Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Statsverket, jemlikt 11 § uti bolagets privilegium, är berättigad!, alt, när som helst, efter föregången värdering, inlösa jernvägen med tillägg af 25 procent till det uppskattade värdet och, i händelse det andra af alternativerna antoges, slaten skulle komma att för endast ena hälften af den föreslagna banan betala en lika stor summa, som den hvilken blifvit vid räntegarantiens beviljande afsedd lör banans fulländande i hela dess utsträckning. På grund af hvad sålunda blifvit anfördt hafva Rikets Ständer funnit de gjorda framställningarna om inlösande för statens räkning af jernvägs-anläggningen mellan Köping och Hult för närvarande ej föranleda till någon Rikets Ständers åtgärd. Hvad derefter angår frågan om beviljandet af förnyad stals-garnnti åt ifrågavarande jernvägsbolag, skulle Rikets Ständer, som med hufvudsakligt afseende å de vid detta riksmöte lättade beslut i fråga om anläggningen af Statens jernvägar och de lör dessa bestämda riktningar, redan uttalat den åsigt, alt jernvägs-anläggningen mellan Köping och Hull icke kail vara af den vigt för del allmänna, ali dess inlösande för statens räkning för närvarande bör ifrågakomma, äfven i den händelse alt Bolags-direktionen inskränkt sin anhållan om förnyad räntegaranti från statens sida till hvad i sådant hänseende förut blifvit bolaget bo v i Ij ad l, hafva hyst betänkligheter vid att medgifva Statsverkets återinträdande i samma ansvarighet för detta företag, som från början varit beviljad, helst upphörandet af den åtagna förbindelsen icke i någon män kan tillskrilvas det allmänna.
Ljungby flygsandsfält, der sandyran uppkommit från en liten sandkulle, 8 ä 10 alnar i fyrkant, och spridt sig till det omfång fältet nu äger och som började år 1831 hämmas genom fältets inhägnande och ristäckning, utgör nu en areal, efter rörlagd rågång, af mer än 92 tunnland. Täckningsarbetet har mäst årligen fortgå och en tät skog börjar nu bilda sig, som skall trygga omkringliggande trakter från den förödelse som spridde sig derifrån. — Oanmäldt bör ej lemnäs, att genom Provincial-Läkaren Doktor Billengrens nitiska vård om denna plantering del välgörande ändamålet dermed hufvudsakligen vunnits; och man kan dömma af detta resultat, huru tacksamt det är att besörja plantering äfven å en sandöken. Bergsoch bruksrörelsen bar väl icke blifvit utvidgad sedan sednaste underdåniga berättelse och någon ny förbättring i tiliverkningsmethoden är icke hos Länsstyrelsen uppgifven, men bergsrörelsen drifves dock med mycken framgång för vederbörande bruksidkare, som visserligen afsätta någon del af sitt jern på Skåne oell Calmar, men afyttra i öfrigt med fördel inom orten hvad som tillverkas. Allmogen i de trakter, eler jernbrnken äro belägna, förtjena ej obetydligt genom kolning och forslingar. Bland fabriker, som drifvas i stor skala och gifva både betydlig inkomst och arbetsförtjenst, är Kosta glasbruk, som sysselsätter 97 arbetare oell der tillverkningen förlidet år uppgick till uppgifvet värde af 96,492 R:dr banko. Lessebo pappersbruk drifves jemväl med mycken kraft; varande papperstillverkningen derstädes upptagen 1855 i värde tili 67,765 R:dr banko. Alia öfrige så viii pappersbruk som smärre fabriker, hvilka icke böra till bergsrörelsen, äro i tabellen till antal och beskaffenhet utförde och drifvas i allmänhet med fördel för deras innehafvare. Binäringar: Jagt utöfvas i somlige orter till den myckenhet, att vildt afyttras ej obetydligt äfven utom Länet.
Utskotten böra dessutom anmäla, alt, ehuru det, efter Utskottens öfvertygelse, icke varit lämpligt, att i Lagen för ofientlige Bolags-Banker intaga något stadgande, hvarigenom en gemensam tidpunkt bestämdes för upphörandet af deras privilegier, hafva likväl Utskotten icke kunnat undgå inse den väsendtiiga fördelen deraf, att alla nödige ansedde förändringar i Lagstiftningen för desse Banker kunde, i händelse af deras fortfarande, göras på en gång för dem alla gällande, hvarföre äfven Utskotten nu få hemställa: att Rikets Högloft. Ständer, vid öfverlemnande af deras förslag till Lag för Offentliga Bolags-Banker, måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att Kongl. Majrt, vid utfärdandet af privilegier för de Of' fentlige Bolags-Banker, som derom kunna göra ansökning, i Nåder läcktes, så vidt möjligen ske kan, så ställa desse privilegier, att den bestämda Liden för hvartdera Bolagets verksamhet, måtte ungefärligen på samma gång för dem alla utlöpa. Och få Utskolten slutligen tillstyrka, att, till desto säkrare undanröjande af hvarje okunnighet om det straff, hvartill den sig förfallen gör, sorn någon Bolags-Bankens sedel förfalskar, efterapar eller utprångla!’, Rikets höglofl. Ständer måtte hos Kongl. Majrt jemväl i underdånighet anhålla, att serskild Nådig Kungörelse måtte utfärdas derom, att förfalskning, efterapning och utprångling af Offentlig Bolags-Banks sedel straffas som förfalskning, efterapning och utprångling af Rikets Ständers Banks sedlar. Åtskilliga Ledamöters reservationer bifogas. Stockholm d. 8 Nov. 1834* Reservationer. Hör till Bancooch Lag-Utsk. Betänk. Af Herr Biskop Hedrén: ”Den 6 punkten i närvarande förslag till Lag för offentliga Bolags-Banker har, efler långvarig öfverläggning, formlig proposition, samt derefter fattadt och med klubbslag befästadt beslut, fått denna lydelse:
– Är det icke en motsägelse, då J å ena sidan förneken kyrkomötenas ofelbarhet, men å andra sidan förklaren för gudomliga, allena saliggörande sanningar åtskilliga läror t. ex. treenigheten, som hvarken bibeln omedelbart förkunnar eller den äldsta kristna kyrkan kände, utan som just genom dessa kyrkomöten (och ofta genom en ringa röstöfvervigt på desamma) blifvit formulerade och påbjudna? – Uti edra symboliska böcker hafven J intagit dessa läror, och när J upphöjt nämnda böcker till en ofelbar och evig norm för er bibel-utläggning, hafven J då icke dermed gjort den ofvan påpekade motsägelsen obotlig, gjort den till sjelfva grundvalen för er kyrka? Ty om införandet af en sådan norm skall något betyda, måste den innebära, att hvarje förutsättningslös granskning af de antagna kyrkomöte-lärorna är oberättigad, och att all granskning öfver hufvud, som kommer till andra resultater, är oriktig och fördömlig. – J gören edra symboliska böcker till rättesnöre för forskningen i bibeln, i stället för att, som reformatorerna, göra bibeln till rättesnöre för granskningen af kyrkolärorna. Är det väl oärlighet eller förblindelse – ty ettdera måste det vara – när J icke förthy påstån, att den heliga skrift är er högsta myndighet i frågor, som röra Kristi lära? – Är denne eder oföränderlige och således, i händelse af fel, oförbätterlige papperspåfve att föredraga framför vår högsta kyrkliga myndighet, som är en kedja af lefvande personer och fördenskull icke alldeles utesluter möjligheten af ett framåtskridande? – Kunnen J förvåna eder deröfver, att vi fasthålla vår urgamla tro, att vi icke öfvergifva en kyrka, omstrålad af tusenårig glans, bekräftad af så många århundradens kraftiga andar, af så många slägtens fromma tro, dertill så följdriktig i sitt system, så sammanhängande i sig sjelf, för att öfvergå till en kyrka, som är jemförelsevis ny, som, knappt uppkommen, förnekade sitt upphof och lade en motsägelse till sin grundval? Dessa frågor af katolikerna till protestanterna äro lika många rättvisa förebråelser.
Vid 3:dje punkten: att Rikets Ständer icke hittills beslutat rörande någon ökning i Creditiv för Publika Pappers belåning, utan endast bestämt, att belåning af sådane Document skulle komma att fortfara och äfven konna utvidgas, i den moa Silfverfondens förhållande till Sedelstocken, efter börjad utvexling, sådan! medgåfve; hvaraf klarligen visade sig, att ökadt Creditiv för d^nna'rörelsegren nu för tillfället icke kunde beredas på annat sätt, än antingen genom inbesparing på något annat slag af Lånerörelse eller genom anbefalld ny Sedel-emission; deribland Fullmägtige för deras del ansett intetdera kunna stå tillsammans med de af Rikets Ständer i förening med beslutet om Silfvervexling uttalade åsigter. Tid 4;de punkten: att densamme syntes Fullmägtige till sin princip helt och hållet oförenlig med 7 § uti Bank-Lagen af den 1 Mars i83o, som förmår, att alla stadgar och reglementen angående Bankens rörelse och förvaltning skola upprättas i noggran öfverenstämmelse med de i samma Lag fastställde grunder; helst Banken icke kunde förpligtas att uppfylla egne förbindelser och, i och med detsamma, förbjudas att i nion af behof göra 6 Banco-Utskotteis Bet. N-o Sy. gällande de vilkor, som uli innehafvande skuldförbindelser äro vordne utfästade.
Det derstädes förut varande jern-manufakturverk fortfar ännu att vara nedlagdt, sedan verkstäderna såsom i förra berättelsen anfördes, afbrunnit, utan att något menligt inflytande deraf bemärkts på näringarnes och befolkningens i staden tillstånd, som deremot blifvit förbättradt derigenom att, till följd af den i förra berättelsen omförmälde väganläggnmg, trafiken till och från öfre Dalorten numera går genom staden, Ströms-afrad och skutefrakts-medel till Fahlu stad utgjorde för år 1855 1,078 Riksdaler 34 sk. samt Ströms-afrad till Säters stad 3 Riksdaler 32 sk. Banko. Fahlun i Landskansliet och Landskontoret den 11 :te Oktober 1856. P. CRONHJELM. P. de Laval. B. V. Holmberg. Tabell för Landet inom Stora Kopparbergs Län för åren 18S1 till och med 1885. F rälse-säterier Frälse-hemman Dito särskildt Bergs-lrälse Krono-hemman Krono-skatte-hemman Militie-boställen Civile boställen Ecklesiastik-boställen Kyrkohemman, Bergs-frälse Rekounitions-skogs-hemman Skattlaggde bebyggde torp, utjordar, urfjellar m. fl. lägenheter utan mantal, som ej under någon hemmansränta äro inbegripne, krono Dito obebvggde Oskattlaggde, bebyggde dito Fisken, krono Tullmjölqvarnar med 223 par stena Sågqvarnar, grofbladiga Husbehofs-mjölqvarnar Stampar Silfververk Nickelverk Kopparverk Stångjernsverk Ämneshammare. . Masugnar Jernmanufaktur-verk Gårmakeri Glasbruk Pappersbruk sars Tegelbruk Svafvelbruk Krutbruk Garfverier Rödfärgsverk Kalkugnar Porfyrverk Tändsticks-Fabrik Snus-Fabriker. Kronoskogar, jernver tions-afgift Gästgifveriet och krogars minuterings-afgift Personalen af 1855 års skattskrifne personer För karakters-fullmakter Klereci-statens aflöning .
Beträffande åter det af Motionairen föreslagna tillägget: ”att, om en sådan syn ej hålles inom den i Lagen utstakade tid, löftesmannen bör för sin borgen vara fri”, kan Utskottet icke tillstyrka detsammas antagande, enär det af Qerfaldiga orsaker kan inträffa, att en sådan syn varder uppskjuten. Angående det Beslut Rikets Ständer i detta ämne fatta, lärer underdånig skrifvelse till Kongl. Majrt böra aflålas, på det alt, i händelse Kongl. Maj:t dertill lemnar Nådigt bifall, nu gällande föreskrift, rörande understöd åt nybyggare, må derefter förändras. Ankom till Exp.-Utsk. den a3 Maji kl. 5 e. m Utlåtande, i anledning af väckt fråga, om det tillägg i Afvittrings-Stadgan, att alla syner, som ske i och för m/hemmans upptagande, måtte af Staten bekostas. (U. A.) Uti memorial, som lill Stats-Utskottet blifvit remilteradt, bar Riksdagsfullmägtigen ifrån Norrbottens Län Johan Jacob Rutberg anfört, huruledes uti 7 §. af 1824 års Afvittrings-Stadga för Norra Länen finnes föreskrifvet, att de å Krono-Allmänningen befintliga, lill nybyggen tjenliga lägenheter skola af Afvillrings-Landlmätare affatlas och till nya hemman indelas, hvarefter den, som sig dertill anmäler, utan någon annan afgift, än lösen för det utslag, som meddelas i anledning af dess ansökning, får en sådan färdig ulsynt lägenhet emottaga, för att densamma uppodla, hvaremot i de socknar, dit Afviltrings-åtgärden ännu ej hunnit sträckas och nvbyggen, på grund af tillåtelsen uti 4 morn. af ofvanåberopade §., ändock anläggas, den sökande sjelf måste bekosta bela synen.
Vanlig i sätt och tal, liflig och verksam, fri från all etikett, beslutsam och öppenhjärtig, uppträder hon på genuint spanskt satt, utan kantigheter eller pjunk, utan minsta skymt af pryderi. Hvad som skiljer henne från den klass af spanska kvinnor som hon naturligen tillhör, ar ett manligt oberoende, böjelse för sport och kroppsöfningar, som mera kännetecknar den anglosaxiska rasen. Ingen kan förneka infantinnan Isabel utpräglad individualitet, hvilket gör henne mycket sympatisk och närmar henne till renässansens kvinnor. Infantinnan Paz eger en utbildad smak, hon malar och skrifver vers, men har icke gifvit &amp; got prof p5 verkligt artistiska anlag. Infantinnan Eulalia, elegant och ståtlig, har ingenting särskildt utmärkande framför de damer som pryda balsalongerna och tjusa genom skönhet. Efter den kungliga familjen komma de damer som tillhöra aristokratien s h a l p5 grund af börd som till följd af sina mans farska militära eller politiska dater. Dessa haka det sämsta rykte af alla Spaniens kvinnor. Jag skall bevisa att detta rykte saknar grund, men jag måste icke desto mindre erkänna att det existerar. Madrids befolkning, som dag ut och dag in ser dussintals damer, alltid de samma, i bländande toaletter passera i lysande eliipager, medelklassen eller landtbon, som från parterren på Teatro Real betraktar dessa samma af juveler gnistrande damer som med nakna armar och skuldror luta sig i logernas fåtöljer, medelklassen som girigt slukar tidningarnas a fashionable news 1) eller ~échos mondainsa och håller rakning på spetsarnas mängd och sammets-släpets meter-tal, som hör vissa namn ständigt upprepas i oupplösligt samband med skönhet, rikedom och lycka, som dagligen stinges af afundens gadd - tror så lätt, att dessa damer alla äro Cleopatror eller Julior, ständigt beredda att dricka pärlor upplösta i vin och att hängifva sig den ena dagen åt en Cxsar, den andra åt någon af tjurfaktningsbanans toreadorer.
Under de ifrågavarande båda revisionsåren, hafva, likasom år 1840, öfverflyttningar från stats-anslagen för Kongl. Lustslottet Ulriks - — 209 — dal till anslagssummorna för Haga Lustslott skett till belopp, år 1842, af 2,047: 8. — samt, år 1843, af . 2,429: 6. — hvilket Revisorerne ansett sig böra anmäla. Haga Lustpark. Debot. år 184*. år 1843. 'Balans från föregående året: Credit. Utgift: Den brist, hvilken Rikets Ständers sist församlade Revisorer anmärkt vidlåda räkenskaperna öfver denna Lustpark, att nemligen desamma endast bestå af månadtligen afslutade kassa-redogörelser, utan sammandrag för bela året, är för år 1843 afhulpen derigenom, att ett sådant sammandrag , utvisande inkomsterna och utgifterna för hela året, blifvit räkenskaperna bilagdt. Ulriksdals Kongl. Slott Dess räkenskaper, sorn i Kongl. Kammar-Rätten för båda revisionsåren granskats utan anmärkningar, hafva ej heller föranledt någon erinran från Revisorerncs sida. 27 — 210 — Debot. år 1843 år 1843. Balans från föregående året: Behållning . Inkomst: Statsanslag .. Arrendemedel Hy resmedel, m. m gård Credit. Utgift: Aflöning ... Ulriksdals Trädgård. Debet. år 1843. dr 1843. Balans till påföljande året: — Gripsholms Kongl. Lustslott Räkenskaperna, som granskats iren utan anmärkning, utvisa: i Kongl. Kammar -Rätten för håda Debot. Balans från föregående året: Inkomst: Balans till påföljande året: — 212 — Revisorerne hafva vid dessa räkenskaper icke funnit anledning till någon anmärkning. K o n g 1. Svenska Akademie n. I Kongl. Kammar-Rätten äro räkenskaperna för båda åren gran - skade utan anmärkning. De utvisa Del)et. år 1842 år 1843 Balans frän föregående äret: Upphärd': Utgift:
De förra representeras af Amandus och Floretto, den ene son af en köpman, den andre af en adelsman; dessa både herrar begå med tillhjelp af deras tjenare Pickelhäring en mängd dumma streck och blifva också relegerade. De flitigas representant är Jäckel, en fattig bondson, hvilken genom sin flit vinner magistervärdigheten; denna tilldragelse beskrifves utförligt i all dess högtidlighet i 6:te akten. Efter mönstret af Plauti Amphitruo spelar Merkurius rollen af interlokutör. För öfrigt förekomma ganska grofva studentprygelscener och till och med en scen, i hvilken herr Amandus ligger i en säng med sin flicka ”und galanisirt”497. Visserligen påträffas i ”Surge” ett och annat, som påminner om den antika komedien; men dock icke mera än i alla andra stycken från samma tid. Som en ursäktande förklaring för sitt uppträdande såsom dramatisk författare anför Chronander, att ”ljufliga komediers uppdiktande är en gammal och loflig plägsed, hvilken en part mena att de berömlige Athenienser hafva först uppfunnit, det och sedan många förnämliga philosopher hafva efterföljt, sig dermed ett odödligt namn förvärfvandes.” Man finner lätt, att det icke så mycket är de ”berömlige Athenienser” som ej mera de ”förnämliga philosopher,” uti hvilka han sett sina försvarare och förebilder, och med benämningen filosofer syftar han tydligen på de protestantiska skollärda. Chronander hyllar också deras uppfattning af dramat såsom ett medel för uppfostran till sedlighet. Han yttrar i dedikationen till vännen Wassenius: ”Dertill med förer en höflig Comedia ej ringa nyttighet med sig. Ty hon är intet annat än en afmålning, hvilken oss föreställer huru uti verlden tillgår, hvaraf vi kunna menniskornas lefverne lika som uti en spegel beskåda, alltså derigenom ransaka oss sjelfva och ej sällan vakta oss för tillstundande olycka. Hennes nyttighet består ock derutinnan att af komediers spelande korrigeras och rättas ohöfliga och bondaktiga seder både uti åthäfvor, affecter och tal, hvilket ej är en ringa nyttighet.”
