Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då det emellertid icke ansågs rådligt att gifva full rättvisa på en gång, så borde åtminstone en half portion deraf för närvarande icke anses vådlig — den återstående hälften borde väl i så fall ha varit tillräcklig att undanrödja farhågan för entreprenaders onaturliga fördyrande vid öfvergängen till reformen. Att Staten icke skulle lia råd eller tillgångar att åtaga sig en börda, hvilken blott en del af nationen i långliga tider fått vidkännas och som ännu icke anses för tung för denna del af nationen att bära, trodde jag knappt skulle kunna förebäras. Afven emot några detaljbestämmelser uti förslaget har jag åtskilliga anmärkningar att göra. Sä har Utskottet genom bestämmelsen i 38 tj helt. och hållet uteslutit dem, som måste lemna den hufvudsakligaste delen af behöfliga bidragen till skjutsens upprätthållande, från allt deltagande vid entreprenaders åvägabringande och entreprenörers antagande, med öfverlemnande ät Kongl. Maj:ts Befallningshafvande att. härom ensamt bestyra. En sådan bestämmelse hade tvifvelsutan varit riktig om det, enligt det förra Utskottets förslag, hade ålegat Staten att ensam bestrida de kostnader, hvars belopp är beroende af de iner eller mindre ändamålsenliga iakttagelser som göras vid dylika tillfällen, men så länge detta icke är förhållandet, så 4 Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 23. 17 tror jag för min del att det varit ganska helsosamt for saken i och för sig sjelft och för deras kassa, derifrån bidragen skall utgå, om skjutslagen i någon mån tagits till råds vid ordnandet häraf, på samma gång sådant varit billigt och rättvist. Den uti 39 § gjorda bestämmelsen derom, att innan en beslutad höjning af skjutslegan utöfver 1 R:dr pr mil får tillämpas, frågan skall underställas Kongl. Maj:ts pröfning och fastställelse, anser jag för min del tjena blott till en onödig omgång samt stridande emot den riktiga principen, att allt mera frigöra Regeringen från de mångfaldiga småsaker, hvarmed densamma utan ändamål öfverhopas.
Prof. i83å och i83S. 6 Sami. a Afd. i Häjtet 3* i Hor till Bancooch Lag-Utskottens Utlåtande N.o 4- sig bristfälliga och ojemna trådar, att de omöjligen kunde bära sig i slycke, jag skyndade alltså att tillsammman med några män, som ville åt samma håll, göra en egen uppränning, hvilken före discussionens början öfver återremisserne var färdig, och lemnade mig en stor fördel framför dem, som blott hade en punkt i sender till föremål, den nemi. att vid hvarje tillstyrkt förändring i det gamla förslaget, jag kunde inse det helas blifvande sammanhang och derjemte under det jag fick ytterligare tillfälle granska egna åsigter och begagna alla motsidans invändningar för att rätta fel i mitt eget förslag, mig, såsom icke bunden af något beslut, var öppet att undvika alla de misstag jag hos motsidan kunde upptäcka. Jag har ansett mig böra nämna, att det är på detta sätt, som, efter otaliga correctioner, milt alternativa förslag tillkommit. Jag skall söka närmare motivera detsamma i del följande, men anser nödigt dessförinnan utpeka några af de, efter min tanka, väsendtliga felaktigheter, hvarmed Utkottens förslag äro behäftade. Anmäi lenin" ar. N:o i. Fastän lemnad utan anmärkning i Stånden, har Lagens titel blifvit alldeles omändrad, och dermed hela offentligheten — en så vigtig distinction, såsom motsats emot Privat-Banker af några få personer, utan delegation — blifvit kastad åter i skuggan.
