Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag utbeder mig endast få fästa uppmärksamheten deruppå, att vid en ny Författning och af så grannlaga beskaffenhet, som denna, det är angeläget, att icke nyheten synes för mycket lockande, och att sättet, att vinna ändamålet, är att gå långsamt derhän. Derföre tror jag, att den föreslagne lösnings-procenten är af verkelig nytta, för att befordra ordning. När man erfarit verkan af Författningen, kan det vara tid att göra jemkningar uti värderingen och lösnings-priset. Till en början tror jag, att det högre priset har den förmon, att det egentligen blir de mindre verken, som komma att lösas, och det äro de, som med minsta skada kunna undvaras. De större verken äro af mera grannlaga beskaffenhet, och deras lösning är af mera problematisk nytta. Derföre är det väl, att man ej lätt kan föreslå deras utlösen, på det man ej må befara en utrifning af dem. Jag önskar, att Författningen måtte blifva sådan, som Utskotten den föreslagit, med iakttagande blott ai de anmärkningar, som af någre Leda - Den 12 Julii g, m, 667 möter blifvit gjorde, rörande inteckningar och säkerhet för deni. Herr Grejven och LcindtMarJkalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg Lag. och OeconomieUtskottens ifrågavarande Betänkande böra, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskotten återförvisas. Ropades Ja. Föredrogs å ryo och bifölls RiddarhusUtskottets den 8 dennes aflåtne, samt den 11 derpå följde eltermiddagen på bordet Jagde, Memorial , angående Riksdags-arfvode för Riddarhus Kamereraren och RiddarhusFiskalen. Upplåstes och lades på bordet följande från nedannåmnde Utskott inkomne Utlåtanden: Från Statsoch BancoUtskotten: Flf den 26 fiftlidne Junii: N:o 286. I anledning af våckt motion, om en förändrad ordning vid vol af Revisorer öf-/ ver Stats-, Bancooch RiksgåldsVerken.
Uti en bos Ridderskapet och Adeln väckt, till Stats-Utskottet remitterad motion (JV° 119), har Herr Lagerhjelm, G. R., under erinran, hurusom det vore ett lands ladugårdsskötsel och för odlingen af dess produkter, som gåfve stämpeln på den grad af fullkomning åkerbruket innehade, hemstäldl att, enär orsaken till ladugårdsskötsel mindre framstående utveckling i vårt land vöre att finna i svårigheten för den stora massan af mindre jordbrukare, att på ett ekonomiskt sätt göra sig tillgodo ladugårdens primitiva produkter, samt i deras deraf bärflytande ringa intresse för denna vigtiga näringsgren, Rikets Ständer måtte under form af lån, på de vilkor som kunde anses lämpliga, till Ilushållnings-sällskapernas disposition anslå en summa af 300,000 R:dr, till underlättande af anläggandet utaf distriktsmejerier, under den öfvertygelse, att derigenom ett vigtigt stöd bereddes åt Sveriges landtbruk, då Svenska allmogen komme i tillfälle att mera än hittills egna sin oaflåtliga omsorg åt en näringsgren, hvilken vore sjelfva grunden för all landthushållning och som ensam förmådde att på ett naturenligt sätt göra sig till godo Sveriges stora tillgångar och öka deras kapitalvärde. Att vidtagande af sådana åtgärder, hvarigenom jemväl den mindre landtbrukaren blefve satt i tillfälle att för sin produktion af mjölk erhålla den noggranna och ändamålsenliga behandling och den grad af förädling, som endast vid ett större mejeri kan åstadkommas och hvarförutan han ej kan af sin ladugård erhålla någon verklig inkomst, skulle utgöra den kraftigaste häfstång till ladugårdsskötsel^ böjande och dymedelst på den säkraste vägen verka till jordbrukets förkofran, anser Utskottet otvifvelaktigt. Då ej endast den större förmögenheten, utan äfven det stora antalet mindre jordbrukare, derigenom kunde af sin ladugård skörda den högsta möjliga vinst, skulle den direkta fördelen småningom förmå dem att åt ladugårdsskötsel, hvars utveckling utgör ett nödvändigt vilkor för ett förbättradt åkerbruk, egna all den omsorg, denna vigtiga näringsgren förtjenar.
Enligt mitt förmenande ligger felet hufvudsakligen deruti, att taxerings-comiléerne, då de sammanträda, icke egentligen hafva någonting annat att rätta sig efter, än de skaltskyldiges egne uppgifter. Mig synes, som om de äfven borde vara berättigade att söka rätta det felaktiga i dessa uppgifter, efter sin kännedom om hvarje persons verkliga inkomster. I städernc går det vanligtvis så till, alt de som hafva en synlig rörelse, företrädesvis handtverkare, beskattas efter antalet af de personer, som hvar och en sysselsätter. Denna gnund synes vara skenbart riktig; men undersöker man saken närmare, finner man att den innebär en obillighet. För den händelse att betänk, kommer att återremitteras, anhåller jag att få uppgifva ett par ide'er, hvilkas tillämpande synes mig böra leda lill ett bättre resultat, än som nu kan åstadkommas. Då man med den ene eller andre af insigtsfull personer talar om orsakerne till det nu af mig antydda förhållandet, så hör man dem vanligen säga, att om bevillmsprocenten nedsattes från 5 till 3 procent, så ... Delta anförande blef härvid afbrutet af H r Gr. o. Landtm, med erinran, att Utskis förevar, betänk, enligt R. o. Adis beslut borde punktvis pröfvas och afgöras samt att den punkt, som nu var föremål för öfverläggning, endast hade afseende på bevillningen efter 2idra artikeln af arbetsfolk och gesäller. Hr Hjertai Jag ber om ursäkt för detta mitt misstag, som härleder sig derifrån, att jag icke var närvar, vid första föredragningen af detta betänk. Hvad jag ämnat yttra, hörer icke specielt till den nu förevar, punkten, hvadan jag nu inskränker mig lill alt i fråga derom instämma uti den af Frih. Raab afgifne reservation; förbehållande mig att framdeles vid vederbörlig punkt få framkomma med hvad jag nu ämnat yttra. 78 Den 8 April f. m.
Som nya eleinentar-skolan i Stockholm med innevarande termin erhållit det ökadt anslay antal lärjungar, hvilket, enligt den i afseende å högre fullständiga elem enta r-läro^“-skolan verk fastställda beräkningsgrund, skulle motsvaras af 4 6 lärare, men Rikets sednast i Stockholm. församlade Ständer heslöto alt å nya elemenlar-skolans stat uppföra löner för 4 Rektor, 7 Lektorer och 1 Adjunkt, lill de belopp och med den rätt tili löneförhöjning efter viss tjenstgöringstid, som för de högre skolornas lärare-personal äro fastställde, lärer vara nödigt att löner för ytterligare 7 Adjunkter vid detta läroverk anslås, äfvensom att lärarne i musik, teckning och gymnastik derstädes, för hvilka ingen aflöning är å stat uppförd, beviljas enahanda löne-förmåner, som blifvit dylika lärare vid öfriga fullständiga läroverk tillerkända. Uti underdånig skrifvelse den 5 4 näsllidne Augusti har Direktionen för nya elementar-skolan särskildt hos Eders Maj:t i underdånighet anhållit, det Eders Kongl.
Propos. om förhöjning af det institutet nu beviljade ordinarie årsanslag afsåg, bland annat, att bereda tillgång till förökande af lärarnes löner. Bland lärarne är det en, som tillika är inspektor på institutets egendom. På honom hvilar i väsendtlig mån utsigten till goda resultaler af gårdsbruket, och det måste derföre vara önskvärdt, att honom bereddes lönelörmåner, fullt motsvarande dem, sorn enskilda godsegare i Skåne kunna erbjuda sina inspektörer. Så är icke för närvarande händelsen, och rättelse hade derföre, i min tanke, bort ske. Emedlertid vågar jag icke begära någon förhöjning af det utaf Ulsk:t tillstyrkta belopp, utan anhåller alt detsamma måtte af R. o. Ad. beviljas, helst man icke bör förbise, att egendomens afkastning i en framtid möjligen kan så förökas, att tillfälle blir att deraf gifva den omnämnda läraren sådana lönelörmåner, som böra motsvara hans tjenst. Medan jag har ordet, vill jag göra en liten jemförelse mellan förhållandena vid Alnarp och dem vid Ultuna. Man har antydt, att Ultuna lika väl sorn Alnarp borde vara i behof af ett förökadt årsanslag. Så är dock icke förhållandet, ty Ultuna har, såsom redan förut under diskussionen blifvit nämndt, en ganska betydlig årlig inkomst af gårdsbruket, hvaraf åtskilliga löner kunna bestridas. Dertill kommer, att kosthållet vid Alnarp är ungefär 25 proc. dyrare än vid Ultuna. Väl har Alnarpsstyrelsen sökt att genom åstadkommande af entreprenad och på annat sätt nedbringa kostnaden, men detta har icke låtit sig göra i anseende till de höga priserna på lifsförnödenheter, som sannolikt komma att vålla en ytterligare förökad kostnad. Mången finner det kanske underligt, att i Skåne, som är en särdeles fruktbar provins, lefnadsförnödenheterna numera äro så dyra; men orsaken härtill är den, att Skåne, till följd af sin närbelägenhet till utlandet, har ungefär samma priser sorn de, hvilka gälla på verldsmarknaden. Förr sände Skåne sina produkter till Stockholm, men sedan mellersta Sverige numera icke behöfver öfverskottet af Skånes produkter, gå dessa till utlandet och ega ett högre värde på produktionsorten.
Gamle maëstron Goda vackra gr8 huhud bemärktes i första rummet; hans lilla sunda och kraftiga figur tar sig alltid bra ut, och hans ögon blickade denna afton specielt förnöjdt omkring sig eller uppat. till estraden. Juhzir Svrndscn undgk aldrig pnblikens odelade uppmarksamhet, hvar han an gir fram. Han har ocksa n&amp;ot sa frappant, energiskt och distingueradt i sin hela personlighet, att man icke kan underlata att observera honom, och det ehuru han fullkomligt saknar alla yttre artisttecken, langhar och sådant. Redan som europeisk ryktbarhet är han föremal för publikens hyllning, mer eller mindre sysslolösa daniers dyrkan och bröders i Apollo afundsjuka. Det är dertill en nästan sydlänsk liffullhet och ungdomlighet, som stamplar hans utseende och väsen, liksom hans rörelser vittna om fysisk kraft och största elasticitet. När han anför en opera eller kanske i ännu högre grad när han i konsertsalongen star framför sin orchester,förstår - 27 han att elektrisera, icke allenast sina musici, utan o c k d askidariie i e n oroväckande hög grad. Och hrad som Xr det bitsta af allt, Svendsen förstir a t styra och herska. Han har ilen nödvändiga auktoriteteu, tron p9 sig sjelf, förm9gan att f9 andra att lystra. Men s9 Gr&amp; Han synes, bockar och nastmi försvinner p3 stolen framför den stora flygeln. I det första ögonblicket tror nian sig ha en student framför sig, sa ungdomlig ser han ut. ; \ len i det iiiista, när han stryker upp ilet ljusa, graspr2ngda haret frin en firad panna, i det nästa - innan han begynt spela inbillar man sig. att den lille nervöse, trötte inannen deruppe är en gubbe. Det sv9rmodiga uttrycket kring munnen, som oftast ar !att sluten, ger efterhand under spelet vika; han öppnar IXpparne liksom först tonerna skulle ge honom lust att mdas ut, ser Xndtligen upp efter att länge envist ha haft ögoiilockrn ssnkta, och blickar framför sig ined ett uttryck, som man icke Iatt glömmer.
De anslags-förhöjningar å den ordinarie slaten, som bär ofvan under de särskilda afdelnings-rubrikerne blifvit beviljade, deruti inbegripet det från Kommendants-staten hit öfverflyttade belopp af 921 Ridr, uppgå lill en sammanlagd summa af 81,498 R:dr 76 öre R:mt, med hvilken summa anslaget för försvars-verket till lands i allmänhet eller Krigskollegii Departementen således blifvit fö rök a d t. 36:o Som Rikets Ständer, enligt hvad i underdånig skrifvelse den 18 Mars sistlidet år är anmäldt, bifallit upphörandet af det från rotehållarne eller soidaterne å indelta Infanteriet utgående bidrag lill soldat-beklädnadens anskaffande och underhåll, så hafva Rikets Ständer, i öfverensstämmelse dermed, å Fjerde Hufvud-titeln, med uteslutande af det i Riks-stalen nu uppförda anslag, 71,000 R:dr Banko, till Lif-mundering vid indelta Infanteriet, i stället upptagit ett nyi t anslag af 208,200 R:dr R:mt under rubrik : ”till lifoch släp-munderingar vid rothålls-regementena.” 37:o. Uti anslaget till ved och ljus för fästningsoch garnisons-orter, har Eders Kongl. Majit äskat en tillökning med 4,500 R:dr; och då Rikets Ständer inhemtat, att berörda anslag under de sednare åren varit otillräckligt, i följd af de såväl härstädes som i Rikets södra och vestra delar betydligt stegrade vedpris, samt att utgifterna till ved och Ivsnings-ämnen för Ijensle-rummen vid Lifgardes-rcgementena, hvilka utgifter tillförene ej utgått af allmänna medel, numera mäste af ifrågavarande anslag bestridas, har den begärda förhöjningen af detta anslag med 4,500 R:dr R:mt beviljats.
Med dessa inkomster bestridas utgifterne efter Stat: ' a) Till den personella aflöningen med gratialer och arfvoden i spannmål 8,640 tunnor och i pen ningar med hvartill särskildt må läggas ett af Rikets Ständer för befrämjande af sådana vetenskapliga studier, hvilka ej tillhöra egentliga examensämnen, till Universiteterna i Lund och Upsala gemensamt anslaget årligt arfvode af .. 69,037: 14. 6. 24,548: 8. — 600: 29 I öfrigt bör härtill läggas de i Akademiens Stat beräknade 676 famnar kastved, hvaraf 497 anordnas tjenstepersonalen och 179 åtgår för publika husens behof. b) Till de Akademiska Inrättningarne eli. materielen 12,230: c) Till reparationer och nybyggnader 6,550: d) Utskylder och afgifter för Akademiens egendo mar, rusttjenst-bevillning och roterings-kostnader, brandvaktsafgifter, landtmäteri-förrättningar och rättegångskostnader i spannmål 53i tunnor samt i penningar 2,655: 40. — e) Expenser, resekostnader, tidningar m. m 2,850: — —- fj Reservfond, ställd under Akademi-Kanslerens disposition 1,000: eller ett sammanräknadt belopp af B:ko R:dr 50,434: Hvarjemte med Stipendii-kapilalernas här ofvan uppgifna intressen bestridas de vid Akademien fonderade Stipendii-anslag, förutan hvilka likväl ett icke obetydligt antal äfven större Stipendier till ungdomen utgå, hvartill fonderne icke finnas stående hos Akademien eller af hvilka Akademien icke uppbär ränteafkastningen, och hvilka Stipendii-belopp följaktligen icke af Akademien utdelas; äfvensom ock härvid anmärkas bör, att afkastningen af diverse donationer och fonder (Litt. c) användas, enligt de privata stiftelsernas lydelse, att, jemte det med 12,230 R:dr B:ko redan upptagna Statsanslaget, vidare understödja och upprätthålla de Akademiska Inrättningarne eller materielen. Om
Pehrsson. Håkan Pettersson. Nils Svensson. för Bräkne Härad. för Östra Härad. för Medelstads Härad. D. Andersson. B. Gudmundsson. Anders Nilsson. för Halmstads, Höks och Tönnersjö Härader. för Årstads, Faurås och Himble Härader. för Wiske och Fjäre Härader. 0. Ericsson. L. Rasmuson. Joli. Nilsson. föt* Lane, Tunge, Stångenäs, Sörbygdens och Sotenäs Härader. för Inlands Nordre, Inlands Fräkne och Tjörns Härader. för Orousts Westra och Östra Härader. E. Christensson. T. Lind. 01. Börjesson. för Inlands Södra och. Torpe, Askims, Westra och Östra Hisings samt Säfvedals Härader. för Tanums, Bullarens och Qville Härader. för Wette Härad. 1 3i.iul.all. ^3ag. Snlcbntng 1. §• i. Uttberb. abrcfj t atti. af .g>. Ä. <£>. gertigcns af Söbcrtnanlattb bob . 2. §• 2. b:o i atti. af ©eittralitetoförflarins 9eu 2. §• Sitfieubtiflaritaä belopp tit. ttt. 7. §. C. Slnflag od? lått för tillfälliga beli of. 9. 8- 7. StatStoerfetö infomfler . 24. §• 10. Sing, Sfluntionbcnö ttppböraitbc 24. §. 11. — ©lötesafgiftcnö ttppböraitbc 25. §• 12. — itcbfättning t Säonbetacfjcrnéffats ten . 25. §• 13. — be i Drbittaric Stäntan tugåenbe perfeblarö omfattning od; förcitflittg 25. §■ 14. — be t StegeringéfortnenS 63 §. för effi'i fna frebitiefummor . 26. 8- 15.
Herr Landt-Marfkalken förklarade ä nyd^ det han icke ansage sig rillständigt atr följa andra föreskrifter än dem, som 56 § Regeringsformen och 44 Z Riksdagsordningen lemna; hwarefter Herr Landt-Marskalken förnyade sin redan gjorda proposition. Ropades ganska siarka Ja, blandade med ert siort antal Nej; hwarjemte hördes ordet VoteringHerr Landt-Marskalken hemställde, om icke, da en stark pluralitet hördes yttra sig för bifall till Utskottets betänkande, Ridderskapei och Adeln skulle behaga härom förena sina rankar. Friherre Leckerström, yttrade att vo tering wore begärd. Herr Landt-Marskalken utlär sig ej hafwa det hörk, men akt, efter sä wore, skulle han genast lata författa voterings proposition. Hwilket skedde: och uplastes till justering följande voterings-proposikion: Den som bifaller den af ConstitutionS-Utskotler föreslagna nya redaktion af Tryckfrihetslagens första fyra § §. Skrifmer Den det ej will, Skriswer Nej; Winner Nej, sk'all berörde redaktion af same ma § § företagas lill afgörande puncrewis. Rövades starka Ja och NejFriherre Legerström, ^acob: Som votering är af mig och i anledning af min protest, begärd, lärer det wara min rättighet alt projektera kontrapropositionen. Jag får alitsa förestå den sadan, att om Den 26 Juni!» 831 om Nej winner, anmodas Constikutions-Utffotlet att skilja de nya, wid denna Riksdag tväckta, feägor i detta betänkande frän dem, som sedan förra Riks» dagar warit beredda. Ropades nägra Ja och Nej. Men Herr Landt-Narskalken, under medgifwande as Friherre Loäerströms rättighet att föreslä contra-proposicion, srägade om han behagade densamma dinera? Friherre Legerström uprepadc derefter den» samma r ungefärligen lika ordalag, och Herr LandtMarstkalken upläste ä nyo den jakande propositionen, jamt följande contra-proposition:
Da alffillige af Ridderffapet och Adelns ledamöter önskade alt delta la! jemte öfrvcrsällniiignr matte särskildt af trycket urgifmas, lemnadcö den underrättelse, atr anstalt harvin redan morr fogas. Herr Landt-Narffalkon yrtrade, art dä Wksdags-göromälens beredande till beslut snart torde göra Nödige sädane sammanträden mellan Laudr» Mac ikal keli, Talemännen och rwenne ledamöter af hwarje Srand under biträde äf StaildeNs Secreterare, hwilka sammanträden ur» 47tde Z. as Rikc dags-Ordningen äro förest'refbe, finge han nn ulbedja sig att Ridderskavel och Adcln för sig behagade urse Le twenne ledamöter, hwikke.S rättighet d?r Den 29 April» 8« det enligt berörde Z. skulle blifwa att dest» TaleNianS-conferencer bewista. Uppå gjord motion af Hans Excellence Herr Grefwe strako beslöt Ridderskapet och Adeln att i likhet med hwad de twenne fistlcdne Riksdagar skedt, för det närwarande updraga Utöfningen af denna rättighet är Herr Landt-Marskalken, som derefter till biwistande af först inträffande talemans samMaNkräde, ulsäg Grefwe Oe la Oaistie, ^acost och Friherre lVlannerkeirn, stars ^UAutt. Utaf ifrån Herrar Eleclorer inlemnade listor tilt Wal af Utskokrs ledamöter uti någre afgangnes ställe, hwilka listor nu öpnades, bcfunuos hafwa blifwit utsedde: i allmännna BeswärSoch OeconomiäUtffottet. lester Grefwe vstker, Fullinägtig Friherre Lron» stestt, ^sacost Otto, och Grefwe kkamilton, N:0 42 Grefwe kristenstorp, polian kioen» tiinZ, Lagman, och N:o 2096 Herr von stöök., (rustak.
Råa höns sönderstyckas som till frikassé och kokas i en kastrull med litet smör, spädes der efter med tunn buljong, kryddas med salt, litet cayennepeppar, några mindre lökar och ett par skedblad god sherry; med slutet lock fortsattes kokningen på sakta eld. Särskildt kokas gröna ärter eller annan grönsak, som finnes tillgänglig. När hönsragouen är färdig, lägges den på ett varmt fat och garneras med grönrätten. Vill man ytterligare förstora denna välsmakande rätt, så göres ett garnityr af små bräckta skinkskifvor, som förträffligt harmoniera med hönset. Äppeltårta. R i f hamburgerskorpor och stek dem i smör. Smörj en form med kallt smör, lägg en del af de rifna skorporna i botten, så ett hvarf äppelskifvor, ett lager strösocker och så skorpor, äppelskifvor och socker om igen ända till dess formen är fyld, hvarqå den insattes i vattenbad i ugnen. Svag värme under 2 timmars tid. När den stått i ugnen en timma, så häll i formen litet gammalt hvitt franskt vin. Så kokas den åter en timme vid svag värme. Då den slås upp, öfverspänn den med maräng. Allt detta är ju mycket enkelt att utföra, men bjud er herre och man en dag på denna middag, och ni skall få se, att han kommer i sitt allra bästa humör, innan han slutat den. En gourmet. Teater och musik. ii Kungl. operan. Det nyaste gamla, som återupptagits å operascenen, är, om man frånräknar det fö r hvarje julhelg obligatoriska folkskådespelet » Vermländingarna », Aubers populära opera » Den stumma från Portici ». Eeprisen har flera gånger gått öfver scenen och alltid för fullt hus, hvadan detta grepp torde få betraktas som synnerligen lyckligt. Härtill bidrager ock utan tvifvel i ej obetydlig mon den unge debutanten i Masaniellos roll, hr Hagman, hvars malmrika och välklingande tenorbaryton redan hunnit förvärfva honom många vänner och beundrare. Hr Hagmans debut kan ock betraktas såsom synnerligen lyckad.
Maj:t anförda, med fullföljd af det slutpåstående, AdvokatFiskalsEmhetet framställt; hvaröfver, efter vederbörandes hörande, Kongl. Majit, med dess Högsta Domstol, genom Utslag den 27 Augusti sistlidna år, sig utlåtit och funnit skäl icke vara anfördt, som i öfverklagade Utslaget kunde - R. St. Just. Ombudsm. Emb. Ber. den 14 Jan. 1840. 17 de verka ändring; om hvilket beslut Herrar Justitie Råalen Themptander, Strålej Bredberg; Nordenstolpe och Grefve Sparre sig förenat. Herrar JustitieRåden Nyblaeus och Engelhart åter hafva yttrat, att, ehuru vid granskning af handlingarne i målet inhämtats, att sedan Magistraten i Borås, uti skrifvelse till Konungens Befallningshafvande, öfversändt ett Utdrag af KämnersRättens i nämnde Stad saköreslängd för år i835, upptagande endast summariskt, att Kopparslagare-Lärlingen Friman var, för fylleri, oljud på allmän gata, sabbatsbrott och öfverträdelse af ett Magistratens vitesförbud, fälld till böter, 11 R:dr 3a sk., hvaraf någon fördelning icke blifvit utsatt, och innehållande derjemte en så lydande anteckning: ”Sexton (16) dagars vatten och bröd, och Åtta (8) dagars häkte,” samt begärt, att Friman, hvilken, enligt bevis, tecknadt å berörde
Jorda-balken, med anmärkningar; samt 6:o af Samme Ledamot, om skyldighet för domare att upprätta register öfver gravationer å fast egendom. S. D. Till Allmänna Besvärs - och Ekonomi-Utskottet remitterades dels Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse, med öfverlemnande af förslag till ordnande af den civila helsovården i riket, och dels nedantecknade motioner, väckta af: l:o v. Talmannen Ola Svensson, om aflålande af underdånig skrifvelse i afseende på den i Danmark stadgade s. k. Drawback för bränvin, som derifrån utföres; 2:o Johannes Andersson från Jönköpings län, om förändrad behandling af frågor, rörande mot rusthållare gjord angifvelse för vanskötsel af nummerhäst m. m. jemte yttranden; 5:o S. Rosenberg från Christianstads län, derom, att Rikets Ständer ville till Kongl. Maj:t aflemna, samt i underdånighet anhålla om stadfästelse å förslag till byggnads-ordning för klockare-boställen i Skåne med yttranden; 4:o Carl Gustaf Cederskog från Östergötlands län, om förändringar i nu gällande Landshöfdinge-instruktion; samt 5:o Anders Gudmundson från Hallands län, om ändring i gällande författningar rörande ersättning åt embetsoch tjenstemän för reseoch traktamentskostnader vid åtskilliga förrättningar, med anmärkningar; hvarjemte efter ånyo skedd föredragning af Lag-Utskottets på bordet hvilande Utlåtande N:o 3, med återlemnande af en utaf Olof Nilsson från Westerbottens län väckt och till Lag-Utskottets behandling öfverlemnad motion, om förändring i Kongl. Brefvet den 5 Februari 4808 och Kongl. Kammar-kollegii derpå grundade Kungörelse af den 29 i samma månad, rörande företrädesrätt till besittning af kronojord.