Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad först beträffar den af Rikets Ständers Revisorer gjorda framställning, angående den dryga hyreskostnad som Stats-vcrket fått vidkännas genom förhyrandet för bemälte Expedition af en tjenlig embctslokal, sä vore visserligen olikheten i storlek mellan den gamla och nya lokalen förtjent af anmärkning, om ”de åt Expeditionen be - — 222 — ”stämda embetsrum i ett af Kronans lius,” för hvilka, vid deras uthyrande den 1 Juli 1846, endast 200 Rdr Banko kunde erhållas, intill denna tid varit för nämnde Embetsverk tillräckliga; men nu hade, redan 18 år förut eller år 1828, ifrågavarande lokal befunnits för sitt alsedda ändamål alldeles otillräcklig, hvarföre dåvarande Generaladjutanten för Arméen upplät en del af dess boställsvåning lill hyresfritt begagnande för det småningom utvidgade Embetsverket; hvilket förhållande fortfor intilldess jag, vid mitt inflyttande i berörde boställsvåning, som för mig såsom gift var i sin helhet behöflig, nödgades hos Eders Kongl. Majit i ämnet göra underdånig anmälan. Långt ifrån att Stats-verket således onödigt betungats af en dryg hyreskostnad, har för detsamma, genom mina företrädares och, så länge det var mig möjligt, äfven min omtanke och oegennyttiga beredvillighet, blifvit besparad en i annat läll oundviklig utgift. Vidkommande dernäst Rikets Ständers Revisorers anmärkning, att ”prenumeratio”nen å Svenska tidningar hos denna Expedition varit nog långt utsträckt, eller det ena ”året till 5 och det andra till 6 särskilda inom hufvudsladen utkommande tidningsblad,” så bar Eders Kongl. Majit, som, genom cirkulär-bref af den 28 Mars 1835, i nåder förbjöd Embetsverken i allmänhet att bålla någon annan tidning än Statstidningen, genom nådigt bref af den 25 dcrpåföljde
Dels hade hr S. Wieselgren ånyo upptagit sitt vid 1881 års riksdag af Första kammaren afslagna, af Andra kammaren bifallna förslag i fråga om lekmannaverksamheten på det religiösa området. Nu gällande stadganden med-gifva visserligen medlemmar af den ev. lutherska kyrkan att utan vederbörande presterskaps omedelbara ledning sammankomma till gemensam andaktsöfning, men det heter vidare: “ Uppträder någon som ej är prest eller enligt kyrkolagen berättigad att offentligen predika, vid dylik sammankomst med föredrag, som anses leda till söndring i kyrkligt hänseende eller förakt för den allmänna gudstjen-sten eller eljest till undergräfvande af. religionens helgd, ankomme på kyrkorådet att honom förbjuda att i berörde egenskap inom församlingen uppträda. " För olydnad mot ett sådant förbud stadgas böter från 50 till 300 kronor. Det var nu detta af oss citerade stadgande, som hr Wieselgren ansåg böra upphäfvas. Härför anfördes såsom skäl, dels att kyrkoråden ofta nog ganska oförnuftigt begagnat Ur Dagens Krönika. 1 sin i fråga varande myndighet, likasom de också onekligen vore föga tjenliga auktoriteter för afgöfandet af dogmatiska tvistefrågor, dels att verldsliga straff i allmänhet vore alldeles otjenliga mot förseelser af rent kyrklig art. Motionen blef af lagutskottet tillstyrkt, men rönte vid behandlingen i kamrarne samma öde, som vid föregående riksdag, att afslås i Första och bifallas i Andra kammaren. I Första kammaren voro 30 .röster för bifall, 58 för afslag, i den Andra 104 för bifall, 73 för afslag. Ur de i mer än. ett afseende märkvärdiga debatter, som föregingo dessa beslut, vore det frestande att anföra åtskilligt, men som största delen af det begränsade utrymme, hvilket nu står till buds, måste sparas för den vigtigaste af de väckta motionerna, så kunna här endast ett par små citat meddelas. Bland talare mot förslaget fans i vårt öfverhus bland andra teologie och filosofie doktorn, lektorn och kyrkoherden m. m. J. Widén. I hans anförande finner man rätt egendomliga ställen, så t. ex. detta: “ På förbudets öfverträdelser följer böter. Och
M. måtte utsträcka en författning, sorn gäller för hela Riket utom Slockholm, endast till denna stad, nemi. författningen om tillstånd till emkilda theatrars anläggande härstädes, så är det olämpligt alt komma med långa motiver för en sådan begäran, ty det är gifvet och klart, all om K. M. tillåter Deli 3i Mart. 55g sitt en sådan lliealer inrättas i Slockholm, så lärer lian väl icke underlåta att förordna om behörig utsträckning af denna författning. Derefter förekommer i Ulskis förslag ännu en gång en fraseologi 0111 borgerlig säkerhet. Denna hade ej hort stå någon, än mindre Hne gånger. Jag får således hos Hr Frih. o. Landtm, anhålla otti propus, på alsing å Utsk:s skrifvelseförslag och bifall till det af mig afgifna, eller också till llr Liljenslolpes, som i det närmaste grundar sig på mitt, dock med den förändring, att Hr Liljenslolpes åberopande of 60 §:n Reg.F:n skulle alldeles utgå; ty detta är en oriktighet, som jag ej kan biträda, utan tvei tom på det högsta motsätter mig. Hvad beti alfar Frih. Cederströms framställning om förslaget, så vill jag endast besvara den dermed, alt örn Frihtn är god räknar orden i Hr Liljenslolpes och mitt förslag, så är mitt litet kortare än Hr Liljenslolpes, och alldeles icke tvertoin, såsom Hr Frihtn behagat uppgifva. Med åberopande så väl af min reservation, som af hvad jag tagit mig friheten att i Ståndets plenum förut i denna fråga yttra, anser jag mig dock nödsakad att upplaga några anmärkningar till besvarande. Jag får likväl härvid nämna, att jag af ännu flera skäl än Frill. Rehbinder hade önskat ej behöfva yttra 111 i g vidare i detta ämne. Ett af skälen är att hemta ifrån min — jag medgifver det — alltför vidlyftiga reservation. Jag vill söka att i största korthet besvara några anmärkningar. Frih.
Genom försäljning af förslagsvis 500 exemplar för 30 Riksdaler stycket, skulle likväl omkring 15,000 Riksdaler af den utgifna förlagskostnaden kunna sedermera återbekommas, hvarjemte Styrelsen erinrat, att kostnaderna för en sådan beskrifning öfver do andra stambanorna komme att blifva betydligt mindre, emedan antalet af plancher, som hvad hela den rörliga materielen beträffade voro för alla stambanorna enahanda, kunde väsendtligen inskränkas endast till ritningar öfver banornas längdprofiler; varande, i afseende å upplagans storlek, af Styrelsen hemstäldt, att densamma måtte bestämmas till minst 1,500 exemplar, på det att Styrelsen, som kostnadsfritt fått emottaga åtskilliga värdefulla uppgifter och afhandlingar från utländska jernbanestyrelser, kunde få tillfälle att dels af ifrågavarande verk göra gengåfvor, dels jemväl, i utbyte mot detta arbete, framgent erhålla de ytterligare upplysningar rörande jernvägsanläggningarno i utlandet, som för Styrelsen kunde vara af gagn. På grund af hvad Styrelsen sålunda anfört, hade, genom beslut af den 22 Augusti sistlidna år, Kongl. Majit, med godkännande af de grunder Styrelsen föreslagit för ifrågavarande arbetes uppställning, funnit skäligt dels uppdraga åt Styrelsen att gå i författning om dess utgifvande i en upplaga af 1,500 exemplar, dervid Styrelsen dock borde tillse, huruvida icke vid utförandet nedsättning i de beräknade kostnaderna kuude åvägabringas, dels jemväl i nåder förordna, att den afdelning af arbetet, som komme att omfatta den rörliga jernvägsmaterielen, skulle uppställas så, att densamma kunde såsom ett helt för sig från det öfriga arbetet skiljas; kommande försäljningspriset, på framställning från Styrelsen, att framdeles bestämmas, sedan verkliga kostnaden för arbetets utgifvande blifvit känd. Enligt hvad Utskottet om denna sak vidare inhemtat, har Kongl. Majit, efter det att Dess ifrågavarande nådiga Proposition till Rikets Ständer afläts, den 29 sistlidne December underrättat Fullmägtige i Riksgälds-kontoret derom att Kongl. Majit förstnämnda dag bemyndigat Styrelsen öfver Statens jernvägsbygg - Stats-Utskottet#
Käre kapten, det var inte vackra saker jag här fått höra om en gammal vän, när man är och helsar på fosterjorden, som man inte känt under fötterna på tjugo år... Nej nej, mycket kan hända, åren göra folk äldre. Den tiden då jag såg honom sist var jag en liten späd planta, fänrik vid Petschowska regimentet tiden går. Löjtnanten har slagit sig på landtbruk nu? Ja ja men, har en hel stepp att sköta om, trehundra kor och får, svärfars gård var en af de bästa vid hela Twer. Det är väl intet allvarligt ondt med Uninius ändå, jag ville allt helsa på honom i alla fall? Nej för all del, det var litet snack om något testamente, men hela skulden lär slutligen ha varit en förvaltares, som han hade i sin tjenst, jaa, det var till och med en mordhistoria, förvaltarn kom fast, tror jag, men ingen menniska misstänkte på allvar vår käre Emile Gerôme, det är ju en fin karl, vet jag, särdeles beläst, och fast han har sina egenheter, är han en hederlig menniska, det tviflar ingen på... Kaptenen blef sysselsatt med en ny till läggning, och den fete gick ned för trappan och slog sig ned vid patronens sida. I början något reserverad, blef patronen så småningom mer lifvad vid tanken på en försvunnen tid, rik på glada minnen, och talade snart allt mer oförbehållsamt med sin ungdomsvän. Du har blifvit lycklig du, sade han med en blick på löjtnantens välförnöjda fysionomi och ytterst välfödda figur, lycklig och fet och rik och prägtig! Här i vårt fattiga land är det värre. Jag ärfde visserligen med min hustru en liten summa, några gamla hus och det här stenröset till ö, men folket här i skärgården är demoraliseradt och bestjäl herremännen, man kan inte lita på en enda, jorden är karg och mager, föder inte kreatur engång, det är ledsamt, kära bror, men sanningen är att man sjelf förfäas här i landet.
Ridderstapet och Adeln skulle behaga stadfästa wista ar, under hwilka besparingar pa Anstags-Summan kunde fa anwändas til Löne-förbättringar, säfom til exempel 5 ar, eller til nästa Riksdag, matte det wara Hans Maj:t obetagit, at jemka wilkoren för de hir öfwerkommande Otticemre. För min del kan jag ej anse de föreftagne Lubaltern-Lönerne för högt tiltagne,och i5oR:d. äro wisserligen ejförmycket sören som deraf stall leswa och tillika göra tjenst, hwilket sednare ej är en obetydlig förökning i utgifter Herr - Den z Mars. -4Z Herr ^älercreutr. Jag har ansett pri». Lipen wara, al hwar och en skulle hallas stadeslös för hwad han förlorat. Detta kan ej förenas mev at somliga får dubbelt emot förr, andre endast hälften. Wi önsta allenast lika rätt för hwar och en, och dermed are wi nöjde. Mine Herrar! jag talar ej för mig, jag arnar aldrig begära någon 8xpe6snc6-Lön, men som exempel af en lidande person, will jag anföra Grefwe Lronswät. Han har gjort Kriget pä et utmärkt sätt. Han ar blessera!). Han sitter har med Kamille och erhåller blott knappa tilgängar. Grefwe Lövenhielm, Larl. Jag instämmer sä Mycket mer Med Herr ^älercrcutr:, som Ridderstapet och Adeln redan beflmat, at det pä Hans Maj:t skulle ankomma at göra fördelningen. Jag wil allenast fästa Högloft. Ridderstapets och Adelns upmärksamhet pä en omständighet, som Stats-Ulstottet synes hafwa glömt. Med stensten ärföljer manligen in^varrerinA, hwilken enär den ej in natura kan ätnjutas, utfaller i penningar, hwarom jag hörr, ar den under Kongl. Krigskollegium lydande Boställs-Lassa», stal besörja. Herr Krigs-Räder Loricks torde jag fä anmoda, at närmare uplysa förhållandet dermed.
Enligt närlagde utdrag af räkenskaperne öfver Manufacturoch Extra Licentmedlen, i sammanhang hvarmed jemväl redovisas de från Kongl. General-Tull-Styreisen levererade lidioch beslags-andelar, äfvensom ersättningen för inlösta lärfts-premiesedlar i Wester-Norrlands Län, utgjorde behållningen af nämnde medel vid 1834 åis slut 9,009:47. 6. och inkomsterne för åren 1835 och 1836 . 28,033: 22. «. Summa 37,043:22.— hvaremot utgifterne, bestående af premier för till verkning af fina iärfter, vadmals väfnader m. m., jemte arfvoden och understöd i fabriksoch slöjde-väg, för samma år uppgingo till 24,238:28. 4. och behållningen till år 1837 således upptages till i i 12,804:41. a Såsom fortsättning af hvad sista Revisions-berättelsen innehåller i afseende på den vid Frescati nära Hufvudstaden anlagda, Staten tillhöriga Blekeri-inrättning, få Revisorerne anmäla, att, sedan, på sätt i nämnde berättelse finnes omförmäldt, Kongl. Commerce-Collegium under den 15 Juli 1835 hos Kongl. Maj:t i underdånighet gjort framställning derom, att berörde Blekeri-inrättning måtte med dervarande byggnader och inventarier samt den nu dertill lydande jord få å auction till den mestbjudande försäljas samt försäljuings-summan ingå till Manufacturföuden till någon ersättning för de från nämnde fond tid efter annan för samma inrättning bestridda, ganska betydliga utgifter, hvilken 17 hvilken af Kongl. Collegium föreslagne åtgärd jemväl blifvit af sednast församlade Revisorer på anförde skäl understödd; så har Kongl. Maj:t, enligt Nådig skrifvelse af den 1 påföljde September, funnit närmare upplysningar angående ifrågavarande Blekeri-inrättning böra inliemtas, innan Kongl. Collegii underdåniga hemställan om dess försäljning blefve till
Skeppslaster inflyta till städerne, hvarifrån det på åtskilliga sätt sprider sig kling landet. Det är dessutom, icke inom de hus, der bränvin tillverkas, som. man linner fylleriets bedrölligheter. Det är oftast der, hvarest fattigdom och spanmåls-brist, afhållit ifrån begagnandet af bränvinsbrännings-iältigheten. Just der, bar bränvins-handiaren sina nederlagsplalser och dit samla sig ortens uslingar, dels för att tillfredsställa de inrotade begären, dels lör att dränka och döfva armodets bekymmer. På ju färre bänder man vill inskränka bränvins-biännings-rältigbeten, desto flere bränvins-bandlare tillskapar man. — Oell livad nykterheten derigenom befordras, torde en hvar inse, Om man jemförer den nu gällande tariffen med den af Utskotten föreslagna, så är afgiften för en månad fördubblad 19 gånger för en 20 kannors panna och ej fullt 3 gånger för en 90 kannors. Skulle detta förslag vinna framgång, så vill, åtminstone jag, undanbedja mig att ansvara för följderne.” Att panne-egaren, till det belopp, Utskotten föreslagit, skulle ersätta förseglings-kostnaden, anser jag äfven högst orättvist.’’ J, O. Widegren från Östergöthlands Län : ”Mot det beslut, Högjtofl. Bevillning? - samt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten fattat i det nu uppläste förslaget till Förordningen om bran vins-bränningens utöfning och beskattning, får jag på det högsta protestera och mig reservera.