Man var nu kommen på landsvägen, vilken jämn och ypperlig tillät en ganska hastig fart, utan att någon därav kunde finna sig stött. Drängen teg också och slumrade in, i synnerhet som det inte var hans egna hästar. Sara hade suttit småhäpen alltsedan porten, och en eller annan fruktande blick, kastad åt höger, utgjorde en spaning efter om Albert månne var riktigt ond? När sergeanten körde hästar, var han gärna så upptagen av detta nöje, att han inte såg eller hörde på annat. En halvtimme, eller hel, yttrades inget svenskt ord. Sara sade en gång: Det dammar! Denna sanning var ovederlägglig och således inte vidare att behandla. Sara sade efter en stund igen: Det dammar förbålt! jag tror jag tar av mig hatten. Sergeanten hade emellertid tämligen återkommit till lynne, så att han väl inte svarade på det som sades, men dock frågade: Vill du hellre sitta i efterstolen? jag ser på blacken där, att han ständigt slår dig med sin långa oklippta svans på kängorna. Det har jag inget emot, han dammar av dem. Nå, det är gott. Då bryr du dig kanske inte heller om att sitta i eftersitsen? Bredvid drängen? har du då här i framstolen inte rum att köra, nu som det är? Åjo; men drängen skulle kunna få sätta sig hit att köra, och vi satte oss bägge i efterstolen: där skulle det skaka mindre för dig, Sara. Jag kan inte säga, att det skakar just. Värre skakade det på Arboga gator. Men om du skulle ta av dig hatten för dammet, som du säger, vartill tjänade det? Inte kommer det att damma mindre för det? Nej, men en vit kambrikshatt, som dammas ned, måste genast tvättas: och det är besvär, ty den måste tvättas i själva sjön med borste. Däremot en silkesschalett far dammet straxt av, bara man slår den ett par slag över handen. Ja, om du vill byta om på huvudet, så skall jag genast stanna och vi stiger ur. Eller om jag skulle ta upp paraplyn och hålla emot dammet? Dammet bär sig inte åt som regn ... avbröt sergeanten ... vilket blott faller ovanpå en paraply. Dammet stiger upp inunder och kommer en dessvärre kring huvudet; jag tycker inte om paraply i vackert väder. Sara teg.
Fortsattes pröfningen af Bevillningsutskottets den 31 sistledne Julii under N:o 29 afgifne, samt den 5 dennes eftermiddagen på bordet lagde , Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets den 3 sistledne Junii under N'o 12 meddeldte Betänkande, rörande de genom Stora SjöTullen inflytande Bevillningsmedel; och företogs nu till granskning den af Utskottet uppgjorde, och vid sistnämnde Betänkande bilagde, Tariff till TullBevillningens utgörande å de i samma Tariff upptagne varor. Herr Grefven och Landt-Marskalken hemställde , om Ridderskspet och Adeln önskade att hvarje Artikel i TullTariffen skulle upplåtas, samt om icke i sådant fall Tullen å de Artiklar, hvarvid någon anmärkning icke gjordes , måtte anses vara af Ridderskapet och Adeln antagen. Herr Tham, Wollrath: Då redan i förra pleoum anmärkningar blifvit gjorda mot den pen 13 Augusti f. m. föreslagne tulltariffen, anhåller jag att få omnämna de grunder Utskottet ansett sig böra följa vid dess författande , för att visa, att Utskottet verkeligen följt ett systeme. Utskottet bar ej ansett passande att antaga hvarken ett absolut frihetseller absolut prohibitif-systeme. Utskottet har trott dessa systemer icke vara användbara uti StatsOeconomiska författningar, emedan de stöta emot erfarenhetens läror. Det är blott uti mathematiken och arithmetiken, som absoluta principer kunna antagas. Utskottet har stadgat såsom grund , att allmänt väl och enskildt nytta skulle förenas. Annan theoretisk grund trodde Utskottet sig •j kunna använda , utan skada för saken. För att sätta detta i verkställighet , har Utskottet ansett alla sådane varor, som äro naturalster, eller tillverkas af landets rudimaterier antingen ttll den myckenhet, att de ej behöfva utifrån införskrilvas , eller ock att de utgöra en export-artikel, böra beläggas med den högsta tull , nära gränsande till prohibition.
N:o 275* geoch Gåstgifveri-Skjuts, med mera dylikt, jemte de Utlåtanden, Bevis och Expeditioner, sorn Domare och Embetsman i dessa ärenden meddela; Assignation er, Publika Verks; Besigtningar, Oeconomiska, å Boställen och KronoHemman, m. fl.» BesvärsSkrifter af Allmogen, m. fl-, se Ansökningar ; -tt Uppbördsmäns i mål, rörande KronoRäntor samt redogörelse för disponerade medel; «*— Handlingar i Brottmål och Fiscaliska Actioner; Bevillnings-mål, Handlingar, rörande sökt ändring deri; Bevis af Domare och Embetsmän i brottmål, samt Oeconomie-, Politieoch Militaire-ärenden, se Ansökningar; Boställen, se Afoch Tillträdes-Husesyner, samt Caracters-hus; Brandvakter, i alla de fall, der hefrielse eger rum för Kronans Manskap; Broars underhållande, fråga åerom, se Ansökningar; Brottmål, Ransakningar, Ansökningar, Förklaringar och Besvärshandlingar deri; Byggnader, publika, frågor derom, se Ansökningar ; . Båtsmän, Ordinarie, Enrolleringsoch Fördubblitigs-, se Manskap; Esp. Utsi. Förslag till und. Skrifv.
M:t behagat härutinnan Rikets Ständer i Nåder hufvudsakligen meddela, att sedan, medelst Nådigt Bref den 24 Februari 1837, angående reglering af lönevilkoren vid Landshöfdingetjensterna i riket, E. K. M:t, hvad beträffade nämnda län, stadgat, alt från Landshöfdinge-tjensten, med hvilken såsom indelning åtföljde Elfsborgs Kungsladugård i Orgryte socken och Säfvedahls härad af samma län, skulle vid dåvarande Landshöfdingen m. m, G. Edenhjelms afgång skiljas den del af samma Kungsladugårds utmark, som under framfarna tider blifvit upplåten uti omkring 400 små lägenheter, hvilka utgjorde förstäder till staden Götheborg samt voro bebyggda och till en del odlade till trädgårdar med åsatt grundskatt af dels kontanta penningar och dels mansoch qvinnodagsverken, att efter årlig markegång i penningar utgå, och det blifvit i högstberörda Nådiga Bref beräknad t, att för dessa lägenheter, af hvilka några redan förut blifvit till skatte försålda, men de öfriga under ständig besittningsrätt upplåtna, grundräntan skulle utgöra 206 R:dr 45 sk. i kontant, 3,664 mans-dagsverken å 24 sk. eller 1,832 R:dr och 285 qvinno-dagsverken, uppskattade lill 71 ll:dr 12 sk., eller tillsammans 2,110 R:dr 9 sk., hvarifrån borde afdragas afkortningar för öfvergifna lägenheter m. m., förslagsvis 260 R:dr 9 sk., då återstoden derefter blefve 1,850