Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Emellertid synes staden onekligen vara i framåtskridande. Nya bus uppföras årligen och gamla påbyggas, utan att den ständigt ökade efterfrågan å bostäder kan tillfredsställas. Omsättningen af landtmanna-produkter är lillig, och den kringboende allmogens stigande förmögenhet kan ej undgå att fördelaktigt inverka äfven på stadens handel och rörelse. Också visar det sig, att antalet af de personer, sorn sökt och vunnit burskap, vida öfverstiger dem, som af en eller annan orsak blifvit från burskap skiljde, äfvensom att stadens fleste handlande blifvit påförde och erlagt högre bevillning efter 2:dra Artikeln för rörelse, än den af Bevillningsförordningen för handlande i 3dje klassens'strider fastställde minimi-afgift. Den i staden varande snusoch tobaks-fabriken har vunnit betydlig tillväxt och ökad afsättning, så väl på stället, som å andra inrikes orten Den svåra segelfarten mellan sjön Roxen och stadens hamn vid Nyqvarn har länge utgjort ett öfverklagadt hinder för utvecklingen af dess sjöfart. Redan lör omkring tio år sedan uppgjordes derföre förslag till Stångåns rätning, hvartill Rikets sednast församlade Ständer anslogo 16,666 R:dr 32 sk. banko. Visserligen hafva arbetspriserna sedan den tid, då kostnadsförslaget uppgjordes, väsendtligen stigit, och ett betydligt tillskott å stadens sida var således att förutse såsom behöfligt, om arbetet skulle kunna ändamålsenligt utföras. Emellertid blef det af stadens Borgerskap beslutadt och har med utmärkt skicklig ledning samt under gynsamma förhållanden så fortgått, atl dess fullbordan snart är att emotse. 29 Staden äger För närvarande tvänne ångfartyg, hvilka göra regelbundna resor, det ena på Stockholm, det andra på Götheborg. I afseende på tillfällen till ungdomens undervisning är Linköping särdeles gynnadt, icke blott såsom säte för Stiftets läroverk, utan ock genom tvänne enskilda stiftelser, Ljungstedtska friskolan för gossar och stadens enskilda flickskola. I den förra meddelas icke blott de för folkskolan föreskrifna läroämnen, utan ock om Söndagarne undervisning ät mera försigkomne ynglingar, som egna sig åt näringarne.
R:dr 32 sk. 2 r:st., och att nämnde brister blifvit ersatte, den förra af anslaget till Oförutsedda Militaire utgifter, enligt Eders Kongl. Maj:ts Nådiga Bref den 19 Januari 1838, och den senare, enligt Eders Kongl. Maj:ts Nådiga Bref den 8 Januari detta år, af Tredje Hufvud-Titelns besparingar; i anledning af hvilken betydliga brist Revisorerne funnit sig föranlålne fästa Rikets Sländers uppmärksamhet derpå, att af nämnde anslag, vid General-Mönstringar, utgått år 1836 ... R:dr 5,860: och år 1837 „ 6,680: hvarjemte af samma anslag ett ständigt arfvode åt Krigs-Hof-Rättens Ledamöter, uppgående till 1,650 R:dr årligen, blifvit utbetaldt. Ehuru denna anmärkning icke utgör föremål för Krigs-Collegii förklarande, enär utbetalningarne, såsom af de granskade räkenskaperna visas, skett i följd af Eders Kongl. Maj:ts Nådiga förordnanden och med tillämpning af Rese-Reglementet den 5 Juli 1827, har Collegium likväl bordt i underdånighet anföra, att det sedan många år tillbaka bestämda anslaget 6,666 R:dr 32 sk. redan länge varit och framgent lärer blifva alltför otillräckligt, enär, såsom följd af Armeens senaste organisation och inrättandet af Examens-Commissioner inom Mililaire-Districterne, militaire embetsresor blifvit betydligt förökade, och resekostnads-medel fortfarande utgå till de General-Befälhafvare, som icke ännu kommit i åtnjutande af full lön; hvarjemte Artilleri-Regementernes EourageringsDirectioner af resekostnads-medlen uppbära ersättning för kostnader till hemtning och återförande af Artilleri-exercice-hästar.
V i kunna, därför garantera fullt arsenikfria vax or, hvilket ju är en oskattbar fördel. När vi därtill — hvilket är en känd och erkänd sak — göra allt för att åstadkomma de mest tvätt-, luftoch ljusäkta färger, äro vi i tillfälle garantera de mest hållbara färger oeb full arsenikfrihet. Piofver och prisuppgifter erhållas gratis från fabriken, och finnas tillgängliga hos alla våra kommissionärer. Beställningar kunna göras och gods lämnas antingen direkt till fabriken eller till någon af dess kommissionärer. Obs. I båda fallen samma pris. Sahlströmska Fabrikens Aktiebolag. Jönköping. kokkärl med sand och aska, ty däraf slites kärlen och förtenningen uti Det bästa och angenämaste skuroch rengöringsmedel är Iiag-ermans Kraft-SkurPulver Säljes hos alla minuthandlare i riket. Ende tillverkare Kraft-Tvål-Fabriken, Jönköping. nio fall af tio I beror hårets affallande på parasitära hudsjukdomar ' seborrhé, mjäll o. d.) Enligt läkareintyg är » F. Pauli ' s Azymolstimidus * obetingadt det verksammaste, bästa hårvatten. Säljes å apo&gt; tek, parfymoch speceriaffärer m. m. (S. T. A. 63786) när hvarje burk bär namnteckning i blått tryck. Drygast, därför billigast. En gros endast hos bolagets korrespondenter för Sverige OTTO DAHLSTRÖM &amp; Co., STOCKHOLM. (S. T. A. 55406) Duktyger, Handdukar, Näsdukai Lakanso c h Örngåttslärfter. Vadstenaspetsar o c h Brc derier. Låga, bestämda priser. Till utstyrslar. Hanna Peterson &amp; C:o. Keg-erirg-sgatan flofboktryckerl 12 Stora Vattugatan Beskrifningar Våla-Stolar. Undertecknad får för den ärade allmänheten rekommendera sina välgjorda arbeten af alla sorters Stolar, såsom sals-, förmaks-, pinn&amp; gungstolar samt sals-, serveringsoch nattdukshord m. m. Beställningar utföras skyndsamt och till billigaste priser. Illustrerad priskurant sändes, då enkelt porto bifogas. Postadress: J.
Om samma förhållande inträffade på flera andra ställen, så måste verkligen behållningen på Kronans spanmål blifva ringare än markegången, alldenstund köpare, som handla för att vinna, äfven måste göra afdrag för forsjjngskostnaden. Jag tror således, på sätt jag redan yrkat, att det vore säkrast hålla sig till det uppgifna priset, hvilket, såsom Frih. Cederström nu D e ii 8 Augusti f. m. upplyst, närmast öfverensstämmer med de 10 sista årens medelpris. Hr Rosenblad: Det är visst sannt att, sedan K. M. ocb Kronan afsagt sig den rättighet de ägt att kunna uppsäga sin behållna afrads-spanmål på kronotionde!) till leverance, då deremot denna rättighet ännu qvarstår på den motsatta sidan, och att Kronan således, på sätt Hr von Hartmansdorff anfört, är exponerad för att de år, då markegången råkar vara högre, göra förluster på spanmålens försäljning; men då likväl q eller åtminstone 8 år med detta för Kronan ogynnsamma förhållande legat till grund för StatsUlsk:s beräkningar, och likväl under denna tid (ej efter 5 utan efter io års beräkning) Kronan ej erhållit mer än 6 r:dr, och i allmänhet i Europa det visat sig (efter de spanmålsberäkningar vi äga uti Commerce-collrm och hvaraf jag sett ganska många) en benägenhet under 3o-lalet, att höja spannmålspriserna från den låga punkt, hvarpå de stodo under 20-talet (lägst voro prisen i Europa efter Franska revolutionen): så får jag erkänna, efter samma grundsats, jag förut yrkat, att man bör räkna efter verkliga förhållandet, fastän snarare litet för lågt, än för mycket, men icke för mycket lågt; jag får erkänna, säger jag, att likaså mycket jag ogillade StatsUtsk:s beräkning af de andra indelta räntorna, hvilken var nog knapp, måste jag gilla StatsUtsk:s beräkning af spanmålen och tillstyrka bifall dertill.
