Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hwad Friherre Wrangel salunda anfört, och det bilagde förslaget femte Tabellen i öfrigt in, achalia, hafwa Riksens Ständer noga öfwerwägat; och da Riksens.Ständer inhämtat, att Friherre Wrangel asyftgr uteslutande fran LandtmäreriFörfattningarne af de deri för Förrättningsmännen befintlige tillfällen, att utan Jordagarnes nytta, pa beha sistnemndes bekostnad öka fina arfwoden, ej mindre än att genom det ingifva Förstaget till en ny Taxa för Landtmätare, sadane tilläfwentyrs inträffande mistbruk kunna förckominas, anse Riksens Ständer fig böra hos Eder Kungl. Majit i underdånighet anmäla detta Friherre Wrangels Förslag, med lika underdånig anhållan, det täcktes Eder Kongl. Maut deröswer i Nader infordra wederbörandes utlåtande, och om Förstaget tili det hela eller i betydlig matto finnes werkställbart, da i Nader laka upprätta Taxa för Landtmätare, med grund deraf, lvm i afseende pa ersättningen eller arfwodet ar förenlig med bade Furrättningemännens bestånd och jordägarens båtnad; hwMer allt Eder Kongl. Majit i underdånighet underställes. Riksens Ständer framhärda rc. Upp - Den 29 Julik 2047 Uppläst hos Rldd. och Adeln den 29 Juli-. Prest-Ständer den 29 Borgare-Ständet d. 29 Bonde-Ständet den 29 Stsrm ägtigste Allernädigste Lonung! benoni wäckt Motion rörande medlen att till be, redande af en önstad Statens sjelfständighet astad, komma Folkets och Landets förbättring, har Riksens Ständers omtanka blifwit fastad wid desta wigtiga ämnen.
Det är således icke för att klan Ira det Högloflige Utskottets åtgärder, utan med den rena öfvertygelse, att i ett ämne af så stor vigt och omfattning, som detta, afven de obetydligaste inkast emot förutfattade meningar skulle möjeligen kunna leda till nya forskningar, sorn jag,vågar utbedja mig H rr Grefven» och LanritMarskaikens samt Höglofl. Ridderskapets och Adelns tillstånd att vid det Högloflige sammansatta Utskottets Betänkande få göra några Anmärkningar. Utskottet säger i Ingressen till dess Be« tänkande, ”att regleringen af Rikets Penninge* ”väsende borde på ett uteslutande sätt blifva ”föremålet för dess öfverläggningar; att det, i ”följd häraf, stadgat den allmänna grund, hvarifrån Utskottet, i anseende till beräkningarne ”af PentiingeScdelstocken , borde utgå vid utarbetningen af dess Förslag till Myntvärdets ”upprätthållande, samt tillika fastställt, såsom ”en härifrån sig härledande principe, att några ”nya biträden ifrån Banquen icke borde komma ”i fråga, så framt härigenom rubbades den ”grundval, på hvilken nämnde Förslag skulle ”komma att byggas.” Då nu Högloflige Utskottet antagit dessa hufvudgrunder för dess financiella åtgärder i allmänhet och således äfven för Discont - aflairernas Reglering, så hade det visserligen varit att önska, det dessa grunder blifvit något mer utvecklade till Rikets Högloflige Ständers Plena framställda, hvarigenom de kunnat komma i tillfälle att från samma synpuncter, som det Högloflige Utskot* 330 Den 17 Marfil, e nu tet, betrakta det nu egenteligen ifrågavarande ämnet _ Höglofl.
