Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Politiska konsiderationer få icke längre hindra honom derifrån till skada för nästa generation. Barnen måste erhålla en mera upplyst uppfattning af hvad kärleken till fäderneslandet betyder, än de hittills fått. Skollagstiftningen måsteändras i denna riktning, och en internationel agitation måste sättas i gång för genomförandet af en sådan förändring. Det internationella uppfostringsråd, som hr Molkenboer fbr detta ändamål föreslår, skall bestå af män och qvinnor, tillhörande lärarekårerna i de särskilda länderna, och som skola diskutera hithörande frågor. Denna församling skall inkallas af regeringarna samflildt och vädjas af folkrepresentationerna. Men om en sådan institation skall fl någon praktisk betydelse och icke blifva helt och hållet sväfvande i luften, måste den, såsom förslagsställaren med full rätt framhåller, föregås af en verksam och kraftig agitation inom lärarekåren i de olika länderna. Kn sådan agitation har hr Molkenboer också satt i gång genom bildandet af föreningen » Pax humanitate ». Det steg, som genom bildandet af denna förening för blott några år sedan togs af ett antal holländske skollärare, har redan haft att glädja sig af en betydande efterföljd inom alla civiliserade länder. Ett Btort antal franska, engelska, amerikanska, danska, norska och svenska lärare och lärarinnor samt andra för undervisningsväsen ' det intresserade personer ha anslutit sig till saken. Svensk läraretidning har i en värderik artikelserie af hr Fridtjuv Berg egnat denna rörelse sin uppmärksamhet. Författaren yttrar: » Så väl sakens inre sanning som den framgång, den på senaste tiden vunnit, ställa det utom allt tvifvel, att vi här befinna oss inför början till en rörelse, som framtiden kommer att beteckna såsom en af vår tids anmärkningsvärdaste tilldragelser, en af dessa tysta omhvälfningar, som småningom omskapa våra känslo&gt; och tänkesätt och derigenom mäktigt inverka på vårt plägtes öden. » Bn säker — om också ej hastig eller lätt — framgång föjjer städse de rörelser, som gå i samma riktning som den allmänna utvecklingens ström i en gifven tidsperiod. Detta är i hög grad förhållandet med den rörelse, om hvilken vi här tala. Många tecken tyda derpå.
Hva’, hva’, hva’ ha ni nu kokat ihop för en smörja igen? utbrast Bertha, som ej tänkt vidare på historien den der aftonen. Hanna dricka punsch! Lika gerna dricker jag bläck. Men jag förstår, historien har blifvit skarfvad. Nu skall jag berätta hur det var, för jag var sjelf med. Var du med? Flickorna drogo sig ett steg tillbaka. Jaha, ursäkta, jag stod på gatan. Och Bertha berättade huru allt gått till. Är du riktigt säker på, att hon strax kom ut igen? afbröt henne en af flickorna. Det kunde ju ha varit någon annan. Bertha såg osäker ut. Jag tyckte precis, att det var Hanna, svarade hon dröjande. Ja, att tycka och veta är alls icke detsamma I alla fall, flickor, kan jag gifva mitt hufvud i pant på att Hanna icke begått något orätt, om hon också kunnat bära sig oförsigtigt åt. Och det var endast för att få den uslingen Valter bort från de dåliga kamraterna, som hon ett ögonblick gick in. Det var käckt gjordt af henne och jag högaktar henne, fastän jag inte sjelf skulle haft mod att göra detta. Berthas försvarstal gjorde intryck på några af kamraterna, som voro böjda att se Hannas uppförande från den bästa sidan. Men för många ytliga, sqvallersjuka, tanklösa kamrater framstod det som något orätt och opassande. De visade Hanna tydligt sitt ogillande, och stämningen på klassen var ytterst ledsam. Till och med de, som bordt känna henne bättre, voro bestörta och osäkra om huru de skulle tyda hennes handlingssätt och undveko henne derför så ofta de kunde. Hanna kunde icke undgå att märka allt detta och mot hennes vilja gjorde det henne ondt. Hon skulle velat vara nöjd endast med sitt samvetes vittnesbörd, men ertappade sig med att begära också kamraternas aktning. Hon kände, att de till en viss grad skämt bort henne. Det var henne likväl en stor tröst, att Bella, Verna Sommar, tant Karin och ett par af flickorna uttalat sitt gillande af hvad hon gjort och hon försökte att icke bry sig om de öfriga. Icke ett ord till försvar hade kommit öfver hennes läppar, hvartill skulle det tjena, saken talade ju för sig sjelf.
ExpeditionsUtskottets: angående ifrågaställd förändring i formen för Utskottets Förslag lill Rikets Ständers underdåniga skrifvelser; och angående de öfrige Utskottens åläggande, att, genom deras Cancellier, upprätta och till ExpeditionsUtskottet öfverlemna fullständiga Register öfver alla inom hvarje Utskott handlagde frågor. 4:o Af slag å följande LagUtskoltels Utlåtanden: i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Proposition, om ansvar å den, sorn. bortförer eller underhåller annans minderåriga barn; angående ändring af 17 Gap. HandelsBaiken och 20 Cap. ÄrfdaBalken; om upphäfvande af skillnaden i arfsrätt för arfvingar af olika kön; angående tillägg i 7 § af 12 Cap. ÄrfdaBalken; angående ändring af Allmänna Lagens stadganden om morgongåfva och testamentsrätt; angående nedsättning af viteseller ensaksböter; och angående ändringar och tillägg i Allmänna Lagens och serskildta Författningars stadganden, angående bysättning. 5:o Godkännande af ConstitutionsUlskotlets Memorial med förslag lill ändrad re66 II. 25 386 Den 18 Mars e. m. daction af i3 och 17 §§ Riksdagsordningen i afseende på Universitetens Representation. 6:0 Instämmande uti Ridderskapets och Adelns beslut, att, i den händelse RiksMarkegångspriset, för den under lönerne inberäknade spannemål, skulle något år öfverstiga Sex R:dr Banko, den härigenom uppkommande brist för den del af berörde spannemål, som öfverskjuter Kronans behållna spannemål, skall af RiksgäldsContoret Statsverket ersättas. 7:0 Vägran att instämma uti Ridderskapets och Adelns, i anledning af StatsUtskottets Utlåtande angående försäljningen af Kronan tillhörige Krigsskepp och redogörelsen för derföre influlne medel, fattade beslut, att underdånig anhållan må göras hos Kongl.
Då, hvad angar de i usta puncten omnämnde Embetsoch Tjenslemännen, det förekommer, att, enär Högstsalig Hennes Maj:C E rike-Drottningens Hof-Stat för kort tid sedan lärer vara reg erad, Embetsoch Tjenstemän dervid torde hafva blifvit antagne, hvilka ej ti Ihörde den förut varande Kongl. Staten, samt det altså dem, sora förut längre tid varit i tjenst eller från Högstsalig Konungens Hof-Stat skola öfverg flyttas på Rikets Stat, att förhållandet med Tjenste och Lefnadsår tages i beräkning, så att den skillnad i penuons-surnmotne som häraf rättvisligen bör blifva en följd varder iakttagen, så torde Riksens Höglofl. Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet härom anmälan, göra med anhållan, det täcktes Kongl. Majit i Nåder vid Regleringen af ifrågavarande Pensions-Stat härå fästa uppmärksamhet äfven i afseende på den lindring för St3ts-Verket, som derigenom må kunna uppkomma. Och anser Stats-Utskottet i följd häraf den summa af 16,666 Rulr 32 sk., som Kongl. Maj.t i Nåder äskat, väl böra anslas att af den för Högstsalig HenJ nes Majit Enke Drottningen bestämde underhålls-summan uppföras å Indragnings - Staten, som tillgång för Pensionerne, men att hvad Bihang till Ri,'is-St, Prat. 1S17 • iSi$. 4'-dt Sami. N:r 2;/ a;*. 8 002 Stats-Vtskottets Betänkanden. derutaf vid tillämpning af ofvanstående grunder ej åtgår, kommer att besparas. Hvad sluteligen vidkommer Kongl. Maj:ts Nådiga framställ riing orti nödige medels anvisande för aflöningen åt denna Hof-Stat ifrån September månads slut till årets utgång jemte .
