Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Emot Irenne uti ofvanstående kalkyl upptagne poster af) tolagens beräkning till 3rs5 r:st pr % efter tolagsafgiften i Götheborg, bf) vågpenningarnes beräkning till r:st och cf) upptagandet af kostnad för frakt och assurans, magasinskesFnad m. m. hafva invändningar blifvit framställda och det har påståtts, att de tväiörsta posterna (ja och bf) borde nedsättas och den tredje (V) alldeles försvinna. Invändningarne emot första och tredje posterna hvila på en och samina, alldeles grundlösa och helt och hållet godtyckliga, förutsättning. Det förutsattes nemligen, eller rättare det föregifves, att Fredrikshallska bolaget skulle sända den del af dess tillverkning, för hvilken möjligtvis afsättning torde sökas i Sverige, icke till Götheborg, för att der uppläggas, der försäljas och derifrån afsändas till andra Svenska platser, utan att bolaget direkt skulle skicka sin vara till dessa sednare platser och på dem hålla upplag, likasom raffinadörernei i Götheborg. Hela detta föregifvande är ett tomt inbillningsfoster. Fredrikshalls-bolaget är, för afsättningen utaf sin tillverkning i Sverige, uti en ställning helt olika mot Götheborgs raffinadörer. Dessa äro, för att kunna afsätta deras ofantliga tillverkningsbelopp, nödsakade att på flera platser efter Svenska kusten hålla upplag, t. ex. i Malmö, Carlshamn, Calmar, Norrköping, Stockholm, och för de norra provinserna i Gefle, och kunna derföre med fördel till sina kommissionärer på dessa platser afsända hela sockerlaster på en gång.
Ilska, 2:dra och z:d)e Blekingens Compagnier - Ilsta, 2:drn och ZidjeSödermöre diko , , - irsta och 2:dra Södra Roslags Rot. Comp. irsta och 2:dra Söderml. C. östergöttands Comp. ilska och 2:dra Gottlands C. ilska och 2:dra ölands dito Ljust Roterings-Comp. - Smäkands dito » ilsta och 2:dra Bohus dito - Norra och Södra Hallands Westcrgöthlands dito Tjenstgörande wid ArmeenS Alotta, irsta'ÄUcr-Norrlands irsta och 2:ra Compagnier - Lldra Wester-Norrlands irsta och 2rdra Compagnier - ira Norra Rostags Rot. Crp. 2:dra dito dito - JndclningsBätsmän. Frälse BäkSmän. RoteringsBätsmän. SpanmälS Afgift. 6> . -» 2 Indragning. '-n> 717. ^ L> För hivar Nummer. > För hela j ! Styrkan. Banco Specie. 295 tvärde inlösa den med penningar, dä i förre händelsen Rust, och Rothällare böra wid laga answar, hwarje är den 28 Januarius lefwcrera Spanmälcn uti närmaste Krono - Magazin, men i sednare händelsen, betala penningarnc till wcdcrbörande Upbördsman, emot särskilt qvitto derföre. Af bilagde uträkningar k.itt. H. äc L. finnes att ben förcsiagne igsmagtens indragning, jemförd med indclnings-werket, bestiger sig till 15,598 man, hwarföre en ärlig inkomst, grundad pä Rust - och Rothällares sörmon, och lämpad efter hwarje Landsorts godhet och fbrmäga, crhällcs med 89,960 Tunnor Räg, hwilken räknad till Fyra R:dr. Banco Specie Tunnan, inbringar ett penninge-belopp af 969,840 R:dr. Banco Specie.
Län böra anslås; alltså tillstyrker Utskottet: dels att 3 nya Kronofogde-löner för nämnde 3 Län må på Stat uppföras till 800 R:dr B:co Conta'nt hvardera; hvilket belopp någorlunda motsvarar hvad desse Tjenstemän efter flere förflutna års medium i de 2 förstnämnde Länen åtnjutit, och, ehuru nära dubbelt emot hvad efter lika beräkning en Kronofogde i Norrbottens Län uppburit, icke bör, såsom ny lön, i närvarande tider kunna till mindre summa för denna befattning bestämmas, dels ock att ny lön för 1 mö Stats-Utskottets Häradsskrifvare i hvardera af de i sistnämnde Länen må beviljas till 4^0 B:dr åt hvardera. f) KammarCollegium och StatsContoiret hafva, i sammanhang med den af deni föreslagne löne-förbättring för Länsmännen, anfört, att Länsmanstjensterne i senare tider blifvit i den mohn angelägnare som Folkmängd och Näringar tilltagit samt beskattningsverket blifvit utsträckt eller förändradt, och således föranleder det Länsmännens åtgärd med restantiers exsecutiva indrifvande oftare erfordras, äfvensom att tillkomne allmänna Inrättningar och anstalter, såsom Beväringsskyidigheten, Enskiftes och AfvittringsVerken jemte regleringen af hushållningen med Kronans skogar in. rn. bidragit att öka Länsmännens göromål och bcliofvet att till desse befattningar kunna erhålla pålitlige, kunnige och rättsinnade personer, i synnerhet som Länsmännen stå i närmaste förhållande till Allmogen samt böra i första rummet vaka öfver ordning och skick bland massan af Folket. K. M:t har ock i den Nåd. Propositionen behagat tillkännagifva, att denna KronoBetjenings förseende med lämplige lönevilkor med skäl länge varit yrkadt såsom ett nödvändigt vilkor för en behörig utöfning af deras angelägna och mödosamma tjenstebefattning och förekommande af det skadeliga missbruket, alt de för sin bergning måst vara till tunga för Folket; och det syntes K.
Sedan han helt och hållet var befriad från det kristliga syndighetsmedvetandet – och endast fasthöll den personliga fullkomningstanken – hade han vunnit en själfkänsla, hvilken nu ingaf honom en snabb, tveklös handlingskraft och förmågan af öfverströmmande själfmeddelelse i en sympatisk krets, ett af de drag, hans samtida alltid framhålla men eftervärlden alltid förbiser vid talet om Goethes kyla! Ett tal, som man till och med kan få höra af personer, hvilka aldrig i sitt hela lif haft så mycken värme som Goethe förbrukade på ett enda aftonsamkväm med sina vänner! Dessa skildra honom ej blott som full af sorglös glädje, genialitet och esprit, men äfven i hög grad »öppen och besjälad af oändlig kärlek». »Under umgänget med Goethe», utbrister just en af bröderna Jacobi, »var det som om jag fått en ny själ han har gifvit en lefvande kraft, en oöfvervinnelig visshet åt mina bästa ideer, mina ensammaste, hemligaste tankar.» Och medan Goethe af vännerna uppfattas som den oändligt gifvande, uppfattar han sig själf lika mycket som mottagande: »Hvilken kraft känner jag ej inom mig, då jag i en annan omfamnar allt hvad jag saknar och därtill skänker honom allt hvad jag äger»! utropar han och betonar härvid all kärleks egenart: att hvardera tror sig undfå mer af den andra än han ger. Men på samma gång som hos Goethe förmågan ökas att försjunka i en stämning och i ett förhållande, bevarar han sin naturs starka instinkt att värna sin egen, individuella utveckling – en själfbevarelsedrift, hvilken kortsyntheten alltid kallar själfviskhet – liksom sin ålders ömtåliga själfständighetskänsla. Därtill kom en ytterligt stark, såväl sympatisk som antipatisk instinkt. Han var lika beroende af sina intryck från människor som från den yttre naturen. Han behöfde ljus och värme och hatade därför motsatsen, särskildt december månad. Och liksom han senare under några dystra decemberveckor afundades Herder – hvilken då blef begrafven och slapp ifrån den gråkulna världen – sökte han bildlikt begrafva sig för en honom osympatisk personlighet. Han blef mulen vid hvarje obehagligt intryck.
Deremot har Herr P. G. Cederschiöld yttrat sig önska, att man utan dröjsmål måtte komma till granskning af det utarbetade förslaget, och i sådant afseende tillstyrkt, att början måtte göras med Handelsoch Utsöknings-Balkarne; hvilka bägge kunde, utan rubbning af systemet, skiljas från det öfriga; varande af Herr Cederschiöld hemstäldt, örn icke LagUtskottet borde erhålla förstärkning af Ledamöter, hvilka han föreslagit till ett antal af f.8 utaf hvarje Stånd, för bildande af ett slags plenum, plenorum, i så nära likhet med hvad som skett för behandlingen af iy3f års Lagy som våra former kunde medgifva.. 6 La*-Ulskot(els Utlåtande Dl.o 8 ti Herr W. F. Dalman liar yttrat sig väl icke anse Lag-Utskottet vid denna Riksdag medhinna, att genomgå hela Lagförslaget, men deremot tro, att Utskottet, åtminstone efter en ändamålsenlig förstärkning, kunde, innan Rikets Ständer. sannolikt åtskiljas, blifva i tillfälle att framlägga ett Betänkande öfver de väsendtligaste principfrågorna, hvarå de serskilda ' stadgandena sig grunda, såsom till exempel principerne för äktenskapslagarne, arfs-rätten, testamentsrätten, sakrätten, m. m. Härvid kunde tillika fogas en tabellarisk uppställning, som innefattade jemförelserne emellan den gamla och den nya Lagens stadganden. Detta Betänkande troddes kunna uppfattas så enkelt, att en hvar biefve i tillfälle att bestämma sitt omdöme i principfrågorna, deraf de väsendtligaste kunde vid denna Riksdag afgöras. — Den visserligen högst svåra konsten att redigera kunde sedan uppdragas ät dertill af Kongl. Majit utsedde personer, hvarefter nästa Riksdags omsorg blejve allenast att granska dessa redaclioner.
Genom 8 § i Kongl. Resolutionen på allmogens besvär den 17 December 1734 är bifallet att de af allmogen, som idka handaslöjder i jernoch träredskap, som de kunna afsätta, så väl i städerne, som hos deras grannar å landet, måge slippa att derföre betala gerningsören till nästa städer, helst de ej kunna begripas under socknehandtverkare; och genom Öfverståthållare-embetets på grund af Kongl. Maj.ts nådiga Skrifvelse den 19 Maj 1824 meddelade kungörelse af den 5 Juni samma år är stadgadt i afseende på den Norrländska allmogen, att den skulle tillåtas att i gårdar och bodar vid allmänna ställen inom hufvudstaden, under enahanda tillsyn som på torg och i hamnar eger rum, sjelf försälja de väfnader, fogel, vildt och andra viktualievaror, som af denna allmoge dit införas, dock icke i mindre partier, än lispund, fjerding och stycketal, efter hvarje varas särskilda beskaffenhet. Kongl.
No S. rörde underdåniga anhållan må förtjena Nådigt afseende, enär de ej kunnat uppgifva, alt de vidkännas någon tunga, som skulle till undantag föranleda, utan blott foregifvit Socknens svaga beskaffenhet, då likväl såsom binäring ett icke obetydligt fiske idkas , och andra, serdeles Fjäll-Socknar i Länet, äro i sämre belägenhet än Tynd erö, hvaremotFörvaltningen afSjö-ärendena samt Kongl. Majrts och Rikets Kammar-Collegium, hvilkas underdåniga Utlåtande Kongl. Majit infordrat, i så måtto äro af olika tanka, som Kammar-Collegium, då Tynderö Socken allt ifrån indelningstiden varit, för dess svaga beskaffenhets skull, befriad från det ständiga Båtmanshållet, och, genom Kongl. Brefven af den 20 Augusti 1754» den 20 Febr. 1772 och den 16 Februarii 1797» blifvit försäkrad att en slik frihet städse få tillgodonjuta, i underdånighet hemställt, om icke Socknen må härvid bibehållas, och således äfven nu från så väl Ordinarie sorn Extra Rotering undantagas; men åter Förvaltningen af Sjö-ärendena ansett sig, enär af Handlingarne i målet inhemtades, att Socknens Hemman, ifrån den tid förberörde Nådiga Stadganden och Försäkringar meddelats, blifvit i vissa afseenden förbättrade, endast böra till Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning öfverlemna, hvad verkan samma Bil. till K. M. Nådiga Propos. N o 8. i5 Nådiga Stadganden nu mera må till Socknens fortfarande befrielse från Rotering, finnas medföra.
Ridderskapet och Adeln har nemligen i fråga om den uti mom. l:o, 2:o och 3:o af § 18 i Utskottets förslag till Bevillnings-stadga bestämda bevillning dels för gåfva af fast egendom, med full eganderätt, dels för testamente af fast eller lös egendom, kapital eller fordringar, med full eganderätt till sjelfva egendomen eller kapitalet, dels för fideikommiss, beslutat, att de i dessa moment förekommande orden: fyra för hundra borde utbytas mot en för hundra samt att i momentet 4:o, som handlar om bevillning för testamente af årlig afkomst eller ränta, utan eganderätt till kapitalet, orden sen half för hundras borde inforas i stället för orden: nivå för hundras• dock med det af Utskottet å sidan 30 i Betänkandet föreslagna förbehåll i händelse förändring eller eftergift af stämpelpappers-afgiften för testamenten och fideikommiss-bref skulle komma att ega rum. Beträffande åter Utskottets i Betänkandet N:o 22, rörande nämnda förändring väckta förslag, så har detsamma blifvit af Ridderskapet. och Adeln bifallet, dock så, att bevillningen för fideikommiss, äfvensom för gåfva af fastig - 4 IJcvillnings-Utskoltets llhllande N:n 35. het samt af fast och lös egendom skulle, fran den af Ståndet, vid pröfning af Betänkandet N:o 20, angående allmänna beviilningen, bestämda en procent förhöjas till två procent. Vidare har Ridderskapet och Adeln dels till Utskottet återremitterat momentet b:o uti § 18 af förslaget till Bevillnings-stadga, hvilket moment handlar om befrielse, i vissa fall, från afgiftens utgörande, dels uti § 19, som i öfrigt bifallits, utbytt orden två » för hundra”, mot orden ven holf för hundra*.
Vid Fullmäktiges sammanträde den 3 Mars anmäldes att, sedan Heinemann redan den 25 Februari fått del af Fullmäktiges ofvanberörde, samma dag fattade beslut, hade med honom träffats den öfverenskommelse, att han skulle genom telegrafdepesch V underrätta »baron Erlangen» om sagde anbuds antagand "> under förbehåll, att annuiteten - 63 - icke komme att utgå längre än 54 år, samt att definitivt svar lemnades sednast den 9 Mars; hvarom allt anteckning gjordes på det af Heinemann ingifna låneanbudet. Vid sistnämnde sammanträde den 3 Mars anmäldes derjemte, att Konsul J. W. Smitt, uti en den 29 förutgångne Februari ingifven skrift, erbjudit sig öfvertaga lånesuraman 35,000,000 R:dr.
Län, sedan den 17 dennes på bordet hvilande Memorial, angående användande af Krono-Allmänningarne, jemte Anders Petter Pelirssons, från samma Län, ingifne anförande. 5:o Jonas Gråbergs med flere Ledamöters från Carlstads Län, den 17 dennes, på bordet lagde Memorial, angående ändring i tid oell sätt för Afradsoch Tionde-Spannemålens uppsägning. 6:0 Pehr Janssons, från Christianstads Läll, Memorial, angående Härads-Skrifvames och Casseurens skyldighet i afseende på utfärdande Debets - Sedlar och anteckningar i Mantals-Längderné. 7:0 Nils Håkanssons, från Christianstads Län, Memorial, angående förbud emot permitering af manskap vid värfvade Regementen. 8:0 Johannes Larssons, från Jönköpings Län, Memorial, angående Huse-Syn å Soldattorp. gro Erik Larssons, från Westerås Län, Memorial, angående Skallgång. 10:0 Olof Pelirssons , från Stockholms, Anders Danielssons, från Elfsborgs och Nils Strinlunds , från Yester-Norrlands Län, Memorial, angående ändring i sättet att leverera KronoTionde. 5. D. Remitterades till Stats-TJtskottet Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition , af den 20 i ii9° Riks-Stcbi flens denna månad, angående anslag så väl till åtskilige Byggnader vid Veterinaire-Inrättningen, i Hufvudstaden, som till en årlig Stat för samma Inrättnings framtida underhåll, uti dess fullkomnade skick. Från Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Återremitterades till 1:0 Stats-Utskottets utlåtande N:o 16, i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Proposition, angående de såkallade Schlegelske Köpegodsen i Halland. 3:0 Samma Utskotts Betänkande N:o 17 , i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition , angående framtida Dispositionen af Wendtholms Hof-Stalläng. S. D. Remitterades till Stats Utskottet: 1:0 Erik Jonssons, från Upsala Län, Memorial, angående upphörande af Salpettergärden. 2:0 Pehr Erikssons, från Kronobergs
Jag hemställer, i följd häraf, om icke en lag vöre lämpelig, som föror.dnade, att endast enhälligt beslut af Creditorerne finge verka uppehåll med försäljning af concursmassas tillgångar. 7:0 En illa beräknad lag arden, som, vid concurs, medgifver förmonsrätt för 3 års förfallen obetald ränta på intecknadt, eller emot annat hypothek ntlånt capital, ty derigenom berndes osäkerhet för senare inteckningshafvare samt andre creditorer, och åstadkomme6 den verkan, att egendom aldrig kan belånas till sitt ftilla värde. Den händelse, att en egendom finnes derutöfver intecknad lärer ej inträffa oftare, än då ägarens befarade obestånd föranlåter flera fordringsägare, att på en gång söka genom inteckning någon säkerhet, som den likväl icke medför. Capitalisten, som vill placera penningar, måsre alltid på förut intecknade capitaler beräkna minst 3 års ränta och Den 21 Februarii, 525 Snau mera, då den äfven löper under concurstiden, således oftast 30 procent utöfver capitalet och en egendom lämnar, efter detta förhållande icke säkerhet för mera, än ;J:delar af dess värde, ofta mindre. Jag ville derföre föreslå en sådan ändring, att obetald ränta, som ej är genom lagsökning utfordrad inom 3 månader efter dess förfallodag icke skulle äga någon förmåns-rätt. Detta stadgande skulle äfven bidraga dertill, att gäldenär blefve mera uppmärksam, att icke genom räntors åsamkande undergräfva sitt bestånd. 8:0 Våra utsökningsförfattningar lämna rum för mycket uppehåll vid deras tillämpning och dessutom har consideration för enskilda personers ömmande belägenhet gifvit denna tendens till långsamhet, en utsträckning, som blott någon gång kunnat medföra förmän för gäldenären, men på det hela skadat crediten , i det lättheten att eludera lagens stränghet och en fordringsägares anspråk bidragit att öka, eller hos många åstadkommit liknöjdheten för förbindelsers uppfyllande. I fråga om utmätning af fast egendom på landet, äro tvänne värderingar tillåtne samt en rymlig tid bestämd emellan kungörandet om auction och sjelfva försäljningen, och dessutom har den praxis fått kraft af lag, att icke försälja förrän på tredje auctionen.
Lån blifvit afslagen, förnämligast på den grund, att vid 1799 och 1801 årens omsättning af Genuesiska Lånet, Herr Ministern Lagersvärds namn icke funnits uti Låne-Listorne samt att han således ej skall hafva genom omedelbar insättning uti Lånen, blifvit innehafvare af de ifrågavarande Låne-andelarne, utan fast 4:cle Sami. 3 5 546 Stats-Utskottets Betänkanden. mera vore att förmoda att, efter det Riksgålds-Contoiret år 1808 instålt Interessebetalningarne på detta I-ån och fordringarne deruti ansenligen fallit i vårde, Herr Ministern möjligen skall kunnat tillhandla sig desse Lån-Actier till en lägre Cours ån den, hvarefter han fordrat deras betalning, så har Herr Ankarsvärd yrkat, att enår, efter hvad en Memorialet bifogad attest, af Notarien Pierre Marie Assoreto, utvisade, Herr Ministern Lagersvärd redan år 1800,eller före den senast år i8°i skedde omsättningen af Lånet, varit deltagande deri och derigenom han skall ingifvit allmänheten förtroende för desse Statspapper samt sålunda gjort omsättningen af Länet möjlig; men Herr Ministern af berörde sin fordran, som, efter hvad redan blifvit utredt, utgjorde i Capital Lires 75,687: 310. samt upplupen ränta a 5 proCent från den 1 Oct. 1807 till den 3 Augusti 1816 33,345: 5- 4. Tillsammans Lires 109,032:9. 2, efter det af Rikets Ständer faststålde Liquidationssått icke bekommit mera ån .. 51,100:'—3. Skillnaden Lires 57,932: 8*H - Stats-Utskottets Betänkanden. ö^y fuori di Banco måtte honom godtgoras i enlighet med de grunder, som vid förra Riksdagen blifvit af Herr Ministern Lagersvärd uppgitne. I anledning häraf får Stats-Utskottet anmäla, att sedan i sammanhang med Rikets Hoglofl.
Att något bordt stadgas för den händelse, då arbetsföre torpare, inhyseshjon m. fl., genom hårda år m. m. blifva i saknad af arbetsförtjenst och bergning. Deras underhåll borde ej hvälfvas på Församlin - Lag s. Allm. Besv. o. Oec. Utsi. Uti. N:o 70. 5 garne, ulan på Staten; äfvensom Församlingarne skulle ega rättighet att vägra till och med arbetsföre personer inflyttning, om de sakna förmåga att. fullt försörja sig och mångå barn; börandes för sådana husbonden ansvara, åtminstone under vissa år , att de ej folie Fattigvården till last. I frågan om arbetsföre personers underhåll, när de sakna arbete, och församlingarnes rätt att vägra eller blott vilkorligt tillåta dem inflyttning, som ega flere barn, än de med sin egen arbetsförmåga kunna försörja, anse Utskotten något annat icke kunna tillstyrkas, än hvad så väl rörande skyldighet att söka årstjenst är af Utskotiem i Betänkandet N:o 54 och Utlåtandet N:o 71 föreslaget, som ock hvad i 1788 års Förordning redan stadgadt finnes. De speciela händelser, som någon gång kunna föranleda till bekymmer vid tillämpningen af Förfatiningarne , måste öfverlemnas åt en omtänksam Fattigvårds och Länsstyrelses gemensamma omsorger. 5:o. Att Säteri, och Bruksegare borde förpligtas att sjelfve underhålla, åtminstone med husrum förse sådana arbetare, som i deras tjenst förtärt sina krafter och sin förmogenhet. Denna förpligtelse skulle i synnerhet vara nödig, sedan Stattorpare-syste - 6 Lag s. Allm. Besv. o. Oet. Vtsk. IJil. N.o 70. niet, sorn benämnes ett pöbelproducerande hushållssätt, blifvit infördt. D en i förra Betänkandet, sid.
Bankens metalliska kassa, dess bibehållande och förstärkning samt, såsom följd häraf, utrikes vexelharideln; köp och försäljning af publika papper; depositionsrörelsen för Statens, allmänna verks och inrättningars samt enskildes räkning; försträckningar till Riksgälds-kontoret, Manufaktur-diskonten, Jernkontoret och Filialbanker; sedlars tillverkning och utgifning; anordningar beträffande kassarörelsen, räkenskapsoch bokföringssältet, arbetsordningen öfverhufvud och kontrollen i hvarje särskild del m. m., samt slutligen embetsoch tjenstemänneus tillsättning, äfvensom ordningen inom Verket. Den befattning med styrelsen och förvaltningen, som åligger Fullmagtige, är, såsom vid granskning af Banko-reglementets särskilda delar lätt inses, af en betydlig omfattning, hvilken icke heller, med afseende på ämnenas vigt och ansvarsfulla beskaffenhet, torde kunna särdeles minskas. Icke allenast meddelandet af allmänna föreskrifter, utöfver hvad genom Banko-reglementet är pä förhand oföränderligt faststäldt, rörande metalliska kassan, utrikes vexelhandel, köp och försäljning af publika papper m. m., utan äfven de mångfaldiga, merändels högst magtpåliggande verkställighctsåtgärder, sora dermed äro förenade, tillhöra dels Fullmägtige omedelbart, samfäldt eller genom de af och bland dem, i enlighet med Reglementets medgifvande, utsedde Deputerade, dels embetsoch tjenstemän, hvilka sortera direkte under Full - Banko-Utskottets Memorial N:o 44. 3 mägtige. I och för fullgörandet af dessa åligganden erfordras en ständig uppmärksamhet pä allmänna financiela förhållanden så utom, som inom landet; på kursförändringar och priser å allmänna värdepapper; en kännedom angående utländska handelshus och deras ställning, på hvilken Bankens säkerhet högst betydligt är beroende, samt mera dylikt. Dessa åligganden föraideda uppgörandet af köp och försäljning af vexlar samt deraf härflytande hvarjehanda öfverenskommelser; åtgärder för införsel af ädla metaller; utrikes brefvexling och besörjandet af inkasseringar.
Sätt, famt r>acance Dernaé inqparteringö#befvär; od) feöan 28i tagit fänneöom af De ut# låtanDen odj upplpöningar, four ^rigö# <Sollegium odj ©tatö#£ontoret, i anleDning af Svtfetö ©tänDerö, wiD fifla SfiföDag, f)oö ^ongl. $ttaj:t i ämnet gjorDa unDerDåniga framftällning, afgifvit, och [)rt>anr>iD'iHSi, af Den ovfaf, ivongl. S)iaj:té l)ögflberörDe ©fvifvoelfc innehåller, anfett ©tocfholmö ©taD icfe böra innefatta^ i Det förflag till jemkning uti tnqparteringö#befväret, font 2Bi vtD Denna fKiföDag upprättat; få bafve 2öi, i affcenDe på ©täDerna, utom ©torholm, utan att från# gå De viD förra SciföDagen i förevaranDe fråga faftftäliDa grunDer, Död för 2Bnr Del funnit, att, enär *231, i fafnaD af tillräckliga upp# Ipöningar och i krift P<i nieDel, icfe för närroaranDe funna beflita in# löfen eller uppbpgganDe af daferner för ©tatené räkning, 2Bår åt# gärD voiD Denna EKtfoDag, till verfftällanDe af feDnafte ©tänDerö fat# taDe befut, bör injfränfaö Dertill, alt Ijoö ^ongl. S9laj:t i unDcrDå# nighet anhålla: