Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag anser icke summan böra delas för anläggningar på två håll, emedan den icke år större, än att hon till hela sitt belopp är nödvändig för att med densamma på eli ställe kunna åstadkomma ett resultat. Ett varmt intresse för jernvägarne kan i min tanka icke åstadkommas genom framställande af några skäl, utan endast derigenom att man får se resultaterna af de anläggningar, som göras, och jag har äfven derföre trott det rättaste vara att hela summan användes på ett håll. På de skäl, jag nu anfört, anhåller jag om återremiss af dessa tvenne punkter. Frih. Klinkowström, Rud. Mauritz: Beträffande de många olika intressen, som i denna fråga vilja göra sig gällande, så tror jag att de bäst bevisa att frågan, rörande jernvägars anläggande i Sverige efter systém, fordrar en ganska grundlig undersökning. Man har visserligen här hört skäl och motskäl för olika jernvägars förträfflighet, men jag tror icke dessa skäl vara af den vigt, att de bunna blifva till någon ledning vid frågans slutliga behandling. 266 Den 23 September e. n>. Jag tror R. St. göra klokast om de, varnade af sednasle riksdags tilldragelser i detta hänseende, låta grundliga, genom Regeringens försorg verkställda undersökningar öfver jernvägslinierna i Sverige i sin helhet och dessa Ii niers mer eller mindre vigt för det allmänna föregå de definitiva besluten om medels anordnande för den ena eller andra linien. Detta har äfven varit Regeringens åsigt om saken, på sätt K. M:t äfven i sin Nådiga Propos. framställt. Jag tror icke att pä detta ruin eller inom de öfriga Stånden magön ledamot kan hafva nog kunskap och kännedom i denna vigtiga och mångsidiga fråga, för att kunna på förhand,utan förutgående lokalundersökningar och af ingenieurer uprättade förslag, framställa för R. St. ett jeruvägsförslag, som han påstår skall vara det fördelaktigaste för hela landet, äfven om det kan vara det för den ort han representerar. Jag anser derföre dessa frågor ovillkorligen böra hänskjnlas till Re geringen, innan de definitivt afgöras hos R. St. Vi hafva sett vid Köping-IJulls-banan, att just derföre alt R.
Remitterades till Riddarhusutskott et: liO RiddarhusDirectionens den 27 dennes teftermiddagen på bordet lögde, Memorial, angåen-S (de behofvet af en ny brygga vid Riddarhusets Tomt åt Sjösidan, 2:0 RiddarhusDirectionens den 27 dennes eftermiddagen på bordet lagde, Memorial , med anmälan, att RiddarhusKamereraren, RevisionsSecreteraren N. W. Stråle återkallat sin anhållan om Iönetillökning vid Riddarhua-Kamereraretjensten. 3:0 Herr von Hohenhausens, Michael, motion, att RiddarhusDirectionens Memorial till Ridderskapet och Adeln hädanefter böra inlemnas till RiddarhusUtskottet, hvilket skulle åligga att de samma med bifogade Utlåtanden sedermera till Ridderskapet och Adeln insända, jemte Herr von Hartmansdorffs , August, i anledning deraf, afgifne yttrande. Ut Supra» S. D. Remitterades till ExpediiionsUt/hottet: Herr Rosenblads, Bernhard, den 27 dennes’ förmiddagen på bordet lagde motion om åtgärders vidtagande, till vinnande af besparing i kosina - C72 lien 5l Ocloler f. m. den för Riksdagshandlingarnes tryckning m, ml Ut Supra* Höglofl. Bidderskapet och Adeln åtskiljdes klockan half till io om aftonen. In fidem Protocolli Q. J. Lagerheim5 Fredagen den 3l October. Plenum klockan 9 förmiddagen. Öppnades Herrar Electorers lista till Val af en Ledamot uti BevillningsUtskottet efter: Herr Tham, Wollrath; och befanns dertill hafva bilf" vit utsedd: N:o 792.
Hedenstjerna, såsom sportelersättning tillagde tillsammans 750 R;dr, hvilka nu äro anvisade att utgå från Andra Ilufvud-Titelns besparingar, måtte på Allmänna Indragnings-Staten, under den Nionde Hufvud-Titeln, uppföras; hvartill Rikets Ständer bifall lemnat; Bih. till R. St. Prot 1845 to Sami 1 Afd. 17 i3o Expcdilions-Vtskollets Förslag till und. Skrifvelse j N.o 82. 7;o alt clA, enligt numera verkställd utredning af hvad de förut från Lagmansoch Häradshöfdinge-räntan utgående Tingsgästnings-penningarne utgjort i medeltal för de sednast förflutna tio åren, befunnits, det beloppet uppgått för Domsagorna under Svea Hof-Rält till 10,128 R:dr 45 sk. 1 rst., under Götha Hof-Rätt till 10,149 R;dr 19 sk. 1 r;st. samt under Hof-Rätten öfver Skåne och Blekinge till 4,0l6 R;dr23 sk. 2 r:st, ellertil!sammans2-l,294 R:dr 39 sk. 4 r:st, denna summa måtte, i öfverensstämmelse med Special-Slaterne, å hvilka de specifika utgiflerne äro upptagne, nu varda upplörd, hvarigenom en tillökning af 3,294 R:dr 39 sk. 4 r-.st uppkomme uti den vid sistlidna Riksdag för sådant ändamål förslagsvis med 21,000 R:dr anvisade summa; och hafva Rikets Ständer, instämmande i den af E. K.
Frågan är af den mest ingripande och mest vigtiga natur; den rörer landets framtid, den rörer våra barns och barnabarns väl, och då är det naturligt, att hvar och en tager en nära del deruti samt med de medel, som äro till hands, söker så långt, som möjligt är, förfäkta den mening, han anser vara den rätta. Dessa medel tyc - Den 1 Februari #. m. 39 lias mig likväl, om det är mig tillåtet att säga, sjelfva saken erbjuda åt båda sidorna, dels af verkliga förnuftsskäl, hemtade från erfarenheten, dels ock af skäl, hemtade ur känslan, och det till en sådan mängd, att det må tillåtas mig beklaga, att man sökt hemia skäl ur personligheters och från auctoritelsgrunder; ty de hehöfvas icke. En värd talare, den som öppnade debatlen i dag, har lemnat det vitsord, att de ledamöter af Högv. PrpsteSt., som icke instämt i Utsk:s åsigt, och den ledamot af vårt eget Stånd, sorn förenat sig med dem, voro de enda competenla domrarne i denna fråga. Det förundrar mig visserligen icke, att den värde ledamoten gifvit dem detta videtur, då de tänkt lika med honom; men något strängt är det, alt siräcka den fördömelse, som är uttalad öfver resten af Utsk., så långt, alt man säger, det icke Utsk. gjort sig reda för saken eller gäll lill djupet deraf, utan all det blott velat ytligt behandla densamma för att komma derifrån. Jag hade äran sitta i Ekon.Utsk. när detta mål föredrogs och det är då min skyldighet, att också på mitt håll gifva Ulsk. något intyg, det må gälla för hvad det kan, och förklara, alt synnerligast den afdelning af Ulsk., som skulle behandla detta mål, har med ospard möda sökt göra sig bekant med det vigliga ämne, som var afdelningen förelagdt.
Af Anders Wilhelm Uhr från Nerikes län, att den kompetens, som efter behörigen aflagda kunskapsprof blifvit vunnen i Norge eller Danmark till utöfvande af läkarekonsten eller till tjenstgöring å fartyg såsom befälhafvare eller styrman, äfven må i Sverige tillgodonjutas. Första skandinaviska nationalekonomiska mötet uttalade genom sin 15:de resolution, 2 morn., den önskan, att innevånarne i hvart och ett af de skandinaviska rikena må berättigas att i de öfriga “tillgodonjuta de inom någotdera riket aflagda kunskapsprof, som för bedrifvande af vissa yrken erfordras“. I närmaste samband med yrkandet å likställighet i näringsrättigheter står frågan om reciprok giltighet af de för yrkesutöfuing erforderliga kunskapsprof. Likheten i samhällsutveckling och allmän bildning har medfört väsendtligen lika fordringar inom de tre länderna i speciel vrkesbildning. Allmänt torde medgifvas, att läkarebildningen i hvart och ett af de tre länderna befinner sig på den ståndpunkt, att inga grundade betänkligheter kunna andragas mot norska eller danska läkares rätt att praktisera i Sverige och tvärtom. Riktigheten af detta antagande bestyrkes deraf att, som väl bekant är, Danska Regeringen till betydligt antal anställt svenske och norske läkare i dansk tjenst under såväl första som andra Sleswigska kriget, liksom ock Svenska Statsmyndigheten icke tvekat att låta dansk läkare bekläda provincialläkarebefattning i vårt land. Den kännedom om svenska rättslörhållandeu, som fordras af svensk läkare, men som ej kan förutsättas hos den, hvilken studerat och aflagt kunskapsprof vid brödrarikenas läroanstalter, är till omfånget ringa och lätt förvärfvad; derest så finnes nödigt, vore genom föreskrift om särskildt förhör inför svensk myndighet all behöflig garanti i det afseendet vunnen. Det sist anförda gäller äfven om tilläfventyrs beböfligt supplementarförhör till de för farmaceuter stadgade prof å de insigter, som apotekareyrkets utöfning förutsätter.
Stats-kontoret infordradt samt af dem gemensamt afgifvet underdånigt utlåtande hade Kollegierne, med afseende å hvad i denna fråga förekommit och med hemtadt stöd af Kongl. Majits i särskilda fall meddelade nådiga beslut, sednast af den 60 Oktober 1857, angående f. d. Landshöfdingen i Gottlands län G. J af Dalström, förklarat, det de ansåge Grefve Lewenhaupt hafva billigt anspråk att undfå godtgörelse för hvad han i ofvanberörde måtto förlorat efter den grund för uppskattningen af ifrågavarande lägenheter, som, enligt 1837 års nådiga bref, vid löneregleringen blifvit följd eller med ett värde, efter år räknadt, för bostället Biskopstorp af .’ R:dr 750: — och för ön Tylen af « 12: 75. tillhopa R:dr 762: 75. och .således för jeml två år, hvartill Grefve Lewenhaupt inskränkt sitt anspråk, 1,525 R:dr 50 öre R:mt. Då emellertid Grefve Lewenhaupt genom bibehållande af meranämnde lägenheter under två års tid längre, än genom Kongl, brefvet af den 25 Juli 1844 varit honom i nåder medgifvet, fått för samma tid utöfver de i staten bestämda löneförmåner tillgodonjuta vida högre belopp, än den ersättning, hvarom fråga var, med tillsammans 3,319 R:dr 19 öre, öfverlemnade Kollegierne i underdånighet till nådig pröfning, antingen, för den händelse att Grefve Lewenhaupt i nåder kändes skyldig återbära nämnde löneöfverskott, afdrag derå måtte ske för ifrågakomna ersättningsbelopp, eller om detta, oberoende deraf, skulle till honom utbetalas.
I den gamla bevilln.förordn. står: ’’af alla löner ''från 200 r:dr lill och med 3oo r:dr, en afgift af 2 r:dr” Der stod ej emellan 200 och /j°° r:dr; sedan stod der: ”al alla ''löner från 4°° >:dr, 3 r:dr;” men nu står det: ’Jaf alla lö”ner, som öfverstiga 3oo till och med 4°° »”dr en afgift af ”3 r;dr.” Efter Engelsk lag hade efter den gamla förorda, de, som hade löner emellan 3oo och 400 r:dr, varit fria; detta hade väl icke varit ratt, men ganska riktigt har författningen varit så tillämpad, att afgiften af 3 r:dr först vidtagit vid 4°° r;dr; nu skulle den börja, så snart lönen aldrig så litet öfverstege 3oo r:dr. — Hvad 10 §:n beträffar, så får jag hemställa, att daen af de näiingar, som mycket tagit sig de sednare åren — tack vare det repi essalie-systeme, som blifvit införd t i våra handelsförhållanden till främmande makter, ehuru det mött mycket klander just från det håll, der man minst väntat det — nemi. skeppsrederierna, mycket förkolrat sig, de torde förtjena åtminstone någon uppmuntran. Jag skulle således föreslå, alt den afgift per läst, som i 10 §:n omtalas, mätte nedsättas tili 1 sk. — I i5 §:n förