Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om ock conjuncturen i Europa till någon del föranledt sakernas närvarande ställning, så är det likväl troligt, att de systemer sorn man antagit till efterföljd lis Den 3 Februarii, så i financielt sorn commercielt afseende, ännu mera bidragit till vår närvarande förlägenhet, hvilken är mera märkbar i inon af Provincernas afstånd från Hufvudstaden, och att de verkat på näringarnas aftynande, genom afsättningarnes föiökade svårigheter, bristande tillgångar orsakade af varuvärdenas förminskning , oberäknadt bibehållandet af lika stora skatter, penningeförlägenhet öfver hela Riket, om än inom Hufvudstaden mindre märkbar , det stora ölverflödetaf sådane utländska varor, som inom landet kunna alstras, och brist på dem som i Sverige aldrig finna täflan, skadliga monopolier, som försvåra alla dermed icke begåfvade medborgares speculationer: dessa äro i min tanka, de af ett felagtigt systeme beroende orsaker, som mer och mindre bidragit att qväfva all Industrie, eller att hindra dess utveckling. Då ofvannämnde omständigheter komma att under loppet af detta Riksmöte, ofta sysselsätta hvarje vältänkande Svensk man, så vill jag ej nu borttaga tiden med att inlåta mig i detailler af ämnen, sorn i sin ordning skola grundligare behandlas. Då i hvad jag nu yttrat, en korrt öfversigt blifvit leornad af näringarnas belägenhet i allmänhet} då från alla Landsorter klagan höres, öfver dessa fordringars brådstörtande indrifvande, så tror jag mig hafva uppfyllt en Riksdagsmannapligt mot hemmavarande Medborgare, då jag i allt tillstyrker Frihet - Ben 5 Fcbruarii, te Boijes och Landshöfding Ehrenborgs motioner. Jag slutar detta anförande med full tillförsigt till Rikets Ständers uppmärksamhet på landets ställning i det hela, hvarvid jag endast varit ledd af m»n medfödda kärlek till Fosterlandet. Grefve Wachtmeister, Hans: Den af Friherre Boije uti Plenum den 39 uti förra månaden väckte motion om anstånd m<?d betalning för låntagare uti f. d. FdialDisconterne, går jag nu att understödja.
Återremitterades Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens den 15 och 18 dennes på bordet lagde Utlåtanden: N:o 1, angående sättet för utgörandet af städernes, utom Stockholm, inqvarterings-besvär, samt om en jemnare och rättvisare fördelning deraf. N:o 2, i anledning af ett tili Rikets Ständers granskning öfverlemnadt förslag till ny inqvarterings-ordning för Stockholms stad. 3, i anledning af väckta motioner, rörande den ersättning inqvarteringsgifvare bör tillkomma för mat, som lemnäs tågande trupper m. m. Bih. till R. St. Från H ö g v ö r d. Preste-Ståndet. S. D. Vid nu ånyo skedd föredragning af Ståts-Utskottets nedanstående Utlåtanden: N:o 170, angående väckta frågor om förändringar uti grundräntorna och sättet för deras godtgörande, indeldta räntornas och tionde-spanmålens indragning till Stats-Verket, samt ändring uti markegångs-sättningarne, äfvensom dermed sammanhang egande åtgärder för räkenskaps-verkets förenkling; och N:o 173, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående f. d. Landshöfdingens, Stats-Rådet af kVingårds underdåniga anhållan om befrielse från ränta för en del honom till ersättning ådömde balance-medel, blefvo samma Utlåtanden återremitterade. Från H e d e r v. Bonde-Ståndet. S. D. Vid förnyad föredragning återremitterades Stalssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande N:o 5, i anledning af dels Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, rörande allmänna stadganden och anslag till folkundervisningens befrämjande, och dels åtskillige inom Riks-Stånden i ämnet väckta motioner. S. D.
Han gick på tinget som åhörare; drogs in i målet som vittne, blef part i saken och slutade med att få tio par spö! ALEXANDERSSON. Fy fan! Men det tror jag dem om! Jag tror dem i stånd till allt! (Går ut.) (Baronen går till friherrinnan i förgrunden.) FRIHERRINNAN. Du har svårt att vara ifrån mig? BARONEN. Hélène! Nu har jag stuckit ner dig, och jag förblöder själf, ty ditt blod är mitt... FRIHERRINNAN. Och hvad du kan skrifva ut räkningar, se'n! BARONEN. Nej, bara moträkningar! Ditt kurage är förtviflans och den lifdömdes. Och när du kommer härifrån faller du tillsammans. Då har du icke 42 mig längre att lassa sorg och skuld på, och då får du samvetskval. Vet du hvarför jag icke dödat mig? FRIHERRINNAN. Du törs inte! BARONEN. Nej! Inte för de eviga kvalen dem tror jag inte på utan därför, att jag tänkt: om du också får barnet, så är du borta om fem år, så har läkaren sagt; och då är barnet utan både far och mor. Tänk dig ensam i världen! FRIHERRINNAN. Fem år! Det är lögn! BARONEN. Om fem år! Och då sitter jag likafullt med barnet, antingen du vill eller inte. FRIHERRINNAN. Nej, du! Då kommer min släkt att processa barnet ifrån dig! Jag dör icke när jag dör! BARONEN. Det onda dör aldrig! Det är sant. Men kan du förklara hvarför du icke unnar mig barnet och barnet mig, som det behöfver? Är det bara elakheten, hämndlystnaden som straffar barnet? (Friherrinnan tiger.) BARONEN. Vet du att jag sade åt kyrkoherden, det jag trodde att du möjligen hyste några tvifvel rörande barnets börd, och att det var orsaken hvarför du icke ville lämna barnet åt mig, så att jag skulle 43 bygga min sällhet på en falsk grund. Därpå svarade han: Nej, det tror jag inte henne om, ett så vackert motiv.
Banko-Utskottets Betänkande, N:o 43. e~) Från Rikets Ständers Bank undfår Filial-banklån, till beloppet motsvarande den del af teckningsumman, hvarför säkerhet blifvit af delegarne ställd; dock ej någon Filial-bank till högre summa an femhundra tusen riksdaler banko. f) Emot förbindelse, utfärdad af Filial-bankens Direktion, utgifver Riksbanken, i mån af reqvisition, det beviljade lånebiträdet, hvilket ovilkorligen skall inom ett år, efter det Filial-bank trädt i verksamhet, vara till hela beloppet från Riks-banken uttaget. </) Uti den afgifvande förbindelsen pantförskrifver Direktionen till Rikets Ständers Banks säkerhet de förbindelser med hykothek, Filial-bankens delegare till Direktionen aflemnat, för ett belopp, motsvarande det från Rikets Ständers Bank undfångna lån; och uti hvilken förbindelse Direktionen utfaster sig, att å det erhållna lånet årligen betala 3 procents ränta samt detsamma efter ett års förutgången uppsägning, återgälda med en femtedel årligen under hvartdera af de följande fem åren; dock vare det Bankofullmäktige förbjudet, att denna rätt till uppsägning begagna, utom i de fall, då Riks-bankens realisations-förmåga är allvarligen hotad och sedan Fullmäktige vidtagit de i mom. litt. a) och 6) af Banko-reglementets 12L § föreskrifna åtgärder. Hvad af låneunderstödet, på grund häraf, kan varda tili Riks-banken inbetaldt, återlemnas till Filial-banken, när Riks-bankens ställning det medgifver. Ii) Underlåter Filial-bankens Direktion, att, inom stadgad tid, fullgöra föreskrifven ränteliqvid, ege Banko-fullmäktige att lånet till betalning inom ett år uppsäga. i) Bankrörelsen bedrifves medelst utlåning, vexeldiskontering, öppnande af uppoch afskrifningsräkning samt beviljande af kreditiv, på sätt genom utfärdande af Kongl. Majit i nåder granskadt och fastställdt reglemente närmare bestämmes.
StatslJtsköttets Betänianden. som hort, att vid ifrågavarande Arrende-tids slut Brännerierne med deras Inventarier varit mycket försämrade och flere smärre persedlar aldeles förkomne, utan att CommerceRådet Björnberg, efter hvad Riksdagsmannen Danielsson har sig bekant, desamina på ringaste sätt godtgjordt, trodt sig i följd af allt detta nödsakad yrka, ej allenast att alla de Räkenskaper, som emellan Allmänna MagazinsDiredtiorien och Coirimerceftadet Björnberg blifvit upgjorde för ofvannämnde Arrendetid, nu måtte af Riksens Höglofl. Ständers Statsutskott undergå vederbörlig granskning, och Utskottet derefter orri rätta förhållandet samtelige RiksStånden underrätta, än äfven att någon Afskrifning för Arrendatorns föregifne förbättringar ej måtte honom tilläggas, utan han i stället förbindas ersätta hvad emot rätta förhållandet blifvit på Arrende-Summan afdragit eller affördt, samt andtligen, att vid skeende Laga Besiktning utrönas måtte, huruvida oftanämnde Lägenheter försämrats eller förbättrats, samt om aila de af Arrendatorn emottagne Inventarier nu äro till finnandes eller icke Sedan StatsUtskottet, till hvars åtgärd denna anmälan blifvit remitterad, noga genomgått alla de Handlingar och Liqvidationer, sorn med ifrågavarande sak hafva gemenskap, får Utskottet vördsarnligen anföra följande.
Riksdagsordningen redan linnes för oss enskildt stadgadt; och jag vill således ej vidare yrka på afslag, ty jag förmodar, att stadgandet efterlefves lika litet hädanefter, som hittills. Men icke kan jag instämma i den mening, som här blifvit yttrad, att vi borde antaga den nya re - i88 Den 26 Februarii f. ra. dactionen, för det de öfrige 3 Stånden bifallit den; ty om de öfrige Stånden besluta en sak, som vi äro öfvertygade, hos oss icke kan verkställas, ser jag intet skäl för oss att antaga saken, oaktadt de öfrige Ståndens beslut. Herr af Ekenstam: I anledning af Herr Tbams sednaste yttrande, anhåller jag blott få förklara, det jag måtte illa hafva uttryckt mig, om man kunnat tro min mening vara, att de öfrige Ståndens beslut i denna fråga skulle inverka på oss. Jag har blott sagt, att det skulle se besynnerligt ut, om vi, sorn redan äga den ifrågavarande föreskriften, skulle blifva ensamme om afslag på den föreslagne nya redactionen, synnerligen då samma stadgande ännu, och mera vidsträckt, står qvar i vår gällande Riddarhusordning. Herr Rosenquist, Fredrik Leonhard: Jag anhåller, att få förena mig i sista tiraden af Herr Thams yttrande, eller att de öfrige Ståndens beslut ej böra inverka på vår öfvertygelse om det rätta. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställde ånyo proposition till bifall af den föreslagne nya redaclionen. Ropades starka Ja, jemte några Nej. Den 26 Februarii f. ra. 189 I anledning hvaraf Hans Excellence förklarade, att sorn, efter hvad han tyckt sig finna, Ja öfverröstat Nej, Ridderskapet och Adeln bifallit den föreslagne nya redactionen. Friherre Boije, Ludvig:
(Fortsättning.) 9 emot enahanda vilkor för detta låns åtnjutande, som i nästföregående moment i afseende på låneunderstöd för läroverksbyggnaden i Upsala blifvit föreslagna; allt under förutsättning, att Wermlands läns landsting med ett anslag af 30,000 R:dr lör ändamålet bidrager, c) Jemte tillkännagifvande, att vid Wenersborgs elementarläroverk läijungarnes antal, som under de föregående tio åren utgjort i medeltal 150, numera efter läroverkets 1862 års höst skedda utvidgning till fullständigt äfven på den klassiska linien stigit till 250, i följd hvaraf den redan förut trånga och olämpliga skollokalen blifvit ännu mera otillräcklig, hafva bos Ridderskapet och Adeln Grefve Frik Sparre (i motion N:o 110) och inom Borgare-Ståndet Herr A. J. Landström (i motion N:o 49) hvar för sig föreslagit, att Rikets Ständer måtte med ett anslag af 150,000 R:dr bidraga till uppförande i Wenersborg af skoloch gymnastiklokaler för elementarläroverket, emot det staden derför anskaffade ej mindre lämpliga tomtplatser än äfven de medel, som utöfver berörda anslag erfordrades till byggnadernas uppförande och inredning i öfverensstämmelse med upprättade ritningar och kostnadsförslag. Då vid 1859—1860 årens riksdag Rikets Ständer biföllo Wenersborgs skolas utvidgning till fullständigt högre elementarläroverk, fästades dervid det förbehåll, att Statsverket hvarken borde betungas med lärohusens uppbyggande eller deras underhåll, utan dessa utgifter bestridas af staden med de bidrag, som kunde erhållas af stiftets byggnadskassa, äfvensom af innevånarne i orten; men oaktadt denna förbindelse qvarstår, torde dock de öfriga omständigheter, som i denna fråga förekomma, böra tagas i betraktande. Utaf ett Herr Landströms motion bilagdt officielt intyg inbemtas, att Skara stifts byggnadskassa vid sednaste bokslut egt en tillgång af 8,845 R:dr 47 öre, men skulder till belopp af 7,200 R:dr och något bidrag derifrån kan således icke påräknas.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 6 April 1841. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 5 April 1841. Preste-Ståndet den 5 Borgaré-Ståndet den 6 Bonde-Ståndet den 6 — —» Rikets Ständers underdåniga Skrifvelses om anslag för sammafii träden af Skandinaviska Naturforskare och Läkare. (Stats-Utsk. Uti. N:o 155.) S. A. K. Hos Rikets Ständer har blifvit yrkadt, att, till befordrande af de för åren 1840, 1842 och 1844 bestämde sammanträden ?f Naturforskare och Läkare från Sverige, Norrige och Danmark, ett anslag af 1,000 R:dr Banco för hvartdera året måtte beviljas och ställas till Vetenskaps-Academiens disposition, att i berörde ändamål för Svenske Naturforskareoch Läkare-afdelningen användas; och då den närmare förbindelse emellan de 3:ne Nordiska Rikenas Vetenskapsmän, som genom dessa sammanträden befremjas, är af allmän och obestridlig vigt för den vetenskapliga bildningen inom fäderneslandet, men sådane sammanträden icke kunna aflöpa utan betydliga kostnader, hvilka icke lämpligen synas böra uteslutande drabba de enskilde vetenskaps-idkarne, hafva Rikets Ständer beslutat, att en summa, stor 3,000 R:dr Banco må, för det sistlidet år hållna samt till befremjande af de åren 1842 och 1844 inträffande sammanträden af Skandinaviske Naturforskare och Läkare, af Riksgälds-Contoiret, till större eller mindre del för hvartdera året, utbetalas, uppå reqvisition af Vetenskaps-Acadeinien, af hvilken det sederBil1. till R. St. Prot. 18/^1. 10 Sami. 1 A/d, 81 K " v 642 Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse> No 283. mera må Lero att förordna, angående medlens fördelning och användande för det åsyftade ändamålet. Hvilket Rikets Ständer härigenom få hos E. K. M. 1 underdånighet anmäla.
Här är fråga om tillsättandet af 2:ne Statsministrar, nemi. både Utrikesoch Just Statsministern. Hvad den förres departement angår, så erkänner jag visserligen, att StatsUtsk. har föreslagit en nedsättning derutinnan; men det har likväl skett efter framläggande af skäl och bevis, att någon nedsättning eller inskränkning af den aflöning, som hittills ägt rum för embetsmännen i detta departement, icke behöfver komma i fråga. Hvad Just.- Statsministerns departement angår, så är denna anrnärkn. mot StatsUtsk. i en ännu högre grad obillig; ty i detta afseende har StatsUtsk. för sin del nästan obetingadt tillstyrkt ålit livad K. M. begärt , ehuru R. St. genom deras beslut i förstärkt StatsUtsk. möjligen i ett eller annat fall modifierat StalsUtsk:s förslag; och jag ber i öfrigt att få fästa R. o. Ad. 's uppmärksamhet på en åtgärd, sorn måhända snart nog framlägges för Representationen, åtminstone efter min önskan, nemi. det anslag, som blifvit föreslaget för det vigtigaste föremålet inom detta departement, nemi. en förbättrad fångvård. Jag tror icke, att, när detta förslag framlägges, det med något skäl af rättvisa kan bernias anledning alt förebrå detta Utsk., att det varit Utsk., som gjort det till en omöjlighet att åtminstone i fråga om denne embetsman complettera Statsrådet; — med ett ord, denna förebråelse ligger lika fullkomligt inom diktens område, som den anrnärkn., hvilken Frih. Boye här framställde,såsom det synes, på verkligen fullt allvar, ehuru jag skulle önska, att det varit skämt, då han omtalade en förment coalisation , ett begrepp, sorn jag alldeles icke förstår, emellan Const.Utsk., StatsUtsk. och publiciteten. Så länge sådant blifvit framstäldt endast i de Den 18 November f. m. 133 offentliga bladen, hor jag ansett mig kunna med tystnad förbigå framställningen; men saken förhåller sig annorlunda,då verkligen en representant vill tillegna sig en sådan dikt, och vill framställa den för sitt Stånd.
Jördens eller lägenhetens egare, då han höres, vare skyldig att hos Rätten, i ändamål af instämning, uppgifva den, sorn i anseende till nyttjanderätt med honom del i saken häfver, vid äfventyr som i § 25 stadgas. Hos Rätten skall jemväl, företes bevis derom, huruvida jorden eller lägenheten är med inteckning besvärad; och egen parterne, att, innan Nämnden sättes, i laga ordning sin talan i fråga om ersättningens belopp och sättet för dess utgörande utföra. Uppstår, vid fråga om jords eller lägenhets begagnande lill utläggning af elektriska ledningstrådar, parterne emellan tvist, huruvida derigenom må förorsakas så betydlig skada, att jorden eller lägenheten lösas skall, eller om intrånget är af beskaffenhet, att ersättning derför, enligt hvad i § 1 inom. 2 stadgadt är, utgå bör. pröfve och afgöre Rätten sådant, innan Nämnden sättes. Anses ersättning för intrång böra ega rum, bestämme ock Rätten, efter ty som intrånget finnes vara öfvergående eller fortfarande, huruvida slik ersättning skall utgå på en gång eller i årlig afgift under den tid, intrånget kommer att fortfara. Emot Rättens beslut i dessa frågor må talan fullföljas i Hol-Rätt genom besvär inora den tid, i 25 Kap. 5 § Rättegångs-Balken stadgas. I Hof-Rättens beslut må ändring sökas likaledes genom besvär, sorn, jemte borgen för kostnad och skada, skola till Konungen ingifvas inom den lid. 30 Kap. 18 § samma Balk bestämmer. § 3. Till särskilda Nämnden skall hvardera parten föreslå sex och Rätten nämna fem i orten boende män. af hvilka, sedan de blifvit af domstolen ojäfvige förklarade, tre ibland de af vederpailen föreslagna och en ibland de af Rällen nämnda personer böra af hvardera parten, utan anförda skäl, Uteslutas. De nio, som så utsedde blifvit, skola Nämnden utgöra. Äro å någondera sidan flere, sorn del i saken hafva, och kunna de ej sämjas om förslaget; gifve hvardera upp en man till Nämnden: går ej antalet då till sex; gifven de ytterligare upp en hvardera: går antalet öfver sex; varde det genom lottning minskadl.
Med anledning af sökandens uppgift, angående den tillökning i göromålen, som skyldigheten att föra liggarne öfver städernas byggnadslån förorsakat, anser Utskottet sig böra upplysningsvis erinra, hurusom Rikets åren 1844 och 1845 församlade Ständer, till förenkling och förminskning af bokföringsgöromålen inom Riksgälds-kontoret, förordnade, att i stället för det dittills iakttagna bokföringssättet, enligt hvilket hvarje innehafvare af byggnadslån skulle hafva sitt serskilda konto i kontorets årliga hufvudböcker, en för alla sådana lån gemensam, under flera år fortgående, räkenskap borde upprättas; varande, till följd af denna förändrade bokföring, enligt hvad 1847 års Revisorer upplyst, icke mindre än 5 å 600, uti hufvudboken för år 1844 upptagna, konti uteslutna i 1845 och nästföljande års hufvudböcker. Omförmälde förändring synes således icke hafva medfört någon ökning, utan tvertom en icke obetydlig minskning i göromålen inom Riksgälds-kontorets bokslutskontor. Då nu härtill dessutom kommer, att, på sätt Fullmäktige erinrat, lönen för den derstädes anställde Bokhållare under sednaste riksdag ökades, samt hvarken då eller Stats-Utskottets Utlåtande, N-.o 288. 25 eller vid 1841 års lönereglering något serskildt arfvode för denna tjensteman blifvit ifrågasatt, hemställer Utskottet, att den derom nu gjorda ansökning må lemnäs utan afseende. 4:o. ingående fortfarande arfvode för bestridandet af Kanslist-gör om dilén vid Fullmäktiges Expedition. Vid riksdagen åren 1831 och 1835 förordnade Rikets Ständer, att kanslist-tjensten vid nyssnämnde Expedition skulle efter dåvarande innehafvares afgång indragas samt dertill hörande göromål öfvertagas af den vid samma Expedition anställde registrator och arkivarie.
De första underhöllo så stränga föreskrifter, att jag ej funnit dem lämpliga, och jag har också ej tillstyrkt dem ; men de nu afgifne förslagen äro ganska olika med Utskottens första Betänkande. Jag anhåller, att ingressen och de 3 punkterne å nyo måtte uppläsas, då man kan få höra om de instämma, eller icke instämma, med 112 Deri 23 Februarii e, ra. hvad Presteoch BondeStånden samt Ridderskapet och Adeln hufvudsakligen beslutit. Den af Friherre Åkerhjelm hegärde uppläsning verkställdes. Herr Tham: Då Utskottet skulle fullgöra den af Grundlagen dem förelagde skyldighet, att söka sammanjemka 4 Stånds beslut, kunde det ej blifva deras åsigt att bifalla Herr Hjertås, eller någon annan enskilts tankar. De fingo till och med åsidosätta sina egna. Deras enda åtgärd var, att söka förena de olika tankarne till ett helt. Det är hvad Utskotten gjort, och dermed hafva de fullgjort sin pligt. Om de kunnat göra det, äro de liknöjde vid Herr Hjertås klander. Jag skall äfven yttra mig i en annan fråga. Herr Hjerta har sagt, att det vore lyckligt om författningen blefve sådan den är, och att frågan i alia fall förfaller. I en punkt hafva alla 4 Stånden varit ense. Presteoclr BorgareStånden samt Ridderskapet och Adeln ' hafva beslutit en skrifvelse, hvilken säger att Författningarne äro felaktiga. Således kunna vi hysa den förhoppning, att en förbättrad författning skall åstadkommas, äfven om Rikets Ständer icke komma att dertill uppgifva grunderne; men Utskotten ansågo sig skyldige att sammanfatta de tankar Rikets Ständer uppgifvit. Jag får å nyo anhålla om proposition till bifall å Utskottens förslag, och att vi snart genom votering - Den a3 Februarii e. m. ring få afgöra frågan. Den må gå efter slumpen eller ej, hoppas jag likväl att det Llir en skrifvelse. Herr Cederschjölds Pehr Gustaf:
Brunberg, sedan åtgärder för lånets indrifning i executiv väg måst vidtagas, afgifvit serskild förbindelse, I afseende härå har Utskottet inhemtat, att, sedan så väl låntagaren , Burgman, som löftesmännen, Karduansmakaren A. Wåhlin och Hattmakaren C. F. Barck, för berörde, den 1 Aug. 1833 upptagne, lån, blifvit, efter vid lånets förfallotid försummad inbetalning , lagsökte hos Konungens Befallningshafvande i Vesterbottens Län, och till Discont-Verket ingått 59 R:dr Banco-Uisköttets Ut låtande, N. o lojr 7 sk. 8 r., uttnälle hos låntagaren,. jemte bevis all Burgman icke egde något vidare derutöfver och att löftesmännen saknade ali tillgång, hade sökander) Brunberg, i anledning af från Discontens sida fi amsläldt påstående om sami lige gäldenärernesbesättning, för dem genast inbetalt \0 R:dr och förbundit sig alt hvarje halft år inbetala i/boldel af lånet, till dess detsamma klefve fullt guldet, derest gäldénärerne finge på fri fot förblifva , hvarefter, uppå tillstyrkan af Konungens Befallningshafvande, sorn ytterligare vitsordade gäldenärernes fattigdom , inställelse af den yrkade bysättningen blifvit medgifven för så lång tid, sorn de erbjudne afbetalningarne fullgjordes. Genom dessa afbetalningar, sorn ordentligen influtit, har lånet blifvit Lill capitalet fullt betaldt och 7 R:dr Zq sk. 5 r. godtgjorde af den till 99 Rtdr 34. sk. 3. r. uppgående öfver-räntan.
JndelteHemmans-räntor efter Kronowärdie. 255,689 720 54 15,401 45 Alun-Tionde pä Förslag 170 Tunnor ä 8 R:dr Dylta Swafwel-Bruks Tionde pä Förslag K-alkugns-afgift pä Gottland dito . Bostaps-penningar och Äkerskatt af Stockholms Stad enligt Contrakt Alvestad Kopparoch Manufaktur-Tull pä Förslag Mantats-pcnningar, pä Förslag Lagmansoch Haradshöfdinge-Räntan dito Ehartä-Sigillata Necognitions-medel dito Krono-andcl af Saköreu och Konungens Ensaksoch Wites-Böter dito Krutoch Saltpktter-försaljningsmedel dito - ^ . Indi agne och Bespardc MilitieLöningsoch Boställs-Räntor, hwaraf en del ingätt till General Ferräds-Easian dito Eavaklerieoch Dragone-.Regemenkers Häste-Vacance-Spannemäl, nemligen if»Regementet, 500 Nummer ä 7!