Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I9;de § måtte fogas ett tillägg och dels att 20:de § måtte erhålla förändrad ordalydelse, allt på sätt Utskottet, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med Johannes Nilssons från Göteborgs län motion, föreslagit; 16:de punkten, med hemställan, att en af Olaus Svebilius från Gotlands län väckt motion om ändring i punkten c af Kongl. Kungörelsen, angående laga skiftens verkställande på Gotland, den 13 Juli 1839, ej måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda; 17:de punkten, deruti Utskottet tillstyrkt, att enskilde motionärers förslag om Skiftes-stadgans fullständiga omarbetande, icke måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda ; 18:de punkten, innefattande förslag, att Rikets Ständer mätte i underdånig skrifvelse anhålla, dels om revision och omarbetning af gällande taxa på arfvode för landtmätcriförrättningar, och dels om åtgärder, för att befordra tillsynen, huru de till landtmäteristaten hörande tjenstemän uppfylla sina tjänsteåligganden, äfvensom för granskning af landtmätares räkningar öfver förrättningar; 19:de punkten, deruti Utskottet afstyrkt bifall till Grefve Anckarsvärds förslag, att tillämpningen af Kongl. Maj:ts förnyade nådiga Taxa den 12 Maj 1837 mätte inställas, och Kongl. Taxan af den 18 Oktober 1834 Anvo blifva gällande, intill ~ j ij ; dess en lämpligare författning hunne utkomma; samt 20:de punkten, afslvrkande bifall till Herr von Köchs förslag om anvisande af ett förslagsanslag för kontrollerandet af landtmätarnes arfvodesräkningar, biföllos. S. D. Vid förnyad föredragning af Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, Ns 7, i anledning af motioner om förändrade föreskrifter i fråga om vattenverks anläggande m. m., blef hvad Utskottet i Betänkandets särskilda punkter yttrat och hemställt bifallet.
Den årssammankomst den 27 december, hvarvid fru Kovalevski, som rest till Paris, mottog priset, omtalas i de franska tidniugarne med särskild hänförelse. Bland de närvarande sågos verldsstadens alla vetenskapliga celebriteter: grefve Lesseps, Pasteur, Jules Simon o. s. v. Ordföranden framhöll pristagarinnans ej blott » djupa och grundliga kunskaper », utan äfven » stora uppfinningsförmåga » samt den sällsynta företeelsen af en qvinnas mästerskap i matematik. Efter talet genljöd salen af Idun utkommer I hufvudstaden hvarje helgfrl fredag OCh kostar för étt qvartal endast I krona, postarvodet Inberäknadt. — applåder och lyckönskades hon skilda akademisterna. I (~s I \ j • I kl U IN Tidningen innehåller nästan uteslutande originalbidrag. — Uppgif å närmaste postanstalt namn och adress samt erlägg en krona, sa eraf de särFru Kovalevskis lefnadshistoria är visserligen ej lång eller uppfyld af märkliga öden; den är dock egnad att väcka ett synnerligt intresse som ett lysande vittnesbörd om, hvarthän ett varmt vetenskapligt intresse, djupgående forskning och okuflig energi kunna föra en qvinna, trots allt mothåll af sekelgammal fördom. Sonja Kovalevska är född i december 1853 1 Moskva af en förnäm magnatslägt, hvars berömdaste namn är den ungerske konungen Mathias Gorvinus, en bland fjortonhundratalets kulturoch lärdomsljus. Hennes fader var general och chef för det ryska artilleriet, och hennes moder dotterdotter till den celebre astronomen Schubert. Med sådana omgifningar och matematiskt-tekniska anlag att brås på erinrar hennes barndom i viss mån om Blaise Pascals. Samma förunderliga vetgirighet och brådmogenhet, samma bekymmer hos föräldrarne för en håg, som icke föreföll qvinlig. Sedan hon lemnat långt bakom sig en medtäflande gosse-studiekamrat, erhöll hon sin slutliga frihet att egna sig åt vetenskapen genom följande händelse. E n slagting, äfven han hög artilleriofficer, som gästade fädernegodset, hade lemnat en af sina böcker i fysik ' i flickans händer.
Majtts, till Rikets Ständer aflåtne, från samt» lige Riks Stånden till Utskotten remitterade, Nådiga Skrifvelse af den 10 April sistl. år, angående Landshöfdingen J. af Wingärds anhållan om befrielse från ersättnings-ansvar för de af förre Lands-Secreteraren Kleman tillgripneoch förskingrade medel. S. D. A nyo föredrogos och biföllos BeviUnings-Utskottets Utlåtanden: N:o 6a, med förslag till reglementariska föreskrifter, i afseende på Brännvinsskatts ut* görande efter tillverkningen; och N:o 63, i anledning af gjorda anmärkningar vid Betänkandet, N:o 49, angående Prot.-ZJtdråg den i Februarii 1830. 31’ Kongl. Maj^ts Nådiga Proposition om moderation i Porto för Bref, sorn väga öfver 8 lod. S. D. Vid förnyad föredragning a£ Preste-Siåndets Protocolls-TJtdrag, den 25 sistl. Januarii, med inbjudning att deltaga i Preste-Ståndets beslut, att anmoda StatsUtskottet att, inom den 3 Februarii, till RiksStånden inkomma med sitt Utlåtande öfver Kongl. Maj.-ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, i anledning af väckt fråga om lättad utväg till line bidrag åt Fastighets-egate, fann Ståndet sig icke ega skäl att denea inbjudning antaga, S. D. A nyo föredrogs Preste-Ståndets Protocolls-Utdrag, af den 25 sistl.
Man tvingar allmänheten att, mot dess vilja, utbyta ett mynt, som den tycker om, och med hvilket dess vanor äro fästade, emot ett annat, som det icke tycker om och för hvars begagnande den måste vänja sig vid många hittills okända bruk, samt innan dess köpa erfarenheten om deras nödvändighet med för den obemedlade känbara förluster. Det är sannolikt ingen bland Eder, mine Hrr! som icke vunnit den erfarenhet, att om man reser i landsorten och skall betala qvarter och skjutspenningar, eller hvad som helst, så begäres det alt få sedlar och icke silfvermynt. Om nu, det oaktadt, småsedlarne afskaffades, så måste man för de små silfvermynten vänja sig vid börs, en vana, som icke funnits här i landet på 100 år. Vidare ligger en stor olägenhet deruti, att sådant mynt lättare förfalskas, emedan det är mycket lättare, alt genom en falsk sammansättning efterapa det nuvar. Svenska silfvermyntet, än att förfalska bankens sedlar. Såsom vårt silfvermynt är beskaffadt, genom det misslyckade valet af den 12-lödiga halten, kan man mycket lättare missleda allmänheten genom utprångling af falskt silfvermynt än af falska sedlar. Det hlefve derföre nödvändigt, att vidtaga kraftiga åtgärder för alt göra det svenska silfvermyntet mera användbart. Jag yttrade mig i samma anda i förmiddags, och får vidhålla den mening, att man bör förbättra silfvermyntet så, att åtminstone de större mynten få den egenskap, som är den enda, hvarigenom silfret med säkerhet igenkännes nemi. glansen, ensam tillhörig denna metall, hvartill fordras 14 å 15-lödig halt. Den fordom såsom säkert kännemärke ansedda klangen, går äfven på det fina silfret förloradt, om man såsom nu, gör myntstyckena tjocka, för att minska nötningen. Detta kunde förekommas och de mindre myntstyc - 62 Den -4 Mars e. m. kena, hvilka blefvo för små, om de gjordes af ofvannämnda finhet, kunde göras svårare att efterapa, om man försedde dem med en kant, såsom pä de Engelska mynten, eluira derigenom kostnaden skulle betydligen fördyras.
Till denna underdåniga ansökning hafva ej mindre Magistraten i Halmstad än Landshöfdinge-embetet i Hallands län tillstyrkt nådigt bifall, hvarjemte nuvarande innehafvaren af slottsjorden, Landshöfdingen m. m. Friherre Alströmer, uti för egen del afgifvet yttrande, anfört, att då afståendet af den ifrågavarande platsen hvarken för Kronan eller indelningshafvare!! kunde komma att medföra någon afsevärd uppoffring, men det deremot skulle befordra och möjliggöra uppnåendet af det för ifrågavarande samhälle vigtiga ändamålet att kunna åstadkomma en efter tidens fordringar inrättad, sund och tjenlig läroverksbyggnad, funno sig Pih. till P. St. Proposition N:o 73. Landshöfdingen böra i underdånighet förorda nådigt bifall till den gjorda ansökningen; och har slutligen Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-kollegium infordradt underdånigt utlåtande afgifvit och dervid, med anmälan att, jemlikt nådiga Brefvet den 24 Februari 1837, angående reglering af Landshöfdingelönerna i riket, Landshöfdingen i Hallands län har på lönen sig anslagen slottsträdgården 4 och vallar till slottet 4 eller tillhopa 8 tunnland, beräknade till en inkomst af 50 R:dr Banko, jemväl i underdånighet till ifrågavarande anhållan tillstyrkt nådigt bifall. Med afseende å hvad sålunda förekommit, finner Kongl Maj:t godt hos Rikets Ständer i nåder föreslå, att ofvanberörde Kronan tillhöriga jord i staden Halmstad må varda till staden upplåten för uppförande af nybyggnad för dervarande elementarläroverk. De till ärendet hörande handlingar skola tillhandahållas det Utskott, till hvars behandling frågan varder af Rikets Ständer öfverlemnad, och Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. År och dag som ofvan. CAEL. C. J. Thyselius. Utdrag qf Protokollet öfver Ecklesiastik-Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Bädet u Stockholms Slott dm 6 Februari 1863.
"Enligt hvad Statskontoret uti dess afgifna berättelse om statsverkets förvaltning och tillstånd särskildt i underdånighet anmält rörande de från landtränterierna inlefvererade deposilionsmedel, hafva af den summa 62,715 R:dr 29 sk. i r:st., hvartill behållningen af dylika medel vid sista riksdag uppgick, 60,000 R:dr, till större delen bestående af räntebärande reverser och obligationer, med beräkning af upplupne räntor till ett belopp af 898 R:dr 16 sk., blifvit den 30 April 1845, till följd af Kongl. Majrls den 10 nästföiegångna Mars, enligt Rikets Ständers beslut meddelade förordnande, från Stats-konto ret - Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. till R. 105 ret till riksgälds-kontoret öfverlemnade; hvarefter, då, i följd af räntegodtgörelsen, härvid af behållningen behöft användas endast 59,101 R:dr 32 sk, af densamma återstod £V:dr 3,613: 45. i. att reserveras i afseende a möjligen förekommande återlyftn ingar. Kongl. Maj:t öfverlemnar nu lill Rikets Ständer att om användande af dessa medel efter eget bepröfvande förordna, dock så att för möjligen ifrågakommande restitutioner reserveras en lämplig summa, på sätt förut egt rum. Slutligen öfverlemnar Kongl. Maj:t närlagdé, utaf stats-kontoret i underdånighet insända förteckning å åtskilliga af under hand hafvande medel bestridda utgifter till ett sammanräknadt belopp af 3,136 R:dr 37 sk. 3 r:st. för den åtgärd, i afseende på förskottens ersättande eller afskrifning, Rikets Ständer kunna finna skäligt besluta. 1 ti Bih. till R. St. Prop. till R.
RegeringsFormen; får jag anmärka, att om valet af BancoCommissarier vore anförtrodt åt samma rättvisa och oväldiga hand, som tillsätter Ledamöter i StatsRådct, skulle jag ej ett ögonblick tveka att tillstyrka bifall af Betänkandet; men då Commissarierne tillsättas af 12 BancoFullmägtige, hvaraf 9 äro Ofrälse, så tror jag, att, med all den agtning och det förtroende jag hyser för rättskänslan hos hvarje Fullmägiig vid valet emellan Frälse och Ofrälse sökander, äfven af en alldeles lika förtjenst, de sednare skulle troligen framför de förre blifva föredragne. Hvad åter angår Herr Mannerstams yttrande om att för befrämjandet af BancoVerkets nytta ej hafva afseende på enskilda uppoffringar, får jag förklara, att om fråga här vore, att genom ett bifall till förslaget befrämja Fäderneslandets väl, Medborgares gagn och allmän nytta, tvekade jag visserligen ej att göra allt; jäg har aldrig -dragit i betänkande, att då Fosterlandets sak det äskat göra uppoffringar, och detta tror jag hela min framfarna lefnad skall tillräckligt ådagalägga, och sådant skall äfven vdsordas af de Protocoller, 60m inför detta “vördnadsvärda Stånd blifvit hällne. Men då frågan nu endast är derom, att Ridderskapet och Adeln skall afstå en rättighet, hvaraf fördelen ensamt skulle tillfalla några enskilta Personer, så skall jag alltid emot ett sådant beslut opponera 278 Den 25 Maji. mig, samt anse det som en oförlåtlig eftergifvenhet och under Ridderskapets och Adelns värdighet. Många hördes härtill yttra deras bifall. Herr Påhlman, Otto Fredric: Jag har ej funnit någon anledning att frånträda den tanka, jag yttrade förra gången, då detta ämne var under öfverläggning , att nemligen Ridderskapet och Adeln ej bör låta föreskrifva sig sina beslut af de andra Stånden, och efter de fordringar de behaga göra. Jag kän ej tro, att Banquens Styrelse kan komma att lida genom de nu gällande Befordringsgrunderne.
— Om remiss till SlatsUtsk. anhälles. Remitterades lill StatsUtsk. 2. Som det skulle blifva af stor vigt, så väl för det i annat fall till undergång dömde stenkolsverket vid Höganäs, som ock för hela den pä produclcr af alla slag rika, men ändock af brist på afsättningsort fattiga Kullabygden, hvilken omger detsamma, i fall Höganäs frän hy blefve förvandladt till stad; sä vägar jag föreslå, alt R. St. hos K. M. i und. anhålla, alt stadsprivilegier mätte utfärdas för Höganäs. — Om remiss lill Ekon.Utsk. anliällcs. Remitterades lill Allm. Rcsv.- o. Ekon.Utsk. 3. Som följden med vår realisation blifvit helt annat än den lyckliga man förespeglade, sa vägar jag föreslå, alt R. St. ville besluta, att ej mera silfver flir utvexlas, men deremot en rikshypot heks förening inrättas till bibehållande af penningarnas varde. — Om remiss till BaucoUlsk. anhälles. Uppå af II. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställd propos. om remiss af denna motion till BancoUtsk., svarades med starka nej, blandade med ja, hvarjemte motionen begärdes på bordet. 4. Som den rang Sverige nu innehafver bland Stater icke synes påkalla någon tädan uti ambassadprakt, så vågar jag föreslå, alt det pä ministerstaten på tredje hufvudtiteln uppförda anslag af 200,000 r:dr b:co, mätte nedsättas till det halfva eller 100,000 r:dr b:co ärligen, oell detta med sä mycket mera skäl, som del icke är att förutsätta, alt dä K. Al. sjelf icke omgifver sig med någon lysande Hofstat, alt Högsldensamme skulle önska att hans ombud i främmande länder skulle göra det. — Om remiss till StatsUtsk. anhålles. Begärdes på bordet. 5.
Da nu, ester hwad sä wal Herrar Bauco-Fullmäktige som Högloft. Banco - Utskottet yttrat, nägot biträde i denne wäg ifrän Banquen icke är att pä räk - sos Den 5 Zebruarii. räkna; Sä har Stars-Ut °^ttet warit omtänkt, huru delta ändamål genom någon annan utwäg stuäe kunna winnås, ty att Statens behof pä ett eller annat sali mäste besörjas kill förekommande af den fig annars yppande bristen; det simier Stats-Ulstottet för Stats-Werkets uprätthällande aldeles oundwike igt. För Stats-Ulstoltet har icke framställt sig mer än ett fält som lemnar en möielig anledning till erhållande af d-sie för Sta s-W-rkel nödige medel utan Banquens an ilande; och oetla bestar deruti, alt om den för innewar mor är belöpande och nu fastst illande Be, innings Summa b ef. e fördelad, alt pä a:ne Terminer under loppe. af detta är utgöras; Sä stu e Stals-Werket ej behöfwa något widare förskott, an blot stst desi Be.vistningen hunne inflyta, och hwi ker fö stoll RikSgälds-Conroiret af desi tillgångar och medel under tiden skulle kunna lemna. Da Sta^s-Utstoltet erinrar sig, att förledit är till krigets forrsät ande, en belydelig krigsgjärd war påbjuden men sedermera genom mellankomne omständigheter endast instald; och dä Riksens Högloft.
Fjerde utfärden, Egil i Norge, Tyskland, Frisland, åter i Norge, i Vermland, vänder hem till Island. Hans återstående lif. Qvädet öfver sonens död. Gunnar från Lidarända far i österväg. Njåls söner i vesterviking. Bolle far till Micklegård. Olika afdelningar af vikingatiden. Vikingatågens följder. Deras område. Inga vikingabalkar. Hur skola vikingatågen bedömas? Vikingar under sextonde århundradet. FJERDE KAPITLET. Godarne Artificielt och naturligt. Naturlig samhällsutveckling i Sverige. Förhållandena på Island. Helgande af landet. De allmännaste förhållandena. Tjenare. Hemmamän. Gäster. Frigifna. Landsetar. Jordöfverlåtande. Sjelfrådighet hos underlydande Stormän. Samhällsordningen utbildas ur de gudstjenstliga förhållandena. På Island inga ursprungliga allmänningar. Goden. Värdigheten ursprungligen religiös och sjelftagen. Förhållandet till de kringboende. Mannaförråd. Ärftlighet. Säljbarhet. Rafnkel Frösgode. Första århundradets tre generationer. Snorre gode. FEMTE KAPITLET. Thingen Ulfljot och lagarnas införande. Landskapslagar i Sverige. Motsvarande förhållanden i Norge. Ulfljots lag liknade Gulathingets. Grim getsko. Lag antages och allthinget sättes 930. Godething. Allshärjargode. Thord gelles förbättring 965. Fjerdingarne. Thingsocknar. Godorden få administrativ betydelse. Vårthinget. Fjerdingsthing och fjerdingsdomstol. Allthinget. Dess utseende under christna tiden. Början. Samlingsorten. Ankomsten. Bodarne. Domare nämnas. Saker pålysas. Lagspörsmål. Domare jäfvas. Sjelfva rättegången. Anklagelsen. Vitnen. Qvid. Försvaret. Domarne. Utslaget. Hösteller leidthinget. Holmgången. Förlikningsdomstol. Utrymme för list. Lagman. Rättegång med tvenne motsatta utslag. Njål och femtedomen. Dess stora betydelse. SJETTE KAPITLET. Stadganden i Ulfljots lag.
Någon inkomst af den redan färdige Vestgötha-Canalen, är icke heller nu beräknad, ehuru uti 1815 års förslag, densamma blifvit calculerad till icke mindre än 64,000 R:d.; hvilken glömska jag äfven anser 3o8 Stcits-Utskottets vara elt icke obetydligt fel uti kostnads-förslaget. * 2:0. Yttrandet, att Ilöglofl. Utskotten icke kunnat fatta någon bestämd öfvertygelse, huruvida kostnaden genom arbetets fördröjande skulle kunna årligen ökas med 120,000 R:d., har jag icke heller kunnat dela. Då uti Calculen härföre, pag. 3o, Bilagan N:o 1 , man finner att hela årliga manlige AflÖnings-Staten för Ämbetsmän, Verkmästare, Förråders bevakning, Hushyror, m. m. är deruti beräknad till y4>000 R-d., och för resten, genom tillökning å dagsverken, slumpevis upptagne, utan angifven grund för Calculen /p,ooo R:d., hvilka summor sammanlagde, väl ej utgöra mer än 116,000 R:d., men ändå blifvit utförde med slumpade 120,000 R-d., så torde man snart finna, att denna uppgift icke bör på något sätt godkännas, ty ett arbete beräknadt på mindre tillgångar, måste väl kunna verkställas med mindre antal Ämbetsmän m. m., och Marsche-kostnaderne för Ärbetsmanskapet, afräkning för Sönoch Högtidsdagar, som öka Dagsverks-kostnaden, samt ett minskadt Befäl , måste minska kostnaden i samma proportion som arbetsstyrkan till antalet blir ringare.
Sex månaders brännings-tid är en medelväg, convenable för alla jordbrukare, och tillstyrkes, tv kortare får den icke vara, om den skall medföra någon nytta för ladugårdarne, vid utfodringen.” "Ändtligen kommer jag till beskattningen, och torde icke behöfva nämna mycket derom, för att ådagalägga oläropligheten af ett sådant en - Sevillu.- och Occon -Vtsk. Betänkande N.o 3. sidigt beskattnings-sätt, som det nu af Utskotten föreslagna. •—Jag vill blott citera tvänne exempel: — A, lian må vara ståndsperson eller bonde, eger ett hemman, som är värderadt till 4,000 R:dr, och B eger ett dylikt. Dessa bägge egare få hvardera begagna en panna örn 45 kannor, tillsammans 90 kannor;— C har ett hemman, värderadt lill 1 5,000 R:dr, för hvilket värde han får begagna en 90 kannors panna;— deraf blir en gifven sak, att om A, B och C sköta sina brännerier lika väl; så kunna A och B på samma lid tillverka lika mycket bränvin tillsammans, som C med sin 90 kannors panna; men desse två förstnämnde skola skatta tillhopa endast 106 R:dr 42 sk., men C. skall deremot betala 322 R:dr 24 sk., således 2i5 Ridr 32 sk. mera, eller 3 gånger högre beskattning] för lika tillverkning, och ändock behöfva de tvänne mindre tillverkarne icke mer än 7,000, men C. i5,ooo R:drs jordvärde för enahanda afverkningsqvantitet. — Jag frågar ödmjukast om det är rätt?
Angående CanzliRådet Schoerbings afhandling örn Skogs-hushållniiigssättet; om uppbörden vid Södra Stäket; om användande af Kronans TiondeKoppar och .fern; angående några frågor vid förslaget om Statsinkomsternas beräkning; om dispo • sitionen af deii i Götheborg vid ,4uctiouer å copfiscerade väror htgående Fattig-procent; angående yrkad rättighet för Bergsmän, att lösa Kronans Persedel ofeh TiondeTackjern; öfver gjord'? anmärkningar vid Utskottets Memorial, om öfverlemnande till Särskilta Ut-kottet af några motioner, rörande dels indragning, dels tillökning 6l Embeten och Tjenstår; i fråga om indragning äf VederlagsSpannemålen • i anledning af gjorde finmärkningar vid Utskottets Betänkande, om be - 4e4 !S*n j-* 4ufu*ti *, m. gärdt understöd för Hamnbyggnaden 5 Lidköping; om löne besparingarne af Embetsoch Tjenstemäns aflöning; i anledning af RiksdagsFullmägtigen Joban Olsson LongbergsMemorial, om större frihet i jerntillverkning och försäljning; om yrkad rättighet för Åboer å de till Upsala Academie donerade, med flere hemman, att lösa dem till Skatte m. m.; rörande Gross*» handlaren Weners ansökning om nedsättning i arrendet för Svartsjö Kungsgård; om Löfås Silfververk; angående föreslaget inköp af Geographiska Inrättningens Chartte-Verk; rörande Byggnadshjelpens förvandling; i anledning af Riksens Ständers Revisorers Berättelse om Revisionen år 1822 a!
Motionären vore likväl förvissad, att många, som aldrig genomgått Krigs-Akademien, egde långt större theoretiska och taktiska insigter, än till och med Akademiens förnämste alumner, enär anlagen här, såsom i andra fall, säkerligen gjorde sig gällande. I öfrigt har motionären jemväl ansett Krigs-Akademien hafva skadlig verkan genom den »klass-skillnad och skråanda», som derstädes skulle inpräglas, och i anseende hvartill den unge lärjungen, sedan han vid Krigs-Akademien blifvit intagen och iklädd uniformen, ansåge sig stå ojemförligt högre, än andra jemnårige. Denna föreställning, alltjemt underhållen, följde ynglingen, då han såsom officer från Krigs-Akademien afginge samt ställde honom i strid med sann medborgerlighet. På grund af samtlige sålunda åberopade skäl har motionären föreslagit: att Krigs-Akademien vid Carlberg måtte indragas och alla blifvande militärer, efter genomgången Student-exainen, hänvisas antingen till de redan befintlige militärkurserne eller till Mariebergs Artilleri-Läroverk, hvilket motionären förmenat kunna, utan synnerlig kostnad, erhålla den utvidgning, som vore behöflig för meddelande af de forsta speciela kunskaperna i militär-yrket för alla vapen. I anledning af ett vid sednaste
Ståndet afslog betänkandet och förklarade sig till alla delar instämma uti de åsigter, som af Piikets Ständer vid 1840 års Riksdag blifvit uttalade, samt beslöt alt uti förnyad underdånig skrifvelse hos Kongl. Maj:t anhålla om stadfästelse derå; hvarjemte respective Med-Stånden skulle genom serskilde protocolls-utdrag vänligen inbjudas att i förenämnde beslut sig förena. Den 17 Januari. Från Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Sedan, inom Borgare-Ståndet, framställning blifvit gjord, att skiljaglighet, vid pröfning af Lag-Utskottets betänkande, 5-'o 31, rörande giftorätt, arfsrätt och morgongåfva, emellan Högv. Preste-Ståndets, BorgareStåndets och Hederv. Bonde-Ståndets beslut uppkommit genom det sistnämnde Ståndets förklarande, att morgongåfva borde både efter Stadsoch Lands-rätt upphöra, beslöt Borgare-Ståndet alt vänligen inbjuda Hederv. Bonde-Ståndet att, med frånträdande af dess mening, i afseende på mor - Prot.-Utdrag, den 18 Januari 1845• 535 gongåfva, förena sig uti Presteoch Borgare-Ståndens, rörande ofvanberörtle betänkande, den 7 och 14 December 1844 fattade beslut. Den 18 Januari. Från Högv. Preste-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Lag-Utskottets betänkande, N-'o 56, i anledning af dels Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, med förslag lill Förordning om jords och lägenhets afslående för allmänt behof, dels ock väckt motion i samma ämne: Återremitterades. S. D. Föredrogs ånyo Lag-Utskottets utlåtande, N:o 58, i anledning af återremiss af Utskottets betänkande, N:o 17, öfver väckt motion om den förändring i 8 Gap. 7 § Ärfda-Balken, att oäkta barn måtte tillerkännas arfsrätt efter egen moder: Lades till handlingarne.