Jag trodde nemi., att man bör akta sig för att beräkna inkomsterna alltför högt. Man kan då komma att bevilja höga anslag under förutsättning af större tillgångar, än som verkligen finnas; och då anordningarna skola ske, nödgas Riksg.Cont. slutligen skuldsätta sig för att betäcka dem. Jag tror, att Utsk. icke baft anledning att beräkna statsinkomsterna till högre belopp, än K. StatsCont. uppgifvit dem. StatsCont. säger i sitt utlåtande till K. M., ang:de den ordinarie räntan, ”att den delen deraf, som är statsverket behållen och inflyter i penningar efter markegång, beräknades vid sednaste statsreglering till 497,000 r:dr och har utgjort: StatsCont. har således föreslagit denna sistnämnda summa. K. M:s propos. föreslår 462,000 r:dr; men StatsUtsk. har höjt beräkningen till 5oo,ooo r:dr. Jag vill påminna mig, att det just är denna princip att beräkna statsinkomsterna för högt, som förorsakat Riksg.Cont:s behof att skuldsätta sig, och hvarigenom det, sammanlagdt med följderna af anvisningar på öfverskotten, har händt, att, i fall icke betydliga öfverskott uppkommit från 1823 års statsreglering, Itiksg.Cont. för närvar, hade haft 8 millioners skuld i stället för den i alla fall betydliga summan af nära 5 millioner. Jag yrkar, att StatsUtsk. må följa StatsCont:s beräkning och att betänk, således må återremitteras. Hr von Troil, Emil: Jag vill blott anmärka, det jag tror, att den brist, som för statsutgifterna sedan sista riksdag visat sig, icke uppkommit af för hög inkomstberäkning, utan deraf, att Ständerna vidtagit den oformligheten att anvisa på öfverskotten. Om, såsom jag hoppas, detta icke nu kommer att ske, tror jag icke, att inkomsterna af StatsUtsk. äro för högt beräknade. Frih. Silfverskjöld, Carl: Jag anhåller alt få be - Den a8 April f. ni. svara den allmänna anmärkning, Gr. Cronhjelm framställt deremot, att StatsUtsk. skall hafva beräknat inkomsterna för högt.
Jag är ej för tillfället beredd att uppgifva mera än ett ställe, eller Svenska Örlogshvarfvet, der man årligen consumerar 2,000 tunnor Svenska och endast 20 tunnor Engelska Stenkol. För öfrigt instämmer jag i hvad Herr Grefve von Platen i detta afseende anfört, och anhåller, att Herr Grefven och Lahdt-Marskalken, tili skillnad frän hvad Herr af Uhr i sista pune - Den 3 November f. m. 29 ten af sitt förslag tillstyrkt, täcktes framställa proposition derå, att Bolagets inrättande må uppdragas åt Styrelsen och icke, på sätt Herr af Uhr föreslagit, till Fullmäktige i RiksgäldsContoiret. Jag förmodar, det en lång bevisning är öfverflödig, att stadga sin öfvertygelse om rigtigheten häraf. Grefve Löwenhjelm: Jag instämmer fullkomligen uti hvad Herr Grefve von Flaten anfört och anhåller om Herr Grefvensoch LsndtMarskalkens proposition till bifall derå. Herr Gref ven och Landt-Marskalken frågade , om Ridderskapet och Adeln ansåg öfverJaggningen fulländad. Ropades J a. Herr Grefven och Landt-Mar skalken gjorde proposition till bifall af Statsoch Oeconomie-Utskottens förevarande Utlåtande. Ropades Nej.
på en person, som de kunna hålla af och beundra, och som icke är behäftad med dessa fel. Man förbättrar ej publiken med att säga: » hur kan Ni vilja sitta och höra på sådan uselhet af musikkonststycken, hvilka Ni springer efter och applåderar? » — men man kan måhända väcka den till uppmärksamhet och längtan efter det sanna genom att låta ridån gå upp och låta den se och hora Lady Wilma Neruda-Halle. Helena Nyblom.Oscar Levertins dikter. Legender och Visor. Dikter af Oscar Levertin. Det finnes en bild, som författaren till » Legender och Visor » mycket ofta söker uppkalla för vår inbillning, bilden af purpur mot svart, Mefisto ' s färger. På mig verkar alltid denna färgduo som ett furioso, den ger mig en föreställning om kallbrand, den erinrar mig om, hur jag som liten gosse en frostig januarimorgon svedde händerna på ett kallt järn, — rödt mot svart är en kyla som bränns. Baudelaire har lyckats att i dikten nedlägga denna sensation så lefvande, att den fattar oss som en frossbrytning, hos Levertin däremot har den en viss literär bismak, man känner väl, att han älskar att hos sig själf uppkalla dessa känslor, men man får ej alltid intrycket af att de uppkalla sig själfva. De äro ej barnfödde hos honom, de äro blott hans vänner, låt vara för ögonblicket mycket intima. Han är själf af ett allt för vekt, sensibelt skaplynne för att denna art af känslor skulle äga för hans inre lif annan betydelse än som en rent artistisk episod, låt vara intensivt känd, och äfven om denna episod trängt sig på honom under omständigheter, då han mer än eljes varit mottaglig för de vildaste dissonanser, tillvaron kan spela en människa i örat. Jag tror mig med detta ha funnit läget af den falska ton, som alltemellanåt stört den njutning jag erfarit vid genomläsningen af Levertins vackra » Legender och Visor ». Mycket möjligt är, att författaren själf f. n. lefver i den inbillningen, att just de dikter mest varit lif i honom, där denna ton är hufvudton eller där den tillsammans med andra toner bildar variationer af det lifstema,.
Forsta punkten, hvarigenom hemställdes, alt gjordt förslag om embetsoch tjenstemäns afsättlighet ej må lill någon åtgärd, ä Rikets Ständers sida, föranleda; andra punkten, hvarigenom afstyrkes bifall till förslag 0111 en ombudsmans anställande vid hvarje Embetsverk, till iagttagande af enskild mans räll m. m.; samt fjerde punkten i fråga om yrkad nödvändighet af indragningar inom Arméen, Flottan och Presterskapet, 111. 111., godkändes; och hvad tredje punkten angår, hvilken omfattar yttrande öfver väckt motion om de administrativa Verkens reorganisation, beslöt Ståndet, att, med erkännande af underdånig tacksamhet för den af Kongl. Maj:t Nådigst meddelade förklaring, att Embels-Verkens förenkling och reorganisation utgöra ett af föremålen för Kongl. Maj:ts Nådiga omtanka, för öfrigt, i denna del lägga betänkandet till handlingarne; N:o 66, i anledning af väckt motion derom, att krono-arbetskarlarne å Carlsborg må hädanefter inom fästningen få undergå de dem ådörnda kroppsstraff: Godkändes; N:o 67, i anledning af väckt fråga om meddelande af närmare föreskrifter, i afseende på uliändningars bosättning i Sverige, och tillåtelse för dem att der idka borgerliga näringar: Bifölls; j\f:o 68, i anledning af väckt motion om förändring i bestämmelsen af protocollsoch doms-lösen vid Rådstufvu-Rätter, samt lösen för fastebref och burbref i städerna: Godkändes N:o 69, i anledning af vackt fråga om indragning af Förvaltningen af Sjö-Ärendena: Återremitterades; N-o 70, i anledning af väckt motion om slads-skolans i Sköfde förening med folkskolan derstädes: Bifölls; N:o 71, i anledning af väckt motion 0111 upphörande al Nämndemäns befrielse från skjulsnings-besvär:
Af de fyra insända täfliiigsskrifterii har en, hvars författare r a r inr Ostrogorski, belönats med 1,000 francs; 500 francs livardera ha tilldelats nir Giraiilt och inr Loiiis Frank. Deu första kvinliga apotekare i F r a d r i k e ar fröken Leclerc, som nyligen aflagt sin examen i Paris. Fröken Leclerc ar af fransk nationalitet, liar genoingått den treåriga praktiska kiirsen och liar niimer rättighet att föresta ett första klassens apotek. Amerika. En af de första. åtgärder, som s i godt soin alla norra Ainerikas stater, hvilka äinna deltaga i den blif vande varldsutstiillningen i Chicago, vidtagit, liar varit a t t invälja kviimoï i sina utställningskomitéeï. E n del stater hafva bland sina komiterade ett lika stort antal kvinnor som män, och sarskilda statsbidrag hafva beviljats för att kvinnoarbetet och kvinnoslöjden inåtte komma tili sin rätt rid den stora ~rärldsiiiarkii aden 2. t Då Fredrika-Bremer-Förbtindet vid sin nyss afslutade pristaflan för barnoch ungdomsböcker ej kunnat utdela det första priset, ' få2 Förbundet härmed inbjuda hugade författaktill en ny pristaflan. ' Förbundet. utfäster tvenne pris, det ena " &amp; 300 kr., det andra .ii l00 kr., för de basta nöj.edböcker på svenska spraket, skrifna för barn eller ungdom. Dagny 2 a haft. DAGNY TiTGIB ' VEN Al? I FREDRIKA-BREMER-FORBUNDET M. B., Fru Camilla Collett og festen for hende paa hendes 80-aarige fodselsedag den 23 Jan. 1893 (Brev fra Kristiania til Dagny.) Det svenska kvinnoarbetet pA Chicagoutstallningen. Om forslaget till vigselformular Ceci2jt.a Bå$th-HoZmbea * g, Den kvlnliga folkhogskolan De kvinliga studenterna vid vara universitet.
•—• räkningspenningar, öfver ansökan om förhöjning af; StatsUtskottets Betänkande, IV 1. s 542 — 544> bif. af Adeln, IX s 155, af BorgareStåndet, ix s i63, 201 af PresteStåndct, ix s 171, af BondeSlåndet, IX s 176. Modellkammaren, om tillökning i anslaget för; StatsUtskottets Betänkande, IV 2. s i5?.3—1020, bif. af BondeStåndet, IX s 427> af BorgareStåndet, IX s 454* återrem. af Adeln, IX s 4^7* af PresteStåndet, IX s 474. Ytterligare Utlåtande, IY 3. s 356, bif. af Adeln, IX s 687. M ortaliteten under år 1816—1820, II s 311 — 3a5. Mossodlingar i Skaraborgs Län, om biträde af StatsVerket till. Statsoch Ekon. Utsko ttens Betänkande, IY 3. s 363 — 371, bif. af PresteStåndet, IX s 665, återrem. af BorgareStåndet, IX s 667, bif. af BondeStåndet, IX S673, af Adeln, IX s 683. Ytterligare Utlåtande, IV 4- s 729, 780, bif. af BorgareStåndet, IX s 1070. Underd. Skrifvelse, X 1. s 712 — 716. RiksdagsBesIutet, §. 44- Motioners, om åtskilliga, öfverlemnande till Särsk. Utskottet. StatsUtskottets Memorial, IV 1. s4r2,4i3, återrem. af Adeln, IX s q3, bif. af BondeStåndet, IX s 107, af PresteStåndet, IX s 128.
Betänk anden. nät sätt kunna tillgodogöra sina öfverflödig® skogar. Den anmärkning, som vid Utskottets Utlåtande, i afseende på bibehållandet af nu gällande beskattningsgrunder, blifvit gjord, gtt en mindre hammarskatt ä en härd, ani förhållande till det smide, sorn för samma verkstad kan effectueras, endast föranleder till att söka andra utvägar för afsättningen sfen sådan,utöfver privilegierne drifven, tillverkning, vederlägges lätt, då man besinnar, att sådane utvägar, om da villja begagnas, icke kunna genom förändring af beskattningsgrunderne förekommas, att beskattningen redan på visst sätt är grundad på vågföringen, emedan allt hvad som kommer på våg, utan att hammarskatt derföre blifvit erlaggd, anmärkes som öfversmide och confisceras, varande med det nu gällande beskattningssystem den fördelen i förening, att sådane bruk, hvarifrån någon vågförning sällan sker, utan hela smidet försäljes inom orten, efter deras privilegier, afpassade i mån af tillfället till effectuering och afsättning erlägga utskylder, som icke utan svårighet skulle kunna bestämmas, om den föreslagna förändringen komme att ega rum. Den uppgjorde fördelningen af 570,622 stångjern bergsvigt på ggg härdar eller 570 på hvarje härd är väl arithmetice rigtig, men lärer tåla den jemnkning, att många härdar Annas, för hvilka på långt Bcsv. och Ekon* när sistnämnde (juan tuni ej är tillåtet, hvilken omständighet ökar smidet p«r medium på de öfrige, samt att sådane härdar med ringa smide från 50 till 100 §£ egentligen finnas i Bergslagerne, der controllen på smidets idkande genom Bergs-Ämbetsmännens närmare tillsyn och befattning med ordningens hållande vid de af många delegande bergsmän bestående smidjelag, låter sig förr än på andra ställen handhafvas, hvarförutan får anmärkas, att Bergslagen, såsom merendels omgifven af bruk, saknar de tillfällen till afsättning af stångjern inom orten, som för andra isolerade eller närmare gränsen belägne verk kunna yppas.
Utskottet på intet bättre sätt kunna beredas, än just genom det slags biträden, som Bankens äldre Fastighets-lån, hvilka, ställda på förmonliga vilkor och långa afbetalnings-terminer, liqvidera sig sjelfva på några och tjugu år, genom erläggande af föga mer i ett för allt, än hvad som utgör lagliga Räntan enskilde emellan. — Sålunda uppmuntras Landtmannen till den enda rätta och verkliga hushållning, nemligen, att genom omtanka och idoghet småningom tomma från skuld till en oberoende ställ - 5a Banco-Utskeltets Betänkande I\T'.o So. liing; då lian tvärtom af Discont-lån, på fördelaktigare vilkor än de vanliga, lätt skulle kunna äggas jemväl till obetänksamma skuldsättningar och äfventyrliga speculationer. Då Utskottet, af dessa skäl, icke allenast funnit med Bankens säkerhet och hästa närmast förenligt, att en circulations-summa af omkring fem millioner förblifver utlånt på fast pant, utan ock ansett skadligt på det hela att omintetgöra den enkla utväg, som egentligast åt classen af mindre Jordbrukare, genom Fastigliets-lånen, varit beredd, att, utan behof af städse förnyade Lån-negociationer, kunna förvandla en med stående Lån hos Banken i början behäftad Jord, till sinj, genom egen arbetsflit och möda; tillstyrker Utskottet för dess del vördsamt: A) att utgifvandet af Fastighets-Låil mot inteckning och vilkor att på 33|- år återbetalas i silfver efter de i i8a3 års Banco-Reglemente utstakade grunder, under iakttagande af den jemkning i inbetalningssättet , som Utskottet föreslagit, fortsättes till innevarande 1829 års slut, hvarmed utlåningen i sådan väg upphör.
Banken skulle behålla vissa Millioner för egen lånerörelse, och resten öfverflyttades på enskildte Discontlnrättningar, till exempel om Banken bibehöll 5,000,000 i rörelsen och indrog 4 Millioner, som åter fingo utsläppas i den väg jag föreslagit, medelst creditiyer på Banken, då, i stället för 4 Millioner, creditiven icke behöfde öfverstiga 2 Millioner, hvarigenom för våra nuvarande financierer ett bättre förhållande skulle visa sig emellan metallfonden och sedelstocken, enär 5 till 8 måste utgöra vilkoret för silfvervexlingen; så är jag öfvertygad, att bristen snart skulle afhjelpas, ocb ingen klagan höras vid nästa Riksdag. Det vore visserligen bäst, om metalliska PrivatBanker kunde inrättas, men dertill fordras stadga i myntet och en helt annan ordning, än den nu gällande. Jag tror dei’före, att man till en början bör försöka med enskild ta Disconter. Friherre Ce - Den 27 Jul i i f. m. Jerström har yrkat den satts, att Bankens Lånerörelse bör ökas hufvudsakligast på exportabla effecter, och Friherren har trott, att näringarne derigenom skulle tillskyndas en betydlig vinst. Men om Banken på detta sätt allt för mycket anlitades under den olyckliga ställningen, till exempel af ett krig, eller andra mindre gynnande conjuncturer, hvarunder jernet i sex å åtta år låg osåldt, så skulle ju Banken möjligen komma att utgifva i5 till 20 Millioner Sedlar ensamt för jern; huru skulle väl då vårt „förhållande emellan export och import blifva? Huru skulle väl förhållandet emellan metalliska fonden och sedelstocken blifva, då man måste medgifva, att man icke kan utmynta jernet. Jag fruktar, att detta, i stället för att blifva förmonligt för näringarna, skulle blifva ruinerande för dem. Jag vill derföre icke tala emot all sorts belåningsrätt, men icke är anstalten att berömma, om den beklagligen måste anlitas. På grund af hvad jag nu anfört, anhåller jag om återremiss, och begär, att
Slutligen synes mig ock, att Utskotten äfven bort fästa sin uppmärksamhet vid, att genom detta dröjsmål kanske ett helt arbetsår förloras, och följaktligen resultatet af Canalens fullbordan, så väl i rnercantilt som militairiskt hänseende, så mycket längre uteblifv.er; ett förhållande, sorn, i händelse af ett infallande krig, kan blifva af aldra största våda för Landet, i synnerhet nu, sedan Norriges Marin utgör eu så stor integrerande del af BrödraRikenas gemensamma stridskrafter, och då det, om Canalen ej vore fullbordad, blefve omöjligt, så väl att i behofvets stund hastigt sammandraga bägge Rikenas Skärgårdsflotta till ett gemensamt försvar, som att undsätta Norrige med de förnödenheter, det nu hämtar från Dannemark, hvarifrån det Den 26 Mars f. m. 43 vore afskurit, i händelse Norriges kuster voro bloquerade af en fiendtlig flotta. Af ofvannämnde skäl får jag vördsamt anhålla om återremiss af Utskottens Utlåtande. Herr Franc Sparrej Bengt Erland> uppläste följande: Då jag i Utskotten förenat mig i Herr Lagman Norei reservation, har jag endast få ord att tillägga, för att göra reda för min åsigt af närvarande ämne. Jag hvarken kan eller vill ingå i de vidlyftige, ofta repeterade, striderne 0111 Götha Canals ekonomiska och militairiska nytta, om dess kostnad och om de inkomster den kommer att gifva. Min öfvertygelse är, alt så väl nyttan som onyttan många gångor blifvit med öfverdrift framställde, och alt hvarken det ena eller det andra kan med zilfror bevisas, utan att resultaten till sine qvantitative förhållanden måsLe lemnäs åt framtiden. Deremot anser jag tvenne satser i denna fråga alldeles obestridlige, den första, i afseende på den ekonomiska nyttan af Canalen, att nya commimications-medel nödvändigt frambringa ny industri.