Ständer förklarade då uti deras underdåniga skrifvelse den i5 October, det de med fägnad inhemtat nyttan af omförmäldte Deputation, emedan Hospitalerne af dem blifvit styrde efter en princip, flere ägor återvunnits, som olagligen varit derifrån antingen söndrade, eller ock för 172 Den 14 Augusti /, m. ca ganska ringa afgift nyttjade; instructioner för Betjeningen utfärdade, hvarigenom den till förene mycket försporde egennyttan förekommits, samt Författningar vidtagne, som verkat förbättring i inkomsterne och besparing i utgifterne och som det icke tilhörde något RiksCollegium att befatta sig med Hospitalernes hushållning, men Ständerne funno nödvändigheten fordra, att vården om desse Christliga inrättningar vidare blefve åt någon Öfverstyrelse anförtrodd , utnämndes dertill en Direction, för hvilken en af Riksens Ständer föreslagen instruction den u December J766 utfärdades. De göromål, hvilka åt denna Direction varit anförtrodde, öfverlemnades sedermera år 1773 till två Herrar Seraphimer^ Riddare och år 1787 stiftades Kongl. OrdensGillet, som derefter fortsatt styrelsen öfver Hospitalerne, enligt de instructioner, hvilka redan voro, och den som derefter för OrdensGillet blef utfärdad. Således hafva Riksens Ständer sjelfve insett olämpligheten af särskilte Directioner vid Läns Hospitalerne, sjelfve afskaffat dem och i stället inrättat den Öfverstyrelse, hvilken sedermera, ehuru under förändrade namn , mera än ett halft århundrade förvaltat Hospitalernes angelägenheter till det mästa efter föreskrifter, dem Riksens Ständer uti första instructionerne meddelt , och sjelfve insett och offentligen medgifvit nyttan och nödvändigheten af samina Öfverstyrelse. Vare långt ifrån mig att påstå} eller ens
CJpptoges deremot uti riksdagstidningen hvarje Utsk:s betänk med yttranden och beslut deröfver i alla Stånden, så finge man ett fullständigt och redigt begrepp om ämnets behandling. Delta skulle ock helt visst ådraga sig allmänhetens uppmärksamhet. Sålunda, ju närmare man betraktar Den 4 Juni f. tn. i35 ilenna sak, ju mera intresse har lion. Jag önskar således alt R. o. Ad. icke måtte vägra återremiss af betänkandet. Hr af Ulli', Gustaf: Hr Lefren har sökt häfva en af de svårigheter vid företaget, som jag tror vara den största. Han har föreslagit, att hvardera sidan af Huset skulle hafva sin egen redaction. (^tvifvelaktigt skulle ändock hvardera sidans ledamöter få svårt att afgöra hvad som vore riktigt eller icke; men 0111 man också antager en så oförmodad samhällighet mellan ledamöterna på hvardera sidan, så är det likväl mycket godt folk, som tillhör den s. k. juste tnilieu, — och jag frågar, till hvilkendera redactionen skulle de vända sig? — Det måste således vara 3:ne redactioner, och när man vidare besinnar, att opinionerna icke blott uro 3, utan att de äro lika många med individerna på Riddarhuset, så tror jag icke ens, att det förslag, Ilr Lefren gjort, är verkställbar), och knappast något annat. Frih. Boye: Jag har redan förut yttrat mig och an sett mig skvldig att säga, det jag fruktar, att kostnaderna icke kunna bestridas. Om nu, hvilket är ganska troligt, riksdagarne hädanefter komma att inträffa hvart 3:dje år, så försvinner äfven det inkast, som Frih. Raab gjort, ali man hade ?. års besparingar, emedan de 3:ne år, som Utsk. föreslagit för capitationsafgiftens fortfarande, anses högst nödvändiga för andra ändamål, hvarföre directionen föreslagit, att den skall fortfara ännu i 5 år, af den orsak, att den beliöfves för reparationer och arbeten, som ej kunna förutses. Jag får i allmänhet göra R. o.
