Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Östgötha Kavalleri-Regemente Bjärstad storgården, N:o 1; 1 fråga om afsöndring af jord från f. d. Löjtnanls-bostället vid Westgötha-Dahls Regemente, Stommen N:o 1, till utvidgande af Jerns församlings kyrkogård inom Elfsborgs Län; Angående serskilde, till åtskilliga förvaltande verk anvisade inkomsters utbytande emot Statsanslag; I fråga om återgäldandet af Myntverkets äldre skuld till Rikets Ständers Bank; I anledning af förre Departements-Chefen vid Kongl. General-Tull-Sl.yrelsen, Presidenten af Billberghs enkas och barns ansökning att njuta befrielse från Presidenten af Billbergh i lifstiden ådömd ersättningsskyldighet för den efter Uppbörds-Tullförvaltaren Finér yppade balance; Angående eftergift, till förmån för Malmö stads fattigvård, af kronans rätt til! danaarf efter enkan Helena Maria Hansdotter. S. D. Föredrogos å nyo följande bordlagda motioner: Bih. till R. S. Prof. 1850 & 1851. 9 Sami. 13 98 Prot.-Utdrag den 4 Januari 1851. Hr Waern», om förändringar i tullbestämmelser, till befrämjande af Sveriges skeppsbyggeri-rörelse och handelsflottas tillväxt. Remitterades, jemte i ämnet afgifna yttranden, till Bevillnings-Utskottet. Hr Wcerns, om utvidgade rättigheter för Mosaiske trosbekännare. Remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utsliottet. Vice Talmannen, Hr Hallings, om förändringar i 1827 års Rese-reglemente, samt om anslagen till embetsmännens skjutsoch traktaments-penningar. Remitterades till Stats-Utskottet. Hr Hallings, angående underdånig anhållan hos Kongl. Maj:t om verkställighet med ingången af år 1852 af beslutet om det nya Mynt-systemet. Remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet. Hr Ekenmans, om utsträckning af rättigheten att till vissa städer införa grof ull.
Svenska arméens befäl och läkare äro genomträngde af detta föreställningssätt, och så länge de sistnämnde ä sjukhusanstalterna innehafva den sjelfständiga ställning vid sjukvårdens ledning, som nu är fallet, samt så länge de, såsom jemväl nu är förhållandet, icke allenast äro berätligade, utan jemväl förpligtade att, då omständigheterna så bjuda, fästa vederbörande befäls uppmärksamhet på helsovärdens kraf, till förekommande af en hotande sjuklighet bland truppen, så länge kan ett inskränkt antal insigtsfull läkare, understödde af begriplige underläkare och praktiskt utbildade sjukvårdssoldater, verka mera godt, än ett vida större antal utan sjelfständig verksamhet inom sjukhusen och utom dem saknande berättigadt initiativ. Detta förhållande hafva kommitterade icke bort lemna utan afseende, då det är uppenbart, att det antal läkare arméen under ett krig har att påräkna, är vida mera inskränkt än det borde vara. Sedan kommitterade i det föregående sökt utreda otillräckligheten af de nuvarande militär-läkarnes antal och föreslagit den ökade läkarepersonal, som för det närvarande kunnat ifrågasättas, äfvensom anvisat några utvägar att i möjligaste mån minska olägenheterna af den stora läkare-bristen, gå de nu att yttra sig om fältläkare-corpsens organisation. 1 de flesta land är antaget, att läkarne vid en armée i fält bilda en militärisk corps under en egen chef, som omedelbart under högste befälhafvare!) ordnar sjukvården, så väl vid trupperna som på sjukhusen samt har befäl öfver läkarne i alla de delar, der de icke i discipliniskt tjenstgöringsafseende slå under omedelbart befäl af chefen för den corps, hvarest de äro anställde. Äfven i Sverige är denna grundsats antagen genom Kongl, förordningen den 13 Juni 1855 för arméens sjukvård i fält samt instruktionen den 12 Januari s. å. för i fält tjenstgörande läkare. Vid alla en armées delar är af vigt, att, så vidt möjligt är, fredsorganisationen är i sina hufvudsakliga delar lika med krigsorganisationen, eller att båda stå i det samband, att öfvergången från den förra till den senare går möjligast lätt, utan formella hinder.
1,000,000 Från fonden till diskontering och utlåning för handel och näringar öfverflyttade » Uppoch Afskrifnings-räkningen d:o • 10,000 25,000 1,035,000 Balanserad vinst 18.202 4 8 R:<Jr 1,053,202 4 8 Tillgång vid årets slut. Hos Depositions-afdelningen innestående . På lagsökning beroende kassa-kreditiv • 7,335 j 59 20 Banko UtsUUds Berättelse Jl? 03. 2so. Vid Lånc-Kontorct i Götheborg. Beviljade Kassa-kreditiv. Rikets Ständers Banks förlag 300,000: Utelöpande assignalioner på Banken 33,000: ■ Balancerad vinst 7,132: 3. 10. 542,152 5 10 Tillgång vid årets slut. Till Banken remitterade medel 65,375: Hos Beviljade Kassa-kreditiv. Frän den 1 Januari » i April » 1 Juli » 1 Oktober 114,500 123.000 114.000 132.000 S:a R:dr 485,500 Inkomster. 1 n t rädes—a fgifter Omkostnader 250 4 — Behållen vinst . Rko R-dr 15,145 26 9 Skuld vid årets slut. Rikets Ständers Banks förlag R'dr 400,000 Tillgång vid årets slut. Vid Låne-Kontoret i Wisby. Beviljade liassa-kreditiv. Från den 4 Januari 24 stycken » 1 Mars 10 » » 1 Maj 7 » » 1 Juni 2 » » 1 Juli 4 » » 1 Oktober 5 » Rikets Ständers Banks förlag R:dr 100,000 — Tillgång vid årets slut. Kassa-behållning Hos Depositions-afdelningen irinestående . C. Hildning mot hypothek af Aktier och Publika Papper. 23 Iso. Vid Banko-Diskonten i Stockhol»!. Inkomster:
”Men du har väl omöjligen kunnat lemna tvenne värnlösa fruntimmer, som mamma lofvat skydda, helt och hållet åt sig sjelfva?” yttrade Johan, och på hans panna tecknade sig ett moln af missnöje. ”Om detta ämne”, inföll Henriette, som nu återhemtat sig, ”är så intressant för min svåger, att han, i samma ögonblick han kommer, önskar upptaga det, så är jag färdig att svara.” ”Alldeles det, ty du har varit den som rådt i allt!” förklarade Patrik (– ’utom i det som du icke känner!’ tillade han för sig sjelf, tänkande på hyran jemte vedinköpet m. m.). ”Gör nu upp det med Johan, medan jag går efter vinet!” ”Hvad menar Patrik med sitt ’rådt i allt?’ Jag är förvissad att du, min goda Henriette, ej kan hafva rådt till annat än hvad din billighet och aktningen för din svärmors minne bjudit.” ”Jag har mycket svårt att åtaga mig utläggningen af Patriks mening, men deremot skall jag gerna förklara min egen angående dessa fruntimmer, hvilka – det måste jag bekänna – jag är ganska glad öfver att icke behöfva kalla mina slägtingar!” ”Jag trodde att, då de äro din mans, de äfven måste vara dina!” ”Nej, det går jag visst icke in på! Nog har jag hört att man gifter sig till gemensamhet i boet, men du ursäktar, om jag icke begriper att man kan gifta sig till gemensamhet i afseende på slägtingar.” ”Emellertid lär det vara på det sättet. Men, detta apart, hvarigenom ha dessa stackars fruntimmer ådragit sig din ogunst?” ”Genom otaliga saker.” ”Nå, låt höra!”
M. täcktes i Nåder förordna, alt egaren af det stupade eller förderfyade hästkreätuiet må , efter det förlusten eller skadan, genom E, Iv. M:ts Befallningshafvandes. försorg, blifvit i behörig ordning uppskattad, ofördröjligen få uti landtxänteriet förskottsvis uppbära ersättnings belop - Z94 Underdärtiga Skrifvelser. pet, hvilket derefter af É. K. Mits Befallningshafvande bör å vederbörlig ort till godtgörande anmälas. Riksens Ständer framhärda ete. Uppl. o. godkänd hos Ridd. o. Ad. cl. 5 Maji 1823I Preste-Ståndet d. 7 —- — Borgare-Ståndet d. 7 — •— Bonde-Ståndet d. 12 - Riksens St cinders underdåniga Skrifvelse, angående utgörande af den Krono-tiondespcinnemål, som genom Tionde-sättningar hitintills icke blifvit till beloppet bestämd. S. A. K. "Vid öfvervägande af framställda anmärkningar emot sättet att utgöra den Krono-tionde-spanneinål, sorn icke hitintills genom Tionde-sättningar blifvit till beloppet bestämd, hafva Riksens Ständer funnit, att Tiondebeloppets årliga fastställande, enligt äldre författningar, genom skylräkning och proftröskning, föranleder till omgång och besvär både för Tionde-tagare och Tionde-gifvare, samt jemväl, efter hvad erfarenheten visat, till många och obehagliga tvister; och som, till förebyggande af .nämnde olägenheter, ständiga Tiondesättningar nu mera på de flesta ställen egt rum, samt i öfverensstämmelse med sednare förordnanden äfven den Tionde, hvilken till Pre - Unilerdäniga Skrifvelser. H5 sterskapet utgöres, jemte öfriga Prästrättigheterne, för längre tiel, till visst belopp är vorden stadgad, fa alltså hos E. K. M. Riksens
Jag vill endast med några få ord besvara de tvenne sista talarnes argumenter. Frih. Åkerhjelm har sagt att borttagandet af denna mötesafgift icke skulle inverka på soldatens pligt och vilja att lyda. I detta fall är jag af fullkomligt samma tanka som Frilen, och skulle icke tro, att något mitt föreg:de yttrande kan gifva någon som slags anledn. att förmoda motsatsen; men jag skulle likväl tro, att soldatens medvetande att det ursprungligen varit fästadt vid hans förbindelser såsom knekt, att på egen kost hålla sig vid dessa möten, skulle kunna ganska mycket inverka på det sätt, hvarpå han emottager underrättelsen om dessa kompani-mötens återinförande, i händelse K. M. skulle besluta att dem ånyo anbefalla, och det är derföre som jag önskar afgiftens bibehållande. 440 Den 23 Mars e. m. Den förklaring, sorn Hr von Troil sednast lemnat på sin åsigt, hvarföre man borde efterskänka soldaten denna afgift af 8 sk. b:ko, har ännu mera förvånat mig än den han första gången meddelade. Han förklarade nemi. nu, att derföre att soldaten är frikallad ifrån andra afgifter till Kronan, så borde äfven denna afgift borttagas. Jag finner denna slags argumentation högst besynnerlig, att ju mindre man betalar till Kronan, dess mer bör man blifva befriad ifrån dessa små afgifter. Jag skulle tvertom tro, att nkr man betalar litet till Kronan, så kan delta lilla qvarstå. Jag får uplysa derom, att de s. k. kyrkparaderna icke hafva något med dessa kompani-möten att skaffa, ty kyrkparaderna anbefalltes af Konung Carl XI på samma gång som kompanimötena och pågingo tillsammans med dem jemte andra mölen, sorn kallades korporals-möten, så alt lian öfvade sin armée till så hög grad, att det är svårt att derom göra sig begrepp, med mindre än att man djupare intränger i detaljerna deraf, och det var, på sätt jag förut nämnt, just dessa öfningar, som gjorde att denna armée kunde uträtta hvad den utförde under Carl Xihs tid. Jag yrkar fortfarande återremiss. Hr von Hartmansdorff, Aug.:
Herr von Hartmansdorff, August: jag instämmer alldeles i den mening, Grefve Löwen hjelm yttrat, men får derjemte tillägga , att då ansvaret för vården af hvarje förvaltningsgren hufvudsakligen hvilar på Chefen och då han när som heldst kan entledigas, dels efter Konungens eget behag , dels på Ständernas underdåniga anmälan, så synes det nödvändigt, att denne Embetsman , för att kunna bära ett så stort och dubbelt ansvar både från Regentens och Folkets sida , bör kunna göra sig oinskränkt åtlydd af dem , sorn närmast biträda honom, och att inga andra, än de, som äga hans fullkornliga förtroende , må dertill utses. En följd deraf är , att han mä kunna välja sina biträden , och på underdånig anmälan från sig skilja dem, med hvilka han icke finner sig vidare vara belåten» Annars skall Förvaltnings-Chefen, för att kunna bestå sin ansvarighet , nödgas sjelf genomgå hvarje handling , och derigenom blifva en arbetsträl i detailler, utan att medhinna sin förvaltning i stort. Jag är således af den tanka , att Expeditirtns-Secreterare böra vara godtyckligt afsäftliga. Herr Cederschjöld: Grefve Löwenhjelm har yttrat, att en Expeditions-Secreterare, sorn föredrar i stället för en Stats-Secreterare under Den 3 December f. tn. dess sjukdom , icke får hafva någon egen mening , utan blott frambära Stats-Secreterarens , och ordagrant handla efter hans ordres och instruction. Men om den sjuke vStats-Secreteraren ligger i feberyra , hurudana ordres skulle han Väl då gifva ? Dessutom , om Expeditions-Secreteraren endast har att följa gifna ordres , hvarföre skall han då vara amovibel? En lag kan ju stiftas, till följe af hvilken han genom ordernas—öfverträdande—lagligen—förlorar—STTT Embete. Det åligger ju en Expeditions -Se* creterare, åtminstone efter detta ords betydelse , endast att expediera besluten 5 och det synes mig vara en så mechanisk befattning , att en lag lätt skulle kunna uppgöras för att bestämma , inom hvad tid de skola vara färdiga.
StatsContoiret införd, anser Utskottet samma motion nu mera icke föranleda någon R. St:rs åtgärd. Utlåtande, i anledning af K. M:ts till Utskottet aflåtne Skrifvelse, angående hyresfritt begagnande af GeneralAssistanceContoirets Hus för en blifvande Lornbard-Lånerörelse i Ilufvudstaden. (R:gs-A.) JTill Utskottet har ankommit följande Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständers Stats-Utskotl, angående hyresfritt begagnande af GeneralAssistanceContoireis Betänk anden, Nto 376. 545 hus för en Blifvande Lombard-Låne-rörelse i Hufvudstaden; Gifven Stockholms Slott den 5 December 182g. Sedan Rikets Ständer ej mindre vid 1823 års Riksdag, än under nuvarande Riksmöte beslutat, det AssistanccContoiret bör upphöra att vara en Statens Inrättning och att den låne-rörelse, som af nämnde Contoir bedrifvits, skall år i832 inställas, men Rikets nu församlade Ständer, delande med 1823 års
— Skånska Hypotheksföreningens obligationer emot 4‘ procents ränta 5,000: Arméens Ackords-amorteringsfonds dito med 4 procent dito 2,000: Summa 154,474: 21. 6. Jemt lands Reservmedcls-kassa, bvars räkenskap nu första gången granskas af Rikets Ständers Revisorer, ocb om hvilken Kongl. Krigs-Kollegium afgifvit en Revisorerne meddelad berättelse, leder sitt upphof derifrån, alt Konung Carl XI, uti nådigt Bref den 10 Januari 1691, förklarade sin afsigt vara, alt, i anseende lill den svaga rustningsräntan vid det till Jemtlands dåvarande Dragon-Regemente hörande kavalleri-kompani, inrätta ett reserv-kapital, hvarigenom ”kavalleriet skulle sättas i så fast stånd, alt icke någon felaktighet ocb brist på munderingen skulle blifva vid en ocb annan afgång.” Genom nådigt Bref till Kongl. Stats-Kontoret af den 24 Mars 1692, anslogs alltså till hvarje af de 100 rusthållen vid berörde kompani en årlig tillökning af 6 Daler silfvermynt af Kronans behållna, i Regementets indelningsverk uppförda, räntor i Medelpad, att af Regementsskrifvaren årligen uppbäras och på intresse insättas till Kongl. Maj:ts vidare disposition. Uti Kongl. Resolutionen den 26 Januari 1701 förordnades, alt rusthållarne ej annorlunda ”kunde komma till nyttjande af dessa medel, än då de anskaffade ocb underhöllo fjerclemän;” men genom nådigt Bref af den 18 November 1766 upphäfdes sislberörde stadgande ocb rusthållarne förklarades berättigade att, vid munderingars anskaffande, utur kassan erhålla understöd till så stor summa, som Kongl. Krigs-Kollegium pröfvade behöflig, hvarjemte Kongl. Maj:t för framtiden fastställde den af nyssnämnde Kongl. Kollegium redan den 11 Februari 1761 vidtagna åtgärd till kapitalets förräntande.
En gång hade en tulltjensteman i Strömstad fått kunskap om att i denne herres hus fanns förbjudet gods och lät i följd deraf sina tjenstandar anställa en laga undersökning, hvilken, oaktadt all den unga fruns fintlighet i mannens frånvaro, kröntes med framgång för kongl. maj:ts och kronans räkning. Förlusten af godset var ansenlig, plikten i lika mån; och intagen af bitter harm, beslöt sig den snillrika qvinnan för en högst egen hämd. Hon, som i allt var lika händig som mamsell Nanny, förfärdigade af blånor och trasor ett beläte, hvilket till sitt yttre kläddes i möjligaste likhet med tulltjenstemannen. Denne kronans representant in effigie upphängde hon på ett vindskontor, der hon ostörd af allt slags fruktan för efterräkning, enligt sägen, dagligen pryglade upp honom Efter denna dams flyttning kom jag åter på goss-skolan, och jag skulle utan tvifvel ha funnit mig lycklig att få fortfara dermed, om jag tyvärr icke rönt en så djup motvilja för grammatikan. Min yngste nu ende lefvande broder gjorde sig likväl under fristunderna ett ofantligt besvär med att få mig att begripa det jag skulle inhemta, men jag inledde honom ofta på den tanken att det var långt roligare att klänga i båtarne på stranden och draga upp krabbor mellan stenarna. Han var 5 år äldre och förståndigare, men han hade mycken svaghet för mig, och lekarne vägrades ej. Emellertid var jag icke under denna intressanta tidpunkt så alldeles utan mamsell-uppsigt ... Mamsell Klingstedt, en aktningsvärd medelålders flicka, som förestod husets väfnad, hade af min mor fått i uppdrag att äfven förestå min undervisning i qvinliga småslöjder, spolning, märkning, och sådant smått; men det var alldeles förgjordt med dessa mamseller, så snart de väl tagit mig om hand. Mamsell Klingstedt hade ingenting i sitt lynne, som kunde kallas häftigt, men hon var deremot mycket envis.
Han var så förvissad om att detsamma är understucket, att han icke blott uteslöt det ur sin bibelöfversättning 2, utan äfven förkunnade sin förbannelse öfver den, eho det vara måtte, som efter hans död skulle våga ånyo insmyga det i den heliga skrift. Stället har, i sitt äkta och ursprungliga skick, följande lydelse: „Ty tre äro, som vittna, anden och vattnet och blodet, och de tre äro till ett.“ Detta är det korta innehållet af 1 Joh. 5, 7 & 8 i den oförderfvade grekiska grundtexten och i Luthers öfversättning. I sitt förfalskade skick, sådant det förekommer i katolikernas latinska bibel, äfvensom i den svenska kyrkobibeln m. fl., har stället följande lydelse: „Ty tre äro, som vittna i himmelen, fadren, ordet och den helige ande, och de tre äro ett. Och tre äro de, som vittna på jorden, anden, vattnet och blodet, och de tre äro ett.“ Tjugofyra år efter Luthers död voro de män, i hvilkas händer han nödgades öfverlemna reformationsverket, i stånd att återinsmugla de oäkta orden. För att mot de inom protestantiska kyrkan tidigt vaknande unitariska rörelserna3 ega ett värn i nya testamentet, instucko de ortodoxe teologerna orden: „tre äro som vittna i himmelen, fadren, ordet och den helige ande, och de tre äro ett“, samt i följande vers orden „på jorden“, än en gång i Johannes’ bref, till en början med smärre bokstäfver än den öfriga texten. Småningom blefvo förfalskarne djerfvare: i en upplaga af år 1589 finner man det instuckna vara tryckt med samma stil som texten i allmänhet, men likväl skildt från denna genom hakar eller parentesbågar. Några få år derefter äro äfven dessa hakar borttagna, och dermed hvarje tecken bortröjdt, som kunde varna den godtrogne läsaren. I Sverge hafva prester, som ombesörjt bibelupplagor, vågat gå ännu längre, i det de låtit utmärka de falska orden, likasom andra dogmatiskt vigtiga ställen, med så kallad fetstil.
Liljencrants föreslagit, eller hvilken Den 14 Maj. 303 klass vilja Hrr:ne skänka dessa premier? H:rrne kunna sjelfva svara, att Staten kan icke skörda någon fördel, ty den får icke utlåna den ingångna skatten mot högre ränta, utan att det är bankerna, som ensamma draga vinsten, enär näringsidkarne måste i dessa söka förskaffa sig den stadgade förskottsskatten. Yi borde vara ense derom, att bränvinshandteringen är en lika hederlig näring som någon annan, men att bränvinsförsäljningen deremot måste omgärdas med strängare lagstadganden än andra; dessa lagstadganden få dock icke vara af den art, att de icke gagna det allmänna och positivt skada den näringsklass, för hvilken de äro gjorda. Utsk:t liar väl insett, huru betungande det nuvarande stadgandet i afseende å skattens erläggande är för näringsidkarne, men, enär Utsk:t känt den fördomsfullhet, som existerar, samt fruktat, att det der gamla spöket, husbehofsbränningen, skulle målas på väggen af de till allt framåtskridande istadiga motståndarne, om steget toges fullt ut, har Utsk:t sökt gå en medelväg, i det Utslct föreslagit, att endast hälften af skatten bör betalas på förhand samt att Kronan skall erhålla säkerhet uti den tillverkade varan för den återstående skatten. Icke heller denna medelväg anses nu vara tillfyllestgörande! Huru skall jag då kunna hoppas framgång för Gr. De la Gardies förslag, hvilket TJtskit väl önskade understödja, men dock ansåg vara för mycket ärligt ooh rättvist? Som jag icke vågar hoppas, att detta förslag skall vinna framgång, får jag uttrycka min önskan, att R. o. Ad. åtminstone måtte göra half rättvisa och bifalla Utskrts förslag. Frih. Cederström:
Militär-befälhafvarens på Gottland infordrade förslag till lönereglering för personalen å staten för Gottlands National-Beväring. 26:o. Chefens för Kronprinsens Hussar-Regemente framställning om förhöjning i rekryteringsoch medikaments-penningarna, samt i rationsersättning för Befälets tjenstehästar; samt 27:o. Krigs-Collegii utlåtande, i fråga om den ersättning, som i allmänhet bör tillkomma beriden officer för dess tjenstehästars utfodring, skötsel, m. m. Och afgaf Departements-Chefen derefter här nedan intagna, skriftligen författade anförande. »Uti det underdåniga yttrande, som af mig till Stats-Råds-Protokollet den 9 November 1853 afgafs till grund för Eders Kongl. Maj:ts Nådiga framställning till Rikets Ständer vid sistförflutna Riksdag, angående de för försvarsverket till lands då erforderliga anslag och hvilka anslag hufvudsakligen afsågo materielens komplettering och förbättring, antyddes äfven det redan då för handen varande behofvet af förbättring uti aflöningsförhållandena för Arméens Befäls-personal. Frågan derom måste likväl för tillfället uppskjutas i anseende till nödvändigheten att anlita Statens dåvarande tillgångar företrädesvis för fyllande af de materiella bristerna. Sedan dessa, i följd af Rikets Ständers beredvilliga bifall till Eders Kongl. Majrls i ämnet gjorda framställning, blifvit till väsendtlig del afhulpna, finner jag mig, vid afgifvandet af det mig nu åliggande betänkande, i afseende å landtförsvarets behof, i första rummet böra upptaga den hittills hvilande frågan om lönförbättring för berörde personal, äfvensom i sammanhang dermed för öfriga Landtförsvars-Departemenlet tillhörande Embetsverk och Stater; hvartill jag hemtar anledning af Eders Kongl. Majits den 23 November sistlidet år mig gifna Nådiga uppdrag att i detta hänseende uppgöra och Eders Kongl. Majits pröfning underställa förslag, så vidt frågan rörde de med kontanta löner försedde embetsoch tjenstemännens vilkor, derom Eders Kongl.
Detta Mäl torde sälcdes derstädes möjligtwis hafwa fallit i glömsta; Och gag hemställer härföre om icke Ridderstapist och Adeln skulle behaga anmoda herr Grefwe» och Landtmarskalken att härom göra päminnelse hos Talemännen, eller och härom 'Den !-r April. tzlz härom expediera ProtocollS - Utdrag till de öfrige Ställdin. Herr Grefwen och La ndt-Ma rskalkett hemstälde, om icke Ridderffapet och Adeln skulle till en början behaga updraga honom att härom erindra Talemänncn, brvarefter, om sädant funnes af nöden , ett annat parti kunde tagas. Bifölls. Justerades följande; Utdrag af Protocollet, hältet i Högloft. RidderffapetS och Adelns Plenum den 18 Aprill r8ro. S. D Bifölls Allmänna Besmärs-och Oecottomre-Ut« skottets i förliden gärdag pä bordet lagdt ProtocollS-Utdrag afgifne tillstyrkande i afseende pä Hazardspel och SpelKlubbar. lllt supra. Utdrag af Protocollet hältet k Högloft. Nidderffapets och Adelns Plenum den 18 April kgio. S. D. Förcdrogs ä nyo Allmänna Beswärsoch QehSNomic. Utstottcts förliöne gärdag pä bordet lagde Protodolls«Utdrag rörande exclusiva Privilegier, och blef Utskottets tillstyrkande af Högloft. Niddcrftapet och Adeln bifallit. suprs. Utdrag af Protocollet, hältet i Högloft. Ridderftapets och Adelns Plenum den r8 April i8io. S. D. Z anledning af det Wälloft.