Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kongl, Majit l*ar ej trott Sina omsorger i denna del böra inskränkas endast till afvärjande af den brist, hvarmed atskillige Landsorter, serdeles under förlidne varoch sommar-månader, hotades. Jemte det att Kongl. Majit ägt den tillfredsställelsen, att från Sveriges inbyggare afvända ett undt , hvarmed andre af naturen mera gynnade Länder hemsöktes, bär det äfven varit för Kongl. Majits hjerta ett behof, att, så vidt omständighetar na det medgifvit, förekomma en för den fat O ' tigare hopen i synnerhet tryckande stegring i priset på det mest oundgängeliga födoämnet, brödet. Detta angelägna ändamål har ej kunnat främjas utan serskildte uppoffringar. Utom de bidrag dertill, suni Allmänna Magazins-Direktionen, till följe af Kongl. Majits Nådiga förordnande, månadtligen lemna!, hav Kongl. Majit gemensamt med Hans Kongl. Höghet Kron.Prinsen, sedan Augusti månad sist!idit år, af egnö medel låtit, ensamt för Hufvudstaden, använda Fyratiofem Tusende Ridr Banko, för att, genom Bagare-Embetets förseende med Spannmål till nedsatt pris, kunna till förmon för den behöfvande och obemedlade mängden af Stadens in. nevänare bibehålla Taxan på det grofva brödet utan förhöjning. Då Kongl. Majit och Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen ej anse sig kunna för framtiden fortfara, ätt med deras enskildte tillgångar bestrida en så beskaffad utgift, sorn denna - Konungens Nåd. Propositioneri 151 na, liar Kongl. Majit velat vända Rikets Ständers uppmärksamhet på angelägenheten af andre utvägar, hvarigenom en hastig stegring i brödpriset rriä kunna afböjas. Kongl.
Det är hett och hållet på grund af dessa båda skäl: brist på penningar och brist på lärare, sora jag för min del icke kan bifalla det väckta förslaget att genast inrätta en högre lärdomsskola äfven i Christianstad, men vid nästa Riksdag hoppas jag, att såväl Christianstad som Wenersborg och Norrköping skola fä en sådan. Christianstad skola har ingalunda blifvit nedsatt, ty den får nu 8 klasser på real-linien, men bibehåller sina 5 klasser på den andra linien. Den skulle visserligen komma att förlora sin rättighet att dimittera till Akademien, men denna rättighet beror icke af R. o. Ad:n, utan af Regeringen, och vi kunna vara fullt förvissade, att Regeringen medgifver Christianstad skola denna rättighet, om behotvet det påkallar. Frih. Alströmer, Carl Jonas Oscar: Efter de mångå sakrika anföranden, som inflytelserika personer afgifvit till förmån för Luleå, skulle det kanske synas förmätet af mig att förorda Piteå; men jag anhåller likväl att få göra det med några ord; ty jag kan icke godkänna den åsigten: att taga från en för att gifva åt en annan. Piteås innevånare vållade genom sin småaktighet att resideritet blef flyttadt till Luleå; men derför bör man väl icke nu straffa dem genom att äfven flytta skolan; ty enligt min tanka bör man snarare löna ondt med godt. Jag instämmer fullkomligt med de Hrr, som förordat Norrbottens behof af ett högre läroverk, men just derföre, att jag är varmt intresserad för Norrbotten, vill jag låta Piteå behålla sin skola; ty om man flyttar den, så kan det blifva ett hinder för inrättandet af ännu en högre skola för de nordliga delarne af Norrbotten. Hvad angår Luleås centralare läge, så hemställer jag till hvar och en, som känner distanserna i Norrbotten, huruvida väl 7 mi! kunna anses vara af betydenhet. Jag anser således, att man gör orätt, om man förminskar den ÄfiS Den 21 November f. m. skola, sora redan länge funnits i Piteå, och yrkar för min del bifall till Utsk:s förslag. Gr. Hamilton, Malcolm: Efter hvad de båda sista ta larne i ämnet yttrat, har jag föga att tillägga.
