Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kyrko-räkenskap balanserar för år 1840 icke mindre än 1,840 R:dr och Nefvitshögs Kyrkas räkning 3,o6o R:dr, utgörande fordran i Prosten Larsens sterbhus, hvilka fordringsbelopp i 1841 års räkenskaper finnas ökade med tvenne års tillagd ränta, utförd på förra stället till 209 R:dr och på det sednare till 35o R:dr, äfvensom att räkenskapen för Glumslöfs Kyrka upptager 166 R:dr 32 sk. och den för Qvistofta g5i R:dr, såsom fordran i Professor Rosenskjölds sterbhus. Enligt hvad redogörelsen tydligen visar, äro häraf 5oo R:dr af Professorn Jänta ”utan säkerhet.” I afseende på de större kassabehållningarne finnes visserligen för de flesta fall uppgifvet, att medlen innehållas för någon förestående utgift till beslutad reparation, nybyggnad, orgel eller ringklocka, men det inträffar icke sällan, att samma — till och med större — kassabehållning äfven förekommer i sednare års räkenskaper, der äfven enahanda utgifter omnämnas. Och vill af detta förhållande synas, som utgifterna ej varit så nära för handen, att icke medlen kunnat utlånas och dymedelst inbringa ett eller flera års räntor. I åtskilliga Församlingar hafva de medel, som ej mot annan säkerhet kunnat utlånas, blifvit insatta i någon närbelägen Sparbank, hvarest 5 procents ränta erhållits, och anse Revisorerne denna utväg kunna i de flesta fall vidtagas, för att erhålla intresse å de stora summor, som nu ligga alldeles ofruktbara i kassorna. Expens-medels Räk ni n gar ne för Kongl. May.ts Kansli, „ „ Justitie-Revisionen, „ » Svea Hof-Rätt, — 320 — för Kongl. Götha Hof-Rätt, „ „ Idof-Rätten öfver Skäne och Blekinge, „ „ Krigs-Hof-Rätten, „ „ Sundhets-Kollegium, „ „ Kammar-Rätten, „ „
2lf faft egenDom, Remman od) lägenheter å (anDet, forn meD eganDerätt innehafvaS, erlägges, utan affcenDe på Deras natur, bevillning meD £vå £K:Dc 27 för fjroarje £ufenDe af Det uppjfattaDe roärDet, odj i fattima förbållanDe för trdrDct DerunDer. §orp od) lägenheter, forn på (angre eller fortare tiD äro affönDraDe från fin rätta SSoljiaD, od) fåDane, font från älDre tiDcr blifroit upptagne å 2(11 Silla öfrige torp od) lägenheter inbegripa^ unDer ^emmanenö märDe, odj fontina fåleDeö tcfe att färjftlDt taperaö. UtjorDar od) urfjällar, font ej äro i hemmanévärDet tnbegripne, anfeö, ef* ter Deraé be|Taffenhet, lifa nteD annan jorD. §• 20. §ör kronohemman fantt ada anDra hemman odj lägenheter, fjmilfa inne» hafmaö meD åborätt, böra åboerne erlägga enal>anDa bevillning, forn vore De fjelfve egare. ftboer, forn befttta hetman meD lifétiDöftäDja, erlägga bevinning fåfom egare. §. 21. ^rälferäntor beräfnaö tid capital, meD §em procent efter förra åretö marfe* gång och tid afgift, lifa meD faftigheter, hvilfelt afgift af egaren tid §rälfe* räntan bör erläggaé. §. 22. Utom Denna bevillning efter egenDomövärDet, fomma neDannämnDe förut erlagDe utjfplDer, fåfom af grunDffattö natur, att för jorDegaren fortfara, nern* ligen: 28 Sr«lfc*etjcn8omac:
Vidkommande den af Krigs-kollegium i dess afgifna utlåtande anmärkta svårigheten att på förhand uppdraga någon bestämd gräns emellan de mål, hvilka äro afsedda att af embetschefen allena upptagas och afgöras, och dem, som skulle kollegialt handläggas, äfvensom de af bemälde Kollegium yppade betänkligheter i afseende å den föreslagna indragningen af Bokslutskontoret, så anser Utskottet O O O 7 dessa frågor tillhöra sådana detaljbestäm meiseli den föreslagna organisationen, hvilka lämpligast böra öfverlemnas åt Kongl. Majit att på det för beredande af reda och säkerhet i förvaltning samt nödig kontroll mest ändamålsenliga sätt O O O anordna. Att den lagstiftande magten, eller Rikets Ständer i mer än 50 år, allt från det nya statsskickets införande, funnit behofvet af Styrelseoch Förvalt - 32 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 188. ningsverkens ombildning i allmänhet, och således äfven Krigs-kollegii, samt i denna fråga sjelfve trenne gånger tagit initiativet, inhemtas af den historik öfver samma fråga, som Landtförsvars-komitéens betänkande och förslag till Krigskollegii ombildning innehåller. Enligt denna framställning hafva Rikets Ständer vid 1810, 1818 och 185 6 årens riksdagar till Kongl. Majit ingått med underdånig anhållan om ifrågavarande verks förändrade organisation. — Särskildt Ut O O ~ skott för denna frågas behandling har vid 2:ne riksmöten, nemligen 1817 och 1823 årens, varit tillsatt, och 3:ne komitéer, förutom Landtförsvars-komitéen, hafva utarbetat förslag i ämnet; hvilket allt dock ännu icke haft annan väsendtlig påföljd, än att Styrelseverkens domsrätt i vissa mål upphört. I afseende å sjelfva hufvudsyftemålet för och beskaffenheten af den önskade omorganisationen, har nyssnämnda 1823 års
Nej; ökas samma Statssumma med ii,4i5 R:dr 4i sk. i contant, men med en besparing å förra Anslaget i Spanmål in natura af 307 Tunnor. Som desse Propositioner blifvit besvarade med 82 Ja och 37 Nej i Alltså och enär Ja vunnit, skall nu - £78 Stats-Utskottets varande Statssumma för K. Svea LifGarde ökas med 5,3go R:dr. Åttonde Voteringen: Den som bifaller, att nuvarande StatsAnslag för K:gl. Andra LifGardes Regementet ökas med 5,5oo R:dr, voterar Ja. Den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej; ökas samina Anslag med ii,r>.5 R:dr 4i sk. i contant, med besparing af 807 Tunnor Spanmål in natura. Voteringen har utfallit med 81 Ja oell 38 Nej : I följd hvaraf och dä Ja vunnit, nuvarande StatsAnslaget för K:gl. Andra LifGardet kommer att ökas med 5,5oo R:dr. Nionde Voteringen: Den som bifaller en tillökning i StatsAnslaget för Hallands Beväiings-Bataillons Befäl med 2,480 R:dr, voterar Ja. Den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej; kommer denna tillökning icke att äga rum. Efter slutad omröstning öfver dessa Propositioner, funnos 52 Ja och 67 Nej; då således Nej vunnit, är någon tillökning i StatsAnslaget för Hallands BeväringsBataillons Befäl icke beviljad. Betänka n den, N:o 31 ö. 579 Tionde Voteringen : Den som bifaller, att för Upsala Academie, såsom ersättning för förut innehafdt Anslag för dess Stallstat gio R:dr 32 sk., samt för den kostnad af 53o R:dr årligen, hvartill underhållet och skötseln af de för Ridskolan begagnade Hästar funnits uppgå, på Stat uppföres ett årligt Anslag af sammaulagdl 1,44° R:dr 32 sk., voterar Ja. Den det ej vill, voterar Nej. Vinner
Eder finna skäl till den förmodan, att en mindre omtänksam hushållning vid en del Re^ementer iakttagits samt alt den Regements-Cheferne i 2 §. 3 Mom.Öaf Vårt Nådiga Reglemente den 20 Januarii i832 angående indelta Regemenlernes undeihåll och sjukvård under mölen och mönstringar, medgifne 1 ättighet att, elter Läkares pröfning och anmälan, låta extra förplägning af bränvin med eller ulan bäska kryddor till manskapet utdela, blifvit under sistlidet års möten i nog vidsträckt nion begagnad; håfven J, af sådan anledning och då Edie den 20 Mars i83a och dea 2i Julii r835 till samtlige Regementsoch Corps-Chefer utfärdade Circulaire om iakttagande af möjligaste besparing i utgifterne för sjukvården och den derunder hörande utdelningen af extra förplägnings-bränvin icke medfört den verkan som med desamma åsyftats, nu i underdånighet förnyat Eder, uti skrifvelse den 14 April sistnämnde år, gjorda underdåniga hemställan om Nådigt förständigande lill samtlige Regementsoch Corps-Chefer vid Indelta Armeen, alt utdelning af extra förplägnings-bränvin under mötestiden högst sparsamt må begagnas ellerJicke oftare än då behofvet deraf för manskapets helsa pröfvas oundvikligen nödvändigt af vederbörande Läkare, hvars motiverade skriftliga intyg derom borde såsom verification för hvarje utdelning räkenskaperne biläggas* samt att i öfrigt all omtänksam hushållning må iakttagas. O O Delta bafve Wi i Nådigt öfvervägande tagit; och jemte det Wi funnit skäligt bifalla hvad af Eder i förberörde hänseende sålunda hemstäldt och föreslagit blifvit; läte Wi derom samtlige Regementsoch Corps-Chefer vid den Indelta Arméen genom General-Befälhafvarne i de serskildta Militaire-Districterne till noggrant iakttagande förständiga; äfvensom Wi anbefalle Wårt Sundhels-Collegium att om Wårt Nådiga stadgande i ämnet vederbörande Läkare kungöra.
Grundfonden, hvilken vid sista riksdagen, efter afskrifning af i4 millioner utaf statens skuld till Banken, bestämdes till 4-400i00° oc^ nu blifvit föreslagen att utgöra 5 millioner, kan likväl, såsom varande af ingen nytta och blott innebärande en flyttning från den ena bureaulådan till den andra, tillhörande samma individ, staten, mera lämpligt afskrifvas, för att efterskänka åt de skattdragande den årliga räntan, 200,000 r:dr. Afräknas grundfonden, återstå öfverflyttade fordringar 20 millioner. 11:0 Dessa 20 millioner afkasta ett årligt räntebelopp af 680,000 r:dr. Afgår: ränta till Banken å 12 millioner statsobligationer 36o,ooo. , amortjssement derå 60,000. „ ränta å Bankens öfverflyttade skuld 46,000. „ förvaltningskostnad för de från Banken öfverflyttade conior m. ni i44,00°- Summa 610,000 r:dr. Således inkomst 680,000. utgift 610,000. Behållning för Riksg cont. 70,000 r:dr, som användas till lånerörelsens utvidgande utöfver hvad TJ t s k. föreslagit. 12:0 Skulle den föreslagna afskrifningen af Statsverkets skuld till Banken (5oo,ooo r:dr) icke beviljas, så ökas derigenom Riksg.cont:s förmögenhet med en summa af 200,000 Den i Augusti f, ra. r:dr om året (ty i slikt fall behöfver Riksgcont. icke afgifva statsobligationer till ett större belopp, än 7 millioner till Banken, i stället för 12 millioner), och lånerörelsen kan då ökas med 270,000 r:dr om året utöfver hvad Utsk. föreslagit, till förmån för hypotheksföreningar eller andra associationer, som hafva näringarnas understöd till föremål. Resultaten och fördelarna af den plan, jag nu vågat framställa, synas vara: 1:0
Häraf kan det visserligen synas såsom en nödvändig följd af förstärkta Utsk:s handläggning, att mern. skall blifva hvilande; men sä långt har omöjligen lagstiftaren kunnat sträcka hvarken sin ordställning eller sitt förutseende, ty så snart en sak är öfverlemnad till det förstärkta Ulsk:s omröstning, sä mäste resultatet kunna blifva det alt frågan förfaller. Om den ena proposition ställes så, att förslaget icke bestämdt skall hvila, så mäste den chancen komma att äga rum. Jag tror icke att lagen i detta fall får tolkas annorlunda än efter sin ordalydelse. Man har sagt, alt meningarne om hvilande grundlagsförslag, äfven dä de försl framträda, skola sammanjemkas till fullständig öfverensstämmelse; men huru är delta möjligt? Hvartill hade da del stadgande tjenal, att målet skulle hänskjutas till votering i förstärkt Utskott. Jag tror icke att man får draga obestämda slutsatser i detta hänseende. Lagstiftaren har tydligen åsyftat, att när ingen sammanjemkning är möjlig, frågan skall gä till förstärkt Utsk. för att der vinna det resultat, hvartill omröstningen föranleder. En värd ledamot af Consl.Utsk., jag tror till och med dess ordförande, har vid detta tillfälle yttrat, att detta Utskotts förfa - 444 Den 26 Mars f. m. ringssätt icke vore mera grundlagsvidrigt än Coust.Ulsk:s förfaringssätt vid föregående tillfällen. Dervid tager jag mig .friheten anmärka, att jag åtminstone icke kommit i erfarenhet af något Const.Utsk., som a priori, eller i och med detsamma det atlemnat ett förslag, har quasi erkänt att i förslaget låg en grundlagsvidrighet, ty när jag säger, att förslaget icke är mera grundlagsvidrigt än något annat, så har jag i och med detsamma erkänt, alt det är grundlagsvidrigt. Jag tror dessutom, att i det formella af {Jtsk:s betänk, ett betydligt misstag måste vara begånget, derigenom att Ulsk. framställer såsom alternativ inbjudning till Ståndet att antingen foga sig efter de öfriga Stånden, eller att afslå frågan.
De af Myntverkets ställande under Baucoslyrelsens förvaltning väntade oeconomiska fördelarne för Banken synas följaktligen icke komma att i någon väsendtlig nion öka dess tillgångar, helst dea redan vunna erfarenheten om de anmärkningsvärde kostnader Banken fått vidkännas för drifvande! af dess pappersbruk icke gifyer anledning till den förmodan, alt någon synnerlig besparing af arbetsoch förvallnings-kostnaderne vid Myntverket skulle genom det framställda förslaget åstadkommas. Beträffande åter den om förmälda ytterligare controlen å Bankens uti Myntverkets vård befintliga silfver, så tyckes Banken under nuvarande förhållanden redan vara tillräckligt betryggad fcr all förlust i sådant afseende, enär dess Styrelse, enligt gällande föreskrifter, är både berättigad och förpligtad att deltaga uti inventeringarne å Myntverket samt hos Kgl. Majit anmäla hvad sorn dervid kan finnas att erinra; hvarförutan Rikets Ständer och deras Revisorer ega att granska detta Verks förvaltning ochräkenskaper. Deremot anser jag det för allmänhetens betryggande emot visserligen icke otänkbara förluster på Bankens penningerörelse vara oundgängligen nödvändigt, att denna Bank, hvilken utgifver sedlar, som med klingande mynt skola inlösas, och det Verk, hvarest detta mynt preglas, icke stå under samma Styrelse. Ett motsatt förhållande förefaller mig i sanning så olämpligt, att jag icke tror, att detsamma i något ordnadt samhälle eger rum. Af dessa skid och då, enligt min åsigt, Myntverkets ställande under en af Rikets Ständer tillsatt Styrelse strider emot den Konungen uti 79 §. af Regerings-Formen uttryckligen förbehållna rättigheten att slå mynt, har jag icke kunnat biträda det uti ifrågavarande hänseende af Banco-Utskottet, med en rösts pluralitet, fattade beslut. Af Herr Helleday: ”Jag instämmer i denna reservation, och tror, alt, om, emot 79 §. Regerings-Formen, ärendet kunnat upptagas, detsamma bort af sammansatta Statsoch Banco-Utskotten behandlas.” Med Herr Stuart förenade sig jemväl Herr Grefve Frölich, Herr Friherre Stjernstedt, Herr Biskop Lundblad, Herr Doctor Elfström och Herr Helsitigius.
A. Walldén. Utdrag af Protokollet öfver Ecklesiastik-Ärenden , hållet inför Hans Mai:t Konungen i Statsrådet på Stockholms Slott den o November 1847' Närvarande: Hans Excellens, Herr Justitie-Statsministern Grefve Posse, Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes Ärendena Friherre Ihre, Statsrådet, Friherre Stael von Holstein. Munthe, Friherre Pejron, Silfverstolpe, Wcern, Friherre Gjllengranat, Faxe, Fåhreeus, Med afseende å det förslag till ny reglering af Åttonde Hufvudtiteln, som vid den förestående riksdagen borde Rikets Ständer föreläggas, behagade Kongl. Maj:t i nåder förklara Sig vilja i ett sammanhang taga i öfvervägande de behof under nämnde Hufvudtitel, för hvilka nya, fortsatta eller ökade anslag kunna finnas nödiga att af Rikets Ständer äskas, till följd hvaraf Departements-Chefen, Statrådet Silfverstolpe nu föredrog de i sådant hänseende från vederbörande inkomna underdåniga framställningar och utlåtanden, jemte andra med berörde reglering gemenskap egande, ämnen, samt anförde i underdånighet: 1:0 Under den tid, som förflutit sedan sista riksdag och serdeles till följd af åliggandet för Rikets församlingar att, i öfverensstämmelse med Kongl. Bil. N:o 5 till Kongl. Maj:ts Prop. 1847.
Då man emedlertid anser denna lag vara så sträng och till och med drakonisk, som jag tror någon yttrat, hemställer jag hvilketdera lagens stadgande är strängare, är mera drakoniskt, att t. ex. en fattig husfader, som, för att frälsa sin familj ifrån hungersdöden, begår inbrott och tillgriper några persedlar, skall uppdragas på påle och hudflängas, eller att en person, som vanligtvis är i bättre villkor, men af egennytta och slem vinning söker undansnilla Staten en inkomst och att rikta sig på ärliga medborgares bekostnad, straffas derför blott med förlust af de varor han sökt olofligen införa, samt med böter, eller, om han dertill ej äger tillgång, med lämpligt fängelse. Månne man, vid sådant förhållande, kan påstå att detta Utsk:ns förslag åsyftar införandet af en drakonisk lagstiftning? Jag tror det icke. Hvad beträffar anmärkt), om rättigheten att visitera på kroppen, så är det erkändt, att då så mycket underslef sker vid trafiken emellan mera besökta gränsorter, och så mycket gods af högt värde , men af ringa omfång, der kan införas förstucket under kläderna, mäste en sådan undersökningslält äga rum. Den existerar också i de flesta länder, och till stöd för detta mitt påstående vill jag citera några ord af Danske författaren Gr. Sponneck, som för dess förl. år utgifna, erkändt förtjenstfull, arbete om tullväsendet i allmänhet och det Danska isynnerhet, af vår Konung erhållit guldmedaljen med påskrift: lilis qvorum meruere labores. Han yttrar sig sålunda: ”Undersökning å personer kan icke 7° Den i April c. m. undvikas, ty det finnes icke så få och, med afseende på det tullbelopp de till statscassan kunna inbringa, icke så alldeles obetydliga varusorter, för hvilka lull i annat fall aldrig skulle kunna utkräfvas, t. ex. de flesla juvelerare-och guldarbeten, spetsar, band in. m. Derföie finner man också detta slags undersökning bibehållen till och med i de länder, t. ex. England, hvarest personliga friheten anses säkrast skyddad.”
(Stats-Ulskottets Utlåtande, N:o 140.) S. A. K. Genom Nådiga remisser af den 13 sistlidne Februari har E. K. M:t behagat, för det afseende, hvartill Rikets Ständer kunde finna härvid förekommande omständigheter föranleda, tiil Rikets Ständers Stats-Utskott öfverlemna handiingarne rörande i underdånighet gjorda ansökningar om restitution af oriktigt debiterad och erlagd lönebevillning vid nedannämnde regementen, nemligen: l:o af Regements-skrifvären vid Westmanlands regemente B. A. Schenström, som genom förbiseende af det i 145 §. 1 mom. af 1845 års bevillnings-förordning meddelade stadgande, angående befrielse från bevillning för de af Officerares löner utgående ackords-, ränteoch amorterings-afdrag, såsom bevillning för år 1846 påfört åtskilliga löntagare vid berörda regemente och levererat till Westerås lans ränteri tillsammans 105 R:dr 28 sk. 6 rst. utöfver hvad af dem rätteligen bordt utgöras, hvilken debiterings-åtgärd ock vunnit laga kraft, hvarefter och sedan framstäldt anspråk att dessa medel ur Kronans 112 Expedilions-Vtskollels Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 60. kassa återbekomma blifvit af E. K. M:t lemnadt utan Nådigt afseende, Sehenström, hvilken ersatt vederbörande löntagare hvad dem sålunda är vordet för högt påfördt, i underdånighet anhållit, det E. K. M:t måtte till Rikets Ständer aflåta Nådig Proposition om ersättning eller restitution till sökanden af ofvanberörda belopp. 2:o af Regements-skrifvaren vid Jönköpings regemente J, U. Dahlström, hvilken, såsom befullmäktigadt ombud för löntagarne vid samma regemente, hos E. K.
Den, som bifaller Utskottets, af tre Stånd godkända förslag, gtt å »topp-, kandi-, kak-, krossadt lump-, havanna-lerres-socker samt andra till sockerbalten lika slag», bestämma införselstullen till 3 sk. skålpundet, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; vinner nej, antages införselstullen å dessa artiklar till 6 sk. per skålpund. Bevillnings-UtskoUets Memorial, N:o 23. 9 I öfverensstämmelse med Utskottels förslag, Lafva Ridder skåpet och Adeln, Presteoch Bonde-stånden beslutat att å spanmål bibehålla nu gällande tullbestämmelser, hvilka Borgare-ståndet deremot, med antagande af Kongl. Maj:ts förslag, nedsatt med V^del. Så vida Borgare-ståndet icke vill frånträda detta sitt beslut och i öfriga Ståndens sig förena, lärer följande omröstning böra anställas: 260:o. Den, som bifaller Utskottets, af tre Stånd godkända förslag, att bibehålla nu gällande tulibeslämmelser å spanmål, omalen, nemligen: å bohvete 1 r:dr, hafra 32 sk., hvete 2 r:dr, korn och malt 1 r:dr, linser 2 r:dr, råg 1 r:dr 16 sk., vicker 1 r:dr 8 sk. och ärter 1 r:dr 16 sk. per tunna, röstar > / 'a i den, det ej vill, röstar Nej; vinner nej, nedsättas dessa afgifter å bohvete till 56 sk., hafra 24 sk., hvete 1 r:dr 24 sk., korn och malt 36 sk., linser 1 r:dr 24 sk., råg 1 r:dr, vicker 42 sk. och ärter 1 r:dr tunnan.
Artikeln 1. 1 §• a) I hvarje härad skall bildas en Härads-nämnd. b) Vilja flera härader inom samma domsaga sig förena om en gemensam Härads-nämnd, vare de dertill berättigade. 2 §• a) Härads-nämnd består af delegerad från hvarje socken inom häradet, utsedde i den ordning och på det sätt, som här nedan stadgas. b) I Härads-nämnd är hvarje Socken-nämnds Ordförande sjelfskrifven ledamot. c) Skulle någon Socken-nämnds Ordförande vara hindrad denna sin befattning fullgöra, så välja ledamöterna af Socken-nämnd inom sig tjenlig person, att i Härads-nämnd inträda. d) Församling med 2,000 innevånare och deröfver eger härförutan ibland sockens röstberättigade ledamöter och med den för sockenstämma stadgade rösträtt inom sig utse en representant att i Härads-nämnden inträda. e) Härförutan äro sjelfskrifne ledamöter i Härads-nämnd Häradshöfding, Kronofogde och Härads-skrifvare, men de ega ingen rösträtt i och för sina embeten. 3 g - Allm. Bcsv. och Eicon. Ledamotskap i Härads-nämnd varar ett år. Samma ledamöter kunna ännu längre denna befattning bestrida, oell sålänge, som de inom Socken-nämnderna fortfara att vara Ordförande och ledamöter eller genom förtroende eljest till ledamöter i Härads-nämnd ånyo inväljas. 4 §• a) Härads-nämnd sammanträder till ordinarie sammankomst en gång hvarje år vid Midsommar-tiden; första gången efter denna författnings utfärdande på kallelse af Häradshöfdingen, men sedermera och för alltid på kallelse af Ordföranden. Sammanträdet skall hållas i häradets tingshus eller, om pågående ting då förhindrar, i annan deromkring belägen tjenlig lokal. b) Härlörutan sammanträder Härads-nämnd på vederbörlig kallelse af Ordföranden. l:o. Då Konungens Befallningshafvande fordrar Härads-nämnds höranden i någon speciel fråga; 2:o.
Så finnes i Grefve Björnstjernas förut omnämnda motion äfven påpekad nödvändigheten deraf, ”att skolslraffen blifva noga bestämda, allvarsamma och hufvudsakligen beräknade alt verka på hederskänslan, möjligen i likhet med de vid Stockholms nya elementarskola.” Likaledes har Doktor Säve i den motion, hvarom ofvan är nämndt, föreslagit, alt i närmaste öfverensstämmelse med det bestraffningssätt, som i Stockholms nya elementarskola redan länge blifvit följd!, 52 och 55 §§ af nu gällande Läroverksstadga måtte erhålla följande förändrade lydelse: ”$■ 52. Hvarje lärjunge skall hafva sin anmärkningsbok, i hvilken lärarne för hvar dag anteckna, huruvida lärjungen skolan bevistat eller icke, samt om något emot hans uppförande och flit varit att erinra. Denna bok skall lärjungen en gång i veckan eller minst en gång i månaden uppvisa för föräldrar och vårdare, hvilka deruti, till intyg att sådant skett, sitt namn med datum hvarje gång inskrifva. § 53. Anmärkningarne göras efter föregående varning och i tre gradationer, med siffrorna 1, 2 och 3, efter felens beskaffenhet. Om anmärkningarne blifva flere eller af svårare art, så gifves, på grund af Lärare-kollegii beslut, först enskild och sedan offentlig varning inför hela skolan, hvilka båda varningar hvar för sig antecknas i lärjungens anteckningsbok. Fortfar lärjungen att vara lat eller vanartig, nedflyttas han efter Kollegii dom i s. k. straffklass, hvilket verkställes af Rektor på det sätt, att lärjungen vid tillfällen, då alla lärjungarne äro församlade, tillsåges att intaga en särskild plats och underrättas om påföljden att, om han ej förbättrar sitt uppförande, kunna få undergå verklig aga. Uppflyttning ur sådan klass beror på lärarnes pröfning, huruvida bättring skett, dock ej förr än efter 14 dagars förlopp. Närmaste straffgraden är verklig aga, verkställd af Rektor eller af den lärare, inför hvilken förbrytelsen skett, men i Rektors närvaro. Lärjunge, som ej heller härigenom låter sig rälta, varde, på sätt sista mom. 53 § Läroverksstadgan föreskriiver, från läroverket skiljd.