Städerna i K i ket hafva, med undantag af Stockholm, erhållit tillstånd att i tio år hafva sina Båtsmän vaccante, emot erläggande af en , i jemförelse med Landt - Rotarnes kostnad för Båtsmäns underhäll, lämpad Vaccanc-e-afgift. För Båtsmansbeklädnaden är en ny modell af de fleste Rustoch Rotehållare i Riket antagen; och. till ordnings och disciplins vidmakthållande bland Båtsmännén, då de vistas på sina hemorter, har en Officer blifvit stationerad inom hvarje Kom:' pani. Det återstår för Kongl. Majit, att underrätta Rikets Ständer om de vidtagne Styrelseoch Administrations-åtgärder. i afseende på Finansväsendet och den egentliga Statshushållningen, samt Näringarne och Handeln. Dessa åtgärder hafva antingen grundats på Rikets Ständers egna föreskrifter och beslut eller varit föranledda af deras underdåniga framställningar, och skola, jemväl då de till äfventyrs röja en verkan af ombytta förhållanden eller oförutsedda händelser, alltid finnas beledsagade af omtankan att förlika nödvändighetens fordringar med det allmännas. För en fullständig öfversigt af Statsverkets tillstånd, hänvisar Kongl. Maj:t Rikets Ständer till den Nådiga Proposition, som Kongl. Maj:t är beredd att härom till deras Stats-Utskott afgifva. DS Konungens Nåd. Berättelse. 37 Da Statsverkets utgifter under de Alta ordinarie Hufvud-titlarne blifvit med derå uppförde summor i behörig ordning bestridde, har jemväl Nionde Hufvud-titelns anslag, oförryckt fran sitt ändamål, fortfarit att användas till åkerbrukets och näringarnes uppbjelpande, samt till understöd för allmänt nyttiga inrättningar. Hushållnings-Sällskapen inom de flesta Rikets Län, hafva, i sådant afseende, åtnjutit antingen som gåfvor för en gång, eller som Lån emot lindrig ränta, med viss fastställd återbetalnings-tid, serskilta penninge-biträden. Hvarjemte kostnaderne för aflemnade åkerbruks-redskap och införslcrifna frön blifvit Landtbruks-Akademien ersatte.
Utsi. Fåralag till und. Skrija. JS:o 195. fortgå, men deremot, i fall årliga förlusten utgjorde mera än 3qoo R:dr, med. berörde Riksdags-år upphöra; samt att, under den fortsatta utlåningstiden, försök borde göras till befordrande deraf, att Inrättningen måtte af Stockholms Stad eller af enskilde Bolagsmän, emot uppgifna vilkor, öfvertagas, dels ock, uti underdånig Skrifvelse af den 24 November nämnde år, hos E. K. M. i underdånighet anhållit, att E. K. M. täcktes låta utfärda Dess Nådiga Kungörelse om hvad i sistberörde afseende Var stadgadt1;'så hafva R. St. af deras StatsUtskotts afgifna b&rättelse om verkställd granskning utaf handlingar och räkenskaper, rörande General-Assistance-Contoirets förvaltning, bland annat, inhemtat, att, efter det vederbörande, i ämnet hörde, hos E. K. M. i underdånighet tillkännagifva, det Lombard-rörelsen icke kan för Stockholms Stad öfvertagas, i anledning af E. K, Majlis derefter, under den 20 October 1824* utfärdade Nådiga Kungörelse, något anbud af enskilde Bolagsmän icke eller, inom den föreskrifna tiden, eller 1825 års slut, till E. K. Maj:ts ÖfverStåthållareEmbete inkommit, samt att, oansedt det så kallade 4;de Utlånings-Departementet ifrån och med år 1825 varit indraget, samt lönerna för tjenstbefattningarne derstädes, till ett belopp af omkring 3ooo R:dv Banco om året, besparades, förlusten för år 1825 och de nästpåföljda 3:ne år likväl utgjort i medeltal omkring 7800 R:dr, utan att någon ränta å Förlags-fonden dervid är vorden beräknad; hvarjemte Rikets Ständers uppmärksamhet blif - Exp. Utsi. Förelag till und. Slrifv.
