Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Lika 6å litet kan jag finna mig uti i Herr Tbams i 7;de momentet yttrade propos (motiverad på skälet att indraga en onödig ansedd tullbevakning) nemligen : ”att införseln af hittills förbiidne vahror bör infnränkas till de [torre, haji belägna Stapeljläderne, samt Städer hvareft det me fia lurendrägmet blifvit ÖJvadtj5 ty dels skulle detta m Dan 21 Martii, tvångssystem, utom ada andra olägenheter, medföra den, att en mängd köpmän nödgades då antingen låta egna ejler befragtade Fartyg anlöpa de från deras hemstäder mer och mindre aflägsna hamnar, hvilkas inlopp ofta äro underkastade mångfaldigt större risque än deras egna hemorters, oberäknad all annan dem dermedelst orättvist påförande drygare kostnadj ellerock tvingades deatt af sine medbroder köpa desse effecter för stegradt pris, dels ock emedan det af sig sjelft skulle följa, att förändrade bevakningsanstalter äfven medförde förändrade Tullförsnillnings-canaler. Tvärtom skulle jag tro, att Sveriges välmåga mera allmänt, lättsenligt och jet^nare fördelades samt skyndsammare befrämjades om fri nederlagsrät tighet beviljades alla Stapelstäder utan undantag) då det oakfaöit, ganska många af dem icke funno någon uträkning vid att sig deraf begagna, då de togo i öfvervägande de dermed förknippade primitiva kostnader samt brist på Connectioner, RörelseCa pita 1, säker och hastig afsättning, mindre förmånlig local, m. m Fullkomligt delar jag äfven deci af Herr , Ankarsparre yttrade tanka ''att alla förhud oak. tadt det ick finnes minsta midt uti att tillfreds dälia näringsbegäretsynnerligast då Författningarnas halt.-locka till förbudens öfverträdande.
(Statsoeh Särskilda Utskrns Bet:de N:o 28.) S. A. k. Hos Rikets Ständer har, efter antagandet af förändrade vilkor för tillverkning af bränvin, fråga förekommit, huruvida icke någon belöning af allmänna medel borde utsättas för den, som uppfunne ett instrument, hvilket när som helst tillförlitligt utvisade huru många kannor bränvin afverkats genom den redskap, hvartill det blifvit fogadt, samt tillika förmådde angifva medelhalten af ren sprit i det tillverkade bränvinet; och enär fullt tillförlitliga instrument för bränvins mätning och profning vid tillverkning i större brännerier skulle icke blott ökä kontrollens säkerhet vid bränvinstillverkningen, utan jemväl medgifva en ganska betydlig inskränkning i bränneri-kontroliörernas antal och således åstadkomma en stor besparing i kontrollkostnaden, hafva Rikets Ständer, som anse, att, derest E. K. M:t skulle finna lämpligt låta anställa försök med redan uppfunna mätningsoch profnings-instrument och sådana, som kunna ytterligare uppfinnas, kostnaderna derför böra hänföras till dem, som för kontrollen å brän vins-till verkningen erfordras, beslutat alt Tre tusen Riksdaler Banko skola ställas till E. K. M:ts nådiga disposition, att från Riksgälds-kontoret utgå till belöning åt den, som företer ett så ändamålsenligt och tillförlitligt instrument för bränvins mätning och profning, att detsamma varder till begagnando i de större brännerierne af E. K. M:t påbjudet. Hvilket Rikets Ständer få hos E. K. M:t i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 4 December 1854. Expedilions-Ulskottels Förslag till underd. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 4 Dec. 1834. Preste-Ståndet den 4 Borgare-Ståndet den 4 Bonde-Ståndet den 4 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående för höj dt ansvar å den, sorn utsläpper oringadt svinkreatur, sedan käle är ur jord. (Lag-Utsk:s Bet:de. N:o 68.) S. A. K.
Vill försäkringstagare afträda försäkradt föremål: 1. efter § 259, gore han det inom två månader; 2. efter § 260, göre han det inom sex månader, då fartyget varit bestämdt till hamn inom Europa, inom nio månader, när det varit bestämdt till hamn utom Europa ; 3. efter § 261, göre han det inom sex månader, när olyckshändelsen skett i europeisk hamn eller europeiskt haf eller i en till Europa icke hörande del af Medelhafvet, Svarta Hafvet eller Asowska sjön; i alla andra fall inom nio månader. Den i lfangifna tid börjar från den dag försäkringstagaren af besigtningen erhållit kunskap; de i 2 och 3 angifna terminer från utgången af de i §§ 260 och 261 utsatta tider. § 263. Har den i föregående § stadgade tid förflutit, utan att försäkringstagaren derunder begagnat sin rätt att det försäkrade föremålet afträda, ege han dertill ej vidare rätt, honom dock obetaget, att söka ersättning för liden skada enligt de i denna lag stadgade grunder. Har i det fall § 260 omförmäler, tiden för afträdandet blifvit försummad, kan försäkringstagaren väl fordra ersättning för total förlust, men vare dock, om det försäkrade föremålet kommer till rätta, och det dervid visar sig att total förlust ej egt rum, skyldig att, derest försäkringsgifvaren det äskar och till honom afstår sin rätt till det försäkrade föremålet, försäkringssumman återbära, emot afdrag af hvad som bör utgå såsom ersättning för möjligen timad portiel förlust. A hvad sålunda återbäres gähle försäkringstagaren ränta med en half procent i månaden. § 264. Afträdande af försäkradt föremål skall ske utan vilkor och förbehåll, och omfatta hela det försäkrade föremålet, eller hvad deraf å den tid var utsatt för fara, samt kan ej återkallas. Om likväl de uppgifna förhållanden, på hvilka afträdandet grundades, icke bekräfta sig, eller, när föremålet afträddes, icke mera förefunnos, är afträdandet ExpeditionsUtskottets Förslog till utiderd. Skrifvelse, iV:o 164.
Han går efter ljudet af din röst, när du drar SPERANZA. hur glad jag är, han kommer! (Sjunger.) Han kommer! Han kommer! ZIGENAREN. spå, efter du är så styf i att prata tokerier. (Lågt.) Pass på och förtjäna. SPERANZA. Jag vet allt godt och lyckligt, som skall hända en annan människa endast olyckorna vet jag aldrig något om, dem ser jag inte, de gå som lätta moln förbi, men för min syn är himlen alltid klar och blå. EN UNG BONDFLICKA. Kan du då säga mig hur det skall bli för mig. Spå jag kallar det inte spådom, men profetia. Här är folk som frågar, om du inte också kan Så skall jag alltid sjunga när vi vandra. Å, Gud, Salvator 56 SANNINGENS VÄGAR SPERANZA. Du skall lefva i många år. Och du skall bli lycklig, Gif mig din hand! Lifslinien är lång och stark. ty du skall älska mycket och bli mycket älskad. Du på jorden du skall äga ett troget hjärta, som skall nå den bästa, den enda sanna lycka, som finnes klappar bara för dig, utan en tanke på någon annan, utan ett tvifvel. Du skall äga denna lifvets enkla storhet FLICKAN (förlägen och belåten, sneglande på en ung bonde). Så vackert det låter. gå bort tillsammans, hviskande.) och helhet, som är ett rent hjärtas hela hängifvenhet. (Den unge bonden kommer fram och tar hennes hand, de EN ÄLDRE BONDE (ger pengar till Speranza, hvilka denna naren). strax lämnar zigeJag skall väl betala för flickan min, då hon fått en så vacker spådom. Och nu kunde jag ha lust att kan bli så där grant, så kan det kanske vara värdt att höra ändå. SPERANZA (tar bondens hand och ser i den). Du har en stenig torfva, som nästan ingenting höra, hvad du kan lofva mig. Om det också inte inbringar. Och du har en sjuklig hustru, som inte är till någon nytta i huset. Men du skall inte knota häröfver. Om du är god mot din hustru, skall du bli belönad på ett sätt, som du minst anar. Och om
