Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
En gång då kyrkoherden kom gående på gatan och hade frun under armen rusade menniskan fram och skilde dem åt, stack sin hand under hans och öfveröste hans hustru med de gröfsta skällsord. Hon är alltid i kyrkan, midt emot predikstolen, och går alltid svartklädd. Hon pinade både kyrkoherden och frun så att han ville söka sig härifrån. Fruktan för liknande uppträden som det på gatan förföljde alltid den arma hustrun. Fröknarna Möller. Jag misstänker att L.P. hyser mer än vanligt intresse för någon af dem, troligtvis Maria. Maria är äldst, & mycket vacker, somliga anse henne för den vackraste flickan i staden. Karin är yngst & har fått en god uppfostran. Båda äro anställda på telefonbyrån, med 600 kr årligen. Tjenstgöring hvarannan för& hvarannan eftermiddag. L.P. tyckte att det var ”att sälja sitt lif för en ringa penning.” – Jag sade att det var en rätt god betalning, – för fruntimmer. – ”Nej”, sade han, & jag tyckte mig spåra en stor portion bitterhet i sjelfva stämmans klang, ”det är icke bra betaldt när man tänker att de få sina nerver totalt förstörda af det ständiga ringandet.” ”Ja är det så, då är det förlitet betaldt, ty då är det värre än att sälja sitt lif: bättre är att dö än att lefva med förstörda nerver.” ”Det är sant.” Der låg en viss sorgsen tankfullhet i tonen. Det var nästan som resignation. De äro döttrar till handlande August Möller. Bor vid Gustaf Adolfs torg. Har nyligen gjort session. Wranér Ikring 30 år gammal. Ligger och studerar i Lund. Förlofvad med en prestdotter som ser ”antideluviansk”125 ut, enligt L.P.s utsaga. Kallas af kamraterna ”mångfrestaren.” Har varit skollärare, informator, landtmätare etc. Liten, tjock, fet; rödt skägg. Fästmön brukar gå & hålla honom om armen med sammanknäppta händer. Qvick, men ytterst ömtålig då det rör hans författarära, särskildt hans poesi.126 ”Prillan” eller ”Prillen” heter egentligen Juris filosofie preliminärexamen, eller någonting dylikt. Till mitt alter Ego.
Jag ber dock att få fästa upmärksamheten på den väsendtliga skilnaden mellan det sätt, på hvilket man förr gick tillväga i afseende på Statens transaktioner med Banken, och det förslag, som nu i detta hänseende är afgifvet. Förr, när Staten behöfde penningar, var det bara att gå till Banken och begära att få så mycket af Bankens sedlar, som erfordrades, och från Banken utiemnades då sedlar, utan att fästa ringaste afseende på Bankens egen ställning eller å den oundvikliga nödvändigheten att alltid bibehålla Bankosedelstocken begränsad inom något på förhand bestämdt förhållande till Bankens metalliska valuta. Hvad återigen beträffar den summa, sorn nu är föreslagen att till Staten böra utlempas, så är förhållandet helt olika. Det är nemligen nu ej fråga om att Banken skall öka sin enligt i BankoReglermt bestämda sedelutgifriingsrätt med något ylet minsta belopp, eller tillskjuta mera, än hvad den i vinstmedel har kunnat sedan sista Riksdagen hopsamla, och enligt min upfattning och med särskildt afseende fästadt derpå att den grundval icke derigenom i ringaste mån rubbas, hvarpå hela vår Bankorganisation för närvarande hvilar, den nemligen att sedelstocken aldrig får, utöfver den metalliska valutan, upgå till mer än 30 millioner Rdr, kan Bankens ställning, långt ifrån att försvagas, i betydlig mån anses mera betryggad derigenom, att den i sin ego innehar statspapper af den beskaffenhet, att de hvilken stund som helst kunna förvandlas i metallisk valuta. Jag, för min del, instämmer således fullkomligt i det förslag, i afseende å bankovinstens användande, K. M:t i sin nådiga Proposition framställt, och anhåller om bifall till Utsk:ts i detta hänseende gjorda tillstyrkande. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, yttrade H. Exc. Hr Gr. o. Landtm., att derunder endast yrkats bifall till Utsk:ts uti den förevarande punkten gjorda hemställan, men att Hr Ehrenhoff derjemte yrkat propos. å det förslag, att IL o. Ad. skulle besluta, att de 5 millioner Rdr
i händelse Leckö egendom ansloges til! ekplantering och ställdes under Skogs-styrelsens öfverinseende och förvaltning, bemalde Styrelse föreslagit, att å hufvudgårdens tillika med hemmanen Kronogårds och Ekebos inegor, äfvensom i Stora Djurgården ek måtte successivt, till 50 å 60 tunnlands vidd årligen, planteras, med iakttagande att lärkträn inblandades i skogsbeståndet å de inom egorna förekommande mindre kullar; att de hemmanen tillhöriga sidlända ängar bibehöllos till grässkörd och för de vid ekplanteringen erforderliga dragares och stallkreaturs utfodring; samt att hushållningen med den till egendomen hörande skog rationelt inrättades, för åstadkommande af lärkträd och tallvirke till flottans behof jemte nödigt bränsle vid gården och arbetshemmanen; att Skogs-styrelsen vidare ansett det de på hufvudgårdens inegor anlagda, för ekplantering tjenliga 27 st. dagsverkstorp borde, i den mån ekplanteringarne å torpjorden komrne att framskrida, småningom och efter laga skiftesgrunder utbrytas och varda till de uti vidden af inegor motsvarande ströhemmanen Hulan, Smedjegården, Wallen och Fiskaregården, i händelse den sistnämnde bibehölles, utflyttade, hvarigenom den hittills varande, väl behöfliga arbetskraften kunde, till fördel äfven för torpens innehafvare, vid egendomen förblifva, likasom de 8 öfriga jordforpen och de 5 från egendomen aflägse belägna dagsverks-skyldiga kronolägenheterna, hvilka ej voro tjenliga att omedelbart till ekplantering begagnas, likväl blefve såsom dagsverkstorp vid inrättningen behöfliga; kunnande, derest Fiskaregården blefve försåld och kronoskattehemmanet
Herr kkalmcrfelt, 6ustak, pä hwad sätt den behallna inkomsten af egendomar skulle beräknas, och ifrån hwad 6ätmn denna behållning skulle anses begynna. Gref - Den 9 Mars. e« m, 47§ Grefwe äe Is 6aräie uplyste, at da den nya Be w! ilningen ifrån och med den I Januari: 1810 skulle kaga sin början, wore der efter det föregående årets inkomst beräknad ifrån den i Januari! 1809 som lLxerinZM skulle lampas. .Herr kck alms riolr trodde, at i sadaM fall, twärrstnot hwad redan wore befluradt, Bewillningen ffi i!„ komlna at erläggas ej ifrån 1812 man ifrån rdvS ars början. Grefwe Q^llenbor.^, Joban kkenninA, mckaa denna princip för beräkning af behållen inkomst !ör ob-ilig i afseende pa första aret, emedan Under dec förfltitna aret ingen warit pligtig, at föra rakning och bok öfwer sina inkomster. Om någon, i okunnighet om rätta förhållandet om de obestämda grunderne för afdrag af denna inkomst, skulle upgifwa mindre än ^axermZ8- Männen trodde honom äga, wore ju följden, ar saken ginge til compromi88, och at der blefwe Lomxromi88-ÖkätleN som taxsracls honom, men Lomxromi8ssn ater kunde derom ej skäligen dömma; utan efter företeende af den skattskyldiges räkningar.
St:rs godkännande framlagd, men om så ej skett, anser jag, att dess femte artikel, lydande: »H. M:t Konungen af Sverige och Norge förbinder sig dessutom att, så länge förevarande konvention eger kraft och verkan, i intet fall å konungariket Sardiniens naturoch konstalster tillämpa de högre afgifter, som, i kraft af den i Sverige och Norge bestämda lagstiftning, kunna komma att åläggas andra nationers produkter», innebär ett groft förbiseende af R. St:rs rätt att bestämma om afgifterna å inoch utgående varor. Denna konvention afsåg endast att åt varorna jern, koppar, torr och saltad fisk förskaffa en behandling, sådan som de mest gynnade nationerna åtnjöto. För att nu få tullen på dessa varor nedsatt till enahanda belopp, som gällde för dessa nationer, medgafs, att alla Sardinska konstalster skulle behandlas i Sverige i likhet med de mest gynnade nationers. Jag tager för afgjordt, att Konst.-Utsk:t och R. St:r vid den riksdag, som inträffade näst efter denna konventions afslutande, hade ett vaksamt öga på densamma. Den gäller dock lyckligtvis ej numera, emedan Den 4 April f. m. 1/ emedan en ny traktat blifvit år 18(‘>2 ingången med det förrenade Italien Man har äfven påpekat, såsom origtigt, det förhållande, att tillämpningen af den generella tulltariffen, hvilken grundar sig på en speciel konvention med Frankrike, blifvit utsträckt till alla länder. Såsom skäl för en dylik åtgärd liar man anfört, att de flesta andra länder skulle hafva en dem tillförsäkrad rätt, att varda behandlade i likhet med den mest gynnade nation. Men, Mine Hrrl med stöd af Författningssamlingen, tror jag mig med säkerhet kunna upplysa, att de nationer, som på grund af traktater ännu hafva sig en sådan rätt tillförsäkrad för flera år, inskränka sig till tre, nemligen: Belgien. Italien och Persien, enär den för dessa traktaters bestånd stipulerade tid ännu icke tilländagå tt. Men för alla öfriga .traktater har den första omloppstiden gått förbi, och deras uppsägande hvilar på en tid af endast tolf månader.
Behållning frän är 1807 i Ranteriet , Z790: 41. Dito hos Försäljningsman « 609: 41. Afsandt stampladt Pap' per är 1803 » - Werm elands Län. Dito hos Försäljningsman « 1240: ii. Gefleborgs Län. Behållning fran är 1827 i Rammer 8,472: 47- Dito hos Försäljningsman 2,888: z8. Afsändt stampladt Papper l8oZ » r - sr vestmanlands Läm Behållning fran är 1827 i Ränteriet 6702: 2. Dito hos Försäljningsman « 8n: 22. Afsändt stampladt Papper ar 1828 » s westerbottens Län. Behållning fran är 1827 i Rammer 1,828: Z. Dito hos Försäljningsman 2 69Z: 16. Afsändt stampladt Papper är 1828 s - Gottlands Län. Malmoe 852 Den 17 Mars. Malmöhus Län. Behällning fran 1807 i Ränteriet « - 8382: 29. Dito hos Försäljningsman 2564: 22. Afsändt stämplad! Papper ar 1828 Christianstads Län. ^ " > ' v - Bchällning fran 1827 i Ränteriet 8,472: 47. Dito hos Försäljningsmän 5,212: 8. Afsändt stämplad! Papper ar 1828 Blekinge Län. Behållning frän är 1827 i Rärmrie! Afsänd! stämplad! Papper är 1328 Hallands Län. Behållning frän 1827 i Ranteriet « 7,051: 14. Diw hos Försäljningsman 952: 2. Afsändt stämplad! >Ior§ren, eanceUist i Högloft. Bewillnings-Ulskottet. Utdrag af ?rotoco1Iet, hallit hos Riksens Högloft. Ständers BewillningsckUjkott wiv Riksdagen i Stockholm den iz Martn iZio. S. D.
Har du hört, att man tänker stänga alla kloster METTA. icke lösa oss från. Jag har hört sägas så, men våra löften kan man MARGIT. Nej, men vi kunna bryta dem. METTA. det brefvet ifrån, som du tog emot och som du nu sitter inne för? Stod det i ditt bref? Hör du, Margit, hvem var förträfflig qvinna, som bor på Skeby i Östergötland, gift för andra gången och har två styfbarn. METTA. Det var från min aflidna moders syster, en högst Hvarför ville du inte visa brefvet då? MARGIT. upp på detsamma, så att hon kan se ut genom fönstret). Det rör dig inte! (Springer upp; går till bordet; stiger sett solen på åtta dagar, Metta! Låt mig stå här Jag har inte en stund! O, så vacker sjön ligger härnere och speglar de skogbevuxna stränderna och det hvita slottet på andra sidan. Vet du hvem söm bor i det slottet, Metta? METTA. i Östergötland med två styfbarn, som skickar dig bref! MARGIT. Det är väl din aflidna moders syster från Skeby Du är en ond ande, Metta! METTA. Hvarför ljuger du för mig? MARGIT. skydda sig! O, min riddare, min Flores, om jag hade ett snöre, skulle jag hissa upp dig i en blom Ljuger? Det är det enda sätt en qvinna har att sterkorg och värma dig i min bädd, jag skulle kyssa dig tills du dog, jag skulle krama dig i mina armar, så att du qväfdes. Metta, i dag komma stora saker att ske! Jag ser en blåhvit fana uppe på slottets tak, vindbryggan 5 hissas och en slup sättes ut ur slottsgrafven! (Hon kysser våldsamt). springer ner från bordet och kastar sig i armarne på Metta, som hon Han kommer! Han kommer! Scen II. DE FÖRRE. GÅRDSMÄSTAREN in; går upp på stegen och drar upp urverket. MARGIT fram mot gårdsmästaren. Nå, Hans, hvad händer der nere bland de lefvande? GÅRDSMÄSTAREN. fessorn väntas på visitation. Stora och underliga saker!
Stämmo-böters fördelning; Nro 7, i anledning af väckt motion om skyldighet för personer, som ega en årlig bestämd ränteinkomst af utlånade kapitaler eller undantag af hemman, att med viss procent deraf biträda till fattigförsörjningen i den församling, inom hvilken de bo; Nro 8, r anledning af väckt motion, om utgörande af särskilda afgifter för upprättande och underhållande af uppfostrings-anstalter för vanartiga barn; och Nro 9, i anledning af väckt motion om särskild skatt på egandet af hundkreatur, dels för Stockholm, till understöd åt Prins Carls upplostrings-inrättniog för fattige och vanvårdade barn, dels för rikets öfrige städer till inrättande och upprätthållande af dylika uppfostrings-iorättningar i länen. Prot.-Utdrag den 29 April 1854, 203 S. D. Föredrogos och lades till handlingarne följande Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkanden: Nro 80, i fråga om förändradt aflöningssätt för Presterskapet till förbättrande af Komministrars och extra-ordinarie prestera lönevilkor och om befrielse för Presterskapet från bestyret med uppbörden af dess inkomster; Nro 82, Memorial, i anledning af återremiss utaf 1 mom. af Utskottets Betänkande Nro 71; och Nro 83, Dro dro 1 mom. Den 29 April. \ Från Högv. Preste-Ståndet. S. D. Vid ånyo skedd föredragning bifölls Banko-Utskottets Memorial Nro 32, innefattande föreskrifter till undvikande af penninge-remisser med posterna emellan Stockholm och de orter, der Rikets Ständers Bank har Låne-kontor, m. m. S. D. Föredrogos ånyo Lag-Utskottets följande Betänkanden: Nro 26, i anledning af väckta motioner om en fullständig revision eller förklaring af 15 kap. Arfda-Balken, i anseende till deri, för vissa fall, saknade bestämmelser, eller om utfärdande af en särskild författning i ämnet; bifölls.
<Je och r5:de punkterna, om de utbetalningar, som under revisionsåren ägt rum å gide Ilufvudtiteln till stohållningen i Skåne och för kringförande i Provinserna af hingstar från Srömsholms Stuteri, samt tillökning i årliga anslaget, 5,ooo Rdr, till Landtbruks-Institulet på Degeberg af t.oco Rdr hvarldera året för derstädes underhållna, år i838, en och sedermera 2:ne Frilärlingar utöfver det fastställde antalet, föranleder icke till något yttrande af Sta ts^Kon tore t. Beträffande Revisorernes anmärkning, att, medelst det, genom Eders Kongl. MajUs Nådiga Bref af den 27 April i838, Höganäs Slenkols-Bolag beviljade uppskof under 2.:ne år af den uti Kongl. Brefvet den 24 Mars i832 stadgade årliga afbetalning med minst 10,000 Rdr å det lån, 121,000 Rdr, hvarför Bolaget uti sist åberopade Kongl. Bref blifvit till fö r sä kr a d t 5 procents årlig ränta å det återstående kapitalet, en fördel af 10,000 Rdr Bolaget tillskyndats utöfver hvad sorn ursprungligen afsågs, och att följaktligen en lika stor förlust drabbat Stats-Verket; anser Stats-Ronloret sig böra yttra, att, enär den försäkran Eders Kongl. Maj:t, genom Nådiga Brefvet af år i83ia, lemnade Höganäs Stenkols-Bolag, att, under förbehåll af en stadgad viss årlig afbetalning å det lån, Bolaget för Stenkols-Verkets bedrifvande behöfde upptaga, från <p>de Hufvudtileln få uppbära 5 procent årligen, icke blifvit vid sedermera förflutna Revisionsförrättningar och Riksdagar klandrad, förmodligen af skäl att föremålet ansetts allmänt nyttigt och bland dem, sorn borde understödjas af berörde Hufvudtitels anslag, hvilket varit sfäldt till Eders Kongl. Maj;ts Nådiga disposition för jordbrukets, handelns. — 217 - och näringarnes befordrande, det synes likaledes hafva berott af Eders Kongl.
Folket får nemligen derigenom största anledning till lönnbränningar," och komma således att vänja sig vid lagbrott, sorn de förr alldrig tänkt på; och förgäfves skola åklagareoch domare-magterne anlitas, att tillintetgöra de hemliga bränningarne, sorn skyddas både af folkets föreställning, att en orättvisa emot dem blifvit begången, och af de för policemagten otillgängliga skogarna. Jag anhåller om respeclive Med-Ståndens behjertande af hvad jag bär sökt framställa, ty jag är öfvertygad, att mina åsigter i förevarande ämne enhälligt delas af Bonde-Ståndet, som, derest Med-Stånden skulle vidhålla Utskottets beslut, lärer se sig nödsakadt, att bos Hans Mai;t Konungen i underdånighet anhålla derom, att, vid Bränvins-Föi fattningens utfärdande, de mindre hemmansegarne äfven tillerkännas bränvinsbjännings-rättighst på sätt jag här ofvan framställt.” Häruti instämde Lars Larsson från Skaraborgs Län, Carl Gabrielsson från Östergöthlands Län, Göran Jonasson från Kronobergs Län, Gustaf Larsson och Erik Ersson från Stoekliolms Län, Olof Olofsson och Erik Olofsson ifrån Örebro Län, Anders Olofsson och Erik Ersson ifrån Stora Kopparbergs Län samt Anders Mårtensson från Jemtlands Län. Enligt Stats-Contorets räkenskaper för år i832, hafva de då begagnade bran vinspannor af olika dimensioner utgjort det antal, som nedanstående Tabell utvisar. Antager man, att ett lika antal pannor med samma dimensioner fortfarande komma alt begagnas, skulle pannerymds-afgiften, efter den föreslagna beskattningen, för 3 månader, uppgå till en summa af 808,344 R;dr. Men då icke allenast brån vinspannornas antal under de senare åreii uti icke ringa rnon minskats, utan ock den föreslagna ökade skatten tilläfventyrs skall föranleda, att många flera jordegare upphöra med bi än vinsbränningen, torde en betydlig nedsättning i den beräknade inkomsten böra göras.
R:dr 5oo: äfvensom, till befrimjande af göromålens skyndsamma gång i Collegium äro, till Presidentens disposition , enligt Eders Kongl. Ma*’:ts Nådiga Bref af den 22 Mars 1826 aii slagne „ 3,5oo: — ■—, ö 4,000: oell åtnjuter tillförordnade Vice Presidenten, Stats-Secreteraren och Riddaren Börtzell, enligt Eders Kongl. Maj:ts Nådiga Bref af den 17 Julii 1821 , 28 Dec. 1822 oell Mars 1824, en Extra Lön, med derunder beräknade 120 T:r Spannmål, af 1,260:— Tillsammans R:dr 5,260: hvilka utgå af Andra Hufvud-Titelns Besparingar, oell hvaraf de förstnämnda 4,000 R.dr torde böra uppföras pä Kammar-Collegii Stat, samt Extra Kunnnar-Råds-Lönen Pil, till K, M, Nadina Propos. W.-o å Allmänna Indragnings-Staten , helst den ordinarie Kammar-Råds-Lön , som Vice-Presidenten i Kammar-Rätten och Commendeuren af Billbergh, såsom f. d. Kammar-Råd, ännu bibehåller, framdeles för Kammar-Collegium b 1 ifver att tillgå. 6:o Stats-Contorets Stat har, enligt Eders Kongl. Majrts Nådiga Bref af den 24 Mars 1824 och r4 Dec. 1825, blifvit, att till nästa Riksdag ad interim gälla, reglerad till en Summa af R:d r 28,000: med derunder beräknade T:r Spannemål 2,56o. hvartill befunnits tillgång uti Stats-Contorets förra Stat Kammar-Collegii f. d. Afrakna-Contors d:o 340. „ 3,6o4:6. 5.^onff R;dr 2£lgKia. I0.. och utgör, i hvad varit anslaget å Stat, Bristen . ... . ..
Den verkar mycket lugnancte ~a nervsystemet och hgrdar i hiig grad mot ainnesrorelser. En aiman fordt.1. so111 reformbomullsdr~ten har franlfor ylledrggten. b e s t b deri, att den fijrra, emedan den it-lie krymper id trditt, strdse be\ - arar sin genomtriinglighet. meden iifveu den b@t behandlade fl1etvac.t alltid filtar sig ll&amp;got. Slutligen iiro .43-1.e hbllbcrr.het nch. * Mrr * ep~.i.~biIIi~jt~et ekonolniska fiiretrihtcn 110s Ke.foi * mbolilullsdrsgten, hvilka icke hijra underskntt as. S. RERENDT, J: &amp; &amp;? C: O Kongl. Hoflwerantor Stockholm. OBS! Rikstel. Allm. tel. 45 iti. Yriwlim9 * ajcter~ ock qc.aZltkprofu~ * sctndas pK begdrran * INTPO: Siiljes hos Ymfymoc A X E L L I T S T E ~) ~ IIduvt6 &amp; F OP kapita.lister, sarskildt fruntiinmer, 11ar det llnge varit ett onskningsinOt1 a t t kunna ijfverlamna vHrden af sina vardepapper ocli skotseln at ' sina affarer kt nkgon person eller institution, som med absoht siikerliet fijrenade pnnktlighet och noggrannhet i utforandet af det anfortrodda uppdraget afvensom prisbillighet. E n s %dan institution ar Stocl~holms Enslrilda Ranks Notariatafdelning (L i C z c c ATygatam 2 7, expeditionstid 70-41, so111 under g a k n t i af Stockliol~ns EnskiIda Bank Htager sig vbrd ocli forvaltning af enskilda personers och kassors vardepapper.
Charta saknas till större eller mindre belopp, aiisvates derföre, på sätt l3 §. föreskrifver, Ofvannämnda intyg meddelas, ettär Partén, eller den handlingen förevisa låter, är aflägse boende, i Städerna, helst af Magistraters Ordförande eller dervid anställda Tjenstemän, och på Landet, af Domare, Presterskapet eller Kronobetjettittgett; skolande andré Gode Män, sorn sannfärdigheten styrka, jemte namnet, Utsätta deras tjenst eller yrke och hemvist. Dessutom skall hvarje förut uppvisad Original-handling eller Skrift, som är utgifven efter det denna Författning börjat tillämpas» då den vid Domstol eller annan Embetsmyndighet företes, vara försedd med Vederbörligt stämpladt papper, och påskrift å handlingen, angående verkställd Charlering, ulan Charta, vid intet tillfälle gälla, så framt icke lagligen styrkas kan, att behörigen ännullerädt stämpladt papper varit bilagdt, men förkommit. 6:0 Å Beläggnings-Charta, äfvensom å Charta på helt ark, då Skriften å denna senare icke öfvergår på andra sidan och öfvertäcker stämpeln, skall Part, sörrt dell begagnar, på sjelfva stämpeln anteckna handlingens datum, jemte en kort anvisning på hvad den angår; och Beläggnings-Charta skull dessutom på sådant sätt vidhäftas, elier med Sigill fästas vid sjelfva Documentet eller Aden, att den ej derifrån skiljes, titan alt vtdeur-släriipéln derigenom göres otydlig, i hvilket fall Char ian anses oduglig, Otti Coidroll härvid, se to §. 3 mom. Bihang ti B, Sitt Ptot. 10‘.de Sami. lidra Rand, 12< 90 Exp. Vtsk. Forsing till und.
I enskilda affärer brukar raan icke utfästa några vissa terminer på hvilka — och inga andra — man utlånar penningar, och det är för mig ett verkligt mysterium, hvars orsak ock någon hvar torde hafva svårt att fatta, hvarföre R. St. stadgat och så länge bibehållit denna bestämmelse, utan egentligt behof och nytta, som leder till verkliga olägenheter inom affärsverlden. Man kan visserligen förklara saken sålunda, att della stadgande är gjordt för att lindra besväret för tjenstemännen i R. Sl:rs Bank, enär de derigenom icke behöfva afgifva rapporter för hvarje vecka öfver länens belopp och de vågförde inventarier, som blifvit belånte, men mig synes, att delta besvär, hvilket på sin höjd kunde förorsaka tillökning af en Kammarskrifvare, är allt för ringa emot den vida större olägenheten, alt behöfva på en gång draga en ofantlig penningesumma ur rörelsen. Det är bekaut, att i medlet af Nov. månad är det alltid myckel ondt om penningar på Stockholms börs, och jag tror all alla affärsmän både i Stock - Den 17 Juni f. m. 247 holm och Götheborg skulle blifva serdeles belåtne och R. St. förbundne, oin bestämmelsen boittoges, så att det finge bero på Bankofullmäklige, att utsätta betalningsterminerne för belåningen, endast under vilkor, att samma belåningstider blefve lika långa. Då en af Hrr Bankofullmäklige här är närvande, torde han kunna lenina uplysning om, huruvida någon annan orsak, än den af mig antydda, förefinnes för bibehållandet af denna föreskrift, men i motsatt fall, anhåller jag vördsamt örn återremiss af denna puukt, på det man matte sätta R. St. i tillfälle, att, om de finna anledn. dertill, förändra eller utstryka densamma. Hr von Hartmansdorff: Den uplysning, som den siste värde talaren önskade erhålla, förmodligen af mig, emedan jag här hvarken ser Gr. Gyldenstolpe eller Hr Skogman vara tillstädes, kan jag icke meddela.