I dess ställe inrättades 1833 sex general-befäl, hvilka 1847 minskades till de nuvarande fem. Inrättningen af general-befäl, ehuru gammal, har således undergått flera vexlingar och afbrott; sedan de upphäfts, har man dock på ett eller annat sätt till dem återkommit, emedan deras nytta insetts. Den är också uppenbar. En vakande och sammanhållande myndighet öfver flere skilde chefer är angelägen. Regementscheferne, hvilka med rätta äro utrustade med makt att verka till regementets bästa, böra hafva någon, ej långt aflägsen, öfver sig, som har tid och rådrum att tillse huru de utöfva sina pligter och som betraktar förhållandena från en mera vidgad synpunkt än regementets stundom ensidiga. Allt nit och all duglighet fordra tillsyn, fordra eggelse och uppmuntran. Den tillfälliga inspektionsrätt, som af en generalmönsterherre utöfvas, är härtill icke nog. Såsom icke ständig, har den ingen fortfarande och jemnt verkande kraft. Den förutsätter intet närmare samband emellan trupper, hvilket inom de särskilda orterna är af väsendtlig vigt; den förlorar det betydligaste af sitt anseende, då innehafvaren deraf icke har någon befälsrätt. Den inspekterande och befallande myndigheten bör således vara förenad hos samme person, åtminstone så långt sådant, med hänseende till de särskilda vapnen och deras rätta bedömande, låter sig göra. Kommitterade äro likväl af samma tanke, som ligger till grund för de nuvarande general-befälen, att de nämligen endast äro en fredsorganisation — ett befäl öfver ett område, der trupper äro förlagde. Då arméen försättes på krigsfot inträder helt andra förhållanden än de, som kunna vara tillämpliga för freden, under hvilken omständigheterna tvinga till en find äggning, som endast undantagsvis kan afse ett rätt ordnadt försvar. Med afseende på denna fredsorganisation hafva kommitterade ansett, att riket lämpligast kan indelas i fyra områden, nemligen: Södra, innefattande Skåne, Småland och Halland; Östra, Östergötland, Södermanland, Upland, Westmanland och Nerike; Vestra, Westergötland med Dalsland, Bohuslän och Wermland; och JSorra, Dalarne samt hela landet norr om Dalelfven.
Om ett enda Land i detta hänseende synes sakna en särskild Lagstiftning, torde man böra besinna detta lands frånskiljda^insuläre läge, och än mer den långliga i sekler fortsatta vanan, som oändligen försvagar verkningarne af yttrande-rättens missbruk; den omständighet icke eller till förgätande, att om Straff-lagen mera sällan tillämpas, är den i stället så mycket strängare. Bland fa* t Den 2 r Maji J, m. 387 sta Landets Styrelser, anser Jag för min del säkert, att ingen enda skulle obehindrad kunna fortgå till alla Styrelsens syftemål: allmän,ordning och allmänt väl, om den ej äger tillräckligt värn emot missbruket af en frihet, hvars lagenliga bruk ingalunda bör inskränkas. Vår Constitution har visserligen gjort mycket i detta lall. Det skadligaste af alla systemer, det så kallade preventiva eller Censuren, som med sken af öfverträdelsens förekommande, så lätt kan urarta till hinder för sjelfva rättighetens utöfning, gifves icke mer i vårt Fädernesland. Lagen har äfven stadgat straff för missbruken; den har i afseende på Tidningsskrifvare uti vissa fall fördubblat böterna. Men tor hända är denna proportion i åtskilliga delar ännu allt för liten, och det i några fall till den grad, att tillökningen borde vara betydlig, helst då man dels besinnar möjligheten af ökad vinst för öfverträdaren, sorn ej sällan för det pikantas skull, i ali otyglad dristighet, tillvinner sig flere Prenume* ranter, dels eftertänker, att ansvaret rättvisligen bör stå i förhållande till förbrytelsens mer eller mindre skadliga följder. Dessa inskränkas eller utsträckas naturligtvis i mon af Tidningens större eller mindre allmännelighet, hvadan inom samma art af öfverträdelse, flere grader af böter borde kunna tillämpas. En ännu större brist i afseende på Tidnings Lagstiftningen synes mig bestå deruti, att Lagens verkställighet ingalunda är försäkrad. Hvarenda Medborgare, rik eller fattig, insigtsfull eller okunnig, har rättighet att anmäla sig såsom Tidnings-utgifvare.
Dessutom böra vi ihågkomma, att, dä omdistilleringen icke får ske under annan än den för bränvinsbränning tillåtna tiden, högst få, om ens någon, vilja deraf upoffra någon del till omdistillering. Gauska be tydliga qvantiteler sprit erfordras för hvarjehanda tekniska behof, och jag är öfverlygad om att en betydlig del af den Arrae oell Rutum, som linnes i landel, är till större delen tillverkad af Svensk sprit. Jag tror, atl man bör gå försigtigt tillväga härutinnan, och att, ur moralisk synpunkt betiakladt, värt intresse fordrar all vi befrämja men icke försvåra distillationeti. Hr Braunerhjelm: Jag får till en början besvara Hr von Köchs anmärkn., att del vore farligt atl tillåta städerna (å distillera bränvin med eukel redskap. Förmodligen har jag vid upläsandet af mill förslag uteglömt orden: ”under serskild kontroll.” Jag har nemi. icke medgifvil städerna att idka bränvinsbränning med småpannor, utan endast att begagna dem till distillering under samma kontroller och mot samma afgifter, som för bränvinstillverkningeu. Men jag ber likväl all fä förtydliga min åsigt. I min första upsats bestämde jag storleken af den minsta pannan; jag anhåller atl få ändra det nu; och då i alla fall §:n torde böra återremitteras till Utsk., synes mig redacliouen nu icke vara af så stor vigt, endast man bestämdt uttrycker, hvad man menar. Mitt förslag, som jag nu vill upläsa, skulle då lyda sålunda: ”1 stad må hvar och en, sorn enl. 1 §. 1 mom. lill bränvinsbränning berättigad är, kunna, efter serskild anmälan och emot samma afgift, som fik bran vinstillverkning, lill distillering af bränvin under serskild kontroll begagna enkel redskap af minst 12 och högst 20 k:rs rymd.” Genom delta förslag har man icke lemnat större rättighet åt städerna, än de förut haft ; och jag tror, alt härigenom de olägenheter, Hr von Koch omtalat, dymedelst är o förekomna.
Hvad nemi. angår skattefrihet för inflyttande utländningar m. m., så finner jag den frågan, så vidt den har afseende på en eller annan person, alltför obetydlig. Är åter fråga om befordrandet af stora coloniers inflyttning, så lida provinserna verkligen icke någon brist på invånare. Folkmängden är i betydlig tillökning, så att man snarare har att befara öfverpopulalion, än folkbrist. I Westerbotten steg folkmängden under sednaste decennium 20 proc., hvilket är det högsta någon af våra provinser kan förete. Att någonting synnerligt skulle uträttas genom utländska capitalers indragning i provinserna, betviflar jag; ty hvad trävaruhandeln beträffar, är denna redan uppdrifven så långt produetionen medgifver. Hvad angår sädesproduetionen, kan denna icke der drifvas i stort. Hade Westerbotten skolat odlas för dagspenning, så skulle säkerligen kostnaden vida öfverstigit den odlade jordens välde. De ökade skördarna äro framkallade genom den inneboende driften till odlingar, som dessa provinsers inbyggare pä bekostnad af otroliga mödor och besvär följa. Det beräknade vinstbegäret synes i bredd dermed föga förmå. Likasom passionen gör, alt man trotsar alla hinder för alt tillfredsställa den, likaså har det varit, att jag så må uttrycka mig, en passion att odla hos detta folk, som förmått göra dessa oländiga marker produetiva. Jag har trott mig böra lemna dessa upplysningar, men vill ej bestrida å tef remissen. Gr. Frölich: Jag är icke blott förekommen af den siste talaren uti den del af frågan, som jag egentligen upptagit, utan han har så fullständigt utredt ämnet äfven i öfriga delar, att jag ej behöfde yttra mig, om jag icke ansåg Den 12 Mars e. m. 213 mig böra svara på ett uttryck, som synbarligen var riktadt åt mig personligen. För det första får jag förklara, att jag icke kan tro, det utförseltuljen å trävaror blifvit förhöjd ända till 3o proc.
I äldre tider voi*o tulltjenste man anställde vid jernoch metallvågarne i Rikets stapelstäder för att, jemte städernes egna tjenstemän, kontrollera det inoch utgående qvantitcter af jern och andra metaller ordentligen vågfördes och förtullades. Dessa platser hafva under tidernas lopp småningom blifvit indragna och endast behållits vid metallvågarne i Stockholm och Götheborg. Huruvida i en framtid äfveu der indragning må kunna ega rum, beror hufvudsakligen, hvad tullverkets tjenstemän angar, på den tulltrJxa, som för den närmaste framtiden kommer att blifva gällande, och på den författning rör:de kontroll och arbetsordning för verket, hvilken, enligt K. M:s förordnande, nu är under utarbetande. Emellertid instämmer jag fullkomligt i det Sammansatta Utsk:s tillstyrkan, att den gjorda motionen icke må till någon Ständernas åtgärd föranleda. Om den ifrågasatta indragningen skulle verkställas, synes det mig i hvarje fall föga lämpligt, att Evända den upkommande statsbesparingen till ett för tullverket A minande ändamål, såsom motionären tyckes hafva åsyftat. Utsk:s Betänk, blef uppå härefter framställd propos. af E. o. Ad. 'rifallet. Föredrogos ånyo och biföllos Sammansatta Bevillmssamt Allm. Besv.- och Ekon,-Utsk:s nedanuämnde d. 24 och 20 sisth Sept. på bordet lagde Utlåtanden: N:o 20, i anledn. af väckt motion om beviljande af pension åt Grefve Torsten ltudenschiöld; och Den 3 Oktober f. m. VI N:o 21, i anleda, af väckt motion om föriindradt papper till de nu brukliga skrifkartorne. Ånyo föredrogs Sammansatta Stats-, Bevillmssamt Allm Besv.- öch Ekon. Utsk:s d. 24 och 26 sisth Sept. på bordet lagda Utlåt.
