Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag vågar likväl hemställa, om han icke skulle vilja derifrån afstå. Den af Frih. Cederström gjorda framställningen innehåller nemi. ingenting annat, än hvad Fullmägtige redan genom skrifvelse till StatsUtsk. föreslagit. Men emedan frågan egentligen rör en lagförklaring, och emedan StatsUtsk. icke har rätt att inkomma med andra förslag än sådana, som blifvit från Stånden remitterade, så har Frih.. Cederström, som är ledamot åf StatsUtsk:s Riksg:s-afdeln., nu väckt motion i ämnet. Frågan är verkligen af beskaffenhet, att erfordra skyndsam behandling, emedan den ovilkorligen måste under denna Riksdag afgöras, så vida icke Riksg:s-Kont:s för vattenaftappningar utlånta medel skola alltför mycket vedervågas. I fall saken under detta plenum finge remitteras, kunde den komma till behandling i Utsk. under denna vecka, hvaremot, om den bordlägges, den icke kan handläggas förr än i nästa vecka. Då motionen för öfrigt icke innehåller det ringaste annat än hvad som redan är StatsUtsk. genom Fullmägtige understäldt, så har jag vågat framställa den anhållan, huruvida den icke kunde utan bordläggning remitteras. Hr von Hartmansdorff: I anledn. af StatsUtsk:s förfarande med de 25,000 R:dr, hvarom vi nyss voterat, trodde jag 2S Den'4 Oktober f. m. icke, att StatsUtsk. var så nogräknadt om motions-rättens utsträckning. Under förmodan, att LagUtsk. i detta fall är laggrannare, skall jag afstå från min begäran om bordläggning. Uppå härefter framställd propos. biföll R. o. Ad. remiss af Frih. Cederströms ifrågavartde motion till LagUtsk. Föredrogs ånyo Särskildta Utskts d. 30 sisth September och 2 dennes på bordet lagda Utlåt. JVs 20, i anledn. af RiksSttns beslut och återremisser vid behandling af Utskts Betänk. J\s 13, med förslag till förordn., angtde vilkoren för bränvins försäljning.
Madame Emma Nevada, den berömda spansk-amerikanska sångerskan, gaf i tisdags konsert i Musikaliska akademien inför en publik, som kunde hafva varit talrikare, men näppeligen mera förtjust. Visserligen äger hennes stämma hvarken något stort omfång eller någon ovanlig skönhet, men den är däremot så mycket mera böjlig. Madame Nevada är framför allt koloratursångerska, o c h som sådan torde det ej finnas många, som kunna täfla med henne. Den säkerhet, hon visar i sina konststycken på detta område, är förvånande. Ej mindre märkliga äro hennes utomordentliga pianissimoföredrag och hennes förmåga att hälla ut en ton, vittnande om en förträfflig respiration. Att sångerskan väckte det lifligaste bifall behöfver väl ej nämnas. — Hr Lamrus från Berlin visade sig vara en god ackompagnatör, men för öfrigt som pianist ej något ovanligt. En andra Nevada-konsert skulle gifvas på torsdagen i Hotel Continentals festsal. Dessa konserter hafva anordnats af den nya teatero c h konsertbyrå, som öppnats härstädes af operasångaren Linden. Richard Anderssons musikaftnar i måndags o c h tis dags gåfvo ånyo vittnesbörd om den utmärkta undervisning, som lämnas eleverna vid hr A:s högt ansedda institut. Särskildt lämnade de äldre elefverna prof på både långt hunnen teknik och god uppfattning. För dramatiska och musikaliska artisternas pensionsförening äger en soaré rum söndagen den 16 december kl. half 8 e. m. i Musikaliska akademiens stora sal. 403 Programmet upptager » Marinettes små skälmstycken », Labiches kvicka vaudeville i Ernst Wall marks öfversättning o c h med Aug. Södermans musik. Medverkande i detta stycke äro fru Hamrin samt hrr Hedlund och Nyblom. Därefter uppföres Stackars flicka », komedi i en akt af Anna Wahlenberg. Detta stycke uppföres vid detta tillfälle för första gången och spelas af fruarna Hartmann o c h Hamrin samt hrr Baeckström o c h Hedlund. Sedan gifves » I skogen », operett i en akt af en amatör. Detta stycke har heller aldrig förut uppförts offentligt. Det är hållet i parodisk stil o c h kommer utan tvifvel att väcka uppmärksamhet. Det utföres af herrar och damer ur societeten.
Vägrar Kongl. Majrts ”Befallningshafvande sitt samtycke till Föreningen, blifver den ogild; och försummar ”hail sitt Embetes åliggande, att meddela ”yttrande, huruvida Föreningen godkännes ”eller icke, anse Utskotten något annat ”correctiv ej varu lämpligt, än det i all - Jagsamt Allm. Besv. o. Oec. Ut sk. Bet. N.o 8. 27 ”mänhet bestämda, till vinnande af rättelse i Embelsmäns fel och försummelser, ”och till erhållande af upprättelse för derigenom tillskyndadt lidande.” 6 Cap. 2 § Af 1Hans Excellence m. m. Herr Grefve Dela Gardie^ Jacob: att det, i Herr Grefvens tanka, vore föranledande till stridigheter och i verkställigheten omöjligt, om full rättvisa skall ernås, att verkställa planläggningen, utan att ens rådfråga jordegarne om det för dem mer eller mindre passande, eller af dem önskade, läge; samt Af Vice Talmannen Jon Jonsson: att beträffande stadgandet i denna § är "någon med utlåtandet missnöjd och vill "förthy sitt godkännande ej påteckna etc. ”etc. etc.” den föreskrift varit, i hans tanka , lämpligare, att de delegare, som antingen i anseende till anmäldt missnöje med Förrättningsmännens beslut, eller, elter hvad ofta skall inträffa, af blott infall, utan grundad anledning, undandraga sig att underskrifva äfven de föreningar, hvari de sjelfve deltagit, böra inom i4 dagar, emot Förrättningsmännens Beslut eller de föreningar, hvilka de, utan missnöjes anmälande, vägra alt underskrifva, anföra 2B Lagsamt Allm. Besv. o. Oec. Utsk. Bd. JV.o 8. besvär hos Ordföranden uti EgodelningsRätten, så vida någon talan deremot skall ega rum.
Den, som godkänner Utskottets af Presteoch Bonde-Stånden gillade förslag, Humle. att Humle bör vid införsel vidkännas tull af 5 R:dr centnern, röstar * Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer Humle att fortfarande kunna tullfritt till riket införas. Denna votering har utfallit med 58 Ja och 61 Nej, hvadan Rikets Stander beslutat i enlighet med Nej-propositionen. 13:de omröstningen. Den som, med bifall till Utskottets af Presteoch Bonde-Stånden gillade förslag, 0haMadt vill belägga ohäckladt Lin med tull af \ R:dr per centner, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, bibebåiles nu stadgade tullfrihet vid införsel af denna vara. Som denna votering utfallit med 46 Ja och 73 Nej, så hafva Rikets Ständer beslutat i öfverensstämmelse med innehållet af Nej-propositionen. Den som vill, att häckladt Lin skall, på sätt Utskottet föreslagit samt Prestenäckiadt Lin och Bonde-Stånden beslutat, draga tull af 2 R:dr centnern, göstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, förblifver häckladt Lin fortfarande tullfritt vid införsel. Voteringen har utfallit med 46 Ja emot 73 Nej, och hafva Rikets Ständer sålunda beslutat i enlighet med Nej-propositionens innehåll. 6 Bevillnings-Utskottets Memorial N:o 15. 15:de omröstningen. Pottaska, väl lod eiler Den, sorn bifaller Utskottets af Presteoch Bonde-Stånden antagna förslag till ^äfvensom i o försels tul I å Pottaska, vällad eller oraffinerad, äfvensom raffinerad eller kalcinerad, raffinerad nemligen 1 R:dr centnern, röstar eller kaldj nerad. Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej. kommer tullfrihet att fortfarande ega rum vid införsel af dessa varuslag. Enär denna votering utfallit med 53 Ja och 66 Nej, hafva Rikets Ständer beslutat i enlighet med Nej-propositionen. 16:de omröstningen. Karkasser
Någon uppoffring af Allmänna Tillf,ängarne hafva väl Riksens Stäpder funnit oundviklig så framt de vigtiga ändamål, hvilka påkalla Statens biträde, skola kunna vinnas; Men Riksens Stan. der hafva tillika ansett denna uppoffiing icke bora sparas vid ett så alldeles utomordentligt tillfälle sorn det närvarande, enär härigenom kunna afhöjas de till sina verkningar vida utsträckta olägenheter, hvilka, utan Statens mellankominande biträde, skulle med hela sin tyngd, till Samhällets ännu större, ehuru till siffian icke beräkneliga, förlust, återfalla på Närirgarne och bereda tusentals nyttige och trefne Medborgares ofärd och undergång. I flögan åter om en sådan uppoffring och de Allmänna Medel, hvilka härtill skulle kunna användas, hafva Riksens Ständer, enär några Statens enskilda medel icke äro att för detta behof tillgå, ansett enda utvägen blifva att anlita siri Bank; Men de hafva ock, vid begagna! j ? af denna utväg , stadgat såsom ett oeftergifiigi vilkor, att ett sådant biträde icke må åstadkomma någon pernament tillökning af Sedelstocken, som kunde blifva menlig för Bankens Kredit, den Riksens Ständer anse icke böra, under hvilka omständigheter sorn helst, genom några Banken ålagda nya förbindelser skadas och förnärmas, och att således endast temporära förskott, hvilka af iDiskonternés tillgångar ersättas, kunna komma i fråga, hvaremot, lill Liq vidernes verkställande, de fordringar, Bihang till Riks-St. Prott 1817—1SrS* iv.de Sami. Underdåniga Skrifvelser'. Banken hos Götha Kanal-Bolags samt Malmö Dis-J kont-Verk redan eger , till någon del torde få uppoffras. Götha Kanal-Bolags J Malmö och Götheborgs Diskonters tillstånd i anseende till så väl beloppen al Skulder och Tillgångar som desses förhållanden till hvarannan, är val skiljaktigt; Men de äro dock samtliga uti sådan belägenhet, att de utan serskildt biträde icke förmå i behörig ordning uppfylla sine förbindelser. Så lange Allmänna Tagen kan göras lika verksam emot ifrågavarande
Således följer af sjelfva ordalydelsen i den förra punkten, att besiglningsmännen icke hafva det ringaste att skaffa med något annat än jernbanan, som skall begagnas af allmänheten så alt de alls icke behöfva uudersöka förhållandet med byggnader, verkstäder och materialier etc., hvadan icke heller något skäl finnes till försvar mot de felaktigheter som Gr. Lagerbjelke och jag hafva anmärkt. Gr. Mörner har tillika förklarat ali det varit klokt af StatsUtsk. alt icke hafva skrifvit något reglemente, samt att de brister som i Utsk:s förslag funnos, ersattes derigenom att Utsk. i slutet af utlåt, infört ett förslag, alt R. St. skulle lill Konungen öfverlemna alt vidtaga de ytterligare åtgärder, som Konungen kan tinna nödige: Men just det ordet ytterligare förutsätter, att alla de punkter hvaröfver Ständerne sjelfve besluta, skola vara oförändrade, och att således endast i några fall tillägg skulle kunna göras; men hafva Ständerne godkändt den 5:te punkten betviflar jag att Konungens rådgifvare tillstyrka Honom att i nämnde punkt vidtaga någon förändring — och då slår man der med eo otydlighet hvaraf man förutser alla de olägenheter Staten kan få erfara vid oktroylidens slut. Jag önskade att Gr. Lagerbjelke täcktes tillkännagifva om ej något fullständigare tillägg lill 5:le punkten än han föreslagit borde ega rum. Jag vill icke påstå att mitt förslag är bäst; måhända kunde man bibehålla de ord Gr:n före slagit, på det stället han velat införa deni, och om så är, skulle jag önskat alt ordet: alltsammans infördes. Med nämnde ord förstods dä icke blott jernbanan, utan äfven allt annat, alla de adperlinentia till jernvägsauläggningen som omförmålas i det föreg:de och derigenom vore ofullsländigheteu i förslaget afhulpen. Väl har Gr. Mörner sagt alt Konungen skall afhjelpa alla otyd - 518 Den 28 Augusti f. m. ligheter, men har dock sjelf antydt att man i den vägen icke har så mycket att hoppas. När emellertid
Det gjorde häraf den slutsats, att, utom på våra största vägar, skulle dessa Entrepreneurer icke kunna påräkna eti någorlunda jemn skjuts , och att, utan detta vilkor, inrättningen svårligen skullekunna bära sig, I stöd af dessa grunder, ansåg sig Utskottet då icke böra föreslå någon allman Författning i detta ämne, utan tillstyrkte, att Riksens Ständer hos Kongl. Majrt matte anmäla sin önskan, att Konungens Befallningshafvande måtte, hvar och en i sitt Eän, söka bereda så beskaffade öfverenskomrnelser imellan de skjutsande och vissa Entrepreneurer, hvarigenom halloch reserveskjutsen måtte kunna upphöra. Den sedermera förflutna tiden har val, i anseende till det krigstillstånd, hvaruti 'Riket sig befunnit, icke varit den tjenligaste fiir sådana öfverenskornmelsers befrämjande. Dock äro på åtskilliga orter försök gjorda, att dem till vägabringa. På ett och annat ställe, hafva de ock så vida lyckats, att både de skjutsskyldige och Entrepreneurerna äro belåtna; men på andra ställen hafva antingen de Hemmansbrukare» som skola hålla Entrepreneuren skadeslös, funnit sig alltför mycket betungade, eller ock Entrepreneuren, genom sitt företag, råkat i obestånd. Utskottet förmodar likväl, att om den Foryagns inrättning, hvartill Utskottet, uti ett gemensamt med Riksens Ständers Stats Utskott afgifvande särskildt Betänkande, gor förslag , skulle komina 340* Den 36 Juli. Jcomma till verkställighet, en betydande lindring uti skjutsnings-besväret kunde vinnas och åstadkommas. Slutligen, och som Utskottet inhämtat, att hålloch reserve-skjuts-skyldigheten icke på alla orter i Riket är så jemt fördelad, att den drabbar de skjutsskyldiga lika, får Utskottet yttra den önskan, att Riksens Höglofl.
Det är derföre vi återfinna uti vår Frälsares Bergspredikan de mest speciela föreskrifter rörande Ed, Ilättegång, Skilsmessa m. m., oell dessa så omfattande och djupgående, att den borgerliga lagen förgäfves bemödar sig att följa med. De voro heller icke till den ändan uttalade, ty den naturliga lagen är ett, kristendomens och de kristnas kraft deråt är ett annat. Det är således af vigt att äktenskapslagarne ställas på en naturlig grund, oberoende i sin upkomst af kristendomen och Kyrkan, för att, af dess audeliga inflytande fritt och otvunget, kunna meddelas individerna sin rätta styrka och sin oändliga kraft, och icke mera kalla det för kristligt, som aldrig skall vara annat än — Borgerligt äktenskap. Äktenskapet, principielt taladl, skall icke vara kristeligt, ty kristendomen är en helt andelig sak, här som vid dess fullbordan i en bättre verld, och »der tager inan sig icke hustru eller qvinna gifves man». Derföre gifves blott ett borgerligt äktenskap, och det är instiftadt af Gud med naturen. Äktenskapets institution, uttryckt uti Statens lagar, är således en rent verldslig, en borgerlig, en' helt och hållet conventionel sak, och fullkomligt oberoende deraf, från Statens sida, om kontrahenterne äro kristna eller ej. Det har icke mera kristendomens karakter, än hvar och en annan association, fritt ingången, redligt haudhnfd eller upfylld, och får först då kristendomens karakter, i den mån kristendomen derinom af kontrahenterne eller individerue tillämpas. Under inflytelsen af dessa tänkesätt, har jag trott min pligt vara att afgifva min motion om införande äfven i Sverige af det borgerliga, eller som det äfven kallas, civila äktenskapet.
Domstolens samtlige ledamöter gjort sig förtjenle att i deras vigtiga kall bibehållas, eller om visse af dem böra från utöfningen af Ktnungens domsrätt skiljas; hvarom respective Mecl-Stånden skulle, genom utdrag af Protocollet, underrättas, med vänlig inbjudning till Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Högvördige Preste-SCndet, att i samma beslut sig förena. S. D. Föredrogs ånyo Lag-Utskottets sedan den 14 dennes på bordet livi - i58 Troi. TJldr. d. 18 Mars 1840. lande Utlåtande N:o 1 , innehållande, att Utskottet ansett den frän BondeStåndet dit samt till Allmänna Besvärsoch Ekonoini-Utskottet remitterade motion af Magnus Pehrsson från "Wermland om ändring i föreskriften, angående Nämndemäns Befrielse fråu skjuts-skyldighet, icke tillhöra Utskottets handläggning. Som frågan jemväl till annat Utskott Blifvit öfverlemnad, förklarade Ståndet, att annan åtgärd nu icke erfordrades, än att lägga Utlåtandet till handlingarne. S. D. Föredrogs åter Lag-Utskottets sedan den 14 dennes på Bordet Bvilande Utlåtande N:o 3, med anmälan, att Utskottet ansett den af Lars Boethius från Stora Kopparbergs L in till Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten remitterade motion om föreskrifters meddelande, i afseende på kohl-måttens beskaffenhet, icke tillhöra Utskottets handläggning. Ståndet lät härvid bero. S. D. Till ytterligare handläggning företogs Lag-Utskottets den 14 dennes på bordet lagde memorial N:o 4, med anhållan att utom det arfvode, som tillkommer en Canzlist i Lag-Utskottet, ett Notarie-arfvode målte Ulskottet beviljas samt från och med den 5 i denna månad utgå; dels ock atl Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens sammansatta beredning måtte få sig till biträde antaga en Secreterare med Notarie-arfvode, beräknad t från antagnings-dagen.
Til följe häraf anhällcs, at Eders LxcsIIcncc täckes göra Högloft. Ribderskapct och Adeln den proportion: om icke det ämne, hwarom wi nu rädsla, mä, i det som angar kaninen, rsmursrgs, pä det fäkt jag föreslagit, til det utnämnda Lanco-Ucskottct, hwars Le damöter skulle äga, at, sedan de aflaagt den förut brukeliga eden, och af de inkomna Berättelserna om kaninens tilständ, gjort sig derom underrättade, företaga sig detta ämne ril pröfning, och deröfwer, inom den förr omnämnda tiden, sik Betänkande aflemna, samt at frägan om kundgörandet af Riksgälds-(lonrorers tilständ mä emedlertid hwila; hwarefter Högloft. Ridderskapet och Adeln kunde pä en gäng öfwer bägge besia frägor sakta sit beslut. Norrköping d. 24. Martil i Zoo. 6eorg ^äleriparrs. Mangs ropade om proposition häruppå. Herr von 8cbulrr:snk>eim, vaviä (herr äld're). Jag förklarar, at jag ti! alla delar instäms mer med Friherre bkjsrra, ock^ stom jag förmodar-. 78 med hwarje Ledamot af Högloflige Ridderskapet och Adeln, at Riksgälds-Lontarer star fullkomligen under Riksens StänderS äiipvstcion, och at Regeringsformen här vkjsnligen killampas. 47. §. deraf förmar wal, at i et Hemligt Utskott skall öfwerläggas om the ar ender, som synas Kongl. Maj:t hemliga hallas böra; men den förmar ock, a t i alla de mai, som uppenbara kunna wara, blifwa the Riksens Ständers klena meddelte, ych under therns rådplägningar hänskutne. Hemliga Utskottets Lxlre.Kum krolocalli af den 24.
Det hade nog sports där, hvilka som kommo farande, ty, när de gingo uppför stugubron, hördes psalmsång därinifrån och nu med dragspelet till. Det var nästan som att komma i kyrkan. Emellertid blef det en väldig predikan utaf också, och det var länsman, som höll den, men det förde till ingenting. Nils grät och talte bara godt om hustrun och kunde på alla sätt bevisa, huru orättfärdiga sådana misstankar voro. Det såg nästan ut, som om rättvisans tjenare skulle få vända hem igen med oförrättadt ärende. Men så, just som länsman hade rest sig för att gå, bad han Nils följa sig ut ett slag han hade en annan affär också, som han ville afhandla mellan fyra ögon. Att han gjorde ett tecken åt de andra två med det samma de gingo genom dörren, det märkte inte Nils. Bakom uthusknuten gick länsman med honom, och sedan han sett sig om åt alla håll att ingen obehörig fanns i närheten tog han Nils i rockuppslaget och satte ett par skarpa ögon i honom. »Hör du, Nils Ersa», sade han, »nu är det så, att lite hvar har reda på, huru du har’et med pigan, och då du nu inte vill eller kan säga, hvar hustrun din är, så tar’ jag lapp-Anna med handbojorna ligga i kärran och anklagar henne för mord.» Nils blef hvit ända ut på läpparne. Detta kom alldeles oförberedt, och utan att tänka sig för stammade han med en af förskräckelse darrande röst: »Ja, men, herr länsman hä jär int’ ho som ha’ gjort’e!» Länsman nickade med ett godmodigt och förtroligt grin. »Hm, hm! Jaså, ja då ska’ vi väl komma sams ändå.» »Jojo, Nils Ersa, det är nog du ändock, som vet, hvar vi ska’ söka hustru din», han lutade sig närmare honom och såg ändå godmodigare ut, »men jag lofvar dej på heder och tro att aldrig med ett ord anklaga eller ange dig, om du i all tysthet bekänner det för mig.
Om nu åt denna § gåfves den tydningen, att endast de i förra punkten omnämnda sysslor erfordrade föredragning; men att Konungen deremot vöre förbehållet att omedelbarligen fatta beslut om befordringar till öfriga embeten, eller dem, till hvilka förslag ej upprättas; så komme 33 § att genom en dylik tolkning upphöjas till ett undantagsstadgande ifrån de allmänna, i 7, 9, 10 och 28 §§ meddelade föreskrifter; men då 33 § icke med ett enda ord antyder, att derigenom göres någon inskränkning uti eller undantag ifrån nyssnämnda §§:s föreskrifter, torde deraf äfven följa att en sådan tolkning saknar giltighet. Sednare punkten af 33 §, tillämpad efter dess ordalydelse och med hänsigt jemväl till föregående paragrafer, hör enligt Utskottets omdöme uppfattas så, att, i händelse Konungen, sedan hefordrings-ärendo af ifrågavarande beskaffenhet blifvit i vederbörlig ordning föredraget, samt Stats-Rådcts ledamöter yttrande afgifvit, — ändock icke skulle gilla hvad Stats-Rådet hemställt, utan fattar ett deremot stridande beslut, så inträder då Stats-Rådcts rätt, att underdåniga påminnelser göra. Då det af Utskottet sålunda anmärkta sätt för behandling af ärenden, rörande befordringar till embeten och tjenster, hvartill förslag ej upprättas, — så vidt Utskottet af protokolls-granskningen erfarit, endast undantagsvis förekommit uti andra Stats-departemcnt; men deremot så ofta inom Landtförsvars-departemcntet, att det der synes utgöra nästan en allmän regel; så har Utskottet af detta förhållande funnit sig uppmauadt att hos Rikets Ständer anmäla, det ncdanförtecknado utnämningar skett, utan att vederbörande Departements-chef ärendet föredragit eller yttrande derom afgifvit, nemligen:
Det synes alltså icke utgöra någon öfverdrifven fordran, att en sådan person, på hvars insigter så många menniskors väl i mer eller mindre mån kan bero, må vederbörligen efterhållas och kontrolleras. Jag skulle således tro, att denna punkt borde bifallas, så vidt den rörer handlande uti städerne, men jag önskade deremot — hvilket jag äfven framställde uti Utsk. —, alt landthandlande väl skulle vara tvungna att undergå examen inför veder - 328 Den 27 September f. m. börande lärare, hvilket vore billigt oell rättvist, men icke inför någon ledamot i handelsföreningen i närmaste stad, emedan det icke ligger utom möjlighetens gräns, att en sådan ledamot skulle kunna utestänga landthandel just genom att försvåra möjligheten för en sådan person att få idka haudel. Jag anhåller derföre vördsamt att R. o. Ad. behagade återremittera denna punkt af Betänk. Gr. Lagerbjelke: Flera talare hafva vidlyftigt och ganska riktigt yttrat sig derom, att det vore väl om det funnes säkerhet för allmänheten, att handlande komma att föra ordentliga och pålitliga böcker. Om det nu föreslagna stadgandet medförde denna verkan, skulle jag för min del förorda detsamma, men, så vidt jag kan förslå, medförer det icke någon sådan säkerhet. F. n. är stadgadt, alt om en handlande icke fört ordentlig räkning och sedermera gör konkurs, så kommer sådant, vid konkursens afgörande, att ganska betydligt inverka på bedömandet af ansvarigheten. K. M. har föreslagit sladganden om handelsboks förande, samt åtskilliga andra föreskrifter i ifrågavarrde hänseende, hvaraf visar sig. att en handlande behöfver kunna föra bok, hvilket, om ordning skall ega rum, han äfven måste kunna för sin egen skull, men häraf följer icke, alt det nu föreslagna stadgandet leder till undanrödjande af de missbruk, som f. n. förefinnas. F. n. är icke stadgadt, huru den bevisning, att en handlande kan räkna och skrifva, skall försiggå, utan är endast öfverlemnadt ål embelsmyndigheterna att bedöma, huruvida han bevisat, att han kan det.