Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hans Excellens Justitie-Statsministern, Herr Grefve Posse, Hans Excellens Statsministern för utrikes ärendena, Herr Friherre Ihre; Statsråden: * Friherre Stael von Holstein, Munthe , Friherre Peyron, Silfverstolpe, IVcvrn , F riherre Gyllen gr anat, Faxe , Fåhreeus. Departements-chefen, Statsrådet, Friherre Gyllengranat anmälde och föredrog i underdånighet: 13 3:o Förvaltningens af Sjö-ärendena underdåniga skrifvelse af den 9 sistlidne Mars, angående anslaget till expenser för förvaltningen Kongl. Majit fann väl, enligt Statsrådets underdåniga tillstyrkan, icke skäl att af rikets nästsammanträdande Ständer äska någon tillökning i statsanslaget för detta föremål; men som, enligt hvad Departements chefen i underdånighet anmälte, det nu varande anslaget i liks-staten erhållit en felaktig rubrik, skulle Rikets Ständers uppmärksamhet derå fästas, till vinnande af rättelse i den blifvande statsregleringen. 4:o Handlingarne i målet, angående båtsmansbeklädnadens öfvertagande af kronan, deraf inbemtades: Medelst skrifvelse till förvaltningen af Sjö-ärendena den 11 October 1844, hade Kongl. Maj:t i nåder tillkännagifvit, alt, enär då pågående riksmöte redan långt framskridit och statsregleringen till stor del blifvit uppgjord, hade Kongl. Maj:t då icke funnit för godt, alt till slutligt afgörande upptaga den af rikets, år 1841, församlade
Af sådan anledning bar Kongl. Maj:t, uti Dess under den 9 i sisth månad till Rikets Ständer aflålna nådiga proposition om statsverkets tillstånd oell behof, bland andra anslag under fjerde hufvudtiteln af Rikets Ständer, för de trenne nästkommande åren, äskat: lill topografiska corp sens arbeten 36,000 riksdaler, till fortsättande af Carlsborgs fästningsbyggnad 90,000 r:dr samt till fortsättning af fästningsbyggnadsarbetena vid Waxholm, Carlsten och Carlskrona, att af Kongl. Majit efter omständigheterna årligen fördelas, tillhopa 313,000 riksdaler, allt banko; men som den för nästinstundande år 1848 belöpande tredjedel af nyssbeiörde summor erfordrats vid årets början, då regleringen af riksslaten ännu icke kan vara i sin helhet afgjord, finner Kongl. Majt Sig häraf föranlåten att nu serskildt af Rikets Ständer begära, att de för ifrågavarande behof under år 1848 erforderliga anslag må, oberoende af den allmänna statsregleringen, varda med 12,000 riksdaler till lopographiska corpsens arbeten, med 30,000 Riksdaler till Carlsborgs fästningsbyggnad och med 103,00i) riksdaler till öfriga ofvan omförmälda fästningsbyggnads-arbelen så tidigt anvisade, att dessa angelägna arbeten ej, i saknad af medel, må, lill skada för det allmänna, behöfva afbrytas, samt derigenom, hvad särskildt angår fästningsbyggnaderne, det vid deni använda krono-arbetsmanskap komma att blifva utan sysselsättning. Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständers Stats-Utskott med all Kongl, nåd och ynnest välbevågen. Datum ut supra. OSCAR Gust. Peyron Utdrag af Protokollet öfver Landtförsvars-ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen uti Statsrådet ä Stochholms Slolt den 3 December 1847. Närvarande:
En af dem gnolade tyst på en folkvisa, och alla tre sutto där och sände långa, drömmande blickar ut öfver vattenytan, som började skifta i saffransgult med violetta brytningar. Öfverstinnan ordnade tyst sin bukett af angelica, fackelblomster och silene, som hon plockat där uppe på den egendomliga, släta holmen, där tempeltrappornas och parkettgolfvens remnor fyllas af blommor och grönt. Då och då kastade hon en blick på baronen, som satt med bortvändt hufvud, så att hon endast såg en yfvig, gråsprängd mustasch och en brunstekt kind, dubbelt brun mot den hvita flanellkostymen. » Det skulle vara roligt att veta, hvad ni egentligen tänker på, baron? » sade hon slutligen och pröfvade en bredbladig alg som bakgrund åt en yfvig angelicakrona. » Åtminstone tänker ni då inte på att vara underhållande. » » Förlåt mig, » sade baronen och vände ett yrvaket ansikte mot henne. » Min fantasi skenar i väg ibland. ja, ni kan aldrig tänka er, hvad den nu sysselsatte sig med! Ni minnes kanske, att fröken Dagmar där uppe på Tistholmen gjorde narr af mig, för att jag är så förtjust i den platsen, och föreslog, att jag skulle bygga mig ett sommarnöje där. Nåväl, när ni nu väckte mig med er välförtjänta förebråelse, höll jag i tankarce på att inreda mitt blifvande arbetsrum däroch hade nästan bestämt mig för bambumöbel med crétorjne ä la Pompadour. » » Det kan väl inte vara ert allvar att ta upp min lilla yrhättas i d é? » utbrast öfverstinnan häpen. » Den där ödsliga klippan, där det inte finns en lefvande varelse! » » Nej, jag är för mycket sällskapsdjur för att fatta ett så förnuftigt beslut, » svarade baronen skrattande. » Det är bara ett exempel på, huru beställsamt mina tankar alltid skena långt in i framtiden för att dra ut konsekvenser vid minsta yttre anledning. En sysslolös rentier som jag har ju inte mycket annat att tänka på. » » Ni är således ' fremsynt ', som det kallas i Norge?
Det af flera talare anmärkta förhållande skulle eljest inträffa, att kyrkan nödsakades alt inom sig bibehålla dem, hvilkas åsigter och lära stod i uppenbar motsägelse mot kyrkans, dam, hvilkas religiösa grundsatser och deraf härflytande sedliga lif hindrade deras mottagande af andra krisina religions-samfund, och således dem, hvilka af henne mäste betraktas såsom ej allenast i religiöst hänseende mest förderlvade, ulan äfven mest fiendlliga. Den sönBih. till B. St. <1 ring inom kyrkan, sorn häraf kunde uppslå, del förakt, hvari hon derigenom kunde råka, är läll att inse Vill man värna kyrkan, vill man göra henne mäktig alt sig upprätthålla och till motstånd, får man ej göra henne till tummelplats för en mängd emot henne fiendtliga partier, utan sätta henne i stånd alt från sig skilja dem, hvilka söndra sig från henne, och, förkastande den lära hon hyllar, antaga en annan. Hvarthän ett motsatt system leder, derom är den Anglikanska kyrkan, med hennes söndringar och treligioiispartier, det ojäfaktigaste vittnesbörd: och varnande tecken saknas ej eller hos oss. Man invänder väl alt staten ej får visa likgiltighet för undersåtarnes religiösa tillstånd; men att en dylik likgiltighet låge i medgifvande! all träda ur kyrkan, innan visshet ar vunnen, att den utträdande slutit sig till sådant rligions-samfund, som garanterar andlig värd; och derföre har en och annan såsom en förtjenst betraktat det stadgande i det Nådiga förslaget, ätt affall endast skulle tå ega rum till annat kristet, här i riket tillätet religions-samfund: men. utom del alt en sådan inskränkning skulle, efter hvad nyss blifvit yttrad t, ej mindre stå i uppenbar strid emot den samvetsfrihet, för hvars vindicerande man påyrkat borttagande af straff för affall, än äfven inom kyrkan qvarhålla den, som ifrån henne sig skilj t samt derigenom bland hennes medlemmar orsaka söndring, hvilket, då all söndring leder till upplösning, kunde hafva hennes undergång till följd, — förekommer härvid att en föreskrift i den syftning, som det
Hant Excellence Herr Grefven och Landt• Mar/kalken hemställde i följd deraf, att Ja-propositionen mätte innefatta, att till KonglMaj:t skulle i underdånighet öfverlemnas, att till verkställighet befordra laglig undersökning, angående Götha Canal DiscöntDirections ifrågavarande förhållande , samt Nej propositionen, att frågan om undersökning kunde förfalla. Ropades Ja och Nej, Friherre Cederström: Jag förnyar min an: hållan, att alternativerne i Betänkandet, samt 56 §. måga uppläsas, öfvertygad att de ord, sorn Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken tillagt i dess sednaste proposition, att nemligen till Kongl Maj\t skulle öjverlemnar, att undersökningen till verkställghet bejordra, icke äro annat än ett tillägg* hvadan de ej, utart föregången återremiss, i Betänkandet kunna få ett rum. Herr Påhlman: Det torde väl icke gerna Undfalla någon, att tvenne alternativer icke kunna vara ett Utskotts Betänkande. När 3 Stånd slädnät emot 2 i olika meningar, kati icke någondera utgöra Utskottets tanka, utan de framställas båda till Ständernes bedöm™ mande. Jag vågar således påstå, att propositionen icke på något sätt är stridande emot Den 16 Junti el tn. RegeringsFormens 56 §; ty der| talas om effe Utskotts Betänkande, men halfva Utskottets mening blir aldrig något Betänkande. Uppå Friherre Cederströms förnyade begäran, blefvo de i Utskottens Betänkande framställe båda alternativ, jemte 56 §• i Re* geringsFormen härefter uppläste. Många yrkade på proposition. Friherre Winen, Gustaf fredric'. I sjelfva hufvudsaken har jag redan förut yttrat mig. Det är blott i afseende på formen, jag utber mig att få tillägga några ord.
Beträffande det förstnämnda, eller skyddet för inhemsk — mer eller mindre naturlig — industri, står detta, efter milt förmenande, endast att återfinna i den tullsatts, som förekommer landets öfversvämning af sådane produkter, hvilka kunna åstadkommas inom detsamma, från de länder, der sådan industri är mera naturlig, i följd deraf, att råvaran icke dragit andra omkostnader än densammas insamlande eller skördande. Hvad återigen den andra, eller stats-inkomsten, vidkommer, står den endast att finna i den tullsats för smuggelbara varor, söm icke mera lemnar någon förtjenst åt den mindre samvetsgranne spekulanten. Men med en befolkning, redan, ty värr! så invand vid varors olofiiga införsel och delta sätt till ett olagligt förvärf, fruktar jag att man icke får brådstörta med ett nedgående i förutvarande tullsatser, helst någon visshet icke lärer stå att vinna om beloppet af den s. k. lurendrejare-premicn. Siffran är här den säkraste ledaren för omdömet. Genom ett varsamt sänkande af tullsatsen skall man slutligen finna den, sorn icke mera lemnar någon retelse till smuggling, och som på samma gång gifver Staten, hvad den med rätta tillkommer. Dessa hafva varit ledtrådarne för mina tillgöranden inom det Höglofl. Bevillningsutskottet, då tull-lagstiftningen der varit under öfverläggning. Jag hyser aktning för andras åsigterjmen då jag icke, utan uppoffring af min öfvertygelse, kunnat dela majoritetens inom Utskottet, är det, som jag i efterföljande får mig reservera. l:o. Fartyg nedi Båtar. Med hofvudsåkiigt föranledande af en tillfällig, efter min öfvertygelse öfvergående, brist å fartyg har Utskottet bestämt en tullsats för seglande fartyg af träd eller jern lill 5 proc. och för ångfartyg till 10 proc. af värdet, detta bestyrkt på sätt Betänkandet gifver vid handen, hvarjemte de seglande fartyg, som tillhört nationer, der ingen införsels-tull å sådane erlägges, skulle åtnjuta samma förmån hör i landet. Den mest skeppsbyggande nation inom Europa är obestridligt den Engelska.
I anledning af Rikets Ständers underdåniga hemställan vid 1809 års riksdag inrättades hushållningssällskaper, och vid 1828—1830 arens riksdag väcktes förslag om dessa sällskapers förvandling till Municipal-råd. Framställningar i ämnet hafva äfven sedermera blifvit gjorda dels vid riksdagar och dels af kommittéerna för fattigvårdens ordnande och för ombildning af national-representationen. Då denna fråga nu åter förekommit och det tillhör Utskottet att deröfver yttra sig, så får Utskottet tillkännagifva, att det för sin del funnit en kommunal-innrättning, sådan som motionären föreslagit, icke vara ändamålsenlig. Den tidsspillan och den kostnad, som skulle uppkomma genom inrättandet af en församling, så talrik, som den af honom blifvit ifiå— gaslälld, och hvilken i vissa län skulle komma att bestå af mer äu 100, möjligen äfven 200 ledamöter, blefve troligen för våra förhållanden alltför stora, under det att en rådslående församling af så många ledamöter snarare skulle löpa fara att förlora sig i vidlyftiga öfverläggningar, än hafva utsigt att snart komma lill ett praktiskt resultat. Nämndens sammanträden synas äfven komma att blifva altför långvariga, då de äro beräknade för fjorton dagar, träöre gånger om året. I följd af stadgandet, att ingen kostnads-ersältning för h damöterna - Allm. Besvärsoch Ekon.-Utsk. Betänkande, N:o 72. \ 7 damöterna skulle ega rum, komme sannolikt få eller ingen af allmogen att infinna sig vid dessa sammanträden. Vidare synes gränsen alltför obestämd å ena sidan emellan den ekonomiska lagstiftnings-rött, som reglementet tillägger dessa nämnder, och den för hela Riket lagstiftande makten, samt å andra sidan emellan den vård om länets ekonomiska angelägen' heter, som skulle tillkomma läns-nämnden, och den verkställande myndighet, som tillhörer Landshöfdingen. Stor svårighet måste älven uppstå för denne embetsman att, utan olägenhet för handhafvandet af sina öfriga göromål, egna sig åt det serskilda kallet att vara ordförande i en församling, hvars öfverläggningar kunde upptaga en hel månad af hvarje år.
En annan oformlighet, som vid denna riksdag ägt rum, har varit, att ledamöter af detta Stånd tillåtit sig att låta trycka sina förslag till ändringar i grundlagen, innan de desamma afgifvit till Const.Utsk., utan afseende på det grundlagens bud, som förbjuder, alt sådant får ske, innan frågan blifvit pröfvad af Const.Utsk. Dessa formvidrigheter från början hafva ledt till det resultat, att jag tvinar på att nästkommande Ständer kunna godkänna det hvilande förslaget, men det är att hoppas, det den discussion, som då deröfver kommer att äga rum, skall föranleda till hällre resultater, så alt på grund deraf ett förslag kan väckas, som är antagligt af de båda stalsmakterna. Vi hafva under förmiddagens discussion hört åtskilliga besynnerliga ideer framkastas öfver Svenska representationens historia och öfver Svenska medborgares privilegier. Vi hafva hört sägas, att privilegierna för vårt BondeSt. äro inga andra än skyldigheter. Den som framställt dessa idéer, torde likväl veta, att BondeSt. från början var Kronans bönder, utan all äganderätt till jorden, och alt det enda privilegium, som är beviljadt uti åbo ska - D e n 10 Mars e. m. 73 skåpets orubblighet och rättigheten till skatteköp, är lika så godt som alla de andra Ståndens privilegier; och hvad de der skyldigheterna beträffar, som BondeSt. skulle äga, så delas dessa skyldigheter af alla Svenska medborgare, som äro innehafvare af hemman i Sverige, och man må derföre taga sig till vara, att icke frän oriktiga utgångspunkter söka att förvirra begreppen. Härmed anser jag mig också hafva besvarat hvad man på förmiddagen talat om skatteförvandling och om räntornas borttagande. Hvar och en bör kunna begripa, att en sådan räntornas öfverflyttning till allmän bevillning icke lättsenligen kan ske, utan att en fullkomlig ersättning lemnäs till den, som efter förändringen kommer att erlägga mera bevillning än förut. Jag är likväl långt ifrån att vilja motsätta mig en sådan förändring, endast den sker på ett rättsenligt sätt, emedan jag tror, att
Förordningen den 23 Julii i8o3, om Tiondeoch Räntegifvare^ samt Räntetagares ömsesidiga rättigheter och skyldigheter, föranledt någon Regeringens Kungörelse. 3:o Hr Hjertås, Gustaf, den i5 dennes f. m. på bordet lagde Motion, att SlatsUtskottet mätte undersöka, huruvida indragningen af det så kallade AfräkningsContoiret kunnat föranleda till mindre fullständighet i Controllen å Räntekammaren, samt i sådant fall vidtaga nödige åtgärder till en dylik Controlls återinförande. 4:o Hr Hjertås, Gustaf, den i5 dennes f 111. på bordet lagde Motion, angående uppställningen af de så kallade Inkomstoch Utgifts-Betänkanderne. 5:o Herr von Ilartmansdorffs, August, den i5 dennes e. m. på bordet lagde Mo - 252 Den 29 December e. m. tion, angående granskning af de så kallade Lappmarks Eklesiastik-medels förvaltning. 6:0 Herr von Hartmansdorffs, August, den i5 dennes e. m. på bordet lagde Motion , agående Controll å StatsContoirets assignering på Banken och RiksgäldsContoiret. 7:0 Herr von HartmansdorfFs, August, den i5 dennes e. m. på bordet lagde Motion, att Rikets Ständers Statsutskott och Revisorer måtte hädanefter inventera Rikets Regalier och efterse, huru de af vederbörande vårdas. 8:0 Herr Netlierwoods, Wilhelm, den i5 dennes e. m. på hordet lagde Motion, om publikt understöd för Författaren till Svenska Folkets Historia under Konungarne af Wasa-Ätten. 9:0 Herr Durietz, Carl, den i5 dennes e. m. på bordet lagde Motion, om löner för Docenterne vid Rikets Universiteter. 10:0 Grefve Gyllenborgs, Johan Henning, den i5 dennes, e. m. på bordet lagde Motion, att löner och pensioner vid alla förvaltande Inrättningar, såsom Tulloch PostVerken m. fl. må anordnas efter Stat ifrån StatsContoiret. 11:0
Bränvinsbrännings-redskap skall icke blott under den tid af året, då bränvinsbränning icke får utöfvas, utan ock under de terminer eller månader, då innehafvaren sig till bränvinsbränning icke anmält, alltid vara förseglad eller inlemnad i allmänt förvaringsrum, som af församlingen å soeknestämma eller af kommunen utses. Morn. a. Deslilleringsredskap skall äfven vara förseglad eller inlemnad i allmänt förvaringsrum den tid, då iunehafvaren icke är till dess begagnande berättigad. § 50. Kongl. Majlis befallningshafvande antyde vederbörande kronobetjening eller tillförordnade andre personer alt verkställa försegling på landet, hvar inom sitt distrikt. I stad orabesörje Magistraten förseglingen. 20 Hur till Hevilla.-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utslwltens Betänkande, N:o f. Moni. 2. Det åligge dem, som förseglingen skola verkställa, att, hvar inom sitt distrikt, utan föregången anmälan af panneegaren, med ledning af de till dem från vederbörande mantalsskrifvare insände förteckningar och Kongl. Maj:ls befallningshafvandes dem delgifne lillslånds-resolutioner, i behörig lid försegla all redskap, som till bränvinsbränning begagnas. § 51. Mom. 1. Försegling af redskap till bränvinsbränning i ira klassen verkslälles efter utgången af hvarje lill bränvinsbränning anmäld termin eller månad å en af de första dagarne i påföljande månad. För icke inmurade eller lyftpannor med tillhörande redskapsdelar å tid och ställe, som genom utfärdad kungörelse bestämmes inom staden eller socknen. För inmurade pannor med tillhörande redskapsdelar å hvarje ställe, der de äro uppgifne att finnas.
Fondér blefve till sina grunder så rubbade, att utlänirigarne inom korrt tid infordrades ifrån deras innehafvare och ufspriddes till handels-grenar och företag, främmande för Rikets allmänna rörelse, skulle säkerligen sådant icke kunna aflöpa utan stor våda för Jerrtbruks-näringen och Fabrikerna, äfvensom all anledning förekommer till deri förmodan, att tillgång på Bruks-effeeter till utskeppning i denna stund saknats, så framt Låne-rättigheten i Banken för dylika tillverkningar upphört, elier inbetalnings skyldigheten blifvit med sträng* het yrkad. Hvad Utskottet således haft tillfälle i detta ämne anmärka, forde göra tillfyllest för att ådagalägga nödvändigheten deraf, att enär de nu privilegierade allmänna Disconterna upphöra, de sorn sedermera inrättas blifva försedde med särskildta till ändamålet närmare lämpade föreskrifter angående sättet ii,ll deras förvaltning, och der - Den 20 Juni. 831 derjemte forordnas, att så kallade 3 procents Obligationer ej ma få utgifvas och blifva i allmänna rörelsen löpande. Emedlertid föreslår Utskotr tet, att eif Riksens Ständers Låné-Contoir på Fastigheter må inrättas med en Fond af 2 till 3 millioner R:d Banco, samt grunderna för de skeende utlätnincarne på det sätt fastställas,att Lån emot 3 procents, ärlig renta och 3 procents årlig afbetalning på primi tiva Capitalet meddelas å pant af Jo. d, Eruks-egendomar och andra Fastigheter på Landet till en tredjedel af det å panten år 1814 beräknade värde vid uppskattningen till Bevillnings erläggande, och att, i fall panten förut vore intecknad, Lane summan då bestämmes endast till ett belopp, svarande emot hvad sorn återstår uti 3:je delen af dess uppskattade värde, samt att 'Contoirets säkerhet förvaras genom behörig förskrifning och inteckning i panten, jemte andra till andamålet ledande försigtighetsmått.
Summa 3,737: 4. 6. deraf årsanslaget godtgör ... förra årens reservationer ersätta återstoden å hede Hufvudtitelns, 35,000 Rdr. Pensioner, gratifikationer m. m. åt enkor och barn efter aflidne civileosh militäre embets och tjenstemän m. fl Nådegåfvor till behöfvande, som ej undfå årligt understöd, Till Garnisons-befälhafvaren på S:t Barthelemy . Gåfva till Bredmossens aftappning Gradmätningar i Svenska och Norska Lappmarken Ränta och kapital-afbetalningar å Kongl. Thea terns skuld För korrektursläsning m. m. af Skattereglerings kommittéens betänkande Kostnaden för bevakningen af ränteribyggnaden i Wexiö åren 1845 och 1846 Dito för en åskledare å Gripsholms slott Af 1847 års utgifter ersätter årsanslaget och reservationerna från föregående åren 35,000: 356: 29. 3. å 8:de Hufvudtitelns, 6,000 Rdr. Till inköp af Ingeniören Wahlbergs naturhistoriska samlingar . 1,000: 1,000: — Transport: 1,000: 1,000: — _ 14 — Transport: Lösen för en samling handlingar rörande Dalarne Arfvode för extra tjenstgöring i Kongl. Bibliotheket Till renskrifning af kataloger i dito „ inköp af 200 exemplar utaf Norriges historia Arfvode för granskning af medikaments-räkningar i Kongl. Sundhets-kollegium För utarbetandet af förslag till pensionsinrättning för Ecklesiastik-statens tjenstemäns enkor och barn Dito dito till Sockenstämmo-förordning i hufvudstaden Resekostnads-understöd åt vetenskapsidkare, som deltagit i naturforskaremötet i Köpenhamn, Understöd till eleven yon Rothslein, för genomgående af en lärokurs vid byggnadsskolan i Berlin,
Detta Förstärkta LagUtskott åligge då, alt i frågor, hvilka blott i vissa delar blifvit till Utskottets afgörande öfverlenmade, till Ptiksens Ständer i stadgad ordning afgifva utlåtanden om de ämnen, deruti något Piks-Stånd förbehållit Riksens Ständer beslutande-rätt, och, sedan Riksens Ständer deras beslut deröfver fattat, de delar af frågan, i hvilka Riksens Ständers beslutande rätt blifvit Utskottet uppdragen, afgöra, samt å Riksens Ständers vägnar yttrande öfver det hela till Konungen afgifva. Om de frågor, hvilka i sin helhet blifvit till Utskottets afgörande öfverlenmade, åge Utskottet att, utan någon hemställan till Riksens Ständer, besluta och ä Riksens Ständei s vägnar sig yttra. Sådant Utskott åge ock att, om det nödigt finnér, för upplysningars inhemtande tillkalla andra lagkunniga män, samt, då Konungen och samtliga Riiks-Stånden sä besluta, efter Riksens Ständers åtskiljande sitt arbete fortsätta, dock i intet fall längre, än till den dag, dä ny Riksdag öppnas. Då sådan fortsättning af Utskottets arbeten beslutes, bör hvarje Riks-Ständ utse Sex Suppleanter, att, i fall Utskotts-ledamöter under tiden afgå, dem, i den ordning, de erhållna rösternes antal utvisar, efterträda. För den tid, Utskottet, efter Riksdagens slut, sitt arbete fortsätter, njute dess ledamöter af Statsmedlen det arvode, som Riksens Ständer bestämma. Riksdags Ordningens 33 §. j :o Lag-Utskottet Krigs-Staten. 3:o Lag-Utskottet inkomma. 3:o Förena sig samtliga Riks-Stånden att åt Lag-Utskottet uppdraga, att, med Riksens Ständers rätt, öfver någon genom Konungens Proposition väckt lagfråga besluta, förf ares såsom Regerings-Formens 8y § stadgar. röste Ja; Den, det ej vill, röste Nej. Vinner
Fullkomligen medger jag den svårighet, i hvilken Statsutskottet sig befunnit, då, å ena si^ 64 Dtn 5 Augusti f, m. dan det ej kunnat undgå medgifva Stenkols Verkets upprätthållande vara en sak af allmän vigt och angelägenhet; å den andra vid hvarje nytt anslag, så litet det än kunnat vara, återhållits af den så ofta upprepade klagan öfver allmän nöd; Utskottet har sökt följa en nära omöjlig medelväg, för att vinna det förra, utan att öka den sednare; och ehuru jag anser Stats-Utskotr tet, utgående ifrån den princip det synes under detta Riksmöte hafva följt, handlat äfven häruti consequent; får jag dock göra tvänne anmärkningar vid dess Betänkande, den förra val» lad ingalunda genom StatsUtskottets uraktlåtenhet eller mindre goda vilja, men af omöjligheten för Utskottet, för Bolaget sjelf att uppgifva beloppet af en summa, okänd då lika som nu, jag menar premie-medlen för i825; Bolaget har begärt återfå de med 1818 upphörde premiemedel, och har uppgifvit beloppet deraf för åren 1819, 1820, 1821 och 1822, enligt Höganäs tullkammares betyg. Detta har Utskottet beviljat äfvenledes för 1824 och följande, men som härigenom år 1820 är förbigånget, och kunde i sjelfva verket af StatsUtskottet ej annorlunda än som alla andra Statsanslag med året näst efter Riksdagen till beviljande upptagas, får jag ödmjukast hemställa, om ej detta tillägg af Riksens Stånder skulle anses billigt.