Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti denna Herr Häggblads reservation, instämde Herr Hultin. Den 18 October. S. H. Justerades Statsoch Bevillningsutskottens Betänkande, i anledning af Herr Hiesieiters Motion angående så val minskning i StämpelAfg;^ten för Spelkort, som förändring i afseende på sättet för K.ort ■ BeviilningsStarnplingens verkställande. Fevillnings-Utskattets Betänk anden. 655 Herr Stahle reserverade sig i afseende på det föreskrifnS sältet för Bevillnlngens återfående, da Kort till Utrikes Ort exporteras; emedan deri åsatte Stämpeln hindrar afsatt» ningen utom Landet , hvarföre man också säl. lan ser Utländske varor, som hit inkomma , vara med sädine Stämplar försedde, utan trodde Herr Ståhle ändamålet vinnas örn rättighet gifves , att mot Bevillning* Afgiftens åt erbekommande, aflemna det stämplade Kortet eller HjerterÄss. Med Herr Ståhle förenade sig Herr af Wingård , samt Herrar Linrnelms Hemberg och Fornander. I sammanhang härmed och efter derom •väckt frag», beslöt Utskottet äfven , att det stadgande uti BevillningsFörordningen skulle inflyta att ”frän Bevillning beräknad efter Lästetal, fritaga* Skeppsredare, för de Fartyg, sotn andra äret be isligén legat i hamn obegagnade.'11 Herr Ståhle reserverade sig emot detta Beslut, emedan han ansåg omöjligt för TaxeringsComiteerne att controllera rätta förhållandet. Herr von Franken, >August, anförde skrif» teligen : Vid det nu fattade beslut , att ingen afgift skall erläggas för det Fartyg, som på ett år. ej blifvit begagnat, får jag reservera mig, ej för svårigheten af tillförlitliga uppgifters (erhållande, och ej för att jemföra det med 656 Bevillnings.Utshottets Betänkanden.
Riksmarskalks-embetet har vidare i ämnet anfört, att enahanda förhållande ehuru i mindre grad skall hafva inträffat redan med framlidne Hans Majit Konung Oscars Hofhållningsanslag, hvilken brist då måst af Konungens enskilda tillgångar fyllas; att Bil. 6 till Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 1 om Statsverket 1865. 9 orsakerna till detta menliga förhållande syntes ligga i öppen dag, då bland annat i betraktande toges dels den särdeles betydliga stegring i priset på nästan alla förnödenheter, som inträffat på de närmast förflutna 40 åren, eller sedan år 1823, då anslaget till Konungens Hofhållning senast fastställdes, och hvilket förhållande föranledt Rikets Ständer att bevilja en allmän förhöjning af alla personella anslag, dels besök af Kongl, och Furstliga personer från Europas öfriga Regenthus, som förut mera sällan ifrågakomma, men under de senare åren oftare inträffat och sannolikt äfven hädanefter komme att ega rum, medförande alltid ganska betydliga kostnader; och har i anledning häraf samt då det icke kunde vara med Statens värdighet öfverensstämmande, liksom det icke heller i längden torde blifva möjligt, att Konungen af enskilda tillgångar fyller den brist i anslaget till Dess Hofhållning, som af ofvan uppgifna anledningar numera årligen uppstode, Riksmarskalks-embetet ansett sig böra hemställa om aflåtande af nådig Proposition till Rikets Ständer, att Hofhållningsanslaget måtte för framtiden höjas med 170,000 R:dr. På grund af hvad sålunda blifvit i denna fråga upplyst och af Riksmarskalksembetet anfördt, finner äfven jag en förhöjning i berörde anslag vara af behofvet påkallad, hvarföre jag i underdånighet hemställer, att Eders Kongl. Majit, som till Storthinget aflåtit nådig Proposition om tillökning i Norska Hofhållningssumman, jemväl måtte hos Rikets Ständer föreslå, att det i Rikestaten under titel: Kongl. Maj:ts Hofhållning uppförda anslag, 630,000 R:dr, må med det af Riksmarskalks-embetet äskade belopp 170,000
Kongl. Academiens skulder 13,522: 21. r. Bihang till R. St. Prat, i834, 4 Sami. t Afä. 3 Bandet. g:de Häftet. St uti-Utskottets Berättelse. Tillkommer: Besparing uppå i83o års Stats-anslag, att till Kongl. Majrts Ordinarie Utgift: Aflöning .. 20,434: 1 2. —. Underhåll, beklädnad, m. fl. omkostnader 55,245: Extra-ordinarie Utgift: Restituerade medel 6Ck}: 43, T. Begrafningshjelp '.q4: : 8. Utom Stat . r.SS^: 3o. 3,721: 4aAfskrifning Af aflyltade Cadetter påförd Pensions-afgi ft . • 54: 21. Balance till år i83a. Kongl. Academiens fordringar . 6,8qf: a1 Summa t o3*314: 4°* Någon anmärkning vid denna Räkenskap har icke förekommit. Ankom till Exp.-Utsk. den 13 Nov. Berättelse, angående verkställd granskning af Tullverkets Räkenskaper. (I. A.) Berörde i Kongl. Kammar-Rätten med anmärkningar granskade Räkenskaper redovisa på följande sätt Verkets Uppbörd och Omkostnader. Debet. Balance från föregående året: Contant behållning 27,376: 7. — Inom Augusti påföljande år levererade medel ip5,63t: 45. 9. Uppbörd Råkoch Lots-medel 58,32r: 19. 3. Tullmedel 2,641,716: 37. — Nionde Hufvudlitelns Credit. Balance från föregående året. Afkortningar.
"att närvarande tids ställning, genom IVäringarnes förfall, en vidt utseende anblick af kvad som till lifvets bekof erfordras , i förening med andra i vanmagt oek obestånd varande 8amkäIIslörkällanden, såkallade snarare bepresentantens oinsorger än e» genom kvilken oclr densammas realiserande alla limketsoell Ijenstemän, som ega penninge-töner, alla Lapitalisier, do ina ega större eller mindre 8ummor, samt alla Handlande, kvilka ega utländsk skuld oek inländska fordringar, skulle förlora en livar i sin mokn; kvaremot, inom II. Londe8tändet, biksdagsbullmägtig lilie 8vanborg, under anmärkning , att det vore, ieke frän bankens förkällanden under förllutne tider, "utan frän det klart fram - betänkanden, lV:o 1^. i6ä lagda kekofvet af en mvnt-sörändring eller realisation, utur 8tatsVerkets nuvarande ställning ock samkällsförkällanden, ett m^nt-bestämningskeslut mäste deduceras, " framställt till Utskottens besvarande krägorne, kvilka andra ingi edientier val fordrades till bandets förkofran oell llor, än 20 ars fred ock under den tiden mestadels ymniga är? — Om under tiden hagarne ej blifvit verkställde? — Om kus ook bernfrid opätaldt blifvit brutne? Om ägande-rätten ej blifvit lagligen värdad; Om förföljelse för beligiov oek politiska meningar ägt rnm? Om någon förståndig Märingsspeculation, i följd ak vara Dagar, misslyckats?
Rääf, Leonhard Fredrik,Kammarjunkare; Hr Ehrenstam, Johan Fredrik, Capitainelieutenant vid K.M:s flotta; Hr von Stockenström, Erik, Kammarherre; Hr Gedda, Gust. Georg, Capitaine vid Vestmanlands regtte; vid i843 års revision: Frih. Hamilton, Hugo Adolph, Kammarherre; Frih. Silfverskiöld, Nils August, den äldre, Possessionat; Frih. Nordenfalk, Johan, f. d. Statssecret., R. N. O ; Hr Ramsay, Otto, f. d. Lieutenant.; Hr af Geyerstam, Gustaf Emanuel, Brukspatron.; Hr af Zellen, Nils Vilhelm, Exped.secret., R. N. O.; Den 19 Maj c. ra. Hvilket R. o. Ad. bort hos E. K. M. i underd. anmäla. R. o. Ad. framhärdar etc. etc. På RiddarhusUtskts vägnar G. J. Taube. W. F. Dalman. Ånyo föredrogs BancoUtsk:s den 12 och i5 dennes på bordet lagda mern N:o 174» innefattande förslag till åtskilliga förändrade regiementariska stadganden för bancoverkets styrelse och förvaltning. Hr von Hartmansdorff, Aug: På 4;de sidan har influtit motsatsen af hvad der skulle stå. I stället för att fullmäktige i Banken och Riksg.conl. äro Konungens rådgifvare i afseende på riksdagsortens utsättande då riksdag skall hållas annorstädes än i hufvudstaden, så har Konungen blifvit rådgifvare åt fullmäktige i Banken och Riksg.cont. Det är visserligen en misskrifning, men hon måste rättas. I stället för alt BancoUtsk. sysselsätter sig med att skrifva om §§ ur Reg.Fsn, Riksd.Ordn., äfvensom lagen för R.
Nils är väl fullväxt nu och har exerat från sej, han var j u sjutton år när vi träffades i distingen för sju år sen. A det är just på h o n o m vi tänkt, Anna Stina å jag. — I vår socken finns en flicka, se, som skulle passa så bra till hustru åt honom, om han ingen annan tänkt på förut, förstås. Fadern är häradsdomare å en riktig storbonde med flera hemmansdelar och mycke pengar utlånta. Nu är det så, att han har två döttrar, men den äldsta vill jag inte rekommendera, för hon är så stursk o c h storsint af sej å vill för resten inte veta af någon friare. Fadern är förargad på henne för det, ty han vill gärna ha en bra måg till huset som kunde hjälpa h o n o m sköta gården sä han slapp ha mer än en dräng, han har ett par statare dessutom förstås. Nu har jag hört att den ena drängen ska flytta i höst och att han ska ha en ann. Men det var ej detta vi skulle tala o m, utan o m yngsta dottern, som gick å läste i fjol. Hon är af annat humör, snäll å glad och fager i ansiktet. Nu tycker Anna Stina att Nils skulle passa på innan nån annan tar bort henne. Rikare och snällare och vackrare flicka kaii han inte få på eran ort, det är jag säker på. Han kan j u göra sej ärende med att - hälsa på släkten nåra dar å under tiden går vi till häradsdomarn å sprakar med honom. Nils är ingen måg att förakta han, ensam son som han är på svågers galanta hemman, Fundera nu med honom om saken å har han ingen flicka förut, så är Jan Anderssons Sofi den bästa han kan vända sin håg till. Hon är ung förstås, men med brölloppet kan j u väntas ett år eller så. Anna Stina hälsar så mycket till svåger å till Nils å till lilla Greta samt äfven så mycket till gamla farmor o m hon lefver. Och mest varder du hälsad af din vän och svåger Kungl. operan har nu inflyttat i sin provisoriska lokal, f. d. Svenska teatern, hvilken nu blifvit restaurerad och, hvad salongen beträffar, för närvarande företer en ganska tilltalande anblick.
» rummet — en liten sal med de tarfligaste hvad jag är stolt öfver dig, du min äldsta dotter, Först nu vågade syskonskaran fram med möbler, der ett uttryck af modig sträfvan att och tacksam mot Gud. dock bereda hemtrefnad påminde om förra tiders sin glädje. Efter middagens slut plockade Lydia ur sin Den brusade likt en skogsbäck, nyss löst små anspråk, då fernissa, polityr, förgyllning lilla anspråkslösa kappsäck den lilla enkla gardeur isens boja. Ett, två, tre, fyra högljudda: och svällande divaner ännu endast i de högroben, som var hälft urväxt, hälft utsliten. välkommen hem! hördes i olika tonarter, fyra förnämas gemak voro synliga. Hennes blick Modern mönstrade den och en suck smög sig par armar slogo ring om henne, sist kom Kilan stannade vid ena väggen, der ett klumpigt, ut förstulet. i modersfamnen med rosenröda kinder, ett finger omåladt bord, öfvertäckt med en tunnsliten » Så länge jag är hemma, behöfver jag intet i munnen och undran i den blå blicken. Hon linneduk, stod. nytt, » förklarade Lydia muntert. Jag syr mig fick sin lilla puss och log. » Pappa! » Hon ilade bort till honom och slog en ny klädning af dessa två gamla, som blifvit » Lugna er nu en stund, » bad Lydia godarmarne om hans hals. » Aldrig kan jag glömma för korta. och se här bara hvad jag köpt att du sålde den sista möbeln från ditt föräldraför de penningar jag fått genom att hjelpa några modigt, » pappa skall först få något. » Det låg ej stolthet, än mindre öfvermod, hem, chiffoniern med de många små lådorna, skolkamrater med deras lexor. De flickorna endast ett godt litet leende öfver hennes drag, för att betala min skolgång under sista termivoro rika och öste ut penningar, derför tyckte jag då hon öppnade på sitt klädningslif, tog fram nen. När skall fattigdomens förtryck lättna, mig kunna emottaga den kontanta erkänsla, de några papper, som varit gömda vid barmen, så att jag kan återbörda denna vackra pjes åt erbjödo; och nu ha vi skolböcker, så att jag dig.
Det innehåller nemligen ingenting mer och ingenting mindre, än en carte blanche eller öppen fullaiagt för Tullkammare-föreståndare och Kust-chefer att, inom sina respeclive districter, om och när de så för godt finna, samt emot den vederkänsla^ som kan betingas, bevilja licencer åt tullförsnillare och lurendrejare, eller mot dessa suspendera all påföljd af den i Lagen medgifna undersökning»- och beslags» jätten, utan att sådana öfverenskommelse!’ eller en siik handel med licence? -sedermera skulle kunna hindras genom någon controll, hvarken nedifrån, d. v. s. af Tullkammare-föreståndarens och Kust-chefens närmaste underlydande, eller ofvanifrån, d. v. s. ifrån Generai-Tull-StyreJsens sida, elle? öndtligen af Tull-tjenstemän uti endra, närgränsande distrricter; ty den enda hufvudsakliga controllör^ som kan förekomma en dylik couöivenc», består dels uti den åt andra: Tull-tjenstemän inom och utom districteS aiedgifna undersökningsoch beslags-rätten, dels uti dea S& Tull-verkets högsta Styrelse förbehållna mag ten alt, Mf dec fsBO*r sig ega fog atS förmoda underslef, eller ock mindre omtanka och vsksomhet hosTu!l-fö> 9{ritningen inom något district, geaoct berthild<3, dertill förordnade perso» Tyer, på stället företaga undersökning och förvissa sig om förhållandet; *— hvilken controll, genom den sju ifrågavarande af de Höglofl. Utskotten fö* *'C«lagna ändriugen helt och hillet skulle borttagas. Det är bekant, att tider funnits., då dylika öfverenskomraelser och ett slikt licence-systein, sorn bär ostförmälla, söre iugeuting mindre än ovanliga, och att missbruket 36 B ev.- Lag-samt Allm. Besv. och Ekon. Ut sköttens-Betänkandej N:o lia nära nog öppet bedrefs; äfvensom det är kändt, att anledningen till flere
Deremot, i afseende på borttagandet af det medlersta stadgandet, som verkligen hörer hit och bör finnas här, så får jag påyrka dess bibehållande af det skäl, att när ansvarsbestämmelsen sedan kommer efteråt för den Den 17 Februari f. ra. 333 som liar försummat skolundervisningen, så har jag äfven velat att en skalig och billig lättnad skall finnas i lagen utsatt. När den finnes utsatt förut, så torde ingen finna orättvisa i strängheten af den ansvaispåföljd, sora sedan kommer. Gör jag först föreskrifterna billiga, så finner man sedan att ansvarsbestämmelsen är lämplig och nödvändig. i aila de skollagar, som jag haft tillfälle att laga kännedom om, d. v. s. endast med undantag af Österrikes, hela Tysklands öfriga Konungarikens och Staters, och som finnas införda i Moltke Bagges förtjenstfulla arbete, och om hvilka skollagars tillämpning jag sednast hade tillfälle att taga kännedom under mitt vistande i Tyskland förlidne sommar, i alla dessa skollagar finnes bestämdt huru med fattiga barn skolundervisningen skall regleras, och jag tror att man icke bör borttaga ett sådant stadgande hos oss. Hr von Hartmansdorff liar derföre anfört ett nytt skäl, peli med de redactionsförändringar, som Herrarne Lefren och von Hartmansdorff föreslagit, står det alldeles som det nu är, och vi ingå icke i några ytterligare lagbestämmelser. Jag får således tillstyrka bibehållandet af detta mom. med förenämnda förändringar. Hr Lagergren: Delande Hr von Bosens åsigt, att lämpligast vore att uppskjuta afgörandet af detta mom. intill B.iksSt:n fattat sina beslut i fråga 0111 fattiglagen, får jag dock mot Frih. Cederström erinra, att ett sådant stadgande, som här är intaget i 9.:a inom., likväl hör äga rum i sjelfva skollagen; ty det är sagdt här, huru de fattiga barnens underhåll vid skolan skall bestämmas. I fattiglagen skulle jag vilja tro att det endast koinmer i fråga, huru deras underhåll och öfriga behof må kunna uppfyllas i allmänhet, men skollagen bör hafva något särskildt stadgande i afseende på förhållandet med deras undervisning.
Det är företrädesvis Svenska slöjdföreningen, som genom upprättandet af sin skola, har till ändamål att bibringa handtverksmän, särdeles i hufvudstaden, de kunskaper utan hvilka arbetet blir routin, men genom hvilka sådan verksamhet förädlar och förädlas. Och att undervisningen i de särskilda yrkena vid denna inrättning endast då kan med hopp om gagn bedrifvas, när der finnes tillgång till sådana föremål, genom hvilkas betraktande theorierna och methodena göras begripliga är klart; hvarföre de materialier till ett Industri-museum, som förefinnas i Doktor Hambergs samlingar, för denna undervisningsanstalt äro lika önskvärda som ovärderliga. Hvarför jag föreslagit en delning af dessa samlingar emellan Riks-museum och Slöjdskolan är dels derför, att de i sjelfva verket bestå af 2:ne skiljda elementer, nemligen vetenskapliga eller theoretiska och den på tillämpning mera beräknade, dels emedan dessa samlingar hvar på sitt håll, äro af natur att så vexa, att de förenade, snart skulle erfordra en lokal, som knappast utan stora omkostnader står att anskaffa; dels derföre att de, vårdade af nitiske män med insigt och intresse för hvardera af de 2:ne rigtningarne, lättare kunna vinna den beskaffenhet och förökning, som ger anledning till det hopp att de kunna blifva rätt gagnande. Utom hvad jag redan anfört finnas tvänne skäl derför, att sådana samlingar, på grund af de ifrågvarande, inrättas. Vill man med något hopp om framgång i våra elementar-läroverk, eller i våra folkskolor framgent meddela lärjungen undervisning i begripandet af naturens fenomener och i beskaffenheten eller gagnet af dess alster, så måste denna undervisning, för att bli sann och fruktbärande, till hufvudsaklig del, stödja sig på åskådande af föremålen. I Englands folkskolor saknas derföre sällan sådana samlingar, och man kan ej utan glädje se, huru barnen, äfven de spädaste, genom betraktandet af dessa alster lifvas och lära; huru deras iakttagelseförmåga skärpes, deras vetande ökas, deras insigt uti många lifvets förhållanden blir bättre, och deras vördnad för en allvis och allgod skapare renare och högre.
Jag tror mig kunna försäkra, att en återremiss i anledning af denna anmärkning ej skulle verka till annat, än att Betänkandet i samma skick återkomme, och då det således är lika lätt att afslå det nu genast, om ej Ridderskapet och Adeln gillar principen, skulle jag tillstyrka, att vi fingo proposition icke på återremiss, utan till bifall eller afslag å Betänkandet. Friherre Anckar swärd; Carl Henrik: Såsom jag fattat lagstiftnings-principen, har jag trott, att straffbestämmelser borde vara noga afvägde efter förbrytelsernes natur. Jag finner i det förslag Utskottet afgifvit ej denna grundsatts iakttagen. Brottet kan ej blifva af mer än en natur; här är det nemligen lögnen, som skall bestraffas, och den är enahanda, ehvad brott som angifves; den blir ej reiatif till den bekände för-, brytelsens storhet. En person, som, i tanka att rymma, diktar på sig ett brott, sorn har till påföljd xo par spö, eller ett brott, som har till påföljd 4° pär spö, har begått lika brott, och det diktade brottets beskaffenhet kan ej verka något på ansvaret för osanningen, eller för uppsåtet att rymma. Det är från denna synpunkt jag anser det felaktigt, att ålägga straffet efter den diktade förbrytelsens natur, och utan afseende på sjelfva brottet eller lögnen. Men jag går längre, och antager Friherre Ehren - Den 3o Mars e. m. 363 borgs framställning, huruvida någon straffbestämmelse bör äga rum för ett sådant brott. Jag tror, att då vi i den civila CriminalLagen anse, att man ej kan ålägga straff för rymningsbrott, så blir det besynnerligt, om man för blotta uppsåtet kunde ålägga ett så grymt straff, som det föreslagne, Jag föreställer mig, att då samhället genom sina lagar bör bidraga till samhälls-medlemmarnes moraliska uppfostran , kan det ej ske genom höga straffbestämmelser. Jag tror, att då man, utur ganska riktiga synpunkter, gör stora uppoffringar för Correclionslnrättningar; står det ej i något sammanhang dermed, att göra straffbestämmelser af den natur, som den ifrågavarande. Ännu en anmärkning emot Betänkandet torde förlåtas mig.
Jag för min del vill önska att samma Utsk. måtte på enahanda sätt förfara i de åtgöranden som ännu kunna vara för detsamma att iakttaga, och att det icke måtte i afs:de på anslag lemna tillfälle för användande af den kända frasen »när jag dricker är det rätt.» Hvad sjelfva anslaget beträffar, så anser jag dess nytta och nödvändighet så påtaglig att jag obetingadt tillstyrker bifall dertill. Det är visserligen sannt att vi allt mer och mer hafva hos utlänningen pantsatt våra fastigheter, ja, möjligen äfven lösören, men det återstår ännu för oss en dyrbarhet, det är vår national-frihet; och jag hoppas att för dess bevarande nödiga åtgärder måtte vidtagas, sedan man kanske något handlöst förspillt de förra. Vi böra påminna oss de, om jag så får säga, repriser af förstorings-lusta som tid efter annan påkommit vår östra granne; huru skulle det väl blifva om vi lemnade den vigtiga punkten Stockholm utan allt skydd deremot? Om man betraktar Stockholm såsom strategisk ståndpunkt, kan man icke lägga nog vigt på dess bibehållande, ty derpå kommer att i betydlig mån bero det krigs natur som möjligen kan upstå. Jag tror för öfrigt att sjelfva frågan är af den i Ögonfallande beskaffenhet att en vidlyftigare deduktion för bifall till densamma torde vara obehöflig; jag kan dock icke undgå nämna att vid innev:de Riksdag, då löntagare-intresset, ja! t. o. m. blanco-rytteri-intresset gjort sig så gällande, äfven det intresse som har till mål vår nationela frihet äfven bör taga ut sin rätt, åtminstone här på detta rum. Jag tillstyrker bifall till Utsk:s förslag under önskan att med Stockholms befästande denna gång icke måtte komma att tillgå på samma sätt som då för några år sedan hufvudstaden skulle befästas, att man nemi. blott påbörjar saken, men icke fulländar den. Hr Brake], Mauritz Gustsf:
Sedan Kamererare!! från Secreterare!! fått sig remitterade de inkomne LåneActer, upprättar han deröfver, inom 4 dagar efter emottagandet, detaillerad Rotulus, samt calcul öfver af kastningen, ställande sig härvid Låne-Reglementet till efterrättelse; bifogandes dervid de anmärkningar skriftligen lian anser kunna äga rum, hvarefter LåneActen aflemnas till Fiscalen. 21 §. Kamereraren vakar öfver Adeliga JungfruStiftsMatrikelns tillbörliga förande, samt Ordenskorsens insändande efter genom giftermål eller dödsfall afgångne Fröknar, och åligger i November månad uppgifva alla desse, samt deribland, hvilka varit Pensionärer, och slutligen en calcul till Pensions-regleringen för Den 20 Junti. 807 löpande året, som upptager ej allenast de ännu lefvande Pensionairer, utan ock antalet af ledige Pensionsrum, samt i hvad nion, i förhållande till StiftsGassans förkofran eller förlust, Pensionsrummen kunna antingen okas, eller de ledige rummen icke besättas. Sedan Direction hestämt Pensionsrummens antal, upprättar Kamereraren i November månad förteckning på alla StiftsFröknar, som aro berättigade till Pension, med column i kanten för folio af Prestbeviset och för qvittencet. Då Directionen granskat alla betygen, numereras de, och Hummern införes i colum11 en på förteckningen, samt utfores summan. För dem, som Prestbevis felas, antecknas det i qvittence-columnen, utan att Pensionssumman utföres, likasom det annoteras för dem, som äga afräkning å skuld; sedan uppsummering och anordning skett, besörjer Kamereraren utbetalningen emot qvitto i columnen af de närvarande, och annotation till folio för de frånvarande, som insändt lösa qvittencer. För dem af Pensionairerne, som efter den föreskrifne tiden insändt sina betyg, utfärdas på samma sätt anordning i slutet af December, samt sedermera hvarje qvartal å deras dem tillkommande Pensioner, enligt Ivamererarens uppgift. 22 §.