Är den brottslige syssloman uti konkursboet, må fängelsetiden kunna fördubblas. Kongl. Maj:ts Nåd. Afhandlingarne varde dessutom förklarade upphäfne och utaf ingen verkan, så väl emot andra, som emot gäldenären sjelf; de summor eller värden, dem borgenär genom slika aftal uppburit, varde han äfven förpliktad att återbära. 599. Är talan om sådana aftals upphäfvande i civil väg väckt, döme derom handelsdomstol. 600. Alla utslag och domar, hvarigenom, så väl i kraft af detta som de tvänne föregående kapitlens stadganden, någon blifvit fälld och straff ådömd, skola på den sakfälldes bekostnad offentligen anslås och publiceras, på sätt i 42 art. i denna lagbok »tadgas. KAP. IV. Om förvaltningen af konkursboets tillhörigheter, då gäldenär blifvit anklagad och sakfälld ejter 1 \a eller 2: dr a straffbar helsgraderne. 601. Ilar gäldenär blifvit lagförd och dömd för straffbart förhållande, vare ali annan civil talan än sådan, hvarom i 559 art. säges, skild ifrån åtalets utförande, och domstol, hvilken öfver åtalet åligger att döma, korrektionel polisdomstol eller hofrätt, må icke tillvälla sig eller inblanda sig uti någon af de åtgärder, som äro föreskrifne om , och angå förvaltningen af konkursboets tillhörigheter. 602. Sysslomän vare dock pliktige alt tillhandagå allmänna åklagaren med alla de upplysningar, papper och handlingar, sorn kunna af denne äskas. 603. Sådana af sysslomännen tillhandahållna papper och handlingar skola under ransakningens fortgång meddelas allmänna åklagaren genom handelsdomstolens »ekreteriat, hvilket dertill vare förpligtadt, på sysslomannens anmaning; syssloman ock obelaget, att så väl utur dessa handlingar och papper göra enskilda anteckningar, som att ifrån dem genom sekreteriatet erhålla styrkta och vitsordade utdrag. Papper och handlingar, som ej enligt behörigt förordnande skola hos domstolen förvaras, varde till sysslomännen emot deras bevis återställda. TREDJE TITELN. Om »réliaMlitatlon». 604.
N:o 775, Hr Mannerfelt, fullm. Gr. Posse, Carl Erik, med 17 röster. N:o 1960 A, Hr Montgomerie, Robert Nils Germund, med 16 röster. N:0 1563, Hr Cederstråle, fullm. Frih. Posse, Johan August, med 17 röster. N:o 1648, Hr von Bahr, Carl, med 17 röster. N:o 1749 B, Hr von Ehrenheim, Pehr Jacob, med 17 röster. N:o 1824, Hr von Törne, fullm. Hr von Krtemer, Gustaf Fredrik, med 17 röster. N:o Den 8 September f. m. 65 N:o 2006, Hr Sandels, Pehr Benjamin, med 17 röster. N:o 2036, Hr von Stapelmohr, fullm. Hr Flach, Johan Fredrik Philip, med 17 röster. N:o 2063, Hr Nordenfalk, Carl Olof Christian Joban, med 17 röster. N:o 2127, Hr Segerheim, fullm. Frih. Stjernstedt, Lars, med 17 röster. N:o 2183, Hr Gripensvärd, Jacob Olof, med 17 röster. N:o 2195, Hr Edelstam, Carl Fabian, med 17 röster. N:o 2282, Hr von Printzencreutz, Bernhard Wilhelm, med 17 röster. N:o 2302, Hr Skogman, Carl Johan Alfred, med 17 röster. N:o 2308, Hr af Ström, Carl Ferdinand, med 17 röster. N:o 2320, Hr Akerman, Fredrik, med 17 röster. N:o 2325, Hr Fahraeus, Johan Fredrik, med 16 röster. N:o 2331, Hr Ros, Anders Emanuel, med 17 röster. Suppleanter: N:o 406, Hr Fahnehjelm, Gustaf, med 16 röster. N:o 100, Hr Uggla, fullm.
Endast genom denna själsförmögenhet vinnes sammanhang i vårt lif, som annars skulle, åtminstone för oss själfva, sönderfalla i atomer. Genom minnet blifva vi i stånd att hemta lärdom af våra erfarenheter. Den skyddande kraften i föräldrahemmets kärlek, den frestelse, som vi besegrat, den frestelse, för hvilken vi dukat under, olyckan, glädjen, allt detta kan först genom minnet blifva lefvande insatser i vår följande utveckling. Men för att det så må kunna blifva, fordras också, att vi någon gång unna oss ro att låta bilderna ur minnets laterna magica träda fram för vår inre syn för att under stunder af stilla eftertanke tala sitt tysta men sedligt stärkande språk. Men hvad minnet är för individen, det är historien för folken. Det är hon som sprider ljus öfver sammanhanget i deras öden och vittnar om denna generationernas solidaritet, som ar på en gång det fruktansvärdaste och det trösterikaste i mänsklighetens lif. Det fruktansvärdaste, då den framträder i straffdomar, som fädernas missgärningar draga öfver ofödda släkten; det trösterikaste, då den visar, att " hvad rätt du tänkt, hvad du i kärlek vill, hvad skönt du drömt kan ej af tiden härjas; det är en skörd, som undan honom bärgas, ty den hör evighetens rike till "; eller med andra ord framträder däruti, att hvad den ena generationen åvägabragt för realiserandet af mänsklighetens förnuftiga innehåll, det blir ett arf, på hvilket de följande få byggavidare; framträder såsom den framåtskridandets och utvecklingens lag, hvilken låter oss hoppas, att inom mänskligheten » gudsbelätet blir » allt » härrligare danadt ut genom släkte efter släkte », och att så mänskligheten * » skall, hur långt än öknen räckte », dock » Jordanen nå till slut ». Men liksom individen för att tillgodogöra sig välsignelsen af minnets gåfva behöfver däråt egna stunder af ostörd ro, så behöfva ock folken stundom låta sitt minne, det vill säga sin historia, på ett särskildt sätt tala till sig, och detta sker genom de historiska minnesfesterna, på hvilka historien, trädande ut ur vetenskapens verkstad, där hon i tysthet arbetar på att klargöra sammanhanget i folkindividens lif, låter detta sammanhang lefvande träda fram för hela folkandan.
Enär emedlertid etl sådant upplåtande ej kan ifrågakomma annorlunda än för en längre tidrymd, vill Kongl. Majit meddela Rikets Ständer denna sin afsigt, hemställande huruvida Rikets Ständer å sin sida finna någon betänklighet vid ifrågavarande tomts upplåtande på bestämd tid, af minst 30 och högst 100 år, åt enskild man, under förutsättning att, ibland andra härvid erforderliga vilkor och försigtighetsmått, varder iakttaget, att tomten skall inom föreskrifven termin bebyggas i enlighet med af Kongl. Majit gillad ritning; att tomtören till lämpligt belopp skola under upplåtelse-åren till kronan erläggas, äfvensom att kronan förbehålles rättighet, att emot bestämd summa inlösa åbyggnader! i fullgodt skick och återtaga tomten, jemväl före upplåtelsetidens utgång, i händelse framdeles behof deraf skulle ä Kongl. Majits och kronans sida uppstå. Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. OSCAR. C. 0. Palmstjerna. Utdrag af protokollet öfver Finans-ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Siats-Rådet å Stockholms slott den 16 November 1853. Närvarande! Hans Excellens, Justitise-Statsministern, Herr Grefve Sparre, Hans Excellens, Statsministern för Utrikes ärenderne, Herr Friherre Stjerneld, Stats-Råden: Herr Friherre Palmstjerna, Fåhreeus, Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Reuterdahl och Grefve Gyldenstolpe. Chefen för Finans-departementet, Stats-rådet, Herr Friherre Palmstjerna, uppläste tili justering det förslag, hvilket, i öfverensstämmelse med Kongl. Majits, uppå Stats-rådets enhälliga tillstyrkande, fattade beslut, blifvit uppsatt till Kongl. Majits nådiga proposition till Rikets Ständer, angående upplåtande på viss tid åt enskild man af en Kongl. Majit och kronan tillhörig, till Operahuset i Stockholm gränsande, tomt. Kongl.
Och han gick omkring i en annan verld; nejden var densamma, samma skogar och samma sjö, samma veranda och samma menniskor; men alltsammans hade liksom skiftat själ, och han kände sig så underlig till mods, som om han hos en gammal vän, hvilken han återser efter en kort skilsmessa, funnit ett par nya ögon med ett nytt uttryck. Hvarifrån komme det väl, allt detta? Från honom sjelf? Ja, förvisso; i alla fall var han förändrad på samma gång och på samma sätt som den yttre omgifningen; han kände icke heller sig sjelf igen; han hade, äfven han, fått en ny själ, en ny stämning, en ny blick. Det är midt på dagen. Truls och Clara gå långsamt fram på vägen långs den öfvervuxna gärdesgården vid skogsbrynet. På något afstånd är plöjningen i gång, fem, sex redskap med man och dragare; billen skär i den mjuka jorden, och de svarta, feta, glänsande kokorna vändas upp. Der bortom hvilar Ringsjön till hela sin utsträckning, stilla, orörlig och blek, orörlig som luften, blek som himlen. Clara, som gått i sina tankar, har stannat; Truls, som gått i sina tankar, stannar äfvenledes, helt mekaniskt, fönimmer landskapet, förnimmer den unga varelsen vid sin sida. Det är så tyst, så tyst; icke sommardagens tystnad, hvilken är orolig, febril, söfvande, och sammansatt af tusen ljud, utan ett annat slags tystnad. Det ligger en förväntning öfver naturen, och dock tillika en djup hvila; man hör henne icke så mycket som andas, det är som egde hon ingen kropp, utan vore helt själ, helt blick, besjälad blick, ymnig men stilla stämning; det är som lyssnade hon till något, men icke till något utom sig, utan till ett eller annat som försiggår inom henne, – lyssnade till, hur bladen lossna inne i skogarne, vissna och förtorkade Truls vaknade upp ur sitt drömmeri och fann, att det var sin följeslagarinnas anlete, som han betraktade, och icke naturens.
Olli vet inte! » utbrast han och satte sina små knutna händer för ögonen, ond på de andra och ond på sig själf. Var han inte det vackraste på jorden? Astrid kysste de små knytnäfvarne och tog dem sakta bort från ögonen. Nu skulle Olli vara snäll och rar, så skulle de gå bort och visa sig för tant Rönning, som bodde i det där stora gula huset med lille Sven. Men Olli stannade midt i backen och såg på tant: » Olli har varit snäll, » sade han ur djupet af sitt uttröttade lilla hjärta. » Olli kan inte tacka mera - — och Olli vill aldrig ha några kläder af tanten mer. » Jane Gernandt, En kvinnogåfva oeh ett kungataek. dessa dagar, då öfver hela vårt land en stark nationel strömaing till försvarets förmån går fram och hög som låg täfla om offren för fäderneslandets sak, kan det iu vara af intresse att erinra, huru svenska kvinnors hjärtelag fordomtima varit detsamma. Under krigsåret 1790 skänkte så t. ex. kvinnorna i den då ännu sveriska staden Å b o till flottans förstärkning en fullt utrustad loggert med 16 kanoner och 50 mans besättning. I anledning häraf a Mät konung Gustaf I I I följande skrifvelse till landshöfding von G l a n: Gustaf med Guds nåde etc. Vi hafva i dag erhållit Eder underdåniga skrifvelse^ af den 10 innevarande, hvaruti I lämnen Oss / underrättelse om det tillbud af en loggert, dragande sexton kanoner och 50 mans besättning, som fruntimmerna i Åbo af ofrälse stånden gjort till Vår och rikets tjänst, och hvilken redan skall vara i fullkomligen färdigt stånd samt afseglad till Vår örlogsflotta, som under Vår kärälskeliga Herr Broders, Hans Kongl. Höghet Hertigens af Södermanland befäl, kryssar i Finska viken.
189,000 130,12 115,12 „ fortsättande af Topografiska korpsens arbeten ■ samt till kartegraveringen 25,000 —! Transport CO CO CO iS :CO co 452,641| 43 4 Stats-Utskottets Memorial N:o 134. § i 1863 års reglemente. § i 1866 års reglemente. 130,13 115,13 För 130,14 ; 115,14 n 130,15 115,15 54 130,17 115,16 130,19 115,17 n 130,20 115,18 ii 130,21 115,19 130,22 115,20 59 131,1 116,1 » 131,2 116,2 54 131,3 116,3 55 132,2 117,1 132,6 117,2 55 132,7 117,3 ' - 132,9 117,4 54 132,10 117,5 55 132,11 117,6 132,12 117,7 35 Transport aflöning åt den ökade arbetspersonal, som erfordras för det militära karteverkets skyndsamma utförande understöd åt officerare, som inträda i aktiv krigstjenst hos någon i vänskapligt förhål lande till Sverige stående magt kostnader i följd af arreststraffets tillämpning vid indelta Arméen anskaffande af s. k. skyddstält, anskaffning af 2,000 refflade infanterigevär, för ersättande af ett lika antal sådana, som skola från Kronans förråd utlemnas till Skarp skytteföreningarne i riket aflöning åt skarpskytte-instruktörer målskjutningspremier utdelning af kostnadsfri ammunition åt skarp skytteföreningarne Flottans nybyggnad eller anskaffande af ny krigsfartygsmateriel angelägna arbeten och anskaffningar vid
E11 omtänksam och ordentlig handlande bär naturligtvis farhåga för att begära ect namn, enär det sätter honom i förbindelse att göra samma återtjenst, då den fordras, och det till äfventyrs uti en tidpunkt, när den, som anhåller om caution, äger försämrade affärer; och härifrån torde äfven den lisk för förluster härleda sig, som troligen en gång yppas med afseende å personaliteten af flere låntagare. Men vare härmed huru som helst, så enär min tanke aldrig kan blifva att genom för hastiga åtgärder bryta sönder förhållanden och ruinera personer, hvilka speculerat efter en af Ständer vidtagen princip, vill jag sålunda endast erinra om den orubbliga sanning, att pant alltid är säkrare hypothek, än hvad namnteckning som helst. Med anledning häraf, jemte hvad,jag för öfrigt här ofvan anfört, yttrar jag den önskan, att R. St. täcktes besluta, det Disconterna i Stockholm och Götheborg berättigas lemna lån på följande nederlagsvaror, nemligen: bomull, caffe, socker, tobak, tobaksstjelk och färg träd. Jag är skyldig 111ig sjelf såväl som Ståndet den afbedjande förklaring, att vid de 2:ne näst föregående Riksdagarna hafva yrkat belåningsrättighet äfven för hudar och indigo; men jag har sedan blifvit upplyst, att 0111 ej magasinet är alldeles fritt för fuktighet, hudarna kunna hastigt skämmas och förlora mera än hälften af sitt värde, samt att indigo är så svårt att till rätta värdet bedöma, att lätt misstag dervid kunde äga rum, samt dymedelst Disconten på dessa varors belånande löpa fara af förluster. Hvad detaillérna af nämnde nederlagsvarors belånande beträffar, får jag föreslå, att de böra vara förvarade i goda magasiner, under kronans vård och läs, samt för brand försäkrade uti ett godkändt Engelskt AssuranceCompagni. Tiden för återbetalningen bör vara 6 månader, samt ingen omsättning äga rum. Beloppet, som på varan kan erhållas, blir dess halfva värde efter dagens börspris.
Och som flere trodde sig veta att räntegifvare så väl inom Hammerdahls som Kyrkås socknar, ägande orsak till enahanda klagan, voro sinnade söka samma ändring och rättelse, yttrades den enhälliga önskan att nämnde socknars fullmägtig, äfven ville åtaga sig att på samma gång, hos Kungl. Maj:ts befallningshafvande, framföra Häggenås församlings talan i berörda afseende, och skulle utdrag af detta protocoll anses såsom fullmagt, förklarade församlingen sig i alla delar nöjd med hvad fullmägtigen lagligen gör och låter. § 2. Som kunnigt blifvit, det Liths och Kyrkås församlingar fast beslutat, att detta år antaga nya svenska psalmboken, beslöts nu, att den af Kungl. Maj:t år 1819 gillade och stadfästade nya psalmboken äfven i denna församling skall begagnas vid den offentliga gudstjänsten från och med första söndagen i adventet innevarande år. § 3. I anledning af den eldsvåda, som nyligen timat hos torparen Wulf i Åsmundgård, väcktes fråga, huruvida torpare inom pastoratet voro villige, att sins emellan ingå uti brandstodsförening, och som samtelige närvarande torpare förklarade sig hugade och böjde, att ingå uti en sådan öfverenskommelse för att hålla hvarandra skadeslösa, vid träffad olycka, ty utvaldes nu torparen Olof Johansson i Österåsen, Nils Nilsson i Backegård och Anders Fyhr i Huse, att med utvalde af Liths torpare sammanträda i Liths sockenstuga den 12:te i denna månad för att uppgöra och bestämma grunderna för en sådan brandstods förening för pastoratets torpare. Datum ut supra, in fidem N. S. Edlund 13 mars upplästes och erkändes detta protocoll i Häggenås sockenstuga, intyga på församlingens vägnar: Erik Salomonsson i Häggesta Olof Hindricksson i Grötom Häggenås kyrkoarkiv, vol. K I:1, ej pag., ÖLA. Protocoll hållet i Häggenås sockenstuga, vid allmän sockenstämma d. 25 mars 1831. § 1.