. § 49. Ledamöterne af de valnämnder, som i nästförestående två §<§ omförmälas, qvarstå i sin befattning under tre år och böra sålunda äfven återbesätta de jedigheter i första Kamaren, som under tiden genom dödsfall eller af annan anledning kunna uppstå.
En af gårdagens talare har bland annat, och såsom hufvudsakligt, lagt förslaget till last, att det skulle inskränka konungamakten: och den värde talaren, om hvilken det i anledn. häraf skulle kunna anmärkas, alt han genom en sådan farhåga visat sig mera royalistiskt sinnad, än Konungen Sjelf, som framlagt förslaget, har kommit till detta omdöme genom en slutledning, som lydde ungefär sålunda, att de 70 ledamöter i riksförsamlingen, vid hvilkas utväljande BondeSt. enl. förslaget har en afgjord öfvervigt, väl till en början skulle efter talarens öfvertygelse blifva upblandade med personer ur de mera bildade samhälls-klasserna, men att BondeSt. snart skulle lära känna sin makt och det demokratiska elementet då blifva starkare än någonsin, till så mycket större våda för konungamakten, som ingen motvigt hos Adeln dåmera skulle finnas qvar. Den värde talaren är emedlertid icke den ende, som sålunda efter sitt sätt att se, upställt ett horoskop för den framtid förslaget skulle medföra. Vi hörde i går en annan talare upställa ett nästan motsatt, då han yttrade samma åsigt, som man i den publicistiska verlden och inom den radikala pressen så ofta hört uprepas, eller att BondeSt. skulle blifva alldeles förqväfdt genom den graderade röstskalan och den liknöjdhet för rösträttens utöfning, som deraf skulle upkomma; och slutligen hafva vi i dag hört en tredje talare förespegla oss idel kommunism och socialism såsom förslagets säkra följder. Må det i anledn. häraf tillåtas mig alt äfven efter mitt föreställningssätt upställa ett horoskop för huru det skulle komma att se ut för BondeSt. och det demokratiska elementet i samhället, i händelse förslaget antoges! Jag börjar härvid med den förklaring, att jag icke kan hysa det ringaste tvifvel om BondeSt:s benägenhet att i sjelfva verket utöfva den graderade rösträtt förslaget detsamma tillägger.
S. D. Föredrogos å nyo Bevillning^- Utskottets på bordet hvilande, följande Memorial: N:o 38, med förslag till förändringar i 3:dje och Artiklarne af Bevillnings-Förordningen, återremitterades; N:o 39, angående städernes salu-accis, .återremitterades; och N:o 46, i anledning af Ridderskapets och Adelns återremiss å Betänkandet, N:o 36, angående verkställigheten af Rikets Ständers beslut, att sportlarne inom Kongl, Maj:ts Cancellie skola utgå till Kronan, såsom Charlm-Sigillatae-afgift, lades lill liandlingarne. S. D. Föredrogos å nyo Stats-Utskottets, sedan den r i denna månad på bordet hvilande, följande Utlåtanden; JV:o 353, i anledning af Nils Strindlunds motion, angående rättighet för Fullmägtige i Banken och Riksgälds-Gontoret, att emellan Riksdagarne få bebo och begagna Riksgälds-Contorets förra hus, bifölls; N:o> 354, i anledning af väckt motion, ' om tillökning i arfvodena, så val för Fullmägtige i Banken ocbi 22 Prot, Utdr. d. 6 Dec. 1834. Riksgälds-Contoret, som för Directeurerne i Götheborg och Malmö: här vid lät Ståndet bero; JNT:o 356, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 265, lades till handlingarne; N:o 357, i anledning af erhållen återremiss å Utskottets förslag till sammanjemfcning och voteringspropositioner i åtskillige punkter, rörande de extra anslagen, gillades; och N:o 358, i anledning af Riks-Ståndens olika beslut, i fråga om bestämmande af arfvode för Stats-Commissarien Tauvon: Ståndet antog ej inbjudningen, och gillade voterings-proposilionen.