Dernäst hafva Utskotten uti förklarandet, att de anse Bolaget berättigadt, i stället för de förenämnde \ årens Räntor, uppbära och till utdelning använda afkastningen under densamma tid af färdi - Sta t s-Utskottets B e t a n k a 11 d e n. »27 ga Vestgötha Canal-Linien, i min tanka trädt billigheten alli för nära, när Utskotten hafva uteslutit frän Bolagets användande den afkastning, som faller af Seglationen på Östgötha-Linien, hvilken utan allt tvifvel blir segelbar till Norsholm. Någon slags grund för denna åtskillnads görande kan jag ej upptäcka. Ben invändning jag hört, att derförutan svårligen skall kunna hållas reda och räkning, på hvad som hör till den vestra eller Östra Linien, förfaller deslohäldre, soln vid Götha Canal deli ordning är vidtagen vid Uppbärande af Canal-afgifteii, att den på forsta Station uppbäres för hela Destinationeir i både den samma och den andra Provinsen. Förändring deruti skulle leda till både misshushållning och försämrad Controll. Men med detta sätt måste det ock finnas, att det skall blifva högst svårt göra fördelning af Canal-inkomsten, hvad som skall tillhöra Bolaget till utdelning å Actierna, eller Ganalbyggnaden; Om således Canal afkastniilgen ej kommer att helt användas lill den senare, på sätt min ofvanstående Reservation afser, när deremot Actie-egare njuta de 4 sista Byggnadsårens afkomst oafkortad genom qvittning mot insättning på dennas Adier af ao a 21 procent öfver första teckningen, så vågar jag hop - f 28 Stat s-XJ tsköttéts Betänkande ii. pas, och såsom den största billighet yrka; att Actie-egarne må få under de ifrågavarande 4 åren till utdelning begagna af~ kastningen å hela Ca 11 als trä ekan, allt sorn den blir färdig:, Och anhåller jag att detta mitt särskildta Votum får åtfölja till Respeclive Riks-Stånden:
Vid 1841 års slut uppgingo insätlningarne i härvarande sparbank till Femårs-Berättelse för Hallands Län. 10 21,918 R:dr 39 sk. Banko, förutom Bankens grundfond 2,817 R:dr 16 sk. samt behållningen under åren. Med den 1 November 1841 inträdde ansvarigheten för det för Länets landsbyggd stiftade och af Eders Maj:t i nåder stadfästade nya Brandstods-Bolag. Redogörelsen för dess verksamhet tillhör alltså nästa Femårs Berättelse. Den nya vägen emellan Kungsbacka och Götheborg är nu fullbordad och,ehuru gamla vägen bibehålles, mycket befaren, så att anläggaren på sina actier haft från 8 till 10 procents ränta. Sedan Rikets sist församlade Ständer till väganläggningar och förbättringar anslagit en större summa, är omläggning påtänkt af vägen, dels öfver Hallands ås och dels emellan Breareds och Wrå gästgifvaregårdar, för undvikande af den besvärliga och farliga Gyltige eller Håralts-backen. Rofdjuren synas vara minskade till antalet; åtminstone afhöras sällan förödelser af dem å boskapen, hvarföre ock de mindre skall-lag, som till utrotande af desse objudne gäster blifvit inrättade, kunna anses motsvara ändamålet. y:o Flygsand sfälten upptaga den betydliga sträckan af 8,000 tunnland. Under dessa 5 år hafva blifvit utsådde 263j t:r furukoltar, 63 l:r sandhafrefrö och 19j t:r sandhafreax å flygsandsfälten. Planteringarne derå äro ock ganska vackra, saint sanden på några af fälten bunden, men vida högre årligt Statsanslag erfordras, derest ändamålet fullkomligen skall uppnås. 8 :o Städer. Kungsbacka: Hindren för stadens uppkomst äro i föregående FemårsBerältelser antydde, och då de ännu fortfara är naturligt, att staden under denna period ej framskridit. Sjöfarten har nära upphört, sedan staden numera ej äger eget fartyg, och handeln är följaktligen obetydlig, synnerligast sedan kringliggande sjöfarande allmoge, de år spannmål behöfves, sjelfve förskaffa sig den. fVarberg:
