Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
» I afseende å Herr von Stockenströms och Herr Bolinders förslag, för så vidt dessa afse, att både Konungens Befallningshafvande och domstolarne skulle vara behöriga att bestämma förvandlingsstraff, framställer sig i främsta rummet den anmärkningen, att de olika grundsatser, som före och efter den nya strafflagens utfärdande varit i denna fråga gällande, äro af en sins emellan så skiljaktig beskaffenhet, att de icke kunna utan olägenhet erkännas jemte hvarandra Enligt den ena åsigten ingår nemligen förvandlingen i sjelfva domslutet, och i afseende på ändring af förvandlingen gälla alltså samma reglor som för ändring af sjelfva straffbestämmelsen; hvarföre också, med denna uppfattning, verkställigheten af straffet uppehälles genom klagan öfver förvandlingen Enligt den andra, numera antagna åsigten, tillhör åter förvandlingen den verkställighetsåtgärd, hvarom Konungens Befallningshafvande eger att »förordna», och förvandlingsbeslutet går till följd deraf i verkställighet utan hinder af besvär, hvilket blifvit uttryckligen förklaradt genom Kongl. Kungörelsen den 4 Januari 1 865. Emellan dessa begge sätt att uppfatta förvandlingsåtgärdens karakter förefinnes alltså en så väsendtlig olikhet, att deras inrymmande i iagstiftningen jemte hvarandra otvifvelaktig! skulle vålla oreda och osäkerhet i tillämpningen. Herr Treffenbergs förslag eger väl företrädet af konseqvens, i det han föreslagit en fullständig återgång till det äldre förhållandet; men emot denna likasom emot de begge förenämnda motionerna torde endast behöfva erinras, att den nya strafflagen alltför kort tid tillämpats, för att erfarenhetens vittnesbörd ännu skulle kunna åberopas vare sig för eller emot densamma, och att, om tilläfventyrs olägenheter och svårigheter skulle hafva uppstått vid tillämpningen af ifrågavarande lagbud, enahanda olägenheter sannolikt i vida högre grad egde rum under den äldre lagstiftningen. Det var nemligen aldrig genom lag påbjudet eller i praxis antaget, att domstolarne skulle i alla bötesmål utsätta förvandlingsstraff, utan sådant borde ske endast i fall anledning Bih. till II St.
Ständers både rättighet och skyldighet vara förenadt, att för Allmänna Magasins Inrättningen såsom National Handels anstalt betrftcktad stadga och bestämma sådarte grunder, hvilka da de i allmänhet innefattade Verkets hufvudsak liga åligganden, tillika Utgjord© v i i k or© n for Penni nge - anslagens disposiion och Magazins • Inrättningens derpå beroende fortfarande; Deremot har Stats-Utskottet funnit , att utarbetningen af en på desse grunder bygd fullständig reglementarisk Instruc* tion, hU'U i Verkets alla Styrelse-grenar och Ekonomiska detaiPer tillgå bör, icke lärer kunna an.-,es tillhöra Riksens Höglofl. Ständers befattning, och ej eller kan på den korrta tid som Riksdagen fortvarar, medhinnas, hvadan allt detta torde komma att i underdånighet öfverlemnas till den åtgärd Kongl. Majit kan i Nåder pröfva (lödig; likväl och sorn någon veikställighet icke följt uppå det Nådiga Förordnande i afseende på Magazins - Inrättningens Organisation, sorn Kongl, Majit behagat vidtaga i anledning’af Riksens Höglofl. Ständers enhälligt yttrade underdåniga önskan vid r8rs Stats-Ufskottets Betänk and en. *5 31 ?rs Riksdag, och ehuru Kongl, Majit vid en af R iksens Höglofl. Ständer förnyad underdånig anhållan, Nådigst lärer täckas åt detta för Ländets Allmänna val så vigtiga ärende lemna Dess synnerliga uppmärksamhet, synes dock Riksens Höglofl, Ständer å sin sida icke böra underlåta att underdånigast tillkännagifva, det de Fonder som Riksens Ständer till Magazins-'Inrättningen anslagit, blifvit öfverlåtne i den fasta öfvertygelse och underdåniga tillförsigt , att bestämda föreskrifter för Inrättningens åligganden må varda i Nåder meddelade, hvarförutan denna Inrättning ej kan uppfylla dess vigtiga bestämmelse, så i afseende på åkerbrukets förkofran, som
Lagoch Eesvärs-Utskottens Betänk anden. de: dl denne afsättning först bör sökas och erhållas hos egne Landsmän genom utbyte af hvarandras öfverflödiga varor till fyllande af hvarandra* brister och behof: då detta utbyte svårligen kan verkställas utan en fri communi* cation emellan Provinceme i samma Land, samt denna fria communication i alla policerade Stater utgjort en ibland de största omsorger för hvarjenpplyst Legering, samt uti sednare tider i Sverige ett föremål för betydligare uppoffringar af Nationen, än något annat allmänt Ekonomiskt företag; Så synes det medel till inre communicationers utvidgande, som en fri kustfart sjelfmant erbjuder, böra destomera vidtagas, som dertill hvarken nya bevillningar eller Stats-anslag erfordras, utan blott ett åt enskifta fliten och industrien lemnadt tillstånd att obehindrat begagna de förmoner Naturen frivilligt lämnar, bestående i förevarande fall uti en vid hafskusten varande local, hälst en friare Seglationsrättighet fot Blekinge och Skåne, samt deraf uppkommande större gemenskap, ej allenast skall tillskynda desse Provincer lika stora som billiga fördelar genom producternes utbyte och afsättning, utan ock bör befordra en mera vårdad skogshushållning genom effecternes ökade värde, Till Riksens Högloflige Ständers vidare pröfning varder detta alt, tillika med den sär. skildta mening, en af Utskottens Ledamöter yttrat, vördsamt öfverlemnadt. Stockholm den 16 Martil 1818. Lagoch Besvärs-Utalottens Betänianden. 5265 Tranmmt af Protocollet, hållit i Riksens Högloft. Ständers Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotts Plenum, Måndagen den 16 Martil i818. Herr Borgmästaren Hök förnyade hvad han till Ekonomi-Utskottets Tredje Beredning, anfört:
Mig synes, att om tax:s-komitéen erhållit från beredningen ifrågavarande uppgifter och handlingar, skulle komitéen kunna reda sig dermed, utan att behöfva ytterligare en, så att säga, mundtlig undervisare, som ordföranden i bev:s-beredningen skulle blifva. Särdeles, om icke skiljaktiga åsigter inom beredningen gjort sig gällande, torde vara aldeles onödigt att besvära vederbörande med denna resa. Om likväl ordföranden skall företaga en sådan resa, som här är föreslagen, så lärer han väl icke, för den händelse tax:s-sammanträdena skulle räcka något längre, behöfva allt fortfarande uppehålla sig å den ort, hvarest tax:s-komitéen sammanträder, hela den tid detta sammanträde räcker, utan åtminstone ega att återvända, sedan detta distrikts angelägenheter blifvit afslutade, med hvilka han har att skaffa. Jag anhåller om återremiss. Gr. Lagerbjelke: Befattningen att vara ordförande i bev:s-beredningen blir säkerligen ganska besvärlig. Skulle man nu dessutom ålägga honom att föra så vidlyftiga och motiverade protokoll, att någon personlig inställelse för att förklara besluten vore alldeles obehöflig, komme naturligtvis ifrågavarande befattning att blifva ännu besvärligare. Det må visserligen vara ganska rigtigt, som den siste talaren anförde, att det kan hända, att beredningarne mången gång äro fullkomligt enhälliga; men om ock dessa beredningar fattat aldeles enhälliga beslut, kan dock lätteligen inträffa, att, detta oaktadt, tvekan uppstår hos tax:s-komitéen att godkänna dessa beslut; och, för sådant fall, är väl af obestridlig vigt, att det antingen gifves en skriftlig, bestämdt genomförd, motivering eller ock att det finnes en person, som roundtligen kan förklara saken. Hafva åter meningarne varit delade, behöfves detta vida mindre, ty de, som blifvit öfverröstade, hafva då haft tillfälle att bifoga sina reservationer och äfven är det, för detta fall, sannolikt, att majoriteten kommer att något mer motivera sitt beslut i ämnet.
Posses motion; men det är anledn. att antaga, det Hr Gr:n afsett endast den s. k. ordinarie räntan och kronotionden, enär sammanlagde beloppet af dessa skatter upgår, enl. den i K. Proposin om Statsverkets tillstånd och behof gjorda beräkning, till omkring 6 milhr R;dr rmt, eller just den summa, genom hvars kapitalisering efter 5 proc. man skulle erhålla de 120 milhr, hvarmed, enl. Hr Gr:ns förslag, jernvägar skulle byggas under loppet af 12 år för 10 milhr årligen. I enlighet med denna upfattning går jag nu att skärskåda sjelfva motionen. Gr. Posse anser, att det troligtvis blefve ganska svårt för Staten att genom lån anskaffa de till jernvägsanläggningarna erforderliga penningarne, och föreslår derföre, att dessa medel skulle åstadkommas genom grundskatternas inlösande af de skattdragande, då, enl. nyssnämnde beräkning, 10 milhr årligen skulle erhållas under en tid af endast 12 år. Men Hr Gr:n säger derjemte, att det är mycken brist på kapitaler i landet, och jag frågar då, huruvida det i sjelfva verket blefve så lätt för de skattdragande, att anskaffa dessa 10 milhr? Jag för min del betviflar, att det läte sig göra. Motionären uplyser oss icke heller, huruvida hans mening är, att landets skattskyldige innebyggare skulle ovilkorligen förpligtas att verkställa den föreslagna aflösningen. Ar meningen sådan, så måste jag tillkännagifva, att jag högeligen betviflar, att K. M. och E. St:r äro berättigade till ett sådant maktspråk, hvilket, i min tanke, skulle innebära ett groft våldförande af eganderätten. Jag antager således, att aflösningen skulle blifva frivillig, så att det stöde jordegarne fritt att derpå ingå elier icke. Det skulle då kunna hända, att af de beräknade årliga 10 milhrna icke hälften, ja kanhända icke en gång fjerdedelen verkligen komme att inflyta. Och är det, vid sådant förhållande, riktigt att på en så oviss inkomst grunda ett företag, för hvars utförande erfordras be* stämda årliga tillgångar?
Hvilket Riksens Ständer till svar å Eders Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition i underdånighet skulle tillkännagifva. Riksens Ständer framhärda med djup undersåtlig vördnad , trohet och nit Stormägtigste Allernådigste Konung! På Riddersk. och Adelns På Prest-Ståndets Eders Kongl. Majtts trnderdånigste , tropligtigste tjenare och undersåter vägnar Carl Mörner h. t. Landtmarskalk. På Borgare-Ståndets vägnar H. Schwan h. t. Talman. På Bonde-Ståndets vägnar J A. Lindblom n. v. Talman. Lars Olsson n. v. Talman. vägnar Uppläst Den 7 Juli. Uppläst hos Samtaliga Riks-Ståflden dan 7 Juli. Slormagtigste Allernådigste Konung ! Sedan Riksens Ständer vid Stats regleringen nogsamt funnit, att den Hofhållnings-summa af 270,000 Ridr, Riksens Ständer vid Riksdagen 1809 och 1810 Eders Kongl. Majit i underdånighet erbödo, och Eders Kongl. Majit i Nåder då täcktes emottaga, nu mpra genom Myntvärdets fall och varu-prisernas deraf följda stegring blifvit för ändamålet otillräcklig, hafva de ej dragit i betänkande, att å rtyo genom erbjudande af en förhöjning a denna Hofhållnings summa ådagalägga den kärlek och vördnad Svenska Folket ifrån uråldriga tider hyst för sin Öfverhet. Riksens Ständer hafva efter inhämtande af Eders Kongl. Majits ädelmodiga och Landsfaderliga tänkesätt dervid nödgats mera rådfråga tillgångarna än den goda viljan, och sålunda, efter noga pröfning, beslutit, att denna, summa, ifrån och med början af nästkommande år, måtte ökas med 50,000 R:dr, samt dessutom till handpeuningar at Hennes Kongl. Maj t Drottningen , i afseende på Hennes Majits allmänt kända välgörenhet, 10,000 Ridr anslås.
Champignonerna rensas och sköljas väl, sönderskäras, få koka en Champignoner, frästa i smör. Champignonerna fjärdedels timme i smör, hvarefter kokande vatten, rensas, de största sönderdelas; allt efter s o m de salt och peppar tillsättes, kokas, tills soppan har rensas, kastas de i kallt vatten, blandadt med nå- stark smak af champignonerna, hvarefter den sigra droppar citronsaft eller ättika; sköljas väl, Några anvisningar för konservering och anrättning af svamp. Insamling och rensning af svamp. Konservering af svamp. Anrättningar af svamp. W e s t e r b e r g s S m u l t r o n - T v å l rekommenderas för sin a n g e n ä m a och naturliga smultronlukt och sina utsökta ingredienser såsom en den finaste toilette-tvål; rekommenderas särskildt för den finare toiletten Tillverkas endast hos las genom hårsikt och skummas, afredes med vispade äggulor o c h grädde, får ej koka sedan. Små vackra champignoner förvällas i smör o c h litet vatten samt läggas i soppan. Sherry tillsättes efter smak. Serveras med stekt bröd. Champignonsoja. Champignonerna sönderbrytas, läggas i en kruka och beströs med mycket salt, få stå en tre eller fyra dagar, omröras dagligen. Saften silas genom en i vatten doppad och urvriden handduk. Har man 40 cl. saft, tages ett blad muskotblomma och 4 gr. hel peppar; kokas öfver stark eld, tills hälften återstår, upphälles i en kruka, öfvertäckes med mångdubbelt linne och ställes i svalt rum. Följande dag afhälles det noga, att inget grums medföljer, buteljeras. En tesked olja slås öfverst i hvar butelj, korkas o c h hartzas. Murklor i smör. Man af skär stjälkändarne, murklorna tvättas, läggas i kokande vatten tillsatt med citronsaft, få afrinna; kokas i smör i slutet kärl, tills spadet är alldeles hopkokt, då de äro färdiga. Användas som ensam rätt, i såser o c h till garnityr. Frästa murklor.
D e n sex veckors ledighet, som Georg med de sina tillbringat i en härlig b e r g s t r a k t. hade det nu varit » e n hel följd af dagar s k ö n a »! Skada bara, att de redan voro öfver, liksom » d e sköna dagarne i A r a n j u e z ». » M e n hemma är också bra, » menade Georg, drog sin unga hustru till sig o c h kysste hennes röda mun, som log emot honom. Men » unge herrn » tycktes ingalunda lida en vänlighet, som icke gällde h o n o m; han f o r blixtsnabbt med händerna i pappas bruna skägg o c h så — klatsch! — midt på näsan! G e o r g skrattade, så att tå- rarne runno. Lilla Nelly blef afundsjuk o c h klättrade upp i mors knä, där hon, anslutande sig till hjulens rullande o c h rasslande, öppnade en lång rad af frågor, hvilka sju vise icke skulle mäktat besvara. Isynnerhet intresserade hon sig för det sätt, hvarpå de fortskaffades af tåget. A t t vagnen drogs af lokomotivet, det begrep hon snart n o g; men. » » N e j, min älskling. Ä n g a n. ångan. det är en kraft, ser du. » » N e j, men hästen har du? » Det röda skenet. Af Ludvig Ganghofer. Ofve-sättning för Idun. intaget var öfverfylldt. Emellertid hade Georg fe^ " lyckats eröfra en kupé för sig o c h sin familj. A n n u var man ej i gång, o c h en o c h annan resande störtade trätande från vaggon till vaggon för att finna en något så när hjälplig liten fläck för sin räkning. M e n Georg förstod att på ett raffineradt sätt skrämma bort dem från sin kupé. H a n tog sin tvåårs pys på knäet, rustade o c h skämtade med h o n o m och nöp h o n o m i de runda kinderna, så att den lille ostyringen upphäfdc gälla skrik, hvilka endast genom en m y c k e t fin nyans skilde sig från smärtans oljud.
I afseende på desse Traclamenten, som blifvit anvista å RiksStatens a:a HufvudXitels anslag till Reseoch Tractaments-Penningar vid Civile Förrättningar, hafva R. St:r år 1823 i underd. begärt, att de, såsom en nödvändig Utgift förden del af_Militaire-Systemet, som afsåge ordning och disciplin och ej egentligen tillhörde nämnde anslag, måtte öfverflyttas på 3:e HufvudTiteln; hvaremot K. M:t, efter hvad 1827 års Revisorer tillkännagifvit, den 3 Junii 1824 förklarat, att berörde Tractamenten borde fortfarande utgå under 2:2 HufvudTiteln, derföre, att de Militaire Embetsinäiinen, af hvilka denna tjenstgöring bestrides i och Betänkande n. a5g för densamma anses höra till ett Civilt EmbetsVerk, hvars aflöning af 2ta HufvudTiteln utbetalas. Som Utskottet, i anledning af hvad K. StatsContoiret, i dess o m StatsVerkets förvaltning till denna Riksdag afgifne Berättelse, föreslagit, kommer att serskildt pröfva, huruvida öfverflyttning af K. KrigsHofRättens Stat ifrån 2ta till 3:e HufvudTiteln bör ske, och hvarmed frågan om ofvanberörde till bestämda arfvoden nu mera förvandlade Tractamenten äger sammanhang; så finner Utskottet ej nödigt något förslag i afseende på desamma här afgifva. §. 10. Kostnaden för reparation af Svea LifGardes Ca ss em. (R. B. 1827 p. 28—2i3.) 1827 års Revisorer hafva anmält, det K. M:t, genom Nådigt Bref d. 2 Mars 1820, för det året beviljat 2000 R:dr B:co, af de till oförutsedde MiHtaire utgifter på 3:e HufvudTiteln afsatte Medel, till reparation å K. Svea LifGardets Cassern, f. d. Fredrieshofs Slott, ehuru R.
Beträffande artikeln maskinjilt hafva Rikets Ständer till alla delar godkänt embetsverkens förslag; hvaremot och då vidkommande ofvannämnda s. k. resfiltar, sådana äfven användas lill sängtäcken, och någon förhöjning i afgiften för vålnaden, hvaraf filten består, lika litet bör ifrågakomma som för artikeln sängkläder, Rikets Ständer ansett att till rubriken ”filtar och mattor” under ylleväfnad endast bort tilläggas: ”derunder inbegripne kantade resfiltar”. I enlighet med hvad embetsverken hemställt, hafva Rikets Ständer, som ansett att från den allmänna lullbestämmelsen, 50 öre per skålpund för håroch lagelvälöader, undanlag bör ega rum för näthärsfi/l, hvilken användes till samma ändamål som förhydningspapper, låtit i taxeförslaget införa stadgande härom. Dä vid lulibehandlingen af en del jernoch andra metall-arbeten olika åsigt egt rum om rälta förståndet af det i taxan vid vissa sådana artiklar förekommande ordet: ”poleradi”, har, till undvikande af tvister i sådant hänseende, blifvit i slutet af införseltarifen, på sätt embetsverken hemställt, härom införd erforderlig förklaring. Underrättelserna vid Tulltaxan, Sorn genom Kongl. Förordningen den 21 Januari 1855, angående hvad vid verkställigheten af den nya stadgan om mått och vigt bör iakttagas, blifvit föreskrifvet, att berörda stadga i allmänhet skulle med innevarande års ingång vinna lull tillämpning, samt nödigt är att den färtygsafgifl, som enligt 4 § skall under namn af lastpenningar erläggas med 40 öre för hvarje läst, förändras till hvad den bör utgöra för nuvarande nyliisl; har, dä denna sednare i det närmaste motsvaras af lf komniers-läsl, afgiften bestämts till 70 öre för hvarje riyläsl och nämnde § 4 i öfrigt erhållit den förändrade lydelse förslaget utvisar.
Till Civil-Statens Pensions-Inrättning utbetalde pensioner för sådane pensionärer, som till hälften pensioneras af samma Inrättning och till hälften af Armeens Pensions-Cassa 46: 3a. —■ Utbetalde pensioner till militaire Etabetsoch Tien stemäns enkor och barn —• 14,798: 5. a. Dito till Under-Officerares med vederlikars dito . — 5,278: 18. — Nådegåfvor till Officerares enkor och barn ... — 1,180: i4- 8. Till någon anmärkning hafva ifrågavarande Räkenskaper icke föranled?, Stockholm den 4 November i834» N:o 335. Ankom till Exp.-Utsk. den i3 November. Berättelse, angående verkställd revision af Salpeter-Fonden. CL A.) * 831 års Räkenskaper för denna Fond, som ännu icke undergått granskning i Kongl. Kammar-Rätten, utvisa följande förhållande: Debet. Balance från 183o. Fondens fordringar: Utlåute medel :»47>325: 3o. 8. Innestående Salpetermedel: Utbetalde och oliqviderade förskott 59,i5i:32. 9. Fordringar för anskaffade och afsände Sal petersjudningspannor af koppar. 21,180:44* 2. Proprie balancer 8.5o6:45. 6.3?8 ^3. ^ _ Uppbörden: Statsanslag . 164.000:— ■— Lega för begagnandet af Kongl. Maj:t och Kronan tillhörige Salpetersjudningspannor 3i2."36. 8. Fondens skulder: öfverlevereringar 107: — 6. Skulder till Landt-Ränlerien för förskott och öfverlevereringar 114.727:43. 6.
Jag vill derföre nu endast vidtaga, der Gr.Posse slutade emot Hr Dalman i afseende på principfrågan. Hr Dalman liar trott, att den sats, som af Gr. Posse och mig försvaras, icke hemtar stöd af grundlagen, utan endast af auetoriteter och föregående riksdagars praxis. Jag får i anledn. häraf förklara, att jag, äfven utan afseende på föregående praxis, tror mig vara i tillfälle att ådagalägga satsens riktighet, ehuru jag, af aktning förStåndet och majoritetens vid föregående riksdagar uttalade opinion, icke ansett mig i främsta rummet böra framställa min enskilda åsigt. Jag hade icke glömt, att Landtmarskalkarna Mörner, Sandels och De Geer vägrat propos. på återremiss af så beskaffade betänkrn som det ifrågavar., och jag hade icke heller glömt, att majoriteten inom Ståndet gillat denna vägran, ej heller att nuvar. Landtm, tillförne inom Ståndet yttrat en opinion, som för honom gör omöjligt att nu tillåta sig propos. till återremiss. Jag hade trott, att dessa auetoriteter skulle vara mera öfvertygande, än mitt enskilda begrepp om grundlagen ; men då man icke velat lyssna till dessa exempel, finner jag mig böra äfven framställa de skäl, hvarpå mitt omdöme är grundadt. Jag hemställer härvid till Hr Dalman, om hail icke såsom lagskipare skulle, vid jemnförelsen emellan 107 § Reg.F. och 2g § Riksd.Ordn. komma till det omdöme, att R. St. sjelfva eller enskilda ståndsledamöter aldrig kunna göra anmärkningar, utan endast väcka a u mär k n :sa n I ed n i n g a r. Hr Dalman har erkänt, att R. St. icke kunna göra anmärkningar efter 106 §, och med den ljusa blick, som Hr Dalman har, när han vill begagna den, och som här ledt honom i sitt viktiga omdöme öfver iq6 §:s mening, torde lian äfven få medgifva, att io7§lemnar Uisk. och enskild ståndsledamot endast rätt till anmärkn:sanledpingar, och att de icke blifva anmärkningar, med mindre anledningarna af Gonstit.Ulsk. godkännas.
småler. VIGGO. Hvarför skrattar du? LOUISE. Jag tänker på din franska. VIGGO. Jag tänker på, att jag skall resa, jag. LOUISE sträcker handen ut emot honom. Är du ledsen för det? VIGGO. Ja. Det blir så tomt. LOUISE. Efter Lilly? VIGGO. Efter hela lifvet härute – mest efter henne kanske Jag vet inte. LOUISE. Tack för allt hvad du gjort för mig under denhär tiden. VIGGO. Åh, det är ju ingenting LOUISE. Är det ingenting, att du skött mig och vårdat mig och varit nästan som en mamma för mig under sjukdomen? Du och Erna. VIGGO småleende. Just derför tycker jag det är tråkigt, att resa ifrån min patient, som kanske kunde behöfva mig ännu. LOUISE. Åh, nu är jag ju rask. VIGGO. Du är svag ännu. Du behöfver ha vänner omkring dig. LOUISE. Jag har ju Erna. Och för resten Jag vänjer mig nog af med att vara pjunkig, när jag inte längre har dig, som klemar bort mig. VIGGO. Du är inte pjunkig. Du är ömtålig. Du har finare skinn än vi andre – du tål inte att knuffas som vi. Allt griper så djupt fatt i dig. Stryker smekande öfver hennes hår. Du är så exalterad. LOUISE småleende i det hon besvarar smekningen. Ja, men nu kommer jag ju snart hem. Och så kommer du och helsar på oss i sommar – Botilda och mig – och så kan ni få pyssla om mig så mycket ni vill. VIGGO räcker fram handen. Afgjordt! Ja, farväl då. LOUISE ängsligt. Inte skall du gå nu? Käre Viggo, stanna, så är du så snäll. VIGGO. Jag har inte packat en bit och inte köpt en smul af allt det, jag skall ha med mig. Och tåget går klockan sex. LOUISE bevekande. Ja, men du får inte gå nu! Vänta åtminstone till monsieur Alland kommer. Jag vet inte – inte alls hvad jag skall tala med honom om. VIGGO. Han är ingen tysk kälkborgare. Du behöfver inte alls vara ängslig.
Utgifterna, bestående af premier för tillverkning af finare lärfter, stipendier och arfvoden, reseunderstöd, aflöning till tjenstemän i Eskilstuna fristad m m., hafva under samma år bestigit sig till » 30,465: 57. utgörande således behållningen vid revisionsårets slut R:dr 22,9 i4: 54. deraf, med stöd af Kongl. Maj ts under den 6 Februari 1839 till Kongl. Kommerse-kollegium a flatna nådiga bref, vid 1862 års slut ett belopp af tillsammans 15,100 R:dr var dels i Jernkontoret, deloek i Stockholms Enskilda Bank emot ränta innestående. Bland de af manufakturmedlen utgående anslag förekommer äfven ett belopp af 1,050 R:dr, som, jemlikt Kongl, brefvet den 3 November 1857, utgår till Kongl. Veten - skaps-akademiens Fysiker för vården oell tillsynen af tvenne på allmän bekostnad från Munchen införskrifna delnimrs-instrument, och af hvilken summa 600 R:dr utgör arfvode och 450 R:dr hushyresersättning. Enär emellertid, efter hvad Revisorerne inhemtat, Kongl. Vetenskaps-akademiéns Fysiker numera är i åtnjutande af fri bostad uti Akademiens hus och nämnda instrument jemväl derstädes hyresfritt förvaras, anse Revisorerne sig böra hemställa, huruvida icke omförmälda anslag af 1,050 R.dr må minskas med det belopp, som motsvarar den såsom hushyresersättning hittills utgångna summa. Enligt hvad den bland förberörda räkenskaper intagna redogörelse utvisar, har såsom permier för inom Wester-Norrlands län tillverkade finare lärfter blifvit under år 1862 utbetaldt ett belopp af 2,715 R:dr 57 öre.