M e d Öfverläkare: D.r De sjukdomar, som visat sig mest lämpliga för behandling enligt här använda metoder äro: och nervositet, bleksot, blodfattigdom, muskelo. ledgångsreumatism, gikt,ägghviteoch socker-sjuka, skroffler, hjärt och njursjukdomar, katarrer i strupe, mage, tarmar o. s. v. h ä r d - Billigt. Begär prospekt. Johan * För ¥åren I * pris. (G. varum. hosta, förkylning, kittling i inflammation strupen Saison 1 juni — 1 september. H ä r l i g luft. Billiga badpriser. N y b y g g d restauration. Pris föi l: s t a k l. D: r E. W a d s t e l n. Olsson, Blekinge. Rikstelefon. B e g ä r prospekt. (G. A. 41 Drottnings !. \ D U F V 4 1 3Drottn.ira.gg. ^ — mtiéL STUREPLÄN. kr., till landsorten åföljd af éO öre mot insänd likvid (till rek. porto och Fredsgatan 52, öppet 10 f. m. — 8 e. m. (G. Stockholms Kaffe-Aktiebolags lutubihaffe Bäst! * Säljes hos Billigast! herrar Speceri-, wr Godt 50 DelikatessKaffehandlande. Fin-flnt Santos af n y a skörden, mycket godt ä 0: 70, 0: 75 o. Telegrafadress: K. W. K A R L B Imperator. m hjulångarne Svea Germania en Stockholms Resebureau, £ * fr fr fr fr fr fr fr fr fr Bästa svenska material. — aa fr - Äi.i^-^Omsorgsfullaste arbete. fr fr fr Priskurant gratis och franko E R G. Karlbergius. A l l m. t. S t o c k h o l m. OBS. Fullt profenl. F e r m exp. o n s d. o. l o r d. k l. Afonu Dethotv. Endast tullbehandling! k ö p a s. s a m m a Stockholm.
Grundlags-förslag, angående gemensamma öfverläggningars hållande rörande de hvilande grundlags-förslag, sorn afse t il lök sid t. antal af Stats-Rådets Ledamöter och inrättande af ett nytt Stats-Departement; inbjudning till Med-Ståuden från Vallofliga BorgareStåndet: se Inbjugningar. 22 —, vid innevarande Riksdag bifallna, Kongl. Maj:ts Nådiga svar i anledning deraf: III. 351- —, angående åtskilliga till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag hvilande: B. XI. 337, 355, 359, A. 359. — Se för öfrigt Regerings-Formen, Riksdags-Ordningen och Tryckfrihets-Förord ningen. Grund-räntan, angående förändring af de inom Vester-Norrlands Län uti nämnde ränta ingående persedler: B. V. 239, A. 278. Grundräntornas kapitalisering, angående: B. III, 206, A. 265. Grönetomt, T'5 mantal, jemte Låstad Jägare-gården, f mantal, angående anslående deraf till boställe åt Kronofogden i Södra Wadsbo fögderi af Skaraborgs Län: 1. 115, 11. 119; B. III. Guld och silfver, angående utförsel-tull derå, m. m.: motion af Flans Excellens Herr Grefve Carl Axel Lövenhjelm: se Motioner —, angående utlåning från Rikets Ständers Bank mot pant af —; motion af Friherre Stephan Creutz: se Motioner. —, angående fortsatt belåning deraf i Rikets Ständers Bank och dess lånekontor intill nästa Riksdaginbjudning till Med-Stånden från Hedervärda Bonde-Ståndet: se Inbjudningar. — angående belåning deraf i Rikets Ständers Bauk och dess lånekontor: B. III. 139, 141, 159 A. 164 Guldmynt, om präglande deraf till 10 och 20 Riksdaler Riksmynts valör, under benämning af enkla och dubbla Caroliner; motion af Friherre David von Schulzenheim: se Motioner.
W:o 94. i anledn. af såväl gjord anmärkning vid Utsk:s Den 16 Augusti f. v/i. memorial Nto 80 derom, att de lagstadganden, sorn vid innevar. riksmöte beslutas, af sådan beskaffenhet, att de tillIiöra allmän civiloch criminallag, måtte, så vidt ske kan, varda i ep enda författning kungjorda, som ock Riksd.fullm. Wils Strindlunds från Westernorrlands län väckta motion i samma ämne. Wto 101. i anledn. af återremisser af åtskilliga från Utsk. afgifna betänktn. Ånyo föredrogos och biföllos LagUtskts d. 3o sisth Juli e, m. på bordet lagda betänkm. N:o 95. öfver väckt motion om ändring af i5 Cap. 1 och 2 §§ af Rätteg.btn; W:o 97. öfver väckt motion om skyldighet för svarande part, som erlägger ved emot underdomstols beslut, att inora i4 dagar derefter sin vederpart härom underrätta; Wto 98. öfver Riksd.ful lin. Wils Insul ins motion om inrättande af förlikningsdomstolar; W:o 99. öfver Hr Lars Hjertås motion, angrde offentlighet vid underdomstolar och poliskamrar; W:o 100. öfver Hr C. Svedenborgs motion, det ingen må vara berättigad att vid häradsrätt något ärende anmäla, sedan de af domaren vid tingets början bestämda rättegångs^ dagar äro förflutna; W:o io3, öfver Riksd.fullm. Lars Larssons motion derom, att nämndemän måtte förklaras berättigade och skyldige att påteckna stämningsresolutioner emot stadgad lösen, och domhafvanden icke äga att härför af parten fordra någon särskild betalning; Wto 105. öfver Hr G. W. Olbers' och Ur B. M. Lundins motionep om ändring i åtskilliga delar af rättegtsordningen m. m. Vid förnyad föredragning af LagUtskts d. 3o sisth Juli e. m. på bordet lagda utlåt. W:o 96 i anledn. af återremiss å Utskts betänk.
Då Fuilmägtige, vid fastställandet för en ny låneperiod af belåningsprisen å jern och andra vågförda effecter, finna skäl att nedsätta berörde pris under det förut gällande, skall uti samma kungörelse, som derom utfärdas och i allmänna tidningarne införes, alla efter de högre belåningsprisen från Banken eller Låne-Contoret i Götheborg utgifne dylika lån med detsamma uppsägas till betalning sex veckor efter den dag, då de nya beJåningsprisen vidtaga; dock så att låntagarne än vidare må få behålla lånen om de inbetala skillnaden emellan hvad efter de gamla och nya belåningsprisen å de pantsatte effecterne kan få lånas, utan rättighet att dervid erhålla någon motsvarande relax af desamma. På Fullmägtiges pröfning 4 Banco-UtskoUets Memorial, JY.-o 6/f.. ankommer äfven, huruvida deremellan, vid inträffande större fall af försäljningsprisen, en dylik åtgärd, till Bankens betryggande, bör vidtagas; skolande uti formulairen till skuldförbindelserne inflyta, det uppsägningen kommer att ske genom tiduingarne. 12:o. Hvad för öfrigt i afseende på belåningen af de i § uppräknade effecter, är vordet stadgadt ej mindre i allmänhet, än ock serskildt för Stockholm och Götheborg, kommer än vidare att tjena lill efterrättelse; dock med följande förändringar, nemligen : Mom. a. (oförändradt). Mom. b. (oförändradt). Mom.
Bättre skulle dessa dyrbara samhälls-intressen synas mig blifva bevakade, om deras vård öfverlemnades i ansvarige händer. 4:o Att Juryn antingen är vald för tillfället, eller åtminstone alltid består af en mer eller mindre ombytlig personal, och således icke erbjuder samma säkerhet, soni de permanenta domstola ine, om en likformig behandling af likartade mål. Exempel sak - Den 7.5 J a n u a r i i f. m. 3o 5 salsnäs också ej, alt en Jury friat, och en annan Jury fällt för alldeles enahanda åklagade handling. Ville man häremot invända, att detsamma kunde äfven inträffa, och har inträffat, vid domstolarne; så svarar jag på förhand, att correctivet mot detta missförhållande ligger i rättigheten, att genom besvär fullfölja målen ända till Högsta Instansen, der enhet i lagtillämpningen både kan och bör och måste finnas. Det vill dessutom synas, som skulle den för tillfället bildade Juryn nog mycket arta sig till likhet med de så mycket och så rättvist öfverklagade Commissions-domstolarne, der omgifvelsernes inverkan, dagens rådande opinion, och enskilt fördom ej sällan dicterade domen. Jag upprepar här Cancellerens de VHopital, af Motionairen äfven åberopade, i högsta måtto minnesvärda, ord: "namnen Domare" säger han, "för en viss "sakj och varén försäkrade, att desse, in”nan de satt sig vid domare-bordet, haf"va redan i målet hemligen dömt." I möjligheten af rättelses vinnande, — i förut bestämda reglor för bevisningen , — i domarens ansvarighet, — i domstolarnes permanence, — samt den deraf följande större enheten och opartiskheten i målens behandling, anser jag således, att de vanliga Domstolarne äga gifna företräden framför Jury-inrättningen i allmänhet, 58 K 20 3o6 Den 25 Januarii f. m. Jag öfvergår nu till den speciellare pröfningen af den Svenska TryckfrihetsJuryn. Mot denna synes mig mera särskildt vara att invända: j:o Alt den utgör ett undantag från Svenska RättegångsOrdningen i allmänhet, och derigenom gör fin mera påtagliga de Jury-inrättningen i allmänhet vidlådande brister. 2:0
Måltiden, uppdukad på ett långt bord midt på golfvet, tager under dödstystnad sin början och sedan man gripit sig an med anrättningarna börjar en af systrarna upprabbla en mängd latinska glosor, hvarmed hon fortfar under hela måltiden. Läsningen afstannar blott på ett tekken af abbedissan, hvarvid systrarna höja sina händer och trenne gånger framsäga sitt Ave Maria. På liknande sätt aflöper måltiden jämväl i munkarnes refektorium. I förbigående nämna vi, att måltiderna öfvervakades i de manligas refektorium af generalkonfessorn och i de kvinnligas af abbedissan eller i hennes ställe af en aktad och ärevördig klostersyster, kallad priorissan. Man har redan uppstigit för att tyst, med blicken sänkt mot jorden begifva sig till sina celler, då i ett nu en af klostertjänarene andlöst inrusar och tillkännagifver, att en båt med flere ända till tänderna beväpnade krigare just nu landstigit nedanför klostrets murar. Denna underrättelse åstadkommer en viss oro i sinnena och de fromma bröderne och systrarna störas i sin taktfasta gång, men en vink af abbedissan och generalkonfessorn inför åter ordning och skick i lederna och med sviktande knän ilar den kunskapande tjänaren tillbaka ned på sin post vid klosterporten. Han har knapt anländt hit innan några högljudda slag med portklappen och några barskt uttalade befallningar om inträde bringa reglarne att falla. Den bäfvande klosterbrodern står nu ansikte mot ansikte med Otto Rud och tio à tolf af hans kraftfullaste kämpar. Är detta ett munkeller nunnekloster, tillspörjer han den mörke skepnaden, som ifrigt korsar sig. Bådadera, ers nåd, genmäler munken med skälfvande röst. Under hvems öfverinseende står detta kloster? Under moderklostrets i Vadstena i Sverige. Godt, och klostret skall vara det rikaste här i landet? Ja, ers nåd, det har omfattats med stor tillgifvenhet; men lagens skydd har också städse erbjudits här en hvar, som där ute råkat ut för en syndfall världs många faror och ondsintas, lättsinnigas frestelser.