N:o 267, i anledning af motioner om pension åt aflidne Professoren J. G. Sandbergs enka; Godkändes. N:o 268, i anledning af återremisser å Utlåtandet, N:o 201, angående Bikets Ständers år 1853 församlade Revisorers berättelse om Stats-verkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under åren 1850 och 1851, m. m.; Lades till handlingarne. N:o 269, i anledning af Kongl. Majlis nådiga Proposition, angående afsöndring af jord från Ultuna kungs-ladugård och krono-parken Åsen, till utvidgning af Upsala Centralhospitals område; Bifölls; och N:o 271, angående en missräkning i Stats-Utskottets, i Utlåtandet N:o 181 afgifna yttrande, i fråga om löne-reglering för Hof-rätternas tjenstemän och vaktbetjente; Bifölls. Prot.-Utdrag den 9 och 13 September 1854. 419 S. D. Föredrogs ånyo och lades till handlingarne Lag-Utskottets Memorial N:o 46, i anledning af Betänkandet N:o 33, angående religions-friheten. Den 9 och 13 September. Från Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Banko-Utskottets Memorial N:o 55, med anmälan af Riks-Ståndens heslut, i anledning af Utlåtandet N:o 48, öfver gjorda anmärkningar vid åtskilliga framställningar i Belänkandet N:o 34, med förslag till reglering af Bankens låneoch kreditiv-rörelse. Dhänne voterings-propositiunerna. pag. 5, godkändes; den inbjudning, hvilken till Borgare-Ståndet var, pag. 6, framställd, i frätta örn 50:de punkten af Beiänkandet N:o 34, antogs, och voterings-propositionen förföll; och i öfrigt lades Memorialet, N:o 55, till handlingarne. Den 9 September. Från HedernBonde-Slåndet.
Det var en gång en torpare, som mången är väl det; han hade tre söner, men hans hustru var längesedan död. När så de begge äldste pojkarne kommit något till ålders, gingo de en dag inför sin fader, och beddes orlof att draga bort ifrån hemmet, och fästa sig hustrur. Torparen svarade: »icke höfves det att J sen er om efter giftermål, innan J först pröfvat eder lycka i verlden. Mig lyster gerna veta, hvem som kan tjena sig den grannaste duken, att breda uppå bordet till jul-afton.» Detta förslag likade bröderna rätt väl, och de skulle så ut i verlden, och se hvem som kunde tjena sig den grannaste duken. Men vid afskedet gaf torparen dem hvardera tre plåtar, och sade att det skulle vara som en tärepenning, intill dess de kunnat skaffa sig någon tjenst. När de begge äldsta sönerna nu skulle draga bort ifrån hemmet, gick äfven den lille minste heren inför sin fader, och beddes orlof att ge sig ut och försöka sin lycka. Torparen ville inte lydas härtill, utan svarade: »ja, du stackars liten! du lär väl mena det är någon som vill hafva dig i tjenst. Det är bättre du sitter hemma i spisel-grufvan, der har du din rätta plats.» Men pojken var enträgen, och sade: »Far! låten mig följa med. Ingen vet huru lyckan vänder sig. Kanske går det mig väl i verlden, ändock jag är liten och ringare än mina bröder.» När gubben hörde sådant, tänkte han vid sig sjelf: »ja, det kan vara så godt att bli af med honom för någon tid. Här hemma gör han intet gagn, och han kommer väl igen innan skogen blir grön.» Heren fick så orlof att följa sina bröder åt, och erhöll af sin fader tre plåtar, som en tärepenning under resan. Torpare-sönerna gåfvo sig derefter på färd, och vandrade hela dagen igenom. När det så led emot aftonen, kommo de till en öl-stuga som låg invid vägen, och i stugan voro samlade en stor skara vandringsmän och andra gäster.
Om icke denna beredes åt l^andtmannen: så är den tillfälliga Jånetillgången snart förtärd, och ägaren, som var i bryderi innan lånet togs, och innan hans förmöganhet derigenom försvagades, skulle sedermera med förminskad credit, och med den tillökning i contanta utgifter, hvilken räntan förvållar, befinna sig i större förlägenhet än före egendomens belåning, ty den skuldsatte landtmannens varor äro på torget icke begärligare, än den skuldlöses. Likaså förhåller det sig med innehafvare af stadsegendom. De få icke större hyra för sina hus, derigenom att dessa belånas. Om städernas rörelse aftager: så sjunker stadsegendomarnes afkastning och ägarens förlägenhet är ohjelplig, derest han icke har annan inkomst att lefva af. Hvarken Discontlåns begagnande eller andra öfverklagade olägenheter kunna förekommas: så länge hufvudsaken, lönande rörelse, saknas. Om fastighetsägares förlägenhet kunde afhjelpas genom inteckningslån: så vore hon visserligen öfverstånden; emedan denna utväg redan är öfverdrifvet x Stats-Utskottets begagnad, utan att brist på lånetillgångar ändock försports. Då landtegendomar frivilligt försäljas, utgör de gamla inteckningarnes öfvertagande vanligen ^ eller | af liqviden. Sker utmätnings-auction, så uppgå de ofta till hela försäljningssumman, och ibland derutöfver, särdeles i Städerna, der Banken någon gång icke ens fått ut sina fordringar, ehuru de äro intecknade framför alla andras. — De flesta Cassör hafva, för brist på antagliga fastighetspanter, antingen outlånta capital innestående, eller nödgas de förränta dem mot säkerhet af namn och borgen. Men om fastighetsägarens förlägenhet kunde afhjelpas genom lån, och antagliga panter funnos att belåna, månne han häldre skulle söka de nya lånen i RiksgäldsContoiret, än de gamla i Cassorna? Jag betviflar det.
Man har nemligen från början Varit tvehogsen, huruvida dessa frågor rätteligen tillhöra antingen StatsUtskotlet eller BahcoUtskottet; tj^, ehuru dé hufvudsakligen angå hushållningen med Banken, ingripa de likväl så m}fcket i Statens finaiiccr, att man haft svårt att afgöra, till hvilketdera Utskotts behandling frågorna bordt öfverlemnas, och detta sammansatta förhållande i sjelfva saken Ilar förorsakat sammansättning af bägge Utskotten. Då nu Grundlagen Sagt, att frågor, deri RiksStånden slädnät uti olika beslut, skola definitift afgöras genom en Nämnd hvilken Den 17 December f. m. »9 likväl icke helt och hållit väljes för tillfället, utan deri det Utskott, som förut behandlat saken, äfven deltager, emedan man förutsatt, att Utskottets Ledamöter hafva den närmaste kännedomen om saken, skulle jag tro det vara mest förenligt med Grundlagens mening, att nu förstärka båda Utskotten till frågans afgörande, på sätt Utskotten föreslagit. Grefve af Ugglas j Gustaf: Om Grundlagen i sin applicalion skulle leda till en overkställbarhet, är det naturligt, att den för sådant fall icke kan följas, utan att lex in casu mäste stiftas; men då Grundlagens föreskrifter låta sig verkställas, tror jag, att de böra ordagrant följas. Nu hafva alla RiksStånden remitterat myntbestämningsfrågan till Statsoch BancoUtskotten gemensamt, och då 7 3 §. Riksdagsordningen föreskri Fver, att det Utskott skall förstärkas, till hvars handläggning målet hört, kan jag ej inse, hvarföre förstärkning skulle komma i fråga mera för den ena hälften af det Utskott, som handlagt målet, än för den andra. Rikets Ständer hafva ock rättighet, att förordna särskildta Utskott, och att dertill välja så mångå Ledamöter de behaga.
M. ansett icke böra med tillökt roterings-besvär betungas; att då, till undvikande af minskning i ständiga knektehållets numeraire, roterings-skyldigbeten måste än vidare fullgöras, ej mindre af de Capellans-boställen, från hvilka roteringsflyttningen ej kunnat ega rum, i brist på närbelägne oroterade hemman, än af de enahanda boställen, som fått berörde skyldighet transporterad på hemman, hvilka redan af ålder äro fullt roteraae; men alla Capellan r voro till lika förmon af rotefrihet berättigade, E. K. M. funnit, lika med Rikets Ständer, att de i ständiga knektehållet än vidare qvarblifvande Capellans-boställen borde åtnjuta ett deras roterings-kostnad motsvarande vederlag, och att ofvan omförmälde rotefrihets-afgift så mycket hellre borde dertill användas, som derigenom afbjelptes alla rolerings-tvister Församlingarne och deras Lärare emellan, utan att deraf orsakades någon minskning i gamla knektehållet eller tillskyndades Staten annan ny utgift, än sådan, sorn af serskild inkomst betäcktes; att, i afseende å beloppet af denna rotefrihets-afgift, hvilken borde utgöras af ordinarie rotering underkastade, men i sådan rotering icke indelta hemman och lägenheter, E. K. M. funnit, att, enär de i knektehållet qvarstående Capellans-boslällens hela kostnad för roleringsbesväret borde godtgörcs till fullo af de hemman, som för aflägsenhetens skull, eller annan orsak, undslippa öfvertagandet in natura af samma besvär, borde alla sådana hemman icke, såsom hittills, erlägga rotefrihetsbevillning blott med 12 R:dr för helt hemman, enligt i83o års Bevillnings-Förordning, utan betala sådan vacance-afgift, som motsvarade knekte-besväret, efter de i hvarje Län gällande roteringsgrunder; och skulle detta belopp, såsom Länen emellan olika och föränderligt, vid markegångssättningarne specificeras och uträknas, samt i Taxorne årligen utsättas; anseende É. K.
let för en sökt förkofran, råkat, med sina fa-, miller i största obestånd.. Att det skäl, sorn blifvit berntat affoa-, dens, otillräcklighet, tycktes kunna, förfalla, när jemnförelse gjorde,s. emellan utlå-ningsbeSoppec sedan sista Riksdag, utgörande 5,j 80,000 Kalr, och det som till nästa Riksdag får utlånas, hvilket; anses böra uppgå till 2,1.10,000 R:dr;. och att, således^ tillgång troligen ej kommer att sajcnas, oaktadt summan, för de förut inlemnade ansökningar, Rsdr j.8g,000, finge utgå medförmånsrätt; heldst silfverbe.ealningen sannolikt skulle verka till lånens mindre begärlighet. Aft hvarken den, stora-, Possessionaten, sorndrifver, sitt åkerbruk genom underlydande gotl*,.. 4io BancöUtsiottets Betänkanden. eller Bonden, som sköter jordbruket med sitt husfolk, vore de mest lanebehöfvande, utan rätteligen den så kallade Ståndspersons classen, hvilken under ymnigare capital-tillgångar ska* pat nya egendomar och frambringat .nya productioner, men nu blifvit satt i förlägenhet dels genom producternes fallna pris och dels af brist på förut tillgängligt diiftcapital. Dessa fastigliets-innehafvares egendomar, vanligen ej högt uppgående i hemmantal, äfo derigenom mindre användbara såsom hypothequer till enskilda, så att denna dass synnerligast funne sig i behof af sådane lån, som lemnäs efter uppskattningsoch ej efter hemmansgrunder, af hvilka skäl, om summan ej kunde bibehållas vid 6000 Id:dr, den åtminstone ej borde nedsättas under 4000 B:dr. Och har härvid blifvit hemställt om icke den tillgängliga fonden matte delas i 2 lika delar, hvaraf maximibeloppet för den ena bestämdes till 4000 odt för dea andra hälften till 2000 R:dr, Hos Hederv, BondeStändet .*
Yid detta ärendes föredragning den 27 Maj 1864 behagade Eders Kongl. Maj:t den af Ronneby köpings invånare vid hållen kommunalstämma enhälligt antagna, af Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande förordade plan till utvidgande och reglering af köpingens afbräuda byggnadstomter, dess gator och allmänna platser, sådan denna plan å den upprättade kartan funnes upptagen, i nåder fastställa, att bringas till verkställighet i den mån sådant utan förnärmande af enskilds rätt kunde ega rum, hvarjemte med afseende å de stora och kännbara förluster, som drabbat köpingens invånare samt svårigheten för dem att under dåvarande förhållanden bekosta hela den för regleringen erforderliga summa, och då Ronneby köping i folkmängd och rörelse vore fullt jemförlig med flere bland rikets städer, hvilka vid inträffade större eldsvådor blifvit med bidrag af allmänna medel hugnade, Eders Kongl. Majit beslöt att till Rikets näst sammanträdande Ständer aflåta nådig Proposition om anvisande af ett bidrag utan återbetalningsskyldighet för nämnda ändamål till belopp af 30,000 Riksdaler, med vilkor att den ifrågasatta vattenledningen blefve utförd på ett för dess framtida vidmakthållande betryggande sätt genom användande dervid af jernrör samt att utläggning och planering af gator och allmänna platser verkställdes under ledning af sakkunnig person. Tillika och på det att köpingens reglering måtte kunna så skyndsamt som möjligt bringas till stånd, anbefallde Eders Kongl. Majit Stats-kontoret att, efter reqvisition af Läns-Styrelsen i Blekinge län, inom förenämnda belopp af 30,000 Riksdaler, i mån af behof förskjuta dertill erforderliga medel, så framt köpingens invånare på kommunalstämma åtogo sig att, för den händelse Rikets Ständer skulle föreskrifva återbetalning af större eller mindre del af det sålunda förskjutna beloppet, kommunen då skulle detsamma återgälda å de tider Rikets Ständer kunde finna skäligt bestämma.
Verkställes ej inbetalning å bestämd tid, är låntagaren pligtig att för det till liqvid förfallna oguldna beloppet erlägga sex procent årlig ränta, intilldess betalning sker; 16:o, alla kostnader, af hvad namn de vara må, som i följd af erhållna anslag eller lån föranledas för Riksgälds-kontoret, skola utan undantag bestridas eller godtgöras utaf den eller dem, som statsbidragen erhållit; och bör erforderlig föreskrift derom uti kontraktet införas. Jemte det ofvanstående stadganden blifvit i underdånighet anmälda, hafva Rikets Ständer anhållit, att Kongl. Maj:t täcktes låta underrätta Fullmägtige ej mindre om de terminer, då beviljade statsbidrag böra utbetalas, än om sådana förändringar uti de för statsbidragens lyftning m. m. meddelade bestämmelser, som under arbetenas fortgång kunna i nåder medgifvas. § 141. För betäckande af kostnaderna för Sveriges deltagande i 1862 års allmänna industrioch konst-exposition i London hafva Rikets Ständer till Kongl. Maj:ts disposition på Riksgälds-kontoret anvisat ett belopp af Etthundrafemtionio tusen Trehundraåttatiofyra R:dr 18 öre; hvarförutan Rikets Ständer, för godtgörande af enahanda kostnad vid den för landtbruks-alster och redskap innevarande års sommar anordnade internationela utställning i Hamburg, likaledes på Riksgäldskontoret anvisat dels Fem tusen R:dr, dels ett belopp, enligt gällande kurs, motsvarande Tio tusen mark Hamburger Banko, att, i mån af behof, utgå. Till bestridande af kostnaderna för en fullständig undersökning i afseende på möjligheten af samt kostnaden för norra stambanans framdragande dels från trakten af Märsta öfver Garnsviken förbi Sigtuna samt vidare öfver Erikssund och Varpsundet till Grans socken, dels från trakten af Odensala till Erikssund, hafva Rikets Ständer till Kongl. Maj:ts disposition på Riksgälds-kontoret anvisat ett mot dessa kostnader svarande belopp. 30 StatsUtskottets Memorial N:o 220, § 143.
Jag köpte min jernvägsbiljett och fortsatte vägen genom bördiga, ehuru kuperade trakter, der de rika sädesfälten endast lemnade rum åt vidsträckta linodlingar, och jättehöga, rökande skorstenar så ofta tittade upp öfver vägen att jag var färdig att tro det hela Belgien ej var bebygdt med annat än fabriker. Det hade redan lidit ett stycke på eftermiddagen, då trängen afgick från Brüssel; och klockan 5 var på morgonen, då jag anlände till Paris, försänkt i en så djup sömn att jag ej hade något annat intryck af ankomsten än ett hastigt uppvaknande. De första timmarne i Paris. Så tidigt på morgnen ville jag ej störa den svenska familj, hos hvilken jag skulle bo under mitt vistande Paris. Jag qvarlemnade derföre mina saker på tullkammaren och beslöt att göra en promenad till klockan 8. Till en början företog jag mig att vandra nedåt den långa Rue de Faubourg S:t Denis, vid hvilken embarkadèren är belägen. Jag kunde ej välja en förträffligare väg, ty efter en stunds gående befann jag mig på sjelfva boulevarderna. Jag hade verkligen svårt att tro det i början, ehuru jag på beskrifningen kände igen den oerhördt långa sträckningen af ett slags gata, bred som ett torg och der trottoarerna skildes från körvägen genom flerdubbla alléer af lummiga träd. Men hvar voro de praktfulla butikerna och den hvimlande strömmen af eleganta promenerande? Här såg ju ut som om hela verldens Hötorg och Kornhamn, Gröna Gång och Röda Bodar utgjutit på asfalt-trottoarerna och chåssén alla sina förråder af grönsaker och fisk, frukter, fjäderfän, blommor, köttstycken, äggkorgar och potatis-tunnor, tillika med den stojande befolkningen af säljande och köpande pigor och slagtardrängar, bondfolk och gaminer, fisk-madamer och trädgårdsmästare. Bodarne voro stängda, ända upp i sjette och sjunde våningarne voro luckorna tillskrufvade, rullgardiner nedfällda, jalusier fördragna, likasom vore staden försänkt i den djupaste sömn.