Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
V id afgörandet utaf den hos Höglofl. Ridder* »kapet och Adeln väckte samt af Siats-Utskotte1 '3956 StatsUtskottets Betänkanden. handlagde frågan om Recognitions-Skogame, hafva Respective Riks-Standen slädnät i olika beslut i så måtto, som Högvördige Präst-Ståndet och Vällofl. BorgareStåndet bifallit Utskottets, uti den 20 sistl. Maji afgifvet Utlåtande, gjorde tillstyrkanden , att Riksens Höglofl. Ständer inåtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, om vidtagande af nödig åtgärd till skyndsam verkställighet utaf hvad, på grund af Riksens Ständers Beslut vid 180g och 1810 årens Riksdag, blifvit af Kongl. Maj:t genom Nådig Kungörelse den 4 Februari 1811 förordnad! angående Recognitions - Skogarnes uppmätande och afmattning samt undersökningars anställande med flere åtgärder i afseende på deras upplåtande och försäljning till Skatte åt vederbörande Bruksägare till den del, sorn för deras Jernverks bedrifvande erfordras, samt för öfrigt till Skatteman ; och att en tid af Sex månader efter det Bruksägares rätt, i stöd af åberopade Författning, blifvit genom laga kraft vunnet Utslag afgjord, må bestämmas, inom hvilken tid anmälan om Skatteköp å den honom för Brukets drift tilldelade Skog, borde hos Kongl. Kammar-Collegium göras; hvarefter, om sådant försummades, Bruksägaren skulle vara förlustig den rätt honom eljest kunde tillkomma, att till sig lösa den för Bruket behöfliga Skogen, hvarmed, i sådant fall, äfvensom med den öfrige delen af desse Skogar, skulle förhållas på lika sätt och efter enahanda grunder, som rörande Kronan* disponible Skogars försäljning blifvit af Utskottet, i serskilt Utlåtande af samma dag, föreslagit, att nemligen de samma borde på oppe» Stats-Utskottets Betänk and en.
Men om den af hans skrifter, på hvilken han. sjelf satte högsta värdet bland allt hvad han skrifvit på svensk prosa, gäller det nu sagda i så hög grad, att öfvergången eller bryggan till Archimetrien ligger här för ögonen alldeles uppenbar. Denna skrift är boken om ”Rätt, eller alla Samhällens eviga Lag”. Visserligen alltredan omnämnd, förtjenar den likväl här af dubbelt skäl ett särskildt tillägg. Den betecknar nämligen, med stor klarhet, en afgörande slutvändning i Thorilds inre; och det synes, att den har blifvit afbruten för Archimetriens skull; hvilken under dess utarbetande allt starkare påträngde, med omsider uteslutande fordran att framför allting annat göras färdig. Till hvilken grad – och huru nästan otroligt länge – Thorild var bländad af den Fransyska Revolutionens halfphilosophi, skönprat och antikiserande theaterståt, har i det föregående nogsamt visat sig. I sjelfva hänförelsevillan, delad med så många andra af den tidens goda hjertan och hufvuden, ligger mindre någon märkvärdighet, än deri, att den hos honom kunde uppnå en långvarighet, som skulle förefalla sagolik, om den icke genom hans egna bref till sina vänner vore ådagalagd. Vid närmare påseende hedras dock han lika mycket af förvillelsens hårdnackenhet, som af det medel, hvarigenom han ändtligen besegrade den. Han blef nämligen i samma mån djupt narrad, som han var djupt ärlig; och han öfvervann, inom sig, den ytliga samhälls-philosophien genom att tänka sig upp till en grundligare. Egentligen förefanns denna i hans inre längesedan; men icke med fullklar sjelfbesinning. Hvem kan eller vill neka, att vid denna Revolutions utbrott funnos, bland de flerfaldiga anledningarna till en genomgripande samhällsförändring, jemväl några så beskaffade, att de, om än icke alldeles rättfärdiga de bättre af hennes upphofsmän, dock göra deras beteende i viss mån ursäktligt och öfverhufvud förklarligt?
Discont-verkets behållna inkomst, som minskat dess skuld, hade följagtligen, under berörde tiderymd, uppgått till ett belopp af 4°>J64 R:dr 28 sk. 6 r:st.; och var della Verks återstående skuldsumma härigenom, vid sistlidet års slut, nedsatt lill 923,167 Slats-U i skottets Utlåtande, N.-o H(). 11 Ridr l\\.2 sk. 4 •‘•'st. Af Malmö Disconts lånefordringar hade aler, under dessa år, influtit ett capital-belopp af endast 3,[65 Ridr 12 sk. 6 r:st, hvarjemte räntor å samma fordringar blifvit inbetalda med tillsammans 133 Ridr 35 sk. 6 r:st. Efter afdrag af ulgiflerne i och för sistnämnde Disconts utredning, uppgående under ifrågavarande tid till r,g3g R:dr 45 sk. it r:st., hade Disconlens skuld derunder blifvit minskad med allenast 1,35 g R:dr 2 sk. 1 rist. samt utgjorde vid detta års början 7g*],385 R:dr 33 sk. 6 rist. Till fullgörande af det Fullmägtige, i ofvanomförmälde hänseende, af Rikets sist församlade Ständer meddelade uppdrag, hade Fullmägtige, efter anställda undersökningar, låtit i Disconternes räkenskaper för åren i836 och i83g afskrifva Capital-fordringar å eli sammanräknadt belopp af 65,758 .Ridr 87 sk. 2 rist., hvaraf 49*799 R‘dr 14 sk. 2 rist tillhörde Götha CanalDiscont och i5,g5g Ridr 23 sk. Malmö f. d. Discont-Inrättning. Derjemte hade Fullmägtige, enligt hvad nu serskildt blifvit hos Utskottet anmäldt, nyligen verkställt, en ytterligare undersökning uti ifrågavarande hänseende, hvarvid, af förstnämnde
Min egen erfarenhet har lärt mig, att i deu skolan, hvarom här är tal, finnas och gifvas många nyttiga lärdomar, likasom att svårigheterna äro en hel del mindre än de i alIF ö r b u n d e t s b y r å h a r f ö r e s t å t t s a f f r ö k e n G. Adel-; mänhet framställas. Adlersparre. E. Ankarsvärd ' nämt hemlif, hvilket en dylik anställning ju o c h A. Bezelius s a m t f r ö k n a r n a M. Leijonhvfvud I ofta kan erbjuda. o c h A. Sterkjf. godt och aktningsfullt. 7 7 ö r e. - 40 ö r e. 1 3 ö r e. sida aflägsnar det ohöfviska skämtet. lighet, som fört mig i beröring med personer, Samtliga de m e d l e m m a r af af styrelsen, hvilka hvilka ingifvit aktning o:-h förtroende. gifves ju ingen regel utan undantag. bäst lämpar sig hos änkling. En sådan har lättare att erkänna en kvinnas värde, just på grund af det förtroliga förhållande, hvari han Stoftet af författarinnan Marie Sophie ö f v e r l ä m n a d e s d e n 16 d e n n e s till d e n redan stått till sin fästmö och maka. Minnet Schwartz häraf breder, så att säga, något af renhet oms i s t a h v i l a n. A. S c h w a r t z. Efter afsökt sitt lefvebrSd. B l a n d begrafkets prat ». i iDre Nu har jag, efter min uppfattning af frå gan, försökt att framlägga de rön och iakttagelser jag gjort. Jag hoppas att, sedan första steget är taget, någon af de än mera erfarna än jag ville komma med sitt inlägg för att komplettera de anspråkslösa rader, jag nedskrifvit. En af de erfarna. * Efter en långvarig sjukdom har i hufvuds t a d e n afKdit fru Olga Anna Wilhelmina. Lindhagen. W. G. Kvinnlig resestipendiut. m. å f r ö k e n IDUN 1894 S.
Dito Artilleri-Afdelnings räkenskaper, för ordinarie statsanslagen för extra dito Revisions-Berättelsen. Revisions-Berättelsen. Krigs-Kollegii Fortifikations-Afdelnings räkenskaper för ordinarie statsanslagen sid. 102 —105. för extra dito „ 105—108. Dito Underhålls-Afdelnings räkenskaper „ 110—129. Dito Utrednings-Afdelnings dito „ 132—140. Krigsmanshus-Kassa, Wadstena, „ 145—148. Krigsmans-Kassan, Amiralitets, 190—191. Krigs-Vetenskaps-Akademiens räkenskaper , 157—158. Kronans hus i Stockholm, Öfver-Ståthållare-Em betets Kanslis räkning för, „ 221—222. Kronobergs Läns Landsboksräkenskaper „ 224—428. Landsböcker, Länens, 224—288. Landtbruks-Akademiens räkenskaper . ... v 227—228. Landtförsvars-Departementets Kommando-Expeditions räkenskaper „ 154—155. Lasaretts-Direktionens dito „ 252—254. Linköpings Stifts Konsistorii dito „ 262—263. Lotsoch Fyringssamt Lotseri-Indragningsstaten „ 172—173. Lunds Stifts Konsistorii räkenskaper . ... „ 262—261. Lunds Universitets dito „ 260—261. Lustslottens dito „ 234—241. Lyshållningen yttre å Stockholms Slott „ 233. Länens Landsböcker „ 224. 288. Länsfängelsernas ombyggnad, extra statsanslaget till „ 206—207. Magasinsfonden, Allmänna, „ 55—56. Magasins-ärenderna, Dito „ 49—56. Militie-Boställs-Kassan „ 140—143. Militärpersoner, hemfärdspenningar åt sjukliga . „ 157. Museum, Kongl „ 244—245.
Mig synes äfven, att, på sätt åtskilliga reservanter yrkat, det vore lämpligare att stadga, att den som gjort sig skyldig till det eller det brottet icke finge i allmänna värf nyttjas, ty man skulle då undvika att, som nu skett, på en omväg återgå till straffet ärans förlust. Att döma någon att, i anledning af begånget brott, ej vidare få användas i allmänna värf, dertill är Staten fullt befogad. I anledning häraf och på de skäl, som af reservanterne blifvit i öfrigt anförde, får jag, i likhet med Hr Dalman, anhålla om återremiss, i syftning att §:n måtte få den af honom förordade lydelse. Den 11 Joli e. m. 407 H. Exc. Hr Frih. De Geer: Jag kan icke neka att genom den förändring, Hr von Ehrenheim föreslagit, denna § skulle erhålla en vackrare ordalydelse. Jag tvekar likväl att utan närmare granskning ingå på denna redaktion, emedan det måhända icke alltid är för tillgodonjutande af en »rättighet eller förmån» som lagen såsom ett vilkor fordrar att en person skall hafva god frejd; utan stundom äfven för fullgörande af en skyldighet. Det skulle t. ex. kunna uppstå tvekan, huruvida det bör räknas till en medborgares rättigheter eller skyldigheter att vittna eller aflägga värjemålsed. — Då icke någon ändring i sak genom detta förslag är åsyftad, hemställer jag, om det är skäl att återremittera §:n, endast för att undersöka, om dessa ord kunna utstrykas eller ej. I anledning af hvad den siste värde talaren anfört, vill jag endast fästa uppmärksamheten derå att i promuigalionslagen är föreslaget att påföljden förlust af medborgerligt förtroende skulle tillämpas i stället för ärans förlust, ingalunda emedan dessa straff anses aequivalerita, utan derför att man velat tillämpa ett mindre strängt straff, än det sorn hittills varit stadgadt. Jag fortfa att yrka bifall till Utsk:ts förslag.
Den förslags beräkning, besigtningsmännen i detta hänseende nu uppgjort, hade i många fall måst grundas på de upplysningar, som af Byggnads-chefen blifvit dem meddelade och för hvilkas tillförlitlighet de icke kunde göra sig ansvariga. Särskildt borde i detta afseende omförmälas de behållningar af marmor, huggen sten med flera materialier, som vid byggnaden redan finnas upplagda, och om hvilkas beskaffenhet och qvantitet, utan en tidsödande inventering och undersökning, besigtningsmännen icke kunnat taga fullständig kännedom, men hvilkas värde till stor del inverkade på de öfriga kostnaderna. De beräkningar, som besigtningsmännen öfver dessa kostnader anställt — för hvilka dock, i anseende till den dem ålagda skyndsamhet, behöfliga utredningar och undersökningar endast i ringa mån kunnat företagas — ledde emellertid, hvad anginge den del af Byggnads-chefens kostnadsberäkning, som slutade sig med en summa af 450,000 R:dr, till det resultat, att denna summa borde anses tillräcklig för de deruti inbegripna arbeten. Beträffande åter kostnaden för den öfriga delen, eller de poster, som kostnadsberäkningen särskildt upptoge, nemligen för varmapparat, platsens anordning kring byggnaden, inredning m. m., upptagande en summa stor 250,000 R:dr R:mt, åberopade besigtningsmännen hvad som blifvit anfördt i Öfver-intendents-embetets underdåniga utlåtande af den 16 sistlidne Februari, nemligen att all beräkning i detta afseende måste föregås af öfverläggning och beslut om beskaffenheten af dessa arbeten, hvilka till skala och kostnad kunde på det mest olika sätt företagas. Till denna del af kostnadsberäkningen borde dessutom tillkomma: för innanfönster i byggnaden omkring 30,000 R:dr, samt skilnaden i expropriations-kostnaden, som, enligt
StalsUtskottets Betänkande, 255 IV 3. s i3i, i32, Lif. af PresteStåndet, IX s 562, af BorgareStåndet, IX s 584, af Adeln IX s 599, remitt. till BeviliningsUtskottet, af BondeStåndet, II s 1348. Bevilln. och StatsUtskottens Memorial, med anmälap om frågans afgörande genom trenne Stånds fattade beslut, IV s 724. Roteringsskyldige, om rättighet för extra-, att anställa värfning till SoldntNummers besättande inom Beväringsåldern ; Motioner, remitt. till Ekon. Utskottet, II s 1192, I 322. Utskottets Utlåtande, VIII s 3i8 — 321, återrem. af Adeln, IX S179, afPresteStåndet, IX s 187, af BorgareStåndet, IX s 191, af BondeStåndet, ix s 195. Ytterligare Utlåtande, VIII s 1006 — 1018, bif. af PresteStåndet, IX s 602, af BorgareStåndet, IX s 660, af Adeln, IX s 835. Underd. Skrifvelse, X 1. s 83i, 83a. — Vacance-afgift, Skånska Infanteriernas, I i. s 838. — af Bergslagerne i Nerike, I 1. s 838. Runstycken af gamla Pregeln, brist på, II s 725. — om pregling af nya; BancoUtskottets Betänkande, VI 2. s 3 — 7, bif. afPresteSlåndet, IX s 921, af BondeStåndet, ix s 927, af BorgareStåndet, IX s 954, af Adeln, IX s 967. Underd.
Maj:ts nådiga Proposition, angående utbyte af jord emellan Kronan och Malmö stud; JVS 52, i anledning af Kongl. Maj:ls nådiga Proposition, angående upplåtelse under ständig besittningsrätt af en jordrymd vid Kungsörlts norra kungsladugård; JVS 53, i anledning af Kongl. Majrts nådiga Proposition, angående försäljning till skatte af den under Klfnhorgs kungsladugård lydande lägenheten Klintens Bana; Prot.-Utdrag den 25 Februari 1863. 245 JW 84, i anledning af väckt motion om eftergift af Kronans rätt til! dana arf efter Andrietta Lundborg; och JM 88, i anledning af väckt motion om eftergift af Kronans rätt till dana arf efter enkan Anna Chrittina Löfgren. S. D. Föredrogs ånyo utdrag af Höglofliga Ridderskapet och Adelns Protokoll den 18 dennes, innefattande dels nämnda Riks-Ständs för dess del fattade he slut, att Riks-Stånden skola sammanträda till gemensam öfverläggning rörande StatsUtskottels blifvande Utlåtande, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens femte Hufvud-litel, dels inbjudning till de öfriga Riks-Stånden att i samma beslut sig förena. Inbjudningen antogs och protokolls-utdraget lades till handlingarne. Frän Hederv. Bonde-Ståndet. S. D.
Maj b. 21 Juni b. 11 Mars b. 19 Juli 1. b. 11 Mars b. 6 Maj b. 6 Maj b. 25 Juli a. lö Mars I. b. 10 Maj b. 10 Maj a a. 29 Juni a. a. 8 Dec. b. 8 Dec. b. 21 Okt. 20 Juli g. 15 Aug. a. a. 4 Sept. b. 18 Mars b. 10 Maj a. 29 April a. a. 17 Juli 20 Maj 17 Juni a. a. 10 Juli b. 18 Okt. b. 24 Maj b. 21 Sept. g. 20 Okt. b. 12 Juli b. 27 Maj b. 27 Maj 3 Maj b. 21 Juni b. 11 Mars b. 19 Juli 1. b. 11 Mars g. 6 Maj b. 0 Maj b. 25 Juli b. 15 Mars b. 10 Maj b. 10 Maj a. a. 28 Juni b. 8 Dec. b. 8 Dec. b. 23 Okt. b. 25 Juli g. .18 Aug. a. a. 0 Sept. b. 15 Märs b. 10 Maj å. Afdelning. n 3 — £ 3" —. — CJ c;: JJJ3 t; £ s cL o* Q Riks-Ståndens Beslut. ~ £ j£” <T> CrS53 o —. • crq Ci 1 ZS o Kidd. o. PresleStåndet. BorgareStåndet. Bondeståndet. 5- rs*.o N:o [ Sid. Adelil. i\:o T Biskop slön ers och Embeten» indragning . 4 2 70 1>. 24 Aug. b. 24 Aug. b. 24 Aug. b. 24 Aug. b. 2 Aug, Ii teer klund, Häradsskrifvare, lönefyilnad åt 4 1 280 b. 5 Aug. b. 1 Aug. g. 1 Aug.
Regeringsformen nämnde Lagar och Författningar, som röra Rikets allmänna hushållning, helst sedan Rikets Ständer, som inskränkt sitt Lagförslag till stadgande af sådana rättsförhållanden, derjemte, såsom redan förmäldt är, till Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemnat att serskildt utfärda de reglementariska föreskrifter, som stöde i sammanhang med Vexellagen och till den Ekonomiska lagstiftningen hörde. På sådana grunder, och då Regeringsformens 87 §• tillerkänner Rikets Ständer rättighet att med Konungen deltaga i stiftande af Civillag, varder Konungens Rådgifvares åtgärd att af motsatta anledningar afstyrka bifall till Rikets Ständers meranämnde Lagförslag, anmärkt såsom stridande emot Grundlagens nyss åberopade bud. 2:a Punkten. Af den anledning att vid sistförflutna Riksdag flera framställningar blifvit inom RiksStånden gjorde om behofvet och nyttan af en Lag för enskilda Banker, hade Rikets .då församlade Ständer, sorn kommit till den öfvertygelse, att bildandet af Bolag till Bankrörelses bedrifvande med egna, tryckta eller graverade kreditsedlar, såsom medel att småningom tillvägabringa ett fullkomnadt Banksystem, skulle för landet och näringarne medföra väsendtliga fördelar, tillika funnit angelägenheten deraf, att för dessa Bolag meddelades sådana lagbestämmelser, hvilka lemnade allmänheten all den trygghet, hvarpå den kunde äga anspråk, utan att betaga Bolagets Bankrörelse den fri - 5 het, som för industriens utveckling erfordrades; i hvilket afseende Rikets Ständer, för deras del, antagit ett förslag till Lag för enskilda Banker, hvilket derefter blifvit till Kongl. Maj:t öfverlemnadt jemte underdånig skrifvelse af den 19 Maj 1835 2), deri Rikets Ständer anhöllo, att Kongl. Maj:t, efter pröfning af förslaget, måtte å detsamma nådig fastställelse meddela.
Vänj barnen vid punktliga måltider och låt dem sedan vara i fred, så bli de nog snälla. » » Ja, så säger mormor nu för tiden, och jag är glad att hafva lyckats bibringa henne denna åsikt, ty nog tror jag att man på den vägen bäst kommer — för den svenska kvinnans ö k a d e bildtill det som är barnens väl. » n i n g o c h r ä t t till t ä f l a n m e d m a n n e n h a r Ett par dagar därefter sökte min vänninna upp hon, o m än oafsiktligt, kämpat och verkat. mig i mitt rum. » Har du lust att följa med mig och min man Mindre g e n o m sina k ä c k a utfall m o t förpå en åktur till Nygården? D e n ä r a, s o m h o n alturen förena en liten tittin hos dem. » drig sökte, m e n i så rikt m å t t v a n n, återJag antog med nöje förslaget. En färd på en mil i denna härliga trakt var ju redan i och för faller på hela h e n n e s k ö n. sig ett nöje, hvartill ännu kom utsikten att få råka en vän från skoltiden. Jag hade ej råkat Ellen sedan dess, visste blott att hon var gift, och numera lefde hon blott för sitt hem och sina barn, sades det. " ß a r n e n s väl ". Några timmar därpå åkte vi in på Nygårdens rymliga gårdsplan. TJte på trappan blefvo vi välet var en dag forliden sommar, då jag vistakomnade af Ellens man. Ja, Ellen var hemma, sade des hos en god vän på landet. Jag satt ute han, men för tillfället upptagen i barnkammaren, men om vi ville stiga in och en stund nöja oss på verandan, och under det strumpstickorna långmed hans sällskap, skulle hon nog snart komma. samt rörde sig mellan mina sommarlata fingrar, Hon hade ej varit riktigt rask, barnen togo så starkt gaf jag akt på min värdinnas lilla dotter, som satt och lekte i en sandhop ett stycke därifrån. Lilla hennes krafter i anspråk. Den äldre var ett mycMärta var min stora gunstling.
Den rubbning i förtroendet till enskild persons kredit, som kan uppstå deraf, att hans invisningar å Banken för bristande behållning icke godkännas till inlösen, innebär, enligt Utskottets förmenande, i sig en tillräckligt sträng påföljd för assignering å Banken utöfver derstädes egande behållning; och llanko-Ulskoltels Memorial N:o 49, 23 torde ej heller böra förbises, att nuvarande stränga ansvarsbestämmelser egentligen drabba publika Verk oell Inrättningar, emedan dessa äro förpligtade att hafva sina medel i Banken innestående, hvaremot enskilda personer kunna undvika allt ansvar genom att på uppoch afskrifnings-räkning vid Diskont-Verken insätta sina behållningar, i hvilket fall Banken likväl förorsakas en ränte-utgift, som eljest skulle uteblifvit. i betraktande häraf har Utskottet, i öfverensstämmelse med den inom Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet yttrade mening, ansett meranämnde föreskrifter, under nuvarande förändrade förhållanden, icke vidare böra tillämpas; och får fördenskull vördsamt hemställa, att Banko-Reglementets 133 § må ur blifvande Reglemente uteslutas; samt att, i händelse af bifall härtill, Rikets Ständer måtte, med anmälan om deras sålunda fattade beslut, hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes i Nåder till all kraft och verkan upp häfva de i gällande författningar stadgade ansvarsbestämmelser för den, som å sin räkning i Banken utställer invisning till högre belopp, än han öfver en natt haft å räkningen i behåll. Beträffande åter de af Utskottet i ofvanomformäldta Utlåtande under 21 särskilda punkter framställda förslag, så äro dessa af samtliga Riks-Stånden bifallna, utom i följande delar:
För Öfrigt är förslaget till större delen ett sammanförande och ett utvecklande af hvad redan i dessa hänseenden genom särskilde författningar finnes föreskrifvet. En del nya Stadganden hafva likväl deruti blifvit föreslagne, och bland dem må först nämnas det att Inteckning skulle kunna ega rum uti all Egendom af lösöre-natur, och det jemnväl under uttryckligt förbehåll, att de intecknade persedlarne ändå finge förblifva under Gäldenärens vård, samt att Inteckning skulle få meddelas i dispositionsrätt af fastighet. För utvecklingen endast af denna nya princip angående Hvpotheker, har Motionairen måst ingå i vidlyftiga detal - LagUtjkotttttBetHnkanden» U13 jer, i ändamål, att söka förekomma de bedrägerier, som med panter af en föränderlig beskaffenhet lättligen kunna föröfvas; men detta vidsträckta InteckningsSystem, kan Utskottet för sin del icke godkänna. Utskottet medgifver, att Staten bör för Medborgare underlätta utvägarne att begagna Credit, i den största möjliga utsträckning, så vidt det likväl med bibehållande af ordning och laglige rättsförhållanden kan ske. Det synes Utskottet också, som hade Lagarne redan sörjt härföre, då de godkänt Inteckning, Införsel, Löspant och Allmän pantsättning af egendom och personlig frihet genom Skuldsedel. Utskottet inser ej nödvändigheten, att nu stadga en Lag, som, med åsidosättande af de grunder för panträtt som hittills varit gällande, att nemligen panträtt i Fast Egendom förvärfvas genom Inteckning, och i Lös Egendom endast genom afträdande utur egarens vård, skulle godkänna enahanda förpantningssätt för en oföränderlig Egendom, som för den, hvilken hvad stund som heldsfc kan förändras eller till intetgöras.
Här kan åter ifrågasättas, om dessa beslut skola fattas länsvis, häradsvis eller socknevis, eller inom ännu inskränktare samfälligheter; och, som redan inom en socken och ännu mer inom ett härad och ett län kunna finnas sådana lokala förhållanden, att hvad som i fråga om ego-fridens ordnande kan våra lämpligt i det ena byalaget, kan vara olämpligt i ett annat, torde det vara rådligast, alt det lemnäs hvarje stängsel-lag frihet att i frågan besluta; och som byarnc, äfven sedan de undergått laga skifte, fortfarande äro att anse såsom samfälligheter eller stängsel-lag och såsom sådane betraktas dä de hvarannan möta, lärer någon tvekan icke uppstå att uppdraga afgörande! af frågan, lill dessa mindre samfälligheter, inom hvilka den åter måste afgöras i enlighet med flertalets önskan, med den inskränkning likväl här ofvan blifvit bestämd.» »När en sådan öfverenskommelse åter blifvit ingången, torde, till förekommande af de kostnader, som af täta ombyten skulle blifva en följd, det vara af vigt, alt öfverenskommelsen ej lika lätt brytes, vare sig till följd deraf, att någon delegare, på hvars röst algörandel berott, öfvergår på minoritetens sida eller af andra tillfälligheter; till förekommande hvaraf föreslås, alt en sådan lagligen ingången öfverenskommelse ej må kunna brvtas, med mindre delegarne enhälligt dertill samtycka.» »För ordnandet af denna angelägenhet återstår ännu en fråga att afgöra, nemligen den, oin den hyllade grundsatsen, att en hvar skall vara skyldig ansvara för vården om sina kreatur, skall, med upphäfvande af stängsel-vitsordet i allmänhet, antagas såsom regel, med rättighet för de orters innevånare, hvilka önska bibehålla hägnads-skyldighelen, alt inom viss i lag bestämd tid derom träffa förening, eller om stängsel-vitsordet bör utgöra regeln och dess upphäfvande undanlaget, hvarom man må ega att föreningsvis besluta.» »På det hela kan det synas likgiltigt, hvilken grundsats blir antagen såsom regel eller såsom undantag, då det beror på flertalet inom stängsel-lagen att besluta om antagandet af den ena eller andra egofrids-lagen; men då det utan tvifvel är klokast att Lagsamt Allm. Bese.- och Ekon.-Utskoltens Betänkande, N:o 24.