Riks dagsman utses, som icke minst tre år dagsman utses, som icke minst tre år före den dag, hvartill Riksdagen blifvit på- före den dag, hvartill Riksdagen blifvit pålyst, varit, enligt Irsta momentet af denna lyst, varit, enligt l:sta momentet af denna §, valberättigad i staden; och beräknas §, valberättigad i staden; och beräknas denna tid från tjensteeller borgare-eds denna tid från tjensteeller borgare-eds afläggande eller från det utöfningen af alläggande eller från det utölningen af yrke börjat eller ägandeoch besittningsyrke börjat eller ägandeoch besittningsrätt till hus, tomt eller jord i staden rätt till hus, tomt eller jord i staden blifvit förvärfvad. Valrätt eller valbarhet blifvit förvärfvad. Valrätt eller valbarhet tillkomme ej: tillkomme ej: a) den ägare af hus och tomt, eller a) gemenskapen vid Rikets Landtoch den ägare och innehafvare af stadsjord, Sjoiörsvar, samt allmänna och enskilda Konstitutions-Utskottets Memorial JM 3. 15 verks och korporationers vaklbeljening, eller andre, sorn med desse jemförlige eller ringare äro; b) dem, som äro i annans tjenst eller ständiga arbete anställde, eller daglönare, eller andre dylike, som försörja sig med tillfälligt arbete; c) dem, hvilka endast för sjelfFörsörjning äga något yrke utöfva. jH ä n v i s n i n g : Konst.-Utsk:s Mern. Obs. Se anm. 2, vid förslaget liro här ofvan. Om ändring i 14, 16 och 22 §§ Riksdags-Ordningen, rörande vilkoren för valbarhet till Riksdagsman. Riksdags-Ordningeu. § 14 3:o. För städerna må ingen till Riks3:o.
DS af rör och rottingar lära förekomma åtskilliga arbeten, såsom spröte» till paraplyslällningar, klufven och hyflad rotling till krinoliner m. m., hvilka ej finnas i taxan upptagna och ej heller torde kunna hänföras till korgmakare-arbeten eller andra der specificerade artiklar, har, enligt embetsverkens hemställan, under rubriken ”Rör: rottingar, vass och andra slag, blifvit i taxan intagen en ny bestämmelse af den lydelse lörslaget utvisar och med en tullsats af 15 öre per skålpund. Derjemte och på de skäl embetsverken anfört, hafva Rikets Ständer, som funnit sådana rör, som inkomma såsom underbäddning för skeppsladdningar, böra vara vid införsel från (ullafgift befriade, ansett ett stadgande härom böra enligt bifogade förslag i taxan upptagas. I likhet med hvad embetsverken föreslagit, hafva Rikets Ständer ansett den uti noten pag. 34 af nu gällande taxa förekommande rubriken ”siktduk af metall” böra förändras till ”siktduk af sammansatt metall”: hvarjemte följande artiklar blifvit, med hänvisning för tullbehandlingen, under samma rubrik upptagna, nemligen : ”Siktduk af jern; se Manufaktursmide”, „ af koppar; se Koppar, andra helfärdiga arbeten”. „ af stål; se Stålarbeten”, , af annat material; se Väfnader.” Sköldpadd, arbetad, drager nu en tull af 5 R:dr per skålpund; men, för alt underlätta den lofliga införseln af denna lätt smuggelbara vara, har nämnda afgift blifvit nedsatt till 2 R:dr per skålpund.
Nekas kan det visserligen ej, att här gifves en bred ström af så ytlig kvinnobildning, att många unga själar flyta utan roder och styre ut i världen med det gamla ordstäfvet: » Bära hvart det bära vill, blott det icke bär tillbaka mot hemmet! » måladt på den fladdrande tankens vimpel. Det är en sorglig sanning, att flertalet af våra flickor påverkas af en bildningsflod, hvilken, oaktadt sin flacka grund, eller snarare just emedan den är flack, förer utåt mot de dunkelt hägrande möjligheternas okända kuster i stället för att visa inåt på den enskilda begåfningen, hvilken för de allra flesta flickor pekar mot de olika verksamhetsfälten inom hemmens värld. Månne icke ändå en af tre unga flickor helst önskar sig en själfständig verksamhet som husmoder, antingen i sitt och en makes gemensamma hem eller hos en ogift broder eller hos sina åldriga föräldrar? Jag kan ej rå för, att jag, trots allt, sätter mitt hopp till den missmodige faderns tredje dotter. Det är tyvärr mycket troligt, att hon, i likhet med sina två systrar, har fått vana att anse en hög dyra läroböcker för liktydigt med god uppfostran, att hon förvexlar minneskunskap med lifsupplysning; att hon anser sig » mogen », för det hon förvärfvat sig ett slags skolbetyg därpå, och att hon vid ordet hem blott fäster föreställningen om en far, som skall behandlas likt ett ruttet ägg, en mor, antingen förslöad eller rent af förhärdad genom fullständigt själlösa husoch matbestyr. Då kan det visserligen med skäl se mörkt nog ut på lifvets järnväg för den ensamme fadern, men ändå hyser jag fast tilltro till hans tredje dotter. Du, stackars ensamme man, jag vill hviska till dig, hvad du bör göra: lufta ut de osunda ångorna i ditt sinne, drif ut de onda andarne ur hemmet (ibland stå de med kött och blod vid hemmets härd); räck så famnen åt den tredje dottern och gif henne en förtrogen väns plats vid ditt hjerta och en friboren kvinnas plats i ditt hus!