M. funnit ämnets vigt fordra, att med förslagets liufvudsakliga granskning och slutliga afgörande uppskjuta, intilldess allmänna tänkesättet, isynnerhet öfver vissa mycket omtvistade punkter, hunnit stadga och uttala sig; i hvilket afseende E. K. M. ock redan låtit Comitens Betänkande, med Bilagor och Reservationer, af trycket utgå; att emedlertid, och då Comiten enhälligt funnit» att den offentliga undervisningen kräfver flera och snara förbättrings-åtgärder, samt såsom en grundläggning för det ändamål, som sökes, uppställt nödvändigheten» dels att åt Lärarebefattningarne förvärfva och fästa skicklige och nitiske* män, hvilket ansetts svårligen kunna - Exp. Utsi. Förslag till und. Skrif v. N:o 216- 513 na ske, så länge lönerna för alla Lärare vid ElementarLäroverken, för de flesta vid Univera siteten oell för åtskilliga vid de i senare tider tillkomna Uppfostringsoch Undervisningsanstalter, befinnas vara alldeles otillräckliga* dels ock att till vägabringa nödiga undervisningsmedel, hvilka för det närvarande antingen saknas, eller äro alltför ringa och ofullständiga, Comité», i följd häraf, anmält behofvet af förökade Statsanslag för de flesta nuvarande Läroverken, och nya för de Tillämpnings-och SpecialScholor, hvilkas inrättning Comité» i underdånighet tillstyrkt; utgörande, enligt upprättade Calculer, årliga TotalSumman för dessa behof 168,000 R:dr Banco, nemligen: till ElementarLäroverken 42,000 R:dr, till Upsala Academie 4»,000 R:dr, till Lunds Åcademie 34,ooö„ till SpecialScholorna 4i>oooR:dr, samt till Fond för utgifvande af Läroböcker och lärda Verk samt till 2:ne ReseStipendier 11,000 R:dr. Då E. K. M. likväl ansett denna Summa uppgå till ett större belopp, ali Statens tillgångar vid denna Riksdag medgifva, har E. K. Mi inskränkt Sig, att hos R.
Då man eftersinnar, att RevisionsSecreterarne, i afseende å juridiska måls handläggning inför Högsta Domstolen och Kongl. Maj:t, Den 7.5 September e. iw. io5 hafva nästan aldeles enahanda tjenstebefattning, sora StatsSecreterarne, i afseende å administrativa ärender, inför Rikets ärenders Allmänna Beredning och Kongl. Majit, samt desse sednare Embetsman blifvit af Utskottet tillagdc /jooo Ridr i årlig lön, kan man icke nog förundra sig, att Utskottet prutat på det lönebelopp Kongl. Majit för de förre Embetsmännen föreslagit. De mål Revisions-Secreterarne föredraga och handlägga, äro ofta ganska invecklade och vidlyftiga , merendels högst vigtiga och magtpåliggande. Det är derföre billigt, att de förses med en lön, som någorlunda motsvarar deras arbete, och vigten af deras tjenstebefattning. I sådant afseende äro 1800 Ridr Bico det minsta, som skäligen kan komma i fråga. Jag yrkar alltså, att Kongl. Majlis nådiga proposition i denna del må af Ridderskapet och Adeln bifallas. Friherre Anckarsvärd j Carl Henrik: Den punkt af Utskottets Utlåtande, som nu är under öfverläggning, innefattar 2ine föremål, nemligen dels om antalet af de RevisionsSecrelerare, som böra på Stat uppföras, skall Ökas, och dels Jönen för dessa Embetsman. Jag anhåller derföre att få fästa Herr Grefvens och LandtMarskalkens uppmärksamhet på nödvändigheten att först framställa proposition på det antal, som hör "bestämmas, innan man skrider till öfverläggning om lönebeloppet. 20Ö
Skulle åter det sednare mom. jemväl antagas, så förlorar Banken, vid en sådan oförmodad händelse, för alltid rättigheten att åter utgifva sedlar, ty jag kan icke lyda delta inom. så som Gr. Horn, helst grundlagen bör tydas efter bokstafvera Pä de skäl, som i öfrigt af andra talare blifvit anförda, hemställer jag, att R. o. Ad. måtte fatta samma beslut, hvaruti alla fyra Stånden vid förra riksdagen stannade. Hr Hjerta, Lars: Afhörandet af denna discussion ger mig anleda, att vördsamt till 11. o. Ad. hemställa, huruvida man icke, under det berömliga sträfvandet alt garantera Bankens inlösande af sina sedlar enrot silfver, i sjelfva verket, om man närmare tänker sig in i det praktiska af saken, griper efter ett moln, emedan de påföljder man här vill utstaka, svårligen lära kunna sättas i verket. Den svåraste af de stadgade påföljderna vore troligen den, alt Banken skulle förlora sitt privilegium att utgifva sedlar, sedan den upphört alt vexla; men om man tänker sig huru detta skall gå till, så torde svaret blifva svårt. Ständerna, som redan vid en föregående riksdag hafva lörcskrifvit om Bankens sedelutgifvande och förordnat om dess styrelse, lära väl icke verkställa detta lagens bud emot Banken. Detta skulle således ankomma pä Regeringen; men huru skulle Regeringen kunna hindra Banken att utgifva nya 566 Den 2S Januari. sedlar och fortfara med sin lånerörelse? Det är mig icke klart, men måhända kommer det af bristande uppfattning å min sida. Jag skulle vilja ställa hela saken på en annan fot, och i st. f. dessa tillägg, utesluta ur grundlagen den mening, som handlar om alt Bankens sedlar skola såsom mynt i Riket erkännas. Om delta stadgande icke funnes i grundlagen, så måste naturligtvis Ständerna vara ännu mera måna och omtänksamma derom, att Bankens sedlar skola bibehålla sin credit, genom Bankens egen förmåga att deni inlösa.
Collegierna borde afgifva ett på dessa upplysningar grundadt fullständigt Utlåtande, så väl öfver de nu i Städerna gällande grunder för deltagning i Båtsmanshållet, som öfver beståndet och kraften af de öfverenskommelse!' eller beslut, som derom kunna vara träffade, äfvensom underdånigt förslag till fördelning af detta onus på borgerlig Näring och jorden i de städer, der antingen deltagnings-grunden icke är tydligt bestämd, eller icke i laga ordning tillkommen, eller ock der sådan fördelning hittills icke egt rum, 3:o Att, sedan, genom dessa upplysningar, jemförda med förenade Collegiernas förslag till fördelningen, blifvit bestämdt, huru många af de nuvarande Båtsmännen, för hvarje stad, gemensamt tillhöra borgerliga Näringar, hus och tomter att utgöra, och dessa för alla Rikets Städer blifvit i en summa sammanslagna, Commerce-Collegium, som närmast vore i Kongl. Maj.ts Nådiga Skri/v. N.-o 5/j.. 9 tillfälle att känna Näringarnas tillstånd, Loide uppgöra förslag till ny fördelning af dessa Båtsmän, i förhållande till hvarje Stads rörelse och välmåga, hvilken fördelning i en framtid oftare torde kunna omgöras, så framt förändrade förhållanden i afseende på näringarna och rörelsen städerna emellan skulle sådant påfordra; att åter den andel af Båtsmans-hållet, som faller på jorden, äfven borde i en summa sammanslås och fördelas på Städerna, i mon af hvarderas donerade jord, som icke innehafves af Kyrkor och milda Stiftelser, eller såsom lön af Embetsmän. 4:o Att, sedan bestämdt blifvit, huru många Båtsmän i hvarje Stad af Stadsjorden böra utgöras, utredas borde, huruvida den, efter allmänna roterings-grunder, kunde anses genom detta ständiga Båtmanshåll fullt roterad eller ej; i hvilken senare händelse öfverskottet borde till extra rotering föreslås, och slutligen 5:o
SkogsStaten och JågeriBetjenin gen böra såttas på en verksammare och vetenskapligare fot, och alla platser deruti beklädas med mån, sorn hafva kunskaper i Skogshushållningen, eller åro skicklige att förvärfva sig dem, i annor händelse torde denna corps böra anses som öfverflödig och ej svarande mot sitt ändamål, och, har man mindre skål, att förvänta sig dessa kunskaper hos dem här i Sverige, ån i något annat land? Månne Allmånningarnes fördelning och Kronoparkernes försäljning vore nyttig? Vore ej båttre att dessa bibehöllos oförskingrade och sköttes under Jirångt ansvar af dem som fått, eller få, sig vården deröfver Den 5 Martii, 249 uppdragen. Jag framställer således till Höglofl. Ridderskapets och Adelns bepröfvande, om icke genom en underdånig hemställan till Kongl, Majit kunde utvårkas, att SkogsStaten blefve båttre organiserad och satt på den fot att den blefve gagneligare till sin bestämmelse, samt Kronoparker och Allmänningar satte under deras ansvarsfulla vård, så skötte, att de icke allenast bibehöllos i sitt värde, utan förbättrades genom en omsorgsfullare behandling till föresyn för enskildta skogsägare, då i följd häraf dessa Parker kunde gifva en fortfarande säker inkomst åt Statscassan, samt Allmånningarne en årlig utdelning af Skogseffecter åt Lånens och Håradernes invånare. Att denna min motion blifver remitterad till vederbörligt Utskott, vågar jag i ödmjukhet anhålla.
Och nu upplästa 22 §. af 812 års RiksdagsBeslut hänskjuter fiågan cm n ny Representation till Rikets nuvarande tänder, men ingalunda directe till deras ContitutionsUtskott, 1 följd häraf anser jag, att RiksStånden tillkommer besluta örn sättet att befordra Verkställigheten af RiksdagsBeslutet härom, Och att Remissen bör ifrån Ståndens Plena afgå till ConstitutionsUtskottet. Med den rätt 56 §. af 18c§ års Regeringsform lemnar en hvar Ledamot af RiksStånden att der framställa allmänna ämnen, som då böra till behöriga Utskott hänskjuta», har jag hos Höglofl. Ridderskapet Och Adeln anhållit, att ifrågavarande, från [ 812 års Riksdag uppskutna, mål måtte till en snar handläggning hos Höglofl. ConstitutionsUtskottet förvisas j hvadan ock jag, söm ingalunda afgifvit något hufvuRsakligt förslag till ändring i Grund-* lagen, ej heller kunnat hämta mindsta anledning af 81 §:n i Regeringsformen, att omeäel» Den t 9 April, e. ni. baft derom hos Höglofl. ConstitiuionsUtskottet göra anmälan. Begärdes på bordet. Herr Spaldencreutz, Arvid, anförde skrift» ligen till Protocollet följande: Då jag, vid Höglofl. Ridderskapets och A< delns Plenum den 13 sistlidne April, hade den äran att väcka HöglRidderskapets och Adelns uppmärksamhet på det då på bordet liggande Memorial af Prosten Doct, Stenhammar, hoppades jag, att så väl ämnet för detta Memorial, som mina i följe deraf yttrade tankar och framställringar skulle hafva väckt något verksammare deltagande.
Blefve icke alltså verkan enahanda,’ om de befintlige och redan utlånade fillgångarne upp-ades och omflyttades i Statslån, eller om de uppsades och omflyttades i BankactierP Enär vi finna begge desse slags Stats-t papper i de länder sorn nyttja dem, gemensamt hafva annoterat pris i köp och salu för hvar Börsdag; månne då ej en 50 R:dr Bankaktie vöre lika tjenlig att upptagas i beräkning gen af tiPgångar och medel för allmänna rörelsen, sorn en motsvarande Statsobligation? A Är det troligt, att den som af misstroende till myntets omvexlingar hittills icke utlånat sitt capital till enskildta hädanefter skulle fästa samma capital uti ett ouppsägligt, eller ett med ringa amortissement löpande Statslån; föreskrifvit i samma slags fluetuerande pappersmynt; och som dessutom måste ge mindre rän^ ta än 6 procent, om det icke skall blifva allt-» för graverande för Staten? Är då icke en myntbestämning äfven ett nödvändigt vilkor för Statsobligationssystemet, derest det skall få någon framgång; eller åtminstone derest det icke skall leda till ett för Statscrediten aldeles förstörande fondspel? Finnes någon Stat i Europa hvars Skuldförbindelser icke lyda på metallisk valuta: hvars interessen icke liqvideras efter en sådan måttstock? % 105 Den 7 April f. ml Man kan väl åberopa förhållandet just bos oss sjelfva, och att RiksgäldsContoirets obligationer varit begärliga, faslän de icke lyda på metallisk, valuta, och burit blott 5 procents ränta; men detta bevisar allenast de menliga verkningarne af vårt penningeskick på det hela: Statscrediten har vunnit på den enskildta creditens bekostnad. Misstroendet i afhandlingar medborgare emellan, har så gripit ikring sig; att man häldre tagit en mindre ränteinkomst, för vissheten om capitalet, och läitheten att omsätta det. Vill man fortgå i samma systeme, så är det visst möjligt, att de få enskildta capitaler söm ännu stå qvar, i andra enskildtes fasta gods, häldre användas uti ett för öfrigt ofullständigt
Med anledning af en vid sista riksdagen lentnad föreskrift, att endast till denna riksdag skulle komma att fortfara den temporära åtgärden lör pensionerande af bancodisconlernes tjenslemäns i fattigdom eflerlemnade enkor och barn, väcktes vid början af denna riksdag en motion, angående utvidgande af nuvar. enkeoch pupillcassa för den gamla bancostaten, lill upptagande deruti ai de nya bnncoverkens eller disconternes och Tumba pappersbi uks tjenstemän, innehållande uppgifter huru dervid skulle tillgå, så alt förslaget blefve antagligt för de gamla drlägarne i cassan och tillika så litet som möjligt tryckande för banken. Denna motion remitterades af Utsk. till baucofullmäktige, som Den 7 Juni. efter vederbörandes hörande medgåfvo dessa nya verks upptagande i bankens gamla enkeoch pupillcassa, på vissa af delägarne i den gamla cassan föreslagna och af fullmäktige nied smärre förändringar i det hela godkända villkor, och öfverlemnade sitt utlåtande derom till BancoUtskottet. Detta föranledde sedan en ytterligare remiss ifrån BancoUtsk. till fullmäktige, hvilka i April månad afgåfvo sitt svar derpå. Nu ålåg det Utsk., att till B., St. afgifva ett utlåtande nied afstyrkande eller tillstyrkande till denna motion. Detta utlåt, afgaf Utsk. först uti betänk. N;o 184, hvilket redan var bifallet af tre Stånd, och således af R. St., när detsamma bos R. o. Ad. förekom. Uti detta utlåt, hade TJlsk. endast upptagit de §5 i 1835 års reglemente, i hvilka Utsk. föreslog förändringar, utan att upptaga de §§, i hvilkas redaclion de ej föreslagit någon föränding, och derjemte hade Utsk, uraktlåtit att upptaga den motion, öfver hvilken Utsk. skulle afgifva betänkandet. Oaktadt denna uraktlåtenhet, hafva de tre öfriga RiksSCn, okunniga 0111 alt någon motion blifvit väckt, bifallit Utsk;s betänk, och derigenom vidhållit det gamla stadgandet.
Proposition, M 29. 27 Om det utaf Kongl. Majit nu framställda förslag af Rikets Ständer antages, böra alla af Rikets Ständer vid denna riksdag bestämmande anslag, skatter och afgifter derefter lämpas. ( Rörande d< cimal-systemets tillämpning på mått, mål och vigt, vill Kongl. Majit särskild nådig proposition till Rikets Ständer afgifva. Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. OSCAR. C. O. Palmstjerna, Utdrag af protokollet öfver Finans-ärenden, hållet inför Hans Majit Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott den 6 December 1853. Närvarande: Hans Excellens, Jnstitise-Stats-Ministern Herr Grefve Sparre, Hans Excellens, Stats-Ministern för utrikes ärendena, Herr Friherre Stjerneld, Stats råden: Herr Friherre Palmstjerna, Fåhreeus, Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner och Grefve Gyldenstolpe. I Chefen för Finans-departementet, Stats-rådet Herr Friherre Palmstjerna uppläste till justering ett, i öfverensstämmelse med förut fattadt nådigt beslut, uppsatt förslag till Kongl. Majits nådiga proposition till Rikets Ständer, angående dccimal-syslemets tillämpning på rikets mynt. Kongl Majit behagade, enligt Stats-Rådets tillstyrkande, i nåder gilla berörde förslag, och befallde, att riådiu proposition skulle, i öfverensstämmelse dermed, till Rikets Ständer under denna dag afgå, sådan den finnes protokollet bilagd. Ex protocollo L. L. Fries. 28 Kongl. Maj.is Nåd. Skrifvelse, M 50. Ank. till Exp.-Utsk. d. 16 Dec. 1833, kl. 3 e. m. Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående inrättande af Tvångsarbetshus i Stockholms stad och rikets samtliga län; Gifven Stockholms Slott den 9 November 4853.
Dessa redaktioner besinna likväl icke möjliga verkan af dylikt förfarande; huruledes, om de också rigta sina bemödanden ensamt mot den närvar:de representationen, deraf måste följa, att, i händelse raan framdeles erhåller en representation så sammansatt, som man företrädesvis önskar, — (det lärer ej vara lätt alt förutse huru den komme att se ut) — man sålunda har angripit ej blott den förras anseende, ulan jemväl den sednares, genom det man visat vägen för det behandlingssätt, den sistnämnda torde Den 29 Mars f. m. 177 lorde i sin ordning få röna af de vedersakare den, i följd af meningarnes stridighet, kan ådraga sig. Sanningens vanställande är och förblifver ett utsäde, som aldrig kan annat än bära onda frukter. Den som älskar frihet, lag och rätt, bör äfven hylla sanningens ljus; denna satis erfordrar intet hevis, endast tillämpning. Frågan derom åter är af stor vigt; och, jemte det jag i nu upgifna ändamål anhåller om återremiss af betänk., hoppas jag alt Ulsk. fortfar att taga henne i närmare öfvervägande. Hr Rosenblad, Bernh.: Sedan ordf. i Ekoo.Utsk. yttrat sig i denna fråga, tillåter äfven jag mig alt, om det än skulle anses mindre formenligt alt framställa en önskan, nemi. att man måtte fördela föremålen för detta förslag, så att man härvid afser den verkliga nyttan och enda lämpliga sätt, hvarigenom syftemålet kan vinnas, ett sätt, som i framtiden kan bespara Svenska Statsverket stora kostnader. Nyttan af Utsk:s förslag, så vidt det afser att erhålla bättre referater, lärer väl ingen bestrida, men sältet åter, som Utsk. upgifvit, kan jag icke lemna utan anmärkn., enär, enl. min åsigt, man kan komma lill samma mål på en helt annan väg. Jag skulle derföre anhålla om återremiss, och att Utsk. måtte till R. St. inkomma med förslag till förändring af 59 § Riksd.Ordn. sålunda, att R.
Landshrr i så god lid om uppfordring och hemlof blifva underrättade, att rothållarne ma äga nödigt rådrum till fullgörande af sina förbindelser i afseende på båtsmannens utredande och beklädande samt deras bortskaffande från och lill rendezvous-platserna. Om de vanliga, under fred inträffande, uppfordringar hafva E. K. M:s Bef:h;de erhållit underrättelse omkring en månad före uppbrottet; men om manskapet skall marschera till fots, måste till denna tid läggas den, som å t går för sjelfva marschen, d. v. s., att för blifvande uppfordringar lill sjötjenst, måste folket påräknas atne månader förut, hvilket oftast är overkställbar!, enär en sådan expedition, så lång tid förut, hvarken kan vara påtänkt, an mindie besältningslistan i så god lid känd. På dessa skäl, öfverensstämmande med hvad flottans stationers befälhafvare hemställt, anser Förvaltningen sig äga de gilltigaste anledningar, att helt och hållet i lind. afstyrka förändring uti hittills anbefaldta sättet, att genom marche forcée båtsmän och sjöfolk transportera ; men skulle likväl E. K. M. i nåd. för godt finna, att båtsmanscommenderingar hädanefter skola marschera, vågar Förvaltningen underdånig»! hemställa, om icke, vid dylika tillfällen, befälet för marscherne måtte få ökas utöfver den nu brukliga personalen ef^er befalhafvarens på stationen pröfning och truppens styrka, och att någon hjelp till underkläder under arbetstiden måtte manskapet tilldelas för de under marschen utslitna och förderfvade, till truppens helsås bibehållande, men hvilken kostnad nu hvarken kan i underd. uppgifvas eller föreslås, innan förhållandet i denna del mera af erfarenheten styrkes, samt att nödiga rastdagar under tågandet måtte bestämmas, allt efter vägens längd för manskapet, att derunder kunna vårda och från vata torka deras beklädnader, som förvaras i buldanssäekar och hvilket under sjelfva tåget icke blifver görligt.
Emedlertid och sedan, till åtlydnad af Kongl. Maj:ts sistnämnda dag äfven gifna Nådiga Befallning, Förvaltningen i underdånighet insändt de derstädes angående ifrågavarande ärende hållna protokoll, hvaribland det för den 19 Januari 1837, enligt hvilket då varande Chefen Grefve Cronstedt skall hafva, i närvaro af Förvaltningens fleste Ledamöter, tillkännagifvit, det han, i samråd med AmiralitetsKammarRådet Widin, beslutat och verkställt åtskilliga ändringar och tillägg i Reglementet, på sätt det vid protokollet bilagda concept till hans ofvanberörde underdåniga memorial utvisade, hade Kongl. Maj:t, som vid underdånig föredragning af insända handlingarne, inhämtat detta förhållande, och huruledes Förvaltningens Ledamöter, hvilka vid nämnde tillfälle, 0111 ej förr, erhållit kännedom om hvad sålunda obehörigen förelupit, derom icke hos Kongl. Majrt gjort anmälan, genom Nådig skrifvelse den 17 nästderpåföljde Mars, förklarat Förvaltningens bemälde Ledamöter samfäldt Dess höga misshag deröfver, att de underlåtit hos Kongl. Majrt i underdånighet anmäla så beskaffade tilltag, och att Kongl. Majrt med serskildt missnöje erfarit, det AmiralitetsKammarRådet Widin vid dessa tilltag lemnat sitt biträde; men att Kongl. Majrt likväl, i förväntan, att nämnde Ledamöter icke vidare gjorde sig skyldige till dylika uraktlåtanden af deras Embetspligt, i Nåder velat låta det ifrågavarande förfarandet utan vidare påföljd förblifva.