Efter döden icke så: den höjds-grad, som hon vid sitt afsked från jorden innehar, förblifver i all evighet graden af hennes tillstånd; och således, om hon då är en Himlens invånare, äfven graden af hennes himmel; d. v. s. den grad af himmelsk verld, eller den särskilda himmel, i hvilken hon, sådan hon numera har inom en viss sphär af godheter och sanningar fixerat sig för alltid, är i stånd att lefva och vidare utvecklas. Sålunda gifves en företrädesvis himmelsk himmel, en andlig himmel, och en naturlig – nämligen på andligt vis naturlig – himmel; äfvensom himmelska, andliga och (i nyssnämnda mening) naturliga englar. Ifrån den ena himmeln kan man icke stiga till den andra, eller från naturlig engel upphöjas till andlig o. s. v. Men hvarje himmel särskildt, eller hvart och ett af dessa engla-tillstånd, är icke dessmindre inom sig en rymd af oändligt stigande eller växande i himmelsk fullkomning. Ty fastän Höjds-Graderne äro åtskilda från hvarandra, finnas dock, ifrån de lägsta tingen upp till de högsta, inom hvarje höjds-grads egna omfång grader, som sammanhänga; dessa äro, i följd af sitt sammanhang (såsom t. ex. från svagare värma till starkare), att anse för Bredds-Grader; och medelst dessa grader kan, inom hvilkendera himlen som nämnes, utveckla sig en oändlig tillväxt i fullkomning och sällhet. Det följer häraf, att hvarje himmels invånare äro indelta i särskilda samhällen. I en verld, der all tillvarelse är ett obeslöjadt uttryck af sin inre verklighet, kunna samhällen bestå endast af likasinnade medlemmar. Alla de englar, som äro i samma sphär och grad af godhet och sanning, utgöra tillsammans ett dylikt samfund, och anse sig der gemensamt för slägtingar. Närmaste slägtingar äro de, hvilkas inre lifs-tillstånd äro närmast likartade; desse, om de ock under sin lefnad på jorden aldrig sett hvarandra eller hört hvarandra omtalas, igenkänna sig här såsom förenta genom det innerligaste frändskapsband. Liksom för menniskorna såsom Församling, så är ock för hvarje särskild
Emot 2j Mom. 4- I stället för orden: Sådcine likare af jern eller messing, bör stå: Sådane likare, sorn för längdemåttet och vigten böra vara af jern eller messing, men för rymdemålet af koppar eller tenn Efter orden: till jern för ing eller rättelse; bör införas: Likarne böra vara uppstuckna vid 16f graders temperatur efter Svenska termometern, och samma gradtal på dem antecknadt; samt vidare: Hvarken ifrån den uti vår Skattkammare nedlagde Rikslikaren, eller ifrån någondera af dem, som förvaras i Riks Arkivet eller LandtmäteriContoren, böra någonsin längdemått fä tagas med uddiga stångcirklar, utan anbefalla vi, när sådant erfordras, begagnandet af microscopiska stångcirklar. Rikslikare för medicinal-vigten Orsaken till de tvenne första tilläggen torde vara klar af sig sjelf; i afseende på det tredje åberopas mitt mundtliga yttrande af den 3o Julii. Ytterligare mot ff. 2. Det ändamål Utskotten åsyfta med sista anmärkningen emot Mom. 2, äfvensom med den emot Mom. 3, är på ett lätt och lämpligt sätt vunnit genom Momenternas omflyttning med högst små förändringar. Den närvarande §. framställer först ziffer - De n <4 Augusti f. m. 5 bestämningen i Mom. i, 2 och 3, och sedan den mekaniska genom likare, hvarvid i 4 Mom. orden Rikslikare, till yttersta controll nyttjas. Dessa ord äro alldeles oriktiga, ty z i Ife r b e s t ani n in ge n af fotens, kannans och markens relation till qvantiteter, som åtminstone ej af kända krafter kunna förändras, är just den controll, som måste Vara den yttersta, och blott derföre är denna zifferbestärnning skedd. Just detta, att och hvarföre en sådan controll är nödig, synes mig böra vara i sjelfva stadgan utsatt, på det att hos folket den lankan ej må uppstå, att dessa för dem främmande ziffror innefatta något annat än ett controllsätt, eller insmyga ett annat mått, än det, sorn i §. 1 kallas: den nu gällande' foten, kannan, och marken victualievigt.