Jag finner nemligen med ledsnad deraf, att det händt mig här, hvad som händt mig så ofta förr, och som tyckes vara af ödet beslutadt, att det alltid skall hända mig, nemligen att bli missförstådd. Anledningen hvarföre jag talade om tit. Thomson och erbjöd min tjenst, var visst icke att förmå fru F. bryta sina relationer med honom, eller att beklaga mig öfver honom. Han är icke af den qvalifikation, att jag bryr mig om huru han tänker och uppför sig emot mig, och de menniskor, hvilkas köld och missaktning skulle oroa eller förarga mig, äro ganska få. Det var endast välmening som förestafvat min framställning i detta fall, och anbudet af min tjenst var vilkorligt om det behöfdes och kunde mottagas. Jag tänker icke nog illa om menniskor, till hvilka jag står i ingen beröring eller som ej gifvit mig omisskännelig anledning dertill, att tro dem i stånd att utan motiv och på ett blott lösligt framkalladt förslag rygga sina förbindelser och vexla förhållanden, i affärer eller andra hänseenden, med personer, med hvilka de äro belåtne, allra minst kan jag tro något sådant om fru F. Om jag det trott, skulle mina bref helt visst uteblifvit, eller röjt en hel annan ton. Förmodligen har jag likväl otydligt uttryckt mig och anhåller om ursäkt derför. Det skall bli mig en varning att icke en annan gång för mycket lita på min förmåga att behandla språket. Jag upprepar blott ännu en gång mitt anbud, att, om jag förmår, vara till någon tjenst här i Stockholm, antingen före eller efter fru F:s hitkomst, men utan den ringaste afsigt att dermed träda någon äldre rätt för nära, eller att vilja förringa värdet af andras tjenster och bemödanden. Ett bör jag likväl nämna, såsom en reservation mot den möjligen irriga föreställningen, som mina skrifter eller mina bref kunna ha väckt i anseende till mig: jag är hvarken någon i molnen sväfvande poetiskt stämd eller någon torr prosaisk menniska. Jag sätter icke värde på en poesi, som är främmande för den förståndiga prosan och icke heller på en prosa, som saknar all poesi. Det högre och verkliga lifvet är en förening mellan båda.
Först och sist påminner han människorna om att konstens uppgift icke är att förströ de sysslolösa, utan att förädla, men det är just hvad nästan hvarje ärlig konstnär eftersträfvat och lärt i alla tider. ÄNGELSBORGEN. UR EN TECKNARES DAGBOK. ROM, Rom, städernas stad, den eviga – den enda, till hvilken man kan längta som till ett landskap! Så blef jag då ännu en gång nog lycklig att få trampa din mark. Jag vet, att för mitt minne skall Rom alltid fortfarande framträda som ett landskap, hvilket först vid närmare betraktande sönderfaller i en stads många olika byggnader. Kyrkornas och ruinernas storlek och den vida utsikten från hustakens löfsalar bidraga att skärpa detta intryck. Kullarna, de många öde och gräsbevuxna platserna innanför murarna, getskällornas pinglande tidigt om morgonen, de som fjällbäckar dag och natt brusande fontänerna, den starka lukten från blomsterkorgarna på Piazza di Spagna, rosorna och murgrönan djupt nere på gårdarna – allt omslingrar midt i stadens sköte de uråldriga palatsen med ett klassiskt landskaps vilda rankor. Mer homeriska lunder än pinjeskogarna vid Villa Doria och Villa Borghese äro ingenstädes att finna, och vinterluften, solskensmättad och dock sval, påminner om höglandets och vederkvicker som iskyldt vatten med pärlande kolsyra. Härtill kommer att främlingen vid sina utflykter till aflägsna kyrkor eller osterior nästan beständigt ser fri himmel och stora linier. Skuggande ögat med handen vänjer han detta att äfven på afstånd göra sig förtroget med de olika höjderna och murmassorna. När han långt fjärran mot Campagnans och snöbergens blånande grund igenkänner statyerna på Lateranens facad, gripes han af samma upptäckarefröjd som bland Alperna vid igenkännandet af Finsteraarhorn eller Die Jungfrau, och jag har aldrig förstått hvarför ett verk af mänsklig anda skall skattas lägre än den blinda naturens. Det ädelt sköna landskap af en stad, som öfverblickas från San Pietro in Montorio, får tvärtom just själ och innehåll därigenom att det är ett verk af världshistoria och triumfatorisk människovilja.
Med afseende å erinringarne, torde Utskottet få nämna, att vid de betydliga dels nybyggnads-, dels reparatiöhs-arbeten , som verkställdes under åren iSiG—1822 med en kostnad, af icke mindre än 190,000 R:dr, enligt hvad Revisions-Berättelsen för år 1822 omförmäler, var öfverinseende! anförtrodt åt en af de härvarande utmark lare Arcliitccter, hvilken, för ett årligt arfvode af 400 R:dr Banco, egentligen befattade sig med ritningars uppgörande och ordnandet af det hela, hvaremot detailerne ombesörjdes och controllerades af Revisions -Commissarie» , biträdd af en Vaktbetjent eller så kallad Pådrifvare, samt alla utgifter, mot redo - Bunco-Utskotldls Utlåtande N.o G4- 5 visning, anordnades med Commissariatets samfälda deltagande. Arbetet, salunda administreradt, gick långsamt och Lief dyrt; äfvensom dess beskaffenhet på det hela ej funnits serdeles nöjaktig, hvilket nu efteråt än ytterligare visat sig uti det redan inträffade behofvet af bedarö fre bjelklagets förnyande. (Se banco-Utsk. Mern. N:o 35.) En af de förnämsta orsakerna både till dyrheten och sjelfva arbetets brister ansåg man ligga deruti, att ingen sådan person blifvit anställd, som med behörig sak-kännedom kunde följa och controllera alla detailer , så i afseende på dagsverkens antal och användande, som sjelfva verkställigheten och utförs-sättet af de planer, Architecten uppfattat och meddelt.
Ett af den senare tidens starkaste medel att lyfta åkerbruket är användandet af guano; och detta gödningsämne har tilltagit i förbrukning högst betydligt. Under loppet af fyra år kan man säga att kännedomen derom spridt sig med en förvånande hastighet, och år 1855 inkommo till Länets hamnar ej mindre än 21,222 LU af denna vara. Ännu inskränker sig förbrukningen häraf till possessionater, men den börjar, äfven ej blifva främmande för allmogen. Sedan det med possessionaten Fahlbäck ingångna kontraktet om Länets landtbruksskolas underhållande på Trefors upphört, flyttades sarnma läroverk till Gårdsjö egendom i Gillberga socken. Undervisningen har derstädes oafbrutet blifvit meddelad åt tolf rättarelärlingar i de ämnen, hvilka äro föreskrifna i det af Eders Kongl. Majit fastställda nådiga reglemente för dylika skolor, och derjemte har föreståndaren lemnat undervisning åt ofta ett hälften så stort antal privata elever, synnerligast ur ståndspersons-klassen. Förtroendet för denna läroanstalt och hågen för förvärfvande af de kunskaper, hvari undervisning der lemnäs, lia inom orten så tilltagit, att då nya elever skola antagas, är de sökandes antal ofta nära tre gånger större än de lediga platsernas och reqvisitionerne å rättare bland de afgående eleverne öfverstiga alltid de afgåendes antal. Icke allenast genom de åt dessa sednare meddelade kunskaper gagnar denna skola direkte åkerbruket, den sprider äfven genom de mera rationella arbeten, som der utföras, talande bevis om dessas verkningar och är sålunda af stort gagn för trakten deromkring. För de framsteg, eleverne gjort, redogöres vid årliga examina, hvilka öfvervaras ej blott af många possessionater, utan ock af allmogen, som under sednare tider börjat der insätta sina söner. Länets Hushållnings-sällskap har fortfarit att med dess ägande hjelpmedel understödja Iandtbrukets utveckling.
Skars-UlftottetS tillstyrkan, uti nn upläft memorial af den 17 dennes» fann Ständer afmen för sin del, art der i 8 mom. af StLtS.Uiffotteks, iörsiag nt, Prokocollcr Utdrag af den 28 sisiledne Sep.ember, rörande hushällningen och dispositionen med rccognitionS skogarne, förekommande uttryck: att pä de stäl len, der Allmogen haft rätt till mulbete siskewatten, fäbodcställen pä flogarncS område, med eller utan vxebörd, en sädan 2lllmogenS rättighet mä warda bibehållen, bör förLnoras salunda: att pä de ställen, der Jordägare eller. Boställs innehafware baft rätt etcen isis Den 27 November - sädan IordägareS eller Boställs innehafvarerättighet ma warda bibehållenHwarcm ve Respecrive Med-Sranden skulle wördjamr och wänligen underrättas. bit supra. S. D. Med bifall till Riksens Högloft. Ständers Stats-H.tstotts yttrande i Memorial af ben 15 dennes, sann Ständer de kill samma Utskott remitterade frågor, om Armeens indelande i Brigader, samt Ofwerste-Lieurenanlö beställninaarnes indragning, innefatta ert ämne, som borde i underdånighet öfwerlämnas och hemställas Kongl. Majrk, med underdånig önskan och tillstyrkande, att Kongl. Mast i Rikets närwarande belägenhet räckes der, med »vidtaga sadane besparingar i SlalS-WcrketS utgifter, som med Rikets sörswar möjligen kunna förenas, bit supra. S. DEster upläsande af Riksens Högloft, Ständers Stats-Ulskotts memorial as den 17 dennes, angående Kongl. Majus frän Högloft.
At Kalk och Tegelbränning stall ffe efter 1726 ars Utslag. Och fluteligen at Hemmans-Skogarne icke sättas under förbud, uran ägarne tillaras at hugga de Trän, som för hwart och ett behof äro de tjenligasre. Rongl. Bergs-Lollegii Bref af den 14 November 1766. 'Sedan brist för Krut-Bruken as Swafwel, och för Handtwerkarne af Victriol försports, upkommen af ökad consumtion och ursieppning, men Skogarne af minskning wid Dylta - 764 Den 15 Mars. ra ssulle hindra tilwerkningen, drifwas kilben högd, som tilgängen a Swafwelmalm eljest medgäfwe och behofwet fordrade, sä har Kongl. Mast pä Riksens Ständers tilstyrkan uphäfwit privilegium Lxclusivum pä den Swafwel och Victrivls tilwerkning, som 1712 ars privilegier tillägga Dylta, och ägde hwem som hälst, inrätta Swafwel bruk och Victriol-Sjuderi, dock ej för nära Dylta, hwilker bibehälles wid de Dagswerken och den Med Fri-Sochnarne böra lefverera, med wilkor, at ärligen lefverera til Kronan sa ntycket raffineradt Swafwel, som a IQ Skälp. Vickuaiis-wigt per dentuer ätgär til 50OO Zeumer Krut, Ponden af Bruket oberäknad, efter 9 R:d. zr h. per Skalps, samt detzutom ärligen för Bergsbruken hafwa i beredskap 5 Skepp. Swafwel eller Swafweltrad. RonZl. Bergs-Lollegii Lommissions Betänkande den 16 Junit 1767: da de Skogar, som sedan förra Upskarmingen tilwuxit, blefwo taxerade, innehåller a'
I sädan följd är det som Bondeständet til sine Med-Ständers ömma behjertande föreflär at^ 86o Den 26 Iunir. at, under Krigstider, all piivilsgierLll jord i Riket af hwad natur och beskaffenhet den wara mä, singe widkännas de Kriget manligen åtföljande som L-kattehemman utgöra, och at da et Krig upkommer de förut befriade hemman , enligt hwarje orts Kneckte Contract upställa manffap efter Hemmantalet: at i Fredstid all jord borde deltaga i wäghällning, allman Byggnads skyldighet och til någon del t stjutSningsbsswärct: at Bondeståndet wid framtida Riksdagar mätte hafwa öppen talan i fräga om all jords lika beskattning, sä at billig och räktwis ändring i detta afseende näqon gäng mä kunna werkställas: at efter hwad förut denna Riksdag hos Bondeständet genom warit i fräga stäldt, Högwördige Prästeständet täcktes mcdgifwa, de^ Allmogen bör wara befriad frän Tiondes erläggande af nya odlingar, samt indragning til Kongl. Maj!t och Kronan af Wedcrlaqs-Tionde - Spannemälen: at Högwördige Ståndets privilegier icke mä wara hinderlige för regleringen af Presterskapets och dest Löner, pä et sätt, som öfwerensstämmer med Statens tilgängar, samt förekommer allt mistnöjs emellan Lärare och Åhörare, i hwilket afseende nödig anstalt torde fogas om behörige (ionventionei-8' uprättande emellan Pastorer och Församlingar, enligt med hwad i wista Orter af Riket redan finnes wara faststäldt, och fluteligen at Wälloff.