Då de förre medelst Canalen erhållit ett nytt och lättare afsättning*-till få lie, hafva de sednare deraf ijke profiterat och kunna alldeles icke begagna Canalen. Jag har ansett mig böra råtta detta, såsom varande mycket felaktigt. För öfrigt förenar jag mig med Herr Grefve von Platen och Grefve Posse. Att för det de provineer, genom hvilka Canalen löper, af den också hämtat stora fördelar, deraf hämta anledning att lemna dessa orter utan vidare hjelp, förekommer mig nästan detsamma, sorn Fabeln om lemmarne och magen; Canalen, som skall förena Östersjön med ^Vesterhafvet år icke uttänkt endast för 2 ne provincers förmon, och måste genom sin utsträckning kunna blifva gagnelig för hela den del af Sverige, sorn år belägen söder oin Stockholm. Grefve von Platen'. Ja» tilltror mig ej följa Herr af Uhr i dess vidståckta liknelser, hvarken i Östergörlands och Westergöthland* om. skapande till Skottland, eller i afseende på de der befintelige Canal Byggnaders förhållande till de Engelske; dessa variera från 7 till 40 fots bredd , och hafva alltså till Götha Canalen många olika förhållanden. Jag håller mig helt enkelt vid frågan o:n Jönköpings Hamn, hvilken HB Dea 4 April >, rit. var ett ämne, som fästade uppmärksamheten långt innan Götha Canal blef påtänkt. Om oek med fara att synas obillig, med fara att anses vilja inlocka Lagstiftande makten i nya utgifter , tror jag mig dock kunna framlägga skälen för nyttan af denna Hamnbyggnad. Då det nu år fråga om, att i sjelfva hjertat af Riket göra en segel led af j2 mil säker i motsatt riktning mot Götila Canal, medelst inrättande af en Ha mn vid denna sträckas ena ända, så ehuru (oeller kanske 20,000 R:dr visserligen åro en betydlig summa, kan det ej anses för slöseri att yrka dess lifgifvande, ej eller den sågas vara illa använd, då derigenom tillfälle beredes ett sprida rörelse i hela Landet.
Häraf lärer alltså, utan gensägelse den slutsats kunna dragas, att den nya författningens — konventikelplakatets — ändamål, tvertemot hvad man hittills allmänt antagit och hvad under Rådets öfverläggningar äfven en gång yttrades *), varit att vidga, icke att ytterligare inskränka konventikelfriheten. Detta blifver ännu klarare, då man närmare granskar den nya författningens ordalag. Det heter icke der, som i de näst förut gällande: ”personer, hvilka från andra hus komma” — der således kände: slägtingar, vänner och grannar äro uteslutne — utan i stället: kände och okände; der förbjudes icke, såsom i föreg:de förfaltningarne att vid sammankomst med fremmande, ”företaga någon andakt”, utan endast, att bruka sin andakt och enkamerliga Gudstjenst”, dervid likasom för att göra rätt tydligt, hvad med ”enkannerlig Gudstjenst borde förstås, det omedelbarligen derefter tillägges: ”såsom med de vanliga sönoch helgedagars texters predikan och utläggande, böners och nya bönesätts förklarande finnas på åtskilliga ställen vara förrättad”. Ingen, som, med kännedom af dessa förhållanden, kan och vill opartiskt dömma, lärer neka, att konventikelplakatets mening varit egentligen blott att förbjuda sådan andaktsöfning i enskilta hus, som väl afveke fran sättet vid den offentliga Gudstjänsten, men i öfrigt vore dermed jemförlig, samt i synnerhet lekmäns sjelfvilliga uplrädande såsom lärare och skrifttolkare. *) Gr. Cronhjelm yttrade nemi. bland annat: »bifallandes jag alldeles »Doktor Caméens och Kyrkoherden Norbergs utlåtelse ang:de sam»mankomsters hållande i gemen, så att de deremot utkomme förord»ningar böra noga efterlefvas och snarare skärpas, än lindraso; men då Grin omedelbart derefter fortsätter: »För den skull jag ock kon»formerar mig med det, som Hr Baron Lagerberg och Hr Gr.
Fröken Alexand~a Gi-ipenberg har författat den artikel, som berör den finska .kvinnans ställning; och förhillanden; *. * I Eiiglniid. Tri-idgårclsskötsel som förvarfskiilla för kvinnor af den bildade klassen %r en id&amp; som i England vinner allt mer och mer anslutning. E n större trädgårdsskola, belägen vid järnviigen till Dover, liar nu utvidgats med en siirskild klass för kvinliga elever. I närheten af hufvudbyggnaaen finnes en bostad afsedd för dessa elever, Iivilka sta under föreståndarens speciella tillsyn. Det praktiska arbetet upptager fem timmar, det teoretiska tre timmar dagligen. - E t t bolag af fruntimmer h9r äfven i en af L6ndons fashionablaste stadsdelar öppnat en bntik, livsrest öfverenskorninelder kunna träffas om allt, so111 angår bloinsterskötsel, siirskildt viixtdekorering af fön ster, balkonger, ruin och entréer. E n giiig i veckan sandes ett af bolagets kvinliga biträden till de olika lienmeii för att efterse vaxtarrangemangen, vidtaga nödiga åtgärder ocli gifva behöfliga föreskrifter. Samma affar htager sig äfven rlirden af grafrar, allt enligt detaljerade prislistor. I saniinanliaiig liarmed ina näiniias, att i Alexandra College i Diiblin, en klass i Iiortikiiltiir nyligen öppnats för iinirersitetets h i n - liga studerande. Frankrike. Ett pris af 2,000 francs för den basta skrift öfver B kvinnans sociala ocli politiska stallning, en stadie i jämförande rättsvetenskap, Ilade, soin vi i ett föïegkende häfte nieddelat, iitsatts af jiiridiska fakiilteteii i Paris. Resultatet af denna pristiiflan ar nii kandt och kan s&amp; till vida ha sitt intresse för oss, att afveii den svenska kviniians förhallanden af franska jurister med anledning af pristaflingeii gjorts till förenihl för allvarliga studier.
Utdrag af Protocollet, hållit hos Högloflige Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen istockholm den 20 November 1323. S. D. Remitterades till StatsUtskottet : 1:0 Kongl. Maj:ts den i3 dennes aflåtne samt den 17 derpå följde på bordet lagde, Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående StatsYerkets tillstånd och behof. 2:0 Herr Thams, Wollrath, den 18 dennes e. m. på bordet lagde Motion, att Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes afgifne så kallade Fem-Års-Berältelser, måtte skyndsamligen på Statens bekostnad varda till Den oo 8 o re in b e r. trycket befordrade; jemte de af Herrarne Rosenblad, Bernhard, Dankwardt, Magnus Georg, Rosenqvist, Fredric Leonard och Herr Tham, rörande samma ämne, afgifne yttranden. Lagutskottet: Riksens .Ständers Justitae-Ombudsmans den 4 dennes afgifne, och den i4 derpåföljde på bordet lagde, Memorial, innefattande en allmän redogörelse af Justitiae-Ombudsmannen, öfver Förvaltningen af det honom anförtrodde Embete. Ut Supra. Utdrag af Protocollet, hållit hos Högloflige Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm den 20 November 1828. S. D. Föredrogs å nyo Kongl. Maj:ts den i5 dennes till Rikets Ständer aflåtne, och den 18 derpåföljde e. m., på bordet lagde, Nådiga Berättelse, om hvad sig i Rikets Styrelse tilldragit sedan sista Riksdag; och beslöt Ridderskapet och Adeln, att samma Berättelse skulle läggas till handlingarne Ut Supra. Hög - Den 22 November f. m. Högioflige Ridderskapet och Adela åtskiljdes klockan tre qvart till i e. m. Tn fidem Protocolli, O. J. Lagerheim., Lördagen den 22 November. Plenum klockan io förmiddagen.
Landtmäteri-förordningen den 20 November 1766 och uti alla sedermera utkomne Landlmäteriförfattningar blifvit bibehållen, samt icke något gällande skäl för dess upphörande är vordet framställd t, anse Utskotten sig böra tillstyrka, att Peter Anderssons och Bengt Gudmundssons motion ma, förfalla. Stockholm den 9 Julii 1834* N:o 10. fAuk. till Exp. Utsk den 9 Julli. Utlåtandey i anledning af väckta motioner, om nedsättning, ändring eller förklaring af Kongl. Maj:ts förnyade Nådiga Taxa pä Expeditionslösen} den i5 Maji 1821. Uti detta tynne hafva till Allmänna Besvärs* och Oeconomie-Ut - Lagsamt Allm. Besv. och. Oecon. Utsh, Utlåtande i7;o 10, 3 skottet två lios Vällofl. Borgare-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet ingifne Memorial blifvit remitterade, nemligen: från Vällofl. BorgareStåndet, af Herr Commerce-Rådet Santesson, som, under förutsättning, af t lösen för gravationsbevis öfver stadsegendom i allmänhet, och serdeles hvad beträlFav mindre hus och tomter, liksom lösen för bevis, huruvida man innehar förmynderskap, vore för hög, yrkat nedsättning deri, samt att lika beräkningsgrund för lösen af gravationsbevis öfver en större och en mindre egendom icke må bibehållas, såsom stridande emot billighet och allt för mycket betungande för den fattige; hvarjemte Motionairen hemställt, om icke nu gällande Expeditions-Taxa borde öfverses och jemkning “ske i ofvanberörde afseende, samt dervid äfven tillses, huruvida nedsättning och ändring för öfrigt deri kan erfordras.
Domenico kom alltså till Luisella, som till all lycka hade riklig näring åt de båda barnen. Hon hade äfven ett så kärleksfullt bjärta, att liten Meni — som han för förkortningens skull benämndes — aldrig for illa, utan trifdes och frodades i den landtliga omgifningen. Då han blef så gammal, att han kunde ha flyttats till hemmet, tyckte fadern, att gossen hade det bra där han var, o c h lät h o n o m därför stanna, trots moderns varma böner. Fem år räknade visst Domenico, då man en dag bragte h o n o m en omgång svarta kläder för att i denna dräkt sörja sin moder. Otydligt minnes han denna mor, som blott då och då hade besökt honom, hvarvid hon under smekningar och gråt hade brukat stoppa hans fickor fulla med sötsaker. Bertarelli drager en suck vid tanken på sin stackars moder, hvars vekhet var så stor, att hon aldrig förstod göra sin vilja gällande gent emot den despotiske mannen. Bertarelli erinrar sig sin första verkligt djupa sorg och alla de bittra tårar, han fällde, då han skulle taga afsked af Luisella och Giacamo. Huru sved ej det lilla hjärtat, när han vid vä- gens krökning hade uppfångat sista skymten af sitt första barndomshem! De nya fosterföräldrarne, läraren i Sorrento och dennes hustru, förmådde ej trösta honom, ehuru de nog uppbjödo allt för att ernå hans tillgifvenhet. Men hvad som ej lyckades de äldre, det åstadkoms af husets barn, de två gossarne, tillsammans med hvilka liten Meni skulle pröfva de första stapplande stegen pä vetandets bana. Det var ej lätt att besegra alfabetets o c h innanläsningens svårigheter, och innan Meni hunnit synnerligen långt i den besvärliga konsten, hade han redan funnit sig i den skedda omflyttningen. Barnahjärtat slår j u, liksom den späda plantan, snart rötter i den nya jordmånen o c h känner ej till någon långvarig sorg. Också öfvervann gossen äfven för andra gången afskedets smärta, då han åter måste lemna ett hem, s o m han med hela sitt varma, efter tillgifvenhet törstande sinne innerligt hade fäst sig vid.
Ständer likväl ieke lemnat ur sigte den omständigheten, att de för Gottlands Beväringsmanskap stiftade serskilda lagar, hvilka tillkommit med afseende på det förhållande, att samma manskap ej får till tjenstgöring utom Gottland användas, »ro för Beväringsmanskapet i Rikets öfriga delar tillämpliga och verkställbar, endast då detta manskap är under vapenöfning hemma i landet, derförutan rättvisan fordrar, att, under det Beväringsmanskapet i krig tjenstgör jemte den ständiga krigsmakten, lagarne för dem äro lika. I öfverensstämmelse med hvad sålunda blifvit anfördt, få Rikets Ständer i underdånighet anhålla, det E. K. M. täcktes, genom allmän författning, förordna: l;o att i fredstid må ej mindre det genom Kongl. Brefvet till Högste Militär-Befälhafvarén på Gottland den 21 Mars 1811 för Baväringstna tiska-, pet på ön fastställda militära bestraffningssätt antagas i afseende på sådant manskap i öfriga delar af Riket, än ock enahanda rättegångsordning, sorn, beträffande förbrytelser, de der ej innefatta egentligt militärbrott, gäller på Gottland, tillämpas, då någon af Beväringsmanskapet från annan ort i Riket för dylik förseelse tili ansvar ställes; och Expedilions-Utskottets Förslag lill und. Skrifvelse, Dl;o 136. 2:o att den ändring i 1798 års Krigs-artiklar, som, genom 8:de § i Kongl. Circulairet den 26 November 1812, blifvit gjord, så väl i stralfet för vissa uti sistberörde lagrutn uppräknade brott, som, i fråga om rättigheten att bestraffningen ålägga, jemväl må ega tillämpning, då någon af manskapet vid Gottlands beväring begått sådant brott; dock att samma bestraffning skall utsättas, i öfverensstämmelse med de uti Kongl. Brefvet den 21 Ma rs 1811 stadgade grunder. Rikets Ständer framhärda &c.] Stockholm den 1 Mars 1845.
Då härefter Hr Landtm, hemställde om R. o. Ad. bifölle, Den 5 Juni e. m. 437 att ull under en rubrik upptogs i taxan och åsattes en införseltull af 4 sk. pr $, ropades starka nej, blandade med ja; hvarpå Hr Landtm, hemställde, om K. o. Ad. ansåge 1845 års taxa böra för denna artikel förblifva gällande, samt då härvid ropades starka ja, blandade med nej, förklarade det han funnit denna sednare propos. besvarad med öfvervägande ja. 2:o Artikeln ullgarn. Hr von Hartmansdorff: Då Ståndet bibehållit 1845 års tulltaxa för både väfnader och ull, hemställer jag om icke, i öfverensstämmelse dermed, man bör bibehålla den äfven för ullgarn. R. o. Ad. ansåg 1845 års tullbestämmelser för artikeln ullgarn böra bibehållas. 38:de punkten, ang:de ordalagen af den uti 1845 års tulltaxa pag. 56 förekommande anmärka. Sådane siden-, halfsiden och bomullsväfnoder, som eljest äro till införsel JÖrbjudne, må införas direkte från orter på andra sidan Goda Hoppsudden mot 10 procent af värdet i lull. Frih. Palmstjerna: Då jag begärt, att denna punkt måtte blifva föremål för serskild öfverläggning, anser jag mig också böra framställa skälen för en sådan auhållan. Mom. lyder sålunda: ”Sädane siden, halfsidenoch bomullsväfnader, som eljest äro till införsel förbjudne, må införas directe från orter på andra sidan Goda Hoppsudden mot 10 procent af värdet i tull”. Det är emedlertid conslateradt, att engelska varor blifvit förde till orter pä andra sidan Goda Hoppsudden och sedermera hilförde på Svenska skepp samt förtullats. Ett sådant förhållande är uppenbarligen stridande mot ifrågavar:de stadgande, som naturligen måste afse varor, hvilka, producerade i länder på andra sidan Goda Hoppsudden och med Svenska fartyg inkomna, skola beläggas med 10 proc. tull.
Tersmeden begärde votering. Uplästes till justering samt godkändes en så lydande voter:spropos. : Den som bifaller Sammansatta Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.- Utsk:s i Betänk. N:0 27 gjorda tillstyrkande, att åtskilliga motionärers tillstyrkande om uphäfvande af K. Förordnme d. 13 Juli 1853 och d. 20 Juli 1855, såvidt dessa författnrr afse hemmansklyfning, icke må till någon R. St:rs vidare åtgärd föranleda, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, anser R. o. Ad. de mot Utskis förenämnde tillstyrkande gjorda anmärkmr föranleda till återremiss. Yid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit som följer: Ja — 22. Nej — 16. Pröfningen af de återstående punkterne i förev:de Betänk, upskjöts till nästa plenum. Anmäldes och lades på bordet nedannämnde frän Utsk:n inkomne Utlåt, och Betänk:n; nemi. från SlalsUlskotlel: N:o 96, i ani. af erhållen återremiss å Betänk. N:o 53, i fråga om inrättande af ett Landtbruksinstitut i Skåne; Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet: N:0 103, i ani. af väckte motioner, rörande K. Kungörelsen d. 22 Maj 1852, angide särskilda stadganden i afseende på minderåriga personers användande vid fabriker och handtverk; samt N:o 104, i fråga om ändring i föreskrifterne ang:de allmänna beväringen. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. en qvart på 10 om aftonen. In fidem protocolli, Alberl Munck. Plenum kl. 10 f. m. Just. 3 prot:s-utdr. för d. 1 dennes e. m. samt pleni-prot. för d. 29 sistl. Juni. Ilr Cederschiöld, Rob. Theophron:
Detta är det hufvudsakliga motivet, hvarföre jag önskar att R. o. Ad. mätte afslå ifrågavar. betänk. Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rud.: I likhet med Gr. Gyldenstolpe, får jag yrka bifall till Ekon.Utskis förevar, betänk. Hr von Hartmansdorffs hufvusakligasle argument emot detsamma, lag uti den af honom yttrade farhåga att lurendrejeri skulle föröfvas i staden Sölvitsborg, ifall stapelstadsfrihet förunnades den. I motsats emot honom tror jag att tullförsnillning och lurendrejeri äger rum i större skala uti de städer, der tullhus äro inrättade, än der de icke finnas. Hr Prytz, Lars Adolf: Till de skäl, som af Hrr von Hartmansdorff och Gripenstedt blifvit anförde till afslag å förevar, betänk. ber jag få lägga ett, som jag anser icke böra helt och hållet förbigås, nemi. del, alt ett så beskaffadt förordande af en liten stads ansökning om en fördel för sig, möjligen skulle kunna innebära ett å R. St:s sida medgifvet intrång uti andra städers redan förvärfvade rättigheter. Det är nemi. tydligt, att om Sölvitsborg finge stapelstadsrätt, sådant skulle inverka på Christianstads och Carlshamns rättigheter, hvilka städer redan hafva stapelstadsfrihet. Jag anser lika med Hr Gripenstedt målet äfven i detta hänseende vara i allt för outredt skick för alt kunna blifva föremål för någon R. St:s åtgärd, hvadan jag instämmer uti den af honom och Hr von Hartmansdorff gjorda anhållan om afslag å betänk. Hr von Engeström, Jonas Fredr. Math.: Jag tager mig friheten vördsammast hemställa om bifall å Ekon.Utsk:s nu föredragna betänk.