Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
M. den 6 Juni 1826 gilladt, contraet med rothållame vid f. d. irsta majorens compagni af Westerbottens Faltjägore-reg:te, samtlige rotehållare, 90 lill antalet, på 20 års lid, räknadt från år 1827, åtogo sig, att, i män af uppkommande vacancer, vilja erlägga 7 t:r korn för hvarje nummer, i ett för allt, mölespassevolanceoch beklädnadsafgifterna samt rotelönerna och bilegan inberäknade, och att eid ett sednare den 7 Juli 1826 med rötehåflarne inom Calix compagni och ÖfverCalix socken nppgjordt, och af Konungen under den io Augusti 1826 gilladt, contraet, 20 rotar af nämnda socken äfven ingått på enahanda villkor, på 20 år, räknadt från år 1827, för att af denria vacance-afgilt bilda en fond för en vid Rikets norra gräns nödig ansedd sqvadrons olgan isa tioil och bidrag till dess underhållande. Jag kan derföre; för min del, icke annat an på det kraftigaste afstyrka någon ändring härutinnan, eller denna cassas användande till annat behof. Dessutom bör jag vördsammast upplysa, att i den trakten, der dessa ii5 rotar finnas, det blott talas Finska, och alt Svenska språket icke ens förstås, så att der uppsatte soldater, efter ifrågavar. contracts upphörande , vore af föga eller ingen nytta, i saknad af befäl, som förstår Finska språket.
Jag nämner detta utan att derföre vilja säga att det behöfver alltid äga rum; det finnes nemligen många slags handtverkerivaror som till följd af svårigheten och dyrheten att transportera dera, naturligen tillhöra den inhemska produktionen, såsom möbler och annat dylikt. Många sådana skulle t. o. m. kunna få tullfritt införas, utan att man derföre äfventyrade någon betydlig konkurrens. Andra deremot äro i anseende till mindre vigt och volym i förhållande till värdet af beskaffenheten att kunna med mera lätthet importeras, hvadan den inhemska fabrikanten deraf torde böra skyddas genom högre tullbestämmelser. Då jag deremot i fråga om öfriga artiklar tillhörande den s. k. klumpen vill biträda Utsk:s förslag, önskade jag få förenämnde artiklar jemväl undantagne och hemställer derföre om Ståndet icke skulle täckas medgifva att dessa artiklar läggas till de öfrige, serskildt upptagne varorna. Hvar och en, vare sig affärsman eller andra personer, som haft tillfälle att se verkan af den nu gällande tulltaxans tillämpning, torde medgifva att den i dessa fall icke kunde vara sämre. Detta säger jag dock icke så mycket med afseende på tullsystemet i det stora hela; denna fråga lärer i alla fall nog komma att debatteras vid de vigtigare artiklar som äro undantagne för serskild pröfning. Då jag undantager nyssnämnda artiklar, dertill man måhända äfven skulle kunna lägga de af mig nu vidrörde slöjdvaror, så äro de öfriga artiklarna af så ringa betydenhet alt frågan om förändring uti 1845 års tullbestämmelser egentligen inskränker sig till bemödande alt åstadkomma en mera rationel och klok tullbehandling. Alt återföra vissa artiklar under vissa benämnin - 250 Den 31 Maj e. m. gar m. m. Jag vågar icke yrka derpå, men liemsläller lill R. o. Ad., och hoppas att Hr Rosenblad vill förena sig med mig uti den anhållan alt Ståndet ville medgifva att meranämnde artiklar eller ”slöjdevaror ej specificerade” och ”handtverkerivaror” finge på den särskilta listan upptagas. Frih.
Kongl, Majit förblifver Rikets Ständer med ali Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. CARL JOHAN. C. D. Skogman■ t)6 Bil. till K. MNåd. Propos. N:o 25.' Utdrag af' Protocollct öfver Handelsoch FinanceAr enden, hållet inför Hans Majit Konungen i Siats-Rådet på Stockholms Slott den 26 November 1828. Närvarande: lians Excellence, Justitia:-Stals-Ministern, Herr Grefve Gyllenborg. Hans Excellence, Stats Ministern för Utrikes Ärendena, Herr Grefve af Watterstedt. Siats-Råden: Hans Excellence, Herr Grefve Rosenblad. Hans Excellence, Herr Grefve Mörner. Hans Excellence, Herr Grefve Löwenhjelm. Friherre af Nordin. Schwan. Grefve af Ugglas. Hof-Cancelleren von Schulzenheim. Stats-Secreteraren Skogman. Stats-Secreraren Skogman uppläste till justering ett, jemlikt Kongl. Maj:ts förut meddeldte Nådiga Beslut, författadt Förslag till Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Ri kets - Bil. till K. M. Nåd■ Propos. N:o 35. kets Ständer angående de, euligt Rikets Ständers vid 1823 års Riksdag gjorda underdåniga anhållan, upprättade Förslag till förnyade Post-Taxor för inrikes gående bref. Kongl. Maj:t täcktes, uppå Stats-Rådets enhälliga tillstyrkande, i Nåder gilla StatsSecreterarens underdåniga Förslag, sådant det vid Protocollet linnes bilagdt; och Kongl. Majst hcfallte, att Dess Nådiga Skrifvelse skulle, i enlighet dermed, till Rikets Ständer •aflåta*. Ex Protocollo S. G. Schyberg. STOCKHOLM, Tryckt hos Fr. B. Nestius, 1829. Kongl. Ma.j:ts Nådiga Propos. N-o 26. 1 N:o 26. KONGL.
— I Ivänne fall måste väl den speciella fånglagstiftningen med dem öfverensstämma, nemi. att extrajudiciel bestraffningsrätt inom en viss gräns medgifves, och alt, äfven der denna får tillämpas, processen bör vara mera summarisk än vanlig rättegångsordning: deremot mäste sjelfva straffen vara af helt olika art; vid krigsmakten böra de hufvudsakligen bestå i ambitionsstraff, hvilkas verkan på corretionisterna sannolikt blefve ingen. — Näst efter behofvet af myndighet för fångbefälet anser jag vara det af sysselsättning för fångarna. — För ett par år sedan besökte jag correctionshuset i Malmö; jag fann der vid pass 800 fångar, alldeles såsom vi nyss hört Landshöfdingen på stället beskrifva, sammanpackade i stora salar, och af detta betydliga antal var det endast vid pass en fjerdedel, som hade någon sysselsättning; de öfrige voro helt och hållet öfverlenmade till den ostörda ledighet, hvilken vi hört en annan Landshöfding uppgifva, såsom orsaken till fångars framsteg i det onda. Näst efter dessa förbättringar anser jag böra komma ett väl ordnadt cellsysteme, enligt den erfarenhet som blifvit funnen på andra sidan verldshafvet, och äfven i de sista tiderna å ett eller annat ställe inom vår verldsdel. Dertill fordras visserligen betydliga summor, men dessa kunna af B. St., med mycken nytta, lill detta behof anslås, så snart de förändringar, jag ofvanföre antydt, förut blifvit verkställda. Om Ständerne åter, innan de nödvändiga förbättringarna i lag och författningar blifvit åstadkomna, anslå medel lill uppförande af nya fånghus; så torde väl en och annan förhoppning derpå grundas, men följden blifver endast, att en annan riksdag får mötas med ny missräkning, nytt missnöje. Hr Den 15 Februari f. ra. Hr Cederschjöld: Frih. Cederström har begärt, att Lug-Ulsk. må blifva ålagdt alt, i sammanhang med utlåt. 0111 nya criminal-lagen, afgifva yttrande örn, lim u fängelser böra vara inrättade.
R:dr till nybyggnad af ett hus för Veterinärinrättningen i Stockholm, kan anses vara en nog stor summa för att endast i anledning af enskild Molion beviljas, när Utskottet icke funnit detta behof styrkt af en Kongl. Proposition. Men StatsUtskottet borde hafva inhemtat rätta förhållandet af de elit remitterade handlingar. Utskottet uppgifver sjelf, att SundhetsCollegium, under den 14,Julii 1828, hos Kongl. Maj:t anmält behofvet af byggnader för ändamålet, och hemställt, om icke Konungen ville genom Nådig Proposition lill Rikets Ständer föreslå ett deremot svarande anslag. Denna skrifvelse meddelades StatsConloiret, för att infordra dess utlåtande i anseende till frågan om åtskilliga byggnaders användande, som förr varit begagnade af Allmänna MagazinsDirection. Dessa handlingar lago så länge i StatsContoret, Sen 19 Maji e. 111. att innan de liunno återkomma till Konungen, hade Motionstiden redan lupit till ända. De ankommo till StatsUtskottet deri 16 Januarii, och då var Motioner, redan af mig väckt. Jag känner icke, huruvida det är öfligt, att Konungen gör Proposition i ett ämne, sedan Motion redan blifvit väckt af enskild Riksdagsman; men jag tror det icke. StatsUtskottet hade således bordt taga i betraktande, hvad Konungens Nådiga Skrifvelse innehåller, nemi. att bebofvet af nybyggnad nogsamt blifvit bestyrkt. StatsUtskottet erkänner sjelf detta behof, och anför sid. 153, att till och med föregående Ständer insett detsamma; men att de trott ändamålet kunna vinnas med mera inskränkta bidrag, än Konungen då äskade, och utan några större uppoffringar å det allmännas sida. i8a3 års Ständer afslogo således icke definitivt Propositionen härom, som då lydde på 69,000 R:dr. Nu synes rätta tiden vara inne, att bevilja ett temporärt anslag, som icke årligen behöfver utgöras, och hvartill medel kunna anvisas af besparingarna och öfverskotten.
Maj:ts nådiga proposition föreslagne till uppförande under nämnde regementes stats-anslag, så vida icke, hvad förslberörda stimma angår, Rikets Ständer skulle finna lämpligare medgifva, alt densamma finge för framtiden påföras förslags-anslaget lill fouragering af värfvade kavalleriets och artilleriets hästar. 12 Stats-Utskottels Utlåtande, N:o 73. Då ifrågavarande på gällande passevolans-kontrakt grundade utgifter visat sig vara af permanent egenskap och följaktligen icke böra af ett för tillfälliga behof anvisadt anslag bestridas, får Utskottet, med afseende jemväl å 1845 års Revisorers i ämnet gjorda framställning, tillstyrka, att oinförmälda 2:ne utgiftsbelopp må med tillsammans 'jg4 r:dr 8 sk. uppföras under stats-anslaget för Kronprinsens hussar-regemente. i5;o Med anledniug af sqvadrons-chefernes vid Kron-prinsens hussarregemente hos Kongl.
Den 16 December e. m. frän MedStms sida. På dessa skäl anhåller jag om afslag å den af Gr. Sparre föreslagna inbjudningen. Frih. Creutz, Stephan: Jag anhåller om afslag å Gr. Sparres förslag, emedan jag icke l.an föreställa mig att Borgareoch BonileSt:n, som 2:ne gånger fattat beslut i denna fråga, kunna vara så vacklande i sina åsigter, att de nu skulle frångå dessa sina förra beslut. Om också den nu föreslagna inbjudningen skulle antagas af något Stånd, så vet likväl Gr. Sparre allt för väl att det fordras K. M:s sanktion, för att beslutet skall kunna blifva lag, och en sådan sanktion anser jag att K. M. ej kan gifva, då K. M. sjelf i ämnet aflålit Nåd. Propos. af olika innehåll. Frågan om qvinnans myndighet skulle således komma att förfalla, ehuru jag är öfvertygad att hela landet är för denna sak. Frih. Alströmer, Jonas: Jag anhåller om bifall till den af Gr. Sparre föreslagna inbjudningen, emedan jag har grundade skäl att tro det en sådan skulle blifva antagen. Borgareoch BondeStrn hade naturligtvis intet skäl att frångå sitt första beslut, innan de visste, huru frågan skulle blifva afgjord hos R. o. Ad., men nu sedan R. o. Ad. fattat sitt beslut och 2 Stånd stannat emot 2, antaga de säkert hellre en inbjudning än de se frågan förfalla. Det är ett misstag att alla fyra Stånden skulle hafva beslutat att qvinnan skall blifva myndig vid 25 års ålder: ty 2 Stånd hafva beslutat att hon vid 25 års ålder skall anses myndig, och de öfriga 2 Stånden hafva beslutat alt hon ännu vid 25 års ålder skall anses omyndig. Således måste frågan förfalla om 2 Stånd stanna mot 2, och får jag derföre yrka bifall till Gr. Sparres förslag. Hr Cederschiöld: Det är icke till följd af något individuell tycke eller till följd af bristande aktning för Ståndets beslut som jag yrkat afslag å inbjudningen, utan derföre alt jag tror, att vi äfven böra hysa aktning för de andra Ståndens beslut.
Detta bör ske kl. 6 om morgonen, så att utgifningen kan kl. 9 begynnas». — Emot slutet föreslås: »Af alla andra Skrifter skall likaså ett Exemplar till Hof-Canzleren eller hans Ombud aflemnas dagen förrän de till försäljning eller spridande på hvad sätt som hälst utgifvas». 4 § 3 Mom. Föreslås »Periodisk Skrift» i stället för Veckoskrift. Föreslås likaså, att det ofta förekommande ordet »tydlig» må utgå. Constitutions-Utskottet har vid redactionen af detta Moment gjort skillnad mellan Dagblad och Periodiska Skrifter, samt andra Skrifter, hvilken skillnad jag ock för min del både medgifver och yrkar. Men jag kan ej inse, hvarföre Dagblad och Periodiska Skrifter skulle före utgifvandet af Hof-Canzleren indragas endast i det fall, då de vore menliga för politiska och ministeriella förhållanden; jag kan icke anse dem annat än till samma qvarstad förfallna, om de innehålla smädelser mot Konungen och Dess Hus, och ännu mera, emot Gud, hans Heliga ord och inrättningar. Lika så litet inser jag skälet, hvarföre andra Skrifter skulle kunna inom viss tid efter utgifvandet med qvarstad beläggas, endast i några vissa fäll af brottslighet, som i 3, 4, 7, 12, 13 Mom. af 3 § bestämmas; och med förundran saknar jag de 1 och 2 Mom. af samma paragraf, som förbjuda hädelse mot Gud och förnekelse af den Evangeliska Läran. Meningen lär dock ej vara, att Skrifter af så brottsligt innehåll skulle få utan qvarstad fritt kringspridas, icke heller att Dagblad och Periodiska Skrifter af samma beskaffenhet skulle vara undantagna från ett försigtighetsmått, som i andra afseenden blifvit visligen föreslaget. Jag får derföre till Högvörd. Ståndets behjertande vörd - Bilaga F till Mern. 349 samligen anmäla en sådan förändring i detta Morn., som sakens vigt fordrar.
Då votering nu blifvit begärd, anhåller jag, att contrapropos:n må innefatta, det den chef för åklagaremagten, som särskildt kan tillsättas, icke må hafva säte i Konungens Conseil. Hr Dalman: Jag kan icke finna, att det af Hr v. Hartmansdorff blifvit ifrågastäldt, huruvida chefen för åklagaremagten skall hafva säte i Conseillen eller icke, utan blott, att han skall lyda under Just.departementet. Hr von Troil: Jag tager mig friheten hemställa till dem, hvilka icke gilla den åsigt, som uttryckes i ja-propos:n, om de skulle vilja, att contrapropos:n helt enkelt komme att innefatta, att i grundlagen icke behöfver utsättas, under hvilket departement åklagaremagten skall höra. Frih. Ehrenborgh: Jag har icke begärt ordet för att tala mot någondera af propos:na, utan endast för att förklara, det jag icke vet, hvaremot den ifrågavar. anmärkningen egentligen skall anses vara riktad. Mig synes densamma anticipera på en helt annan § än den, som nu är föremål för öfverläggning. Upplästes följande förslag till voter:spropos:n.: I Den 6 Octobcr c. m. Den, som anser R. o. Ad. böra som sin gemensamma tanka förklara, att högsta åklagaremagten skall lyda under Just.departementet, voterar >a; den det ej vill, voterar nej; Yinner nej, förklarar R. o. Ad. som sin gemensamma tanka, att i grundlagen ej behöfver utsättas under hvilket departement åklagaremagten skall höra. Frih. Ehrenborgh: Vid ett flyktigt åhörande af den upplästa voter:spropos:n, fann jag uti ja-propos:n taladt om Rogsta åklagaremagten. Adjectivet anser jag böra utgå. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Såsom jag fattade Hr v. Troils förslag, innehöll detsamma, det R. o. Ad. måtte förklara, att intet stadgande behöfdes i grundlagen, ang:de åklagaremagten.
Niddcrftapets och Adelns denne dog igenom Deputation meddelte Beslut, att Riksens Stander, igenom en Tacksägrlsc-Adrest till Hans Majlst Konungen, mä förklara deras underdäniga wördnad och tacksamhet, för den wisa omtanka och kraftiga Åtgärd, soln Hans Kongl. Maj:t Nädigst behagat antvända till förflaffande af den nu lyckligen wundne freden, instämde Preste - Ståndet desto haldre, som Ständet med ds smärtcfullaste känslor erfarir de bedröftiga följder, hwilka det öfwersiändna olxckeliga kriget medfört, ej mindre för det Allmänna, an för enffilta; Hwilker häris genom skulle de öfrige Respective Stäaiden wördsamk och manligen meddelas. Dkr suxra. Ux kiotocolla Lriic ^rsll. Utdrag af Protocollet, hältet hes Högwördigtz Prestc-Sländet den 10 Febr. 1810. S. D. Beflöt Ständet, akt, innan det kunde till slutligt afgörande företaga Riksens Högloft. Sränders Stals-Utskotts afgifne Betänkande om FinancesPlan, dest sednare utlärande i samma ämne till Banco,Utskottet remittera, för att betz yttrande inhämta öfwer följande 2:ne puneter, nemligen: Ilmo Angäcnde det af Herrar Banco-Fullmagtige föreslagne förffott till ersättning af Banquen till Lefwerantörer för deras ät Slaten lemnad uirderstöd § och S:o Lfwer den projccterade tillökning för Riksgälds-Contoiret af 400,000 Rd. Utöfwer den Summa hwilken Contoiret nu äger att af Banquen päräkna-. Hwar, 61L Den 17 April. Hwarom' de Resvective Med-L-tändcn samt Banro-Ukstöttet stullewördsamt ochwänligen underrättas. 11c supra.
^ v^Svart V ¿^0 £yS S X v a v r a t r t h helsiden Merveilleux frân 1: 68 pr meter helsiden Merveilleux lima frân 3 kr. o. crème helsiden Duchesse tili brudkl.fr.6kr. prm. o. crème helsiden Merveilleux tili brudkl.fr. 2:50 pr m. Hv. o. crème helylïe Cachemire, dubbel b r. f r. l: 6 8 p r m. [1371] O " co Försök u p p l a g o H Germania klädningstyget är ett nytt, nästan outslitligt, tjockt och varmt klädningstyg, som tillverkas i moderna mönster. Priset endast 49 öre metern Kan endast köpas hos tillverkaren A. Williamson, Stockholm. Vesterlånggatan 57, 1 tr. upp. Pä Fahlcrantz &amp; C:os förlag hafva nyligen utkommit: n y a Germania! Biffstekssås. H. 53 Min Prisiuranter gratis. I, u s m ö d r a r! Otto Elmgren, Vesterlånggatan 06. Sparsamma k alla A slags CP ' ™ ™ œ utkommen franko. " ~^SfiL Helsingborg P. | b a e a kilo ull till v i] oeh tillsändes (Om 2 0 öre i / frimärken insän\ das till Skandi/ navlsk Modetld-; ning, Stockholm, t erhålles pr omHärmed tlllkännagifves, att jag efter min moder Fru B, Sundemans frånfålleöfvertagit den Ylleaffär, hon bedref I n; r 11 Artillerigatan. Ull och gammalt ylle mottages hä- danefter till spanad, Väfning af tyger, schalar, filtar m, m, hvarje dag I Klara Norra Kyrkogata 12, 1 tr. Hvar och en får s i t t ylle tillbaka I form af garn, Jffidur Andersson. fodd Sun ndeman. Fruar. OBS. Blott ett hälft hvarje kilo gammalt ylle I nya O p I a n ts k o I e Kasten aldrig bort gammalt stickylle!
Är och dag, fom förr skrifwit stär. Efter befallnkng ^l. bfelltn^ius, BegärdcS pä bordek. Upplästes följande: Utdrag af Protocollet, hältet hoS Riksens Hbglofl. Ständers Banco - Ut» skott ben 22 Augusti lZoy. S. D. Hbglofl. Ridderskapet och Adeln har under den 12 nästl. Junit till Banco - Utskottet beha-ak remittera Herr Landshöfdingen och Riddaren Friherre - 766 Den 22 September. herre Lric ^almasson Loijes, till Prokocollet afgifne anförande, om nödwändighctcir af Lan för lindrig Ränta till Landtbrukels, samt alla öfrige Näringars, upprätthällande och förkofran; till winrnnde hwaraf, Räntans nedsättning pä Riks-Djsconl-Wcrkcls utläningar, ifrän Sex till Fyra Procent, anses lika billig, som för ändamälet tjenande. Landtbrukets och Näringarncs fbrestäende behof af pcnningc-understöd, were wipcrligen anledning att befara; äfwensom deras upprätthälli ndc och förkofran, icke gerna kan bära Sex Procents Ränta för ett sä, dant understöd: med afseende emell.rlid ä de af Rik, fenö StändcrS Banque, före detta, till Pcnningewerkets reglering skedde betydliga uppoffringar, till hwil, kas godtgörande Discoitt-Rcvcnäln, efter den i Reglementet stadgade Räntcberäkning, blef wid lZoo ärs Riksdag Banquen försäkrad: och widare ä de ifrän detta Riksens StändcrS Werk, till Rikets räddning nu redan meddcldte, och än fortfarande ansenliga fbiskot, ler; fant Högloft.
Afivenwäl hafiva Riksens Ständer ansett Kronans inkomst af de borrtarrenderade Kro. no-qodftn kunna göras säkrare, och af myntetS stigande eller fallande mera oberoende, om alla de under arrendet begripne körmoner, hwilka hittils bliiivit ställde under Auction för penningar, hädanefter utbjudas emot afgift i Spännemäl att lefwereras in natura eller betalas r penningar efter ortens ärliga markegäng, eller ock, der omständighetcrne sädant föranleda, emot afgift i hö, hwilket alltid^ bör lösas efter or. tens ärliga markegäng. Äfwen böra alla de serstUde styldigheter som Arrendatorerne utorn arrendesumman warit underkastade, säsom att hälla en mälfyllig felfri hingst af witz älder, att inrätta och underhälla antingen Stuteri, Schäferi eller Holländeri med dermed ätföljan. de förbindelse, samt att tillöka och förbättra de ä Kungsgärdarne warande Träd. och Humlegärdar, att anlägga Trädscholor och att der. af plantera Alleer och Häckar, stulle kunna wid framdeles till upprättande Arrende. Con. tracter ifrän arrende wiktorén uteslutas, hälst de dermed äsyftade ändgmäl föga lärer hafwa wunnitS, hivaremot genom undanrödjandet af d:tza förbindelser, Arrendatoren a sin sida fär friare händer, att den arrenderade lägenheten efter Den i? October. 315 efter desi beskaffenhet till sin fördel nnttia och bruka, samt Kronan ä sin sida stall ätkomma en högre arrendeafgift. De Krono DagSwerken, som warit Kungs, och Kungs.Ladugärdarne anstagne, stola icke wid nya arrenden under nägot »vilkor tia Ar. rendatorerne betingas, utan fä af Hemmans, ägarne sjefwe lösas och till Kronan betalas ef. ter ärliga »narkeaängen.
Dessutom må Reserv-fonden, i den män medel blifva tillgängliga och Fullmägtige, med afseende å Bankens säkerhet, finna Reserv-fondens ställning det medgifva, af Fullmägtige användas 3:o till försträckning åt redan oktrojerade Filial-banker med det belopp, som ännu innestår af det till försträckning åt Filialbanker vid föregående riksdagar anvisade anslag af 9,000,000 R:dr; 6:o till Kreditiv åt sådane Filial-banker, som hädanefter kunna varda oktrojerade, till det belopp, punkten 46:o mom. 3 bestämmer; äfvensom — i den mån allmänna rörelsen sådant påkallar — 7:o till förstärkande af Handelsoch Närings-diskont-fonden, samt till inköp af sådana räntebärande papper, som i punkten 48:o omförmälas; allt under vilkor att det i § (117) stadgade maximum för Bankens sedelstock ej öfverskrides; börande för öfrigt iaktta gas, att de summor, som, enligt punkterne 1, 2, 4, 5 och 6 från Reserv-fonden utanordnas, skola, i den mån sådant sker, från Reserv-fonden afföras och således icke vidare utgöra del af samma fond. Slutligen får Utskottet anmäla, att inom Utskottet förslag blifvit väckt att Reserv-fondens disponibla tillgångar må, i den mån Banko-Fullmägtige finna sådant lämpligt och för Banken fördelaktigt, användas äfven till inköp af säkra vexlar å Pund Sterling, dragna på London, under iakttagande deraf, att någon sedel-utgif ning från Banken icke komme att grundas på den metalliska valuta, som genom berörda vexelköp erhöiles; öfver hvilket förslag, såsom egande oskiljaktigt sammanhang med Banko-reglementets föreskrifter, angående Bankens metalliska kassa samt de utvägar, som till bibehållande och förstärkning af densamma må begagnas, Utskottet förbehåller sig att framdeles, efter granskning af nvssomförmälda föreskrifter, få til! Rikets Ständer yttrande afgifva. Stockholm den 31 Maj 1860. Banko-Utskottets Betänkande M 25. 77 Reservationer: