Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
De till 1858 års “lån hörande obligationer hafva nemligen ända till sednare tider varit afsättliga “inom Tyska penningemarknaden, då deremot de innevarande' år utgifna jern“vägsobligationerna icke numera synas noterade på Londons fondbörs och icke “heller efter de Tyska kursnoteringarne finna köpare. “Då Fullmägtige såsom motiv för den ifrågavarande finansoperationen uppgifva, att transaktionen skedde för att befrämja framgången af det illa noterade Svenska jernvägslånet, derigenom att de Svenska papperen erhöllo afsättning inom Sverige, hvilket skulle öka förtroendet till Svenska Statens soli“ditet, så hade väl, ehvad det gafs någon utsigt att här i landet sprida de nya “obligationerna eller icke, det varit tjenligare att åt någon lämplig ointresserad “person i utlandet uppdraga att med de medel, som efter skedd försäljning af “de Tyska obligationerna erhölles, på Londons börs tid efter annan och inom det “disponibla beloppet uppköpa de Svenska obligationerna, hvarigenom det möjligen “hade kunnat lyckas att, åtminstone för någon tid, uppdrifva kursen å desamma. “I stället att sålunda förfara, vände sig Fullmägtige till låneöfvertagarne Schrödler & Comp., som egde hela ebligationsmassan, samt erbjödo denna firma helt “enkelt ett utbyte af Riksgälds-kontorets Tyska obligationer root de nya Engelska, ett anbud, på hvars antagande firman naturligtvis ej länge besinnade sig. “Utan att afvakta Schröder & Coinp:s anmälan om öfvertagande af andra fjerde“delen af lånet eller någon del deraf, afhände sig således Fullmägtige de Tyska “obligationerna å 300,000 Thaler, utan att derför erhålla annan valuta än s. k. “scrips eller Schröder & Comp:s interimsförbindelser. Att en sådan transaktion, “ifall den blefve bekant på Londons börs, icke skulle öka benägenheten för de “Svenska papperen torde lätteligen kunna inses.
Ansvaret hvilar nu i främsta rummet på den regering, som framlägger ett på 1878 års principer grun-dadt härordningsförslag, och de förut i främsta rummet ansvarige ministrame äro nu endast folkombud, hvilka hafva, en hvar i sin stad, att rösta och handla efter sin egen indi vidu-ella uppfattning af hvad landets kraf och nytta fordra. Flertalet af denna konseljs ledamöter, hvilka äro medlemmar af första kammaren, skall derför helt säkert komma att såsom folkombud sluta sig till ett förslag grundad t på principer, hvilka de såsom regeringsmedlemmar ansågo sig böra ytterligare pröfva, då det slutliga utslaget hvilade på regeringens axlar. Det är så mycket mer att förmoda detta, som de fleste af dessa konselj ledamöter biträdt 1873 års kompromiss, hvars realiserande man ju 1878 försökte. Allt detta skall i första kammaren förvärfva åt det Posseska förslaget så många röster, att vågskålen antagligen derstädes skall komma att luta till förmån för detsamma. Detta dock under vissa vilkor. Sådant 1878 års försvarsutskotts betänkande var, skall det omöjligen i oforändradt skick kring sig samla pluralitetet i första kammaren, i fall det af den nuvarande konseljen sålunda framlägges. De reservationer, som af första kammarens ledamöter mot detta utskottsbetänkande afgåfvos, gifva för tydligt vid handen detta. Den ena af dessa reservationer afsåg anskaffande af stamsoldater, hvilket sex af första kammarens åtta ledamöter i utskottet yrkade skulle, derest tillräckligt antal icke kunde genom frivilligt åtagande anskaffas, ske förmedelst lottning. Denna fordran uppstälde också de flesta af kammarens ledamöter, hvilka uppträdde under debatten. Man fann detta vilkor oundvikligt för att garanti skulle finnas för stamtruppens fulltalighet. Endast under vilkor att denna säkerhet verkligen erhålles, skall första kammaren ansluta sig till ett på 78 års grunder fotadt härordningsförslag. Men just detta af första kammaren fordrade vilkor är ett det svåraste grundskott, som förslaget kan fa i andra kammaren.
Sä har den äfven hittills blifvit betraktad hos oss, och så lärer det äfven hädanefter komma att ega rum. Det ifrågavande stadgandet utgör icke någonting annat, än en tillämpning af lagens nu gällande föreskrift, der det heter: ”har man fordran hos en, och söker den skriftligen eller muntligen, gifve det an hos K:s Befh:de eller domaren”. Det är just dessa ord ”gifve det an”, som äro otydliga och som föranledt att man, utan att lagsöka, blott förevist dokumentet hos K:s Bef:de eller domaren. Jag har icke hört att någon innehafvare af Hypotheks-föreningarnes obligationer besvärat sig med den åtgärden att gifva dem an hos K:s Befh:de, men det oaktadt hafva Hypotheks-föreningarne icke begagnat sig af lagens stadgande rörande preskription af fordringar emellan enskilde. Lagbudet blir således icke något ytterligare band, ty äfven om denna lag, som endast rörer fordringar emellan enskilde, skulle anses gällande för Hypotheks-föreningarne, skulle dessa föreningar hafva det åliggande alt gifva det an hos K:s Befh:de, och förslaget innefattar således icke någon förändring i stadgandet rörande preskription, ulan endast en förklaring af de ifrågavande orden ”gifva det an”. Då nu öfverläggningen ansågs fulländad, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att då yrkanden förekommit, dels om bifall, dels om återremiss å Lagförslaget i dess helhet, och dels om förändring af 5:te §:n, propos:ne borde delvis framställas. De sedermera först i fråga om de 4 första §§:ne till bifall 142 Den 20 November. och återremiss framställde propos-.ne besvarades med blandade Ja och Nej; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, ånyo hemställde om R. o. Ad. behagade bifalla dessa 4 §§, och, sedan svaren härvid utfallit med starka Ja, jemte åtskilliga Nej, förklarade att han nu funnit Ja öfvervägande.
Från morgonen till qvällen satt hon der och vickade och vickade fram och åter i sin stora ländstol. Den ena tåren tog den andra på hennes vissnade kinder. Evelina var borta, och på hvad sätt? hon hade ej haft mod att följa henne; hon bad endast till Gud att få dö. ANDRA TIDER. «Ack! att jag någonsin kom hit!» Evelina var således nu i Stockholm. Hon visste icke om hon drömde, eller om hon verkligen befann sig der; dit som hennes håg så ofta längtat, då hon hört någon berätta om alla dess nöjen och ståtligheter, denna samlingsplats för så mycken lyx, så mycken fattigdom, så många sinnesberusande nöjen och så mycket elände. Hon var nu verkligen der. Albert rustade snart i ordning en elegant och beqväm våning. Evelina var som i sjunde himlen. Här fick hon spegla sig, från topp till tå, i präktiga trymåer; gunga på mjuka elastiska sidenmöbler; hvila i den mest eleganta alkov, der små kupidoner höllo himlen öppen öfver henne. Hon frågade sig ofta, om det var hon sjelf, eller om hon icke drömde! Och Albert var outtröttlig i sin uppmärksamhet. Han förde henne från nöje till nöje; från promenad till promenad. Och ändå frågade han henne hvarje dag, hvad hon önskade, hvad hon saknade. Evelina lefde i ett rus af lycksalighet. Hon egde ju Albert; hon egde ju allt. Hon njöt ju det högsta mått af lycka. Hvad skulle hon väl sakna? Än tanten då? skänkte hon aldrig henne någon tanke? hade hon ingen hågkomst mer af det lugna småtrefliga hemmet? Den lilla trädgården der hon satte blommorna, den lilla kammaren med sina hemmaväfda möbler, der Evelina njutit en lycklig barndoms hela sorgfria lif; och klaveret, det gamla kära klaveret, på hvilket hon dundrat så mången polska, då de andra flickorna stojade och dansade? Nej! ännu icke .. Visst tänkte hon på gumman; men icke mera med suckar. Tårarna hade stadnat, och som hon hoppades, för alltid. «Ack moster skulle se mig nu, se mig här i all min sällhet! och hon skulle nästan vara så lycklig som jag!» utropade hon ofta i sin förtjusning.
Nils Nilss. i Öne; för Faxelfvens rota, bond. Erik Jonass. i Smedsåsen; för Näldens rota, bond. Per Persson i Nälden. År och dagar som ofvan P Staaff p. l. Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:1, s. 42, ÖLA. Protocoll. Hållet å allmän sockenstämma med Rödöns församlingden 16:de maji 1833. S.D. Efter slutad gudstjenst sammanträdde socknemännen å socknestugan, då fråga uppstod huru medel-lösa drängen Olof Erssons i Häste barn skulle försörjas och uppfostras, och ansåg församlingen skäligt att Olof Ericsson sjelf skulle försörja det äldsta. Det närmast i ålder åtog sig torparen Ingebreck Ersson på Rödögården, på ett års tid, mot en ersättning af 25 riksdaler riksgäldsmynt, hvilken summa skulle utgöras på det sätt att församlingen skulle sammanskjuta 20 riksdaler och de öfrige 5 riksd:r skulle tagas utur fattigkassan. Det yngsta barnet åtog sig gamla pigan Maret Jonsdotter i Trusta på lika lång tid o. under samma villkor. 70 År 1833 den 2:dra junii uppläst och vidkändt. Intygar å församlingens vägnar: Lars Hemingsson i Häste Carl Pehrsson i By. Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:1, s. 43, ÖLA. Protocoll hållet å allmän sockenstämma med Rödöns församling den 19:de maij 1834.
Om man å ena sidan icke kan neka, att Tilli-Årrende-Societetens underlåtenhet a(t härutinnan söka åstadkomma förändring, grundade sig på en i sjelfva verket rigtig Handels-» princip; den nemi. att man vinner mera på mängden af de varor som säljas än på det högre priset af en mindre qvantitet; så kan man å den andra icke tillräckligen beklaga, att det blifvit det Svenska Folkets öde, att genom egen ^lycklig erfarenhet principens riktighet besanna, Jag har ännu ett inkast att besvara. Ju högre Tull-afgift säger man, desto, större Tullförsnillning, Om man vill inskränka detta inkast derhän, att man yrkade, det ep ökad Tull. afgift beredde en ökad frestelse till TuUförsnillping, skulle jag egentligen icke hafva något att deremot invända. Men jag medgifver icke, och jag skall aldrig medgifva, att en. Styrelse, försedd med erforderlig magt, att i hvilken annan, gren som heldst af den offentliga administrationen, skaffa lydnad och efterföljd åt sina bud, skulle kunna sakna förmåga att göra dem gällgnde för de uslingar, sorn lefva af Tull-försnillning och Tu'1 rendrägeri. 925 Den 20 JunV. Jag kan deremot icke frångå den öfvertygelse, att Tull-Verket för det närvarande alldeles icke är organiseradt på det sätt, alt det svarar mot sitt ändamål, eller emot hvad man äger lätt att af denna inrättning fordra. Men Biksens Högloft. Ständer, sorn i nu gällande Grund-Lag uttryckligen förbehållit sig att Tull-inkomsterna skola räknas till Bevillning; att sjelfva få bestämma den positiva Bevillningens belopp; att sjelfva föreskrifva hvad sam bör föregå innan debitering kan ske; och att sjelfva bestämma directa eller ovilkorliga Consumtions - afgifter; Biksens Ständer måste ock äga en afgjord rätt, att stadga de bestämmelser, som pröfvas nödvändiga för ett rigtigt beräknande af den del af BeviIlningen, söm genom Tull-uppbörden skall utgå. En total förändring af hela Tull-inrättningens organisation är imedlertid af högsta nödvändighet.
Förslag till ändring, i Grundlag. — Riksdags-Ordn. 31 §. 33. l:o. Lag-Utskottet, bestående af Sexton Ledamöter, äger att, jemlikt S3 och 87 §§. af Regerings-Formen, utarbeta de från Riksetis Stunders Plena remitterade Förslag till stiftande, 'ändring, förklaring eller upp häfvande af allmän Civil-, Criminaloch Kyrko-Lag, samt upptaga de i sådana ämnen Riksens Ständer meddelade Ko?iungens Propositioner, eller i Riksens Ständers Plena vuckta frågor. Under Civiloch Criminal-Lag böra äfven förstås dedelav af Krigslagar och Författningar rörande Krigsväsendet, som äga tillämpning till Medborgare utom Krigs-Slaten. 2:o. Lag-Utskottet tillkomma ock att granska Juslitie-Ombudsmannens, vid hvarje Riksdag, afgifvande Allmänna Redogörelse samt årliga Rerättelser, äfvensom hans Embets-Diarier och Registratur, sami med utlåtande deröfver till Riksens Ständer inkomma. §. 34. l:o. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, sammansatt af Fyratioåtta medlemmar, skall, enligt 33 och 89 §§. Raij er in g s-Formen, samt i anledning af i Stånden väckta frågor, anmärka brister i de allmänna Hushållnings-anstalterna och förändringar deruti föreslå, samt upptaga alla hos Riksens Ständer uppkomna frågor om förändring, förklaring och upphäfvande af Lagar och Författningar, som Rikets Allmänna Hushållning röra; om sådana nya Lagars stiftande och om grunderna för, allmänna Inrättningar af alla slag, ehvad de röra Uppfostringsoch Undervisning s-Verken, Allmänna Fattigvården, Landthushållning en, Bergverken m. m. Rik - (§. 33 uti nu gällande Riksdagsordning skulle utgå.) (§. 34 uti nu gällande Riksdagsordning skulle utgå.) 32 Förslag till ändring. • Grundlag. — Riksdägs-Ordn. sens Ständer äge dock endast makt, alt i dessa ämnen besluta föreställningar och önskningar, att hos Konungen anmälas.
Boktryckare, som denna föreskrift underlåter, bote hvarje gång Femtio Riksdaler. Trycker han Periodisk Skrift, för hvars utgifvande ej ia k tag i ts de i 5 §. 1 och 2 mom. innefattade bestämmelser, bote Ett hundrade Riksdaler; och Skriftens utgifvande inställes, intill dess utgifvaren iakttagit hvad derom förordnas, (Se 4 2 nora,) 3:o I afseende på försäljning eller spridande af utifrån inkomna Skrifter på Svenska språket, äge Hof-Canzlern lika rättigheter och åligganden, som i fråga om inom Riket tryckta; Och vare förytlrare af sådana Skrifter underkastad enahanda skyldighet och ansvar, som i nästföregående mom. för Boktryckare, och i öfrigt genom denna Lag för Författare bestämda finnas. (Se 4 §. 11 mom.) 4:o Hvar och en som, efter vederbörlig anmälan, är berättigad alt Bokhandel idka, åligge att lill Hof-Canzlern eller hans Ombud aflemna förteckning på inkomna utländska Skrifter, och sådant sist ålla dagar ii Bil, till Constit,-Utslits Memorial, N:o 5i, efter deras emottagande, vid bot af Femtio Riksdaler. (Förändrad redaction af 4 §• »2 mom. i p.) 5:o Till Ordningsmål räknes, om, vid Boktryckeris eller Bokhandels inrättande, försummas hvad 3 §. 3 mom. och 6 §. 2 mom. för hvarje fall stadga, eller om Boktryckare uraktlåter de honom, i3 4 och 5 mom. samt i denna §:s 2 mom. föreskrifna skyldigheter, eller om Bokhandlare icke fullgör hvad honom likaledes, jemlikt 3 och 4 morn., åligger.
Är tillverkningen utölvad med mera sammansatt eller medelst ånga drifven redskap, beräknas afgiften för det belopp’ som, efter hvad utredas kan, tillverkadt blifvit, dock för minst 300 kannor på dygnet l begge dessa fall skall afgiften utgå för minst en månad; men har tillverkningen blifvit utölvad in på andra månaden, utgöres afgift för två månader; in på tredje månaden, för tre månader; o. s. v. § 41. Tillverkar någon samtidigt bränvin å samma egendom uti flera brännerier, eller i samma bränneri med flera särskilda redskap, eller å annat ställe än han uppgifvit; böle frän och med 100 till och med 1,000 R:dr. § 42. Uti de i §§ 40 och 41 omtörmälda fall af oloflig bränvinstillverkning vare de vid förbrytelsen nyttjade redskap, det i bränneriet samt dertill hörande förvaringsrum vid beslagstillfället befintliga bränvin och de kärl, hvari det förvaras, förbrutna. Kan det styrkas, att någon del af bränvinet är lofligen tillverkadt, vare dock sådan del icke förbruten. § 43. Den, som vid bränvinstillverkning från mätning till beskattning undansnillar något af det bränvin, som tillverkas, eller för sådant ändamål begagnar tillverkningsred - 38 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 156. skap eller sprithållare med dold öppning eller afledning, hvarigenom bränvin kan lönligen utlagas, eller på något annat sätt försnillar den afgift, som för tillverkningen erläggas bör, eller olofligen bryter försegling eller öppnar eller borttager lås, som kontrollör åsatt till förekommande af det tillverkade bränvinets lönliga uttagande, straffes med böter från och med 500 till och med 1,500
A. behållne inkomst af karta-sigillata-medel, taga i beräkning den nu i frågakomne tillökning derå. 5:o Anuéens Peiislons-kassas medel. 6:o Clvil-§taten$ Pensions-Inrättnings-medel. I afseende å förstnämnde kassas andel i Wadstena Krigsinanshus-kassas inkomster, får Utskottet åberopa hvad här öfvan rörande sistnämnde kassas medel blifvit yttrad t; och kommer Utskottet att afgifva serskildt utlåtande öfver det af Kongl. Maj:t i serskild nådig proposition väckta förslag om indragning af Pensions-inrättningarnes rätt till åtnjutande af vissa löBbesparingar, i utbyte emot bestämda anslag. 7:o Iiivalidhnsfondens Medel. De till denna fond nu anslagne inkomster, bestående af f. d. Adelsfahne Regementets indelningar och boställsarrenden har Kongl. Maj:t jemväl ansett böra ingå till Statsverket, emot det att motsvarande anslag till fonden anvisas; och hade fondens nyssberörde inkomster, sedan afkortningar och remisslage afräknats. uppgått i medeltal för tio år till 25,228 rdr 21 sk. 9 r:st., hvarjemte åtskilliga hemmansräntor samt fyra boställen, som vid 1848 års utgång ännu innehades af indelningshafvare vid f. d. Adeisfahneregementet, äfvenledes skola, i den mån de blifvit eller blifva lediga, till fonden ingå; varande berörde hemmansräntor uti nyssnämnde års räkenskaper upptagne till ett markegångsvärde af 2,293 rdr 42 sk. 5 r:st.
4i § Riksd.Ordn. R. o. Ad., som fann, att samma beslut, som i afseende på 35 § Reg.F. blifvit fattadt, äfven borde här vära gällan de, vidblef altså sitt förut rörrde 41 § Riksd.Ordn. fattade beslut. 2 § 4 morn. Tryckfr.Förordn. R. o. Ad. fann Utskrs yttrande i denna del för det närvar. ej erfordra någon åtgärd. Den i December. Ankom K. M:s Hofcanceller, hvilken å Dess höga vägnar aflemnade en nåd. propos. af d. 29 sistl. Nov., ang:de låncanslag lill återuppbyggande af staden Wenersborg. Denna nåd. propos. remitterades till StatsUtsk. Ånyo föredrogs Constit.Utsk:s d. 19 sistl. Nov. på bordet lagda ni einor. N:o <{9 med uppgift å särskilda grundlagsförändringar, som föranledas af Ståndens gemensamma tankar, ronde Hofcancelierens Statsdepartement. Gr. Horn, Claes Fredr.: Med afseende på de ytterligare grundlagsändringar, som kunna blifva en följd af föregående rnemor., hemställer jag, huruvida icke detta memor. N:o 4g må hvila, intilldess frågan om det förra, efter besvarad återremiss, ånyo förekommer. Jag tror, att Utsk. förbisett åtskilliga ändringar, som påkallas i nödvändig följd af de redan beslutade, och i afseende hvarå det varit TJtsk:s skyldighet att rätta sig efter den R. o. Ad:s gemensamma tanka, att Utsk. måtte inkomma med förslag till alla de ändringar, som borde blifva en följd af förut fattade beslut. Äfven i 7 § Reg.F. är ändring nödig, och de uti it § föreslagna äro icke tillräckliga, ty benämningen Statsminister är der bibehållen, m. m. Jag tillstyrker altså, att mentor, må hvila, tilldess Utsk. inkommer med sitt nya jemnkningsförslag i anledn. af mentor, N:o 4& Frih. Cederström, Jac.:
Jemte det jag i allo får förena mig med Frih. Cederström i den åsigten, att R. o. Ad. täcktes bifalla den af StalsUtsk. gjorda hemställan om ett låne-understöd af 100,000 R:dr teko för ifrågavande ändamål, kan det icke annat än på det högsta förvåna mig, att Utsk., efter ett så ampelt förord för nyttan af detta företag för provinsen Wermland, visat sig så njuggt i afseende på understödets meddelande såsom anslag; men då ingen annan yrkat ålerremiss i afsigt, att få summan i form af anslag, vill jag icke heller yrka densamma. Hvad åter beträffar tvenne talares motstånd emot denna fråga och skälen derför, hvaribland annat blifvit framdraget, att den sednaste undersökningen, sorn blifvit gjord, har egt rum efter en talares yttrande för 30 års sedan, och sedan efter en annan talares yttrande för 20 år sedan, så får jag fästa Hrr:nes upmärksamhet derpå, att i Utsk:s Betänk, står, att dessa detalj-arbeten och kostnads-förslag gjordes år 1840, och jag kan icke räkna mer än högst 14 år sedan den tiden. Hvad beträffar Hr Printzenskölds yttrande, alt Hr Öfverste Eriksson skulle hafva rest längs efter Clar-elfven, och tagit den i ögnasigte, samt på grund af den öfvertygelse han dervid fattat, afgifvit omdöme om nyttan och lämpligheten af sluss-anläggningen, så är detta ingalunda förhållandet, utan Öfverste Eriksson har, på grund Den 30 J uni. 581 af del honom gifna updraget, af bolaget begärt kostnadsförslag, och uprällat planer för anläggningen, och jag tror, att Öfverste Eriksson hvarkeD gör det ena eller andra, ulan att hafva tagit tillräcklig kännedom om den sak han åtagit sig. Således är jag fullt förvissad derom, att dessa kostnadsförslag och planer voro upgjorda med all den noggrannhet, som man hade rätt att vänta af en sådan person. Jag vill icke vidare förlänga discussionen, utan anhåller blott om bifall lill Utsk:s Betänk.
Tiondegifvare, angående dem tillfogad skada genom dröjsmål med grödans räknande Tiondegifvares och tagares ömsesidiga skyldigheter och rättigheter Tiondeprofvare, anslaget derför Tionde’Spanmäl, Stats-Verkets rätt till öfvermåls-kappar ä Ecclesiastik-Staterne anslagen Kongl. (Proposition Samling. | Afdelning ca w a 0. n rr Häftet. C3 cu CTQ. 5’ U ■Betänkan1 dets. Riks-Ståndcns Beslut. I Undcrd. 1 Skrifvelse. 1 Riksdags| Beslut. N:o N:o Ridd. 0. A. Prestestånd. BorgareSt. Bondestånd. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 STOCKHOLMS HÖGSKOLAS JtJfilDISKA BIBLIOTEK BIHANG TILL P VID LAGTIMA RIKSDAGEN I STOCKHOLM ÅREN 1802 OCH 1803. A Vik ICA s\«l,lV(;n\. Sf?*? Afdelningen: It ike t.v Strinder* Revisorers somt JustitieOm b uris mons Rer rittet ser. FJERDE BANDET. /lis litte-Ombudsmans Berlit leise v : T r ■ - -v Il: ii i U I. .. viik ij i» »M/ma .1.11*1 aö L^ru-^r M (t Hf 0 \ 0 H'l, ii. kjaihioiv. i amu;»/ j .s*38i sno s«8i /;ih* i» Wl # 1,1 if iM 1 HCI i • >vV»\'»^V tÄVWi -tViiVift vvrVvWiVi Al # hnuvtiihäwU T30HA8 3083H \ RIKETS HÖGLOFLIGE STÄNDERS JUSTITIE-OMBDDSMANS EMBETS-BERÄTTELSE för år 1860.
Väckt fråga, otn förändring i stadgandet, rörande Läste-afgift för fartyg, som förses ined Turkiska Pass, m. m \ N:o 96, angående yrkade förändringar i Stadgandet om utkröningarS beviljande å Härads-Allmänningar i N:o 98, i fråga om Hemmansdelars utaf olika Nummer sammanslående under en Rök} N:o 10Ö, i anledning af vackt fråga ora skyldighet för Norrländska Allmogen att vara försedd med bevis, att de varor, sora af bemälte Allmoge försäljas i Stockholm , liro a i egen gårdsafvel} samt N:ö iö5, 1 anledning af väckt fråga om rättigheten till dubbel tjenst-årsberäkning för Lärare vid en Lancaster-Schola i Gefle, och för Lärare vid alla 1 Riket inrättade Lancaster-Scholor, der minst Etthundrade barn njuta undervisning. S. B. Allmänna Besvärsoch OeconotnieTJtskottets, den 11 i denna månad, på bordet lagda förnyade Utlåtande, N:o 97, rörande klagan deröfver, att Lif-Grenadier-Regemeniernes Musique-Corpser blifvit förlagda i Linköpings stad, och skola betunga dess fattigvårds-anstalter, föredrogs å nyo, och då Prot. Utdrag den 14 Maji i8?g. 67 Ståndet redan hade bifallit Utskottets första Betänkande, N:o i3> lades till Handlingarné. S. O. Föredrogs å nyo och lades till Mandlingarne Allmänna Besvärs* och Oeconomie-Utskottets hvilande Memorial, N:o gg» med anmälan, rörande Utskottets Utlåtande, N:o 6a» S. D. Efter Vagtadt bifall till Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets hvilande Utlåtande*