Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Med anledn. häraf, och då någon upplåning för Bankens eller Riksg.contts läkning för närvar, icke äger rum, så att direcCn ej är i tillfälle att för medlens förräntande vidtaga den uti 3 §:n sista mom. af lånereglemenlet för sådan händelse, som den förevar., föreskrifna åtgärd; men armeens pensionscassa kungjort, att cassan för accordsamorteringsfondens räkning den 1 nästkommande Juli upptager lån emot obligationer, med 44 procts årlig ränta, och sådana obligationer, hvilka det förut blifvit direcCn medgifvet att såsom hypothek antaga, nu i allmänna rörelsen när som helst äro säljbara till sitt nominella värde, får Ridd.direcCn vördsamt till H. R. o. Ad. hemställa, om Ståndet, till förekommande of den förlust, som uppkommer genom större summors qvarstående i banken utan ränta, skulle behaga besluta det tillägg till sista mom. af 3 §:n uti reglementet för låns beviljande från de under Ridd.direcCns förvaltning ställda fonder, alt vid de i samma mom. omnämnda tillfällen Ridd.direcCn jemväl må äga alt begagna inträffande upplåning i armeens pensionscassa, eller att, genom uppköp af »rmeens accords-araoi teringsfonds räntebärande obligationer, göra medlen fruktbärande, äfven om derigenom icke kan erhållas ränta till det eljest för lån i allmänhet såsom minimum bestämda belopp af fern procent. Stockholm den i3 Maj i84t. Jacob De la Gardie. U. Koskull. Fredr. Boye. Georg Ulfsparre. J. K. Cederstråhle. J. A. Tornerhjelm. G. Brakel. F. O. Silfverstolpe. Hörsamt Memorial! Stdan genom testamente af den 19 November 1809, nu - 3'J3 Den 19 M u j f. m. mera afl. Krigsrådet, Frih.
Således uppgå de af Riksgälds-konloret bestridde kostnaderna för sednast hållna riksdag till ej mindre än R:dr 708,467: 82, af hvilken kostnads-summa så kallade representations-kostnader utgjort R:dr 60,735: 48. månads-arfvoden och dagtraktamenten » 455,190: 30. tryckningsoch häftnings-kostnader » 94,006: 25. klubb-kostnader » 30,173: 89. och diverse utgifter » 68,361: 90. Bland de riksdags-kostnader, som, enligt de under denna revision granskade rä- Registret öfver kenskaper, blifvit af Biksgälds-kontorets medel godtgjorde och hvilka, såsom redan är Bonde-ståndets anfördt, ökat den högst betydliga summa, detta verk måst för sednaste riksdag utprotokoller. betala, har kostnaden för registret öfver B onde-Ståndets protokoller ådragit sig Revisorernes särskilda uppmärksamhet, med afseende å ej mindre denna kostnads belopp än dess förhållande till hvad som betalts för registren öfver de andra Riks-ståndens protokoller. Den af Rikets Ständer till vissa belopp för hvarje tryckt ark bestämda godtgörelse för upprättandet af registren öfver Riks-ståndens protokoller under sednaste riksdag samt korrekturläsningen vid registrens tryckning har nemligen, för registret öfver Bonde-ståndets protokoller, utgörande, utom registret, 9 band, uppgått till ej mindre än 2,713 R:dr29öre; och äro 2:ne särskilda band af detta register upptagna.—För registret öfver Bidderskapets och Adelns protokoller under samma riksdag, hvilka utgöra 11 band, har enahanda godtgörelse, efter den derför fastställda beräkningsgrund, deremot endast utgjort 506 Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Kongl. Maj:ts Nåd. Ank. till Exp.-Utsk. den 19 Nov. 1856, kl. 7 e. m. Kongl.
Hos Expeditions-Utskottet: för Sekreteraren, arfvode i månaden R:mt 400: —• * Föreståndaren för Utskottets kanslis trvckeri-afdelning, dagtraktamente >■ 10: — „ en Notarie, dagtraktamente „ 6: 50. en Registrator och Arkivarie, dagtraktamente » 6: — „ två Korrekturläsare, hvardera, dito „ 6: 25. * två motläsare, dito dito , 5: 25. „ en förste Kanslist, dagtraktamente „ 4: 50. „ åtta Kanslister, hvardera, dagtraktamente 3: 50. „ tre Yaktmästare, dito dito „ 2: 50; 6 Stats-Utskottets Memorial N:o 58, och beräknas Sekreterarens arfvode äfvensom dagtraktamentet för Tryckeriföreståndaren, Registratorn, förste Kanslisten och Yaktmästarne från och med den 2:dra, för Korrekturoch Motläsarne samt fyra Kanslister från och med den 6 November sistlidet år, för Notarien från och med den 1 Februari och för fyra Kanslister från och med den 8 Mars innevarande år. (Expeditions-Utskottets Memorial N:o 1.) I afseende på tiden för samtliga här ofvan föreslagna arfvodens och dagtraktamentens upphörande, så, och under förutsättning, att den utaf Riks-Stånden och Utskotten antagna tjenstemannapersonal och vaktbetjening, i den mån de återstående riksdagsäreudenas vederbörliga behandling medgifver, varder förminskad, får Stats-Utskottet tillstyrka bifall till det af Herr Grefven och Landtmarskalken samt Herrar
Det Var ingen brist i Bankens egen styrka för gig, sorn det vållade , oell denna brist existerar ej heller för Bankens skull i denna stund; emedan om Bankens gäldenärer åläggas uppfylla deras skylldigheter oell försträckningarné gälda är ock Banken i fullkomligaste tillfälle, att till fullo iakttaga alla sina förbindelser, återstående Sedlar med silfver inlösa, och an deröfver äga någon behållning. Emedlertid och da desse tid efter annan nödige befundne inskränkningar i utväxlingea af silfvertnynt, utaf Rikets Ständers Banko-Utskott, med Rikets Ständers magt och på deras vägnar till Banko-Fulltnägtiges efterrättelser för-' ordnade, ännu vidare böra fortfara emedan Bankens reela Fond , under det att Banken, med de inkomster Riksens Ständer an vist, småningom återhärntar styrka, måste till allas säkerhet och fördel, bibehållas oförryckt, intill dess den ock på en gang kan göras lika till gange! i g för alla; men de utaf Banko-Utskottet vid Riksdagarne åren 18 to, 1812 och 1815 å Rikets Ständers vägnar i detta afseende gifne föreskrifter icke blifvit allmänneligen kungjorde; torde., oaktadt förhållandet i denna del ligger öppet för hvar man, och i Nationens allmänna beslut samt i. följderna deraf hämtar både sin anledning och sin oundgängeligliet, ämnets allmänna vigt likväl påfordra, att det misstag , som af ett blott' rådfrågande utaf de äldre tryckte författningarnes stadgande i denna del skulle kunna uppstå' må varda undanröjdt. Banko-Utskottet finner ©n. joo Banho-Utshpttets Bctiinkanden. okad anledning dertill i samina mon Bankens ställning , genom erhållne och vidare erhållande afbetalningar å forskottet till StatsVerket, samt årliga användandet deraf hädanefter till den reela Fondens förökning, alt mera ma kunna närma sig till tidpunkten för en allmännare verksamhet i denna del ; och vådan för Bankens kredit af ett kungörande om den under tiden nbdvändige inskränkningen uti Silfverutväxlingen, i samma mon kan anses hafva upphört.
Tillika gas D^pmationcns Ordförande tillkänna, Ott Bonde-Ständet bifallit Vewillnings samt Allmänna BeswärS och EconomierUtskottens gemensanuva uklätan» de rörande Bränwins Bränningens forrläktande pä hittills brukligt sätt till den t nästkommande Maij. Herr Grefwe» och La n dt-Marskalkeu förklarade att Riddersiapet och Aoeln ci annorlunda än med / förundran kunnat höra ait Bonde-Ständer gör rescrwationer i anledning as en Ack som der förut redan justerat och antagit. Icke dest mindre skulle Rivdcrskapet och Adeln taga saken i öswerwägande och lemna del as sitt deröfwer tillsättande Beslut, ehuru 'sä« dant troligen i dag icke kunde medhinnas, emedan Ridderskåpet och Adeln förut more sysselsatt med ctt wigtigt och rvidlöftigt ventilations ämne. Deputätionen afträdde pä manligt sätt urbeled» sagad. Sedan Herr Landt-Marskalkcn derefter sragat em Ridderskaper och Adeln önskade att den af Bonde» Siandet wäckta motion genast eller i eftermiddag skulle »agat under öswerwägande, yttrade Ari - Den 12 December. ' 65§ Friherre i-ljerta, Axs!, sin önskan akt den till besinnande mätte fä hwila pä bordek. Herr Grefwe» och Landt» Marskalk en anmälte an RiddarhusMtskvttet inlemna! Adels di, plometför Konungens Hand Secreterare, förste Expeditions-Secreterare» Herr lierman Latrrsm jämte förklaring akalla vroestanda wörö upfyllde, hwarföre Herr Landt-Marskalken begärde Ridderskap!! och Adelns bi, sali till hans Inlroduetion; hwilke! Bifölls. I' följe hwaraf Adelige Ärren Kattran, under N:o 2205 pa Riddarhuset introducerades. Ridderskap!! och Adeln åtskiljdes kl. Z till Z. Tisdageri den 12 December. Plenum kl. 5 eftermiddagen. Fortsattes granskningen af Statk,Utskottets
Direktionen anförtrodda förvaltning och thy åtföljande ansvarighet, eller med den godlgörelse ledamöter i direktionerne öfver andra låne-inrättningar af likartad beskaffenhet, men med mycket inskränktare rörelse, för sin möda åtnjuta, ett sådant missförhållande sig visade, att detsammas afhjelpande vöre af' behof påkalladt; och hafva Fullmäktige, med godkännande af de skäl, Direktionen utvecklat i fråga om otillräckligheten, äfven under närvarande förhållanden, af det arfvode, som är åt hvarje direktions-ledamot anslaget, hos Utskottet hemställt, att dessa arfvoden måtte förhöjas till ett belopp, som i lämplig mån motsvarade vigten och omfånget af den åt Direktionen anförtrodda förvaltning och dermed förenade ansvarighet. Då, jemlikt den ordning som af Utskottet blifvit föreslagen lill iakttagande vid allmänhetens låne-förhandlingar med Banko-Diskont-verket, det skulle åligga Direktionen att, för pröfning af ingifna låne-handlingar, sammanträda så ofta att en dylik pröfning icke må utöfver 2:ne dagar fördröjas, samt Direktionens göromål derigenom komma att i väsendtlig mån ökas, har Utskottet ansett en sä trägen tjenstgöring icke rimligen kunna fordras, utan att en deremot, åtminstone i någon mån, svarande vedergällning bestämmes. På grund häraf, och som lägre belopp, än 500 R:dr B:ko, icke lärer kunna i berörde hänseende föreslås, samt någon förstärkning i ledamöternes antal, för behandling af Handels-diskont-ärender, icke vidare torde ifrågakomma; hemställer Utskottet, att i blifvande Banko-Reglemente må, i stället för 1 mom. af 96 § i det nu gällande, intagas följande stadgande: l:o. Moni t. Banko-Diskont-direktionens ledamöter, utom Kommissarierne, uppbära hvardera i år-' ligt arfvode 500 R:dr B:ko. Bankens tvänne Kommissarier, som äro i Banko-Diskonten tjenstgörande, åtnjuta på Diskontens stat deras lön, efter den ålder de inom kommissarie-graden innehafva.
De 2ttte förstnämnde hade uti Stockholm, dit de afrest , undergått samma öde , och afsändes sedermera derifrån hit till Staden, Till förekommande af befarade oredor genom Commerce-Rådet Björkmans vidstiäckta handelsrörelses hastiga afstadnande , beslöts enligt träffad öfverenskommelse emellan Diskont-Styrelsen och Stadens Magistrat, att bemalde Björkmans Handels-Kontor skulle ställas under Administration, och Diskont Styrelsen försedde sitt Ombud; uti Administrationen, med nödige Instruktioner, i afseende på Diskont-Verkets rätt. Den 20 sistledne November ankom Kongl. Majna Nådiga förordnande för nu varande Ledamöter, att jemte Bankens Ombud tills vidare vara Direktörer i Malmö Diskont-Verk, Direktionen organiserades genast och Bolaget sammankallades efter den kortaste tid Diskont-Reglementet utsätter till denna dag. Den Verkan, Malmö Diskonts yppade belägenhet haft på Allmänna Penninge-st ali ningen, hvilken, vid det i anledning deraf sammankallade och nu påstående Riksmöte redan blifvit ett föremål för Riksens Ständers omsorger, torde hafva kommit till Bolagets kännedom, Diskont-Styrelsen har emedlertid med all möjlig omtanka sökt på Kongl. Ma^ts Nådiga Befallning administrera Verket enligt de föreskrifter, som ifrån Riksens Ständers Herrar Eanko-Fullrnägtige blifvit meddelade. Omsättningarne hafva haft sin jämna gång, och dervid hafva, enligt föreskrift, Verkets egne Assignationer och Obli - Banko-Utskottets Betnnkanden. 345' Obligationer blifvit antagne såsom hypothek för en framdeles Slut-Liqvid, för alle sådane Lån, sorn icke till Riksens Ständers Banks och Banko Diskont-Verkets enskilta säkerhet blifvit tagne under särskilt orubbad -vård. Liqvider af des« se sednare hafva endast med gångbart mynt kunnat. verkställas. Verkets säkerheter hafva ifrån den 4 sistledne October intill närvarande dag, oaktadt sammanstötte bekymrande omständigheter, och den största svårighet för Låntagare, att erhålla andre Löftesmän, i stället för sådane, sorn icke kunnat af
Hon vill knappt erkänna, att det är skilnad på mig och hennes andra bekanta. Och om jag vågar yttra ett ord af klagan, så straffar hon mig med en raffinerad grymhet, som om jag begått ett brott. LOUISE. Jag tycker nog, att hon kunde vara annorlunda emot dig, men du är ju också HENRIK. Hon är grym, hon är kall, hon är hård. LOUISE. Nej, hon är god. HENRIK. Mot alla andra bara inte mot mig derför att jag älskar henne och derför att min kärlek gör mig vek. LOUISE. Jag tycker, ni skulle kunna vara så lyckliga, ni två. Hon har ju sjelf velat vinna dig, och du begär inte bättre än att få vara henne trogen. HENRIK. Hon borde ha varit karl. Deri ligger hela felet. Hon har en fullkomligt manlig karaktär. Hon tröttnar och hon kastar bort. LOUISE. Är en man alltid sådan? HENRIK. Jag är inte sådan. Men annars Ifall han inte träffar på en kvinna, som vrider hjertat ur bröstet på honom, som pinar honom med glödande tänger Sådan är hon! ^Böjer sig ned och snyftar.^ LOUISE. Stackars barn! Du blir aldrig någon man! HENRIK knyter händerna. Jo! Jag skall bryta med henne! Jag står inte ut med dethär. Erna och Bergström komma från trädgården, glada och upprymda, blossande på cigaretter. Efter hand komma flere konstnärer in och bilda konverserande grupper på golfvet. Sången har tystnat. BERGSTRÖM. Jo! Tjo hej! Jag skall ut till Fontenay och måla naket ute. ERNA. Du är tokig! BERGSTRÖM. Snick snack! Det ska' bli någe' styft må du tro! ERNA. Hvad ska' det bli då? BERGSTRÖM. En naken pojke, förstår du! ERNA skrattande. Han fryser ihjäl. BERGSTRÖM. Asch han är delvis klädd i pels. ERNA. Delvis klädd i pels? ^Skrattar.^ Hvad skall han föreställa? BERGSTRÖM. Det vete fan ett namn hittar man väl alltid. Kolossalt vacker kropp! Du skulle se hans ben! Det vore något för dig.
Fartygs naturalisation influtne medelt hvilka StatsUtskottets Betdnk anden? Herrar Revisoverne trott äfven tillhöra deras granskning så förmodar Utskottet, att da, i likhet med hvad Kongl. Majtt, uti Dess af Kor.gh Commerce - Collegiurn ofvanåberopade Nådiga Bref förklarat, några Statsmedel i denna Summa icke ingå, granskning af Räkenskaperne’ och för-valtningen öfver desse Naturalisation - medel» som efter Kongl. Maj:ts Eget Nådiga Förordnande, vid serskildta politiske förhållanden samt i ändamål, att dermed bestrida omkostningarne för Svenskt Sjöfo ks hemförskaffande från utrikes orter tillkommit, och hvilken Naturalisa» tions-rättighet och dermed förenade afgifter endast någon tid ägt rum samt nu mera upphört, sålunda icke heller lämpeligen lärer kunna Riksens Ständer eller deras Revisorer tillhöra titan endast Kongl. Maj:t Sjelf, som äfven i Nåder förordnat, att samma Räkenskaper böra i kesagde ändamål hvarje år i underdånighet in, sändas. Utskottet har jemväl enomsett de rörande Manufactur - Disconten hos Kongl. Commerce Co legium förde Protocoll f r åren 1815 och 1816, dem Herrar Revisorer förk arat sig ej hafva medhunnit att granska; äfvensom Utskottet förehaft Inventering af samtlige ofvanberörde Fonders innehafvande Reverser och Hypothek. Och sorn Utskottet hvarken i desse ellec andre delar funnit det ringaste vid Kgl. Cl ömme; ce Collega förvaltning af ifrågavarande Fonder att påminna eller anmärka, utan deremot allt vittnat om den ordning och noggranhet, sorn vid Styrelsen och Administrationen af des» Stat3-Utsiottets Betänk and en* '*39 7 se vigtige Penninge-Verk iakttages; sä fär Ut» skottet med tillfredsställelse ett sådant förhållande hos Biksens Höglofl. Ständer härigenom anmäla.
Under den efter sednaste riksdag förflutna tid har icke någon bland Riksgäldskontorets tjenstemän eller vaktbetjening erhållit afsked med pension; och har under samma tid blott en utaf de å Riksgälds-kontoretspensionsstat uppförda personer, nemligen t. f. Kamereraren vid f. d. Generalassistans-kontoret G. Grundén, hvars årliga pension utgjorde 600 R:dr, genom döden algått från samma stat. Slutligen få Fullmägtige anmäla, att de skola medelst särskild skrifvelse till Rikets Ständers Stats-Utskott aflemna det förslag och den plan för Riksdag s-arkivets utvidgning, som Fullmägtige genom stadgandet i reglementets 184 § fått sig ålagdt uppgöra och Rikets Ständer underställa. Stockholm den 26 Oktober 1865. A. E. Wirsén. J. J. Nordström. J. F. Gråå. A. Medin. C. G' Hierta. J. W. Reckman. F. A. Rinman. O. G. Sköldberg. M. Wolffelt. Fehr Lindstén. J. A. Björkman. J. G. Wasmuht. C. G. Stuart - Stockholm, tryckt hos H. Ståts-Utskottets Memorial As 4. Alik. till Exp.-Utsk. devi 17 Nov. 1865, kl. 2 e. m. Memorial, angående Riksdag skostnadernas bestridande af Riksgäldskontoret. (R. A.) Uti särskilda, hos Presteoch Borgare-Stånden väckta och till Stats-Utskottet remitterade motioner, hafva Herr Biskopen Doktor Annerstedt (M 18) och Herr F. A. Rinman (jVs 1) föreslagit, att kostnaderna för innevarande riksmöte måtte, i likhet med hvad under föregående riksdagar iakttagits, bestridas af Riksgäldskontoret.
Fåfängt stola wi kunna räkna pä allierades biträde till wär räddning, dä w! sakna National-anda innom osi sjclfwe och brist i an, stalterne till wärk förswar, ty ingen Sear ar i nägon flagg beräkning bland andra magter, som ej är sjelfständig, ssm ej innom fig äger krafter till förswar i miljan att förswara fig, och med främmande hjelpiroppar innom märt egit land, stola wi snart känna werk - 30 Den 2 Aprik. werkningar föga stiljaktige frän de af fiender. -— Mätte desta sanna mätningar af Fäderneslandets belägenhet, lifwa hrvarje Swenst Riddersman till minnet af de Lyra pligter, det answar wi äro skyldige en Samtid och en Efierwerld och med utrop af erkänflans bifall gä wär älskade Konung till mötes, och i det wi tryggar dest Thron, omfatta enda medlen till märt Fäderneslands framtida och närwarande beständ, frihet och sjelfständighet. Herr Oe la (ZranAs tilläde mundteligen, att han för öfrigt förenade sig till alla delar med Friherre Legerström. Friherre 8tgel von fgollstein, Lorfits viA. Lika sä säkert det är, att wi alla äro ense der? utinnan att söka freda Fäderneslandet fran utländskt wald, lika sä säkert är det, att wi äro af olika mening om det rätta sättet att »verkställa sädant. Utaf den nu upplästa Konungens nädiga strifwclse synes dest milda och rättwisa önskan »vara, att tyngden af Rikets förswar ej drabbar ensamt wista Closter af medborgare i Riket, utan att alla mäga i proportion lika deltaga deruti. Denna önskan är ock allmänhetens. Jag har förur stere gänger yttrat min tanka wara, att den som. hade nägoi att förlora borde bidraga att sörswara det samma. Zag kan icke ändra denna öfwer, tygelse Det nu föreilagne satt är icke annat än ben förra conscriptisn med nägon förändring.
Creditsedlar för detta ett större missbruk och oreda är förelupen_, 2 H 6 8a Den i De cerni) er. alltså skola inga sädane sedlar eller andra, som dertill kunna hafva liknelse, till någons gravation, prcejudice och förfång härefter i detta verket brukas, men alldeles vara af skaffa de och förbudne. Man ser således att ej från 1668, Creditsedlar af Banken utgifvits. Det var först år 1726 Bankens Transportsedlar började erhålla omlopp, och ej förr än på 1740-talet utkom mo de i större myckenhet. — Herr Hjerta har äfven yttrat, att på samma gång med Metallmjmts införande, Sedelmyntet skulle ur allmänna rörelsen afskaffas. Detta är dock troligen ej deras tanka, som vilja gifva våra sedlar ett bestämdt metalliskt värde. I anseende till våra Locala förhållanden äger pappersmynlet ett stort företräde i den större rörelsen, så snart man med visshet kan för sin sedel få en bestämd valuta i reelt mynt. Om denna valuta en gång blifver bestämd skall allmänna behofvet och beqvämligheten sjelf bäst bestämma fördelningen emellan silfver och sedlar. Uppgiften om 2 Procents slitning å Engelska små-myntet tror jag vara ett misstag. Ju smärre myntet är, desto större blifver dess slitning. Engelska skillingarne äro ej så små, som de Preussiska fordne så kallade Groschen Miinze, och likväl befans, vid de sednares indragning efter 70 års bruk, slitningen å dem för bela tiden icke uppgå till mer än 2 å 3 Procent. Hvad angår Grefve Frölichs anmärkning Den i December 83 emot Grefve von Schwerin, för det han ej framställt något fullständigt förslag rörande BancoRegleringen; så tillkommer det visserligen ej mig att derföre rättfärdiga Grefve von Schwerin; men såsom Ledamot i BancoUtskottet har jag haft tillfälle se, hvilken oerhörd möda Ilerr Grefven under de sist förflutne 5 åren användt på arbeten till kännedom af BancoVerkets alla grenar. Jag har deraf fått full öfvertygelse, att
Dertill kom — ack ja, dertill kom mycket annat ännu! Boiseringen torkade, så att bitar föllo af till höger och venster; buffeten sprack, allt silfver och annan metall, som användes till dekorering, anlöpte, och trots den mest ihärdiga och upprepade polering höllo sakerna sig aldrig blanka längre än två ä tre dagar. Ej att undra, att tjenarne betraktade rullkaminen med oblida ögon. — Naturligtvis visade den en otreflig benägenhet att slockna vid de mest olämpliga tillfällen. — Min strupkatarr utvecklades långsamt men säkert, så att jag sedermera utan vidare omständigheter skickades till en badort med den trösten, att eder goda vän till det väsentliga bidragit att förskaffa mig detta utsökta nöje. Ser ni nu, ärade D. S. Tror ni, att förstörda golf, dito mattor och möbler, brända förkläden och fingrar, visnade palmer, spräckta bufleter, trasiga boiseringar, badresor o. s. v. ej kosta någonting? Och allt detta — ja, allt detta » Das hat mit ihrem Singen die Lorelei gethan » höll jag på att citera. Jag har ju medgifvit, att kaminen, trots sin nu bevisade jSalonsnnfähigheit », kan vara mycket nyttig annorstädes. Medgif ni åter, ärade D. S, uti eder ordning, att undertecknad ändå ej haft alldeles orätt. — • Jag är också öfvertygad, att många härvidlag dela min åsigt. B. B. uti den och stötes väl. Vid begagnandet upplöses litet deraf i kokhett vatten, silas sedan genom en fin linnelapp. Denna saft är finare än någon bärsaft. Två prenumeranter. Att hålla gurkor friska. Man utväljer de vackraste och tillser i synnerhet, att de hafva lång stjelk, på det man sedan må kunna hänga upp dem. Derefter rengör man gurkorna i vatten medels en mjuk borste och aftorkar dem sedan väl. Nu bestrykas de med ägghvita, så att intet ställe blir ostruket; ägghvitan bildar så att säga en ogenomtränglig hud, som hindrar luftens tillträde.
Delta mål har således nu mera kommit uti det utredda skick, att de olycklige Svenske Män, hvilka uti mer än 10 års tid väntat fullgörandet af Riksens Ständers löfte och derigenom uti så hög grad funnit sin olycka ökad, icke längre böra uppehållas uti denna sin rättvisa och billiga förväntan, Riksens Ständer hafva på samma gång, som Riket befriades från -Dess utländska skuld, uppgående till åtta Millioner i Silfver, och då Riksens Ständer derigenom emottog det största bevis på Dess Konungs omvårdnad för Rikets väl förenad med enskild uppoffring af vår nu varande Aller Nådigs te Konung, debit hans öfvertygelse och beslutat alt, jemte Statens upprätthållande bidraga till räddning af oskyldigt lidande, Medborgares välfärd. Kongl. Majit föreslog i Nåder och Stäuderne an - i5o Stats-Utskottets Betäntanden. togo, att en fond af de indragne Summorne borde afsättas, för att, som orden lyda, anvisas de Svenske undersåtare just för sådane förluster, om hvilka nu fråga är, och hvilka borde, af en tilllörordnad Committé' utredas och äfven pröfvas; Och Ständerne ehuru de icke anslogo denna Fond, långt ifrån alt vägra denna ersättning uppstöta den endast i afseende på bristande utredning. Denna utredning och pröfning är genom Kongl. Maj:ts Nådiga försorg med den noggrannhet af de tillförordnade Commilterade fullgjord, att icke mera än i-5:del af fordrings-anspråken blifvit gillade; men äfven för denna del har Utskottet ansett att Riksens Ständer kunna förklara sig frie från ali ersättning. Mig synes åter, att Rikets Ständer icke böra glömma de förhållanden, under hvilka de afgåfvo deras ofvanherörde beslut, lill förmån för Svenske Medborgare, som förlorat deras välfångne, egendom, genom ett handlingssätt, stridande emot Folkrätt, som ibland civilicerade Nationer icke borde vara att frukta och dit vanliga försigtighetsmått och den mest vaksamma Regerings åtgärder icke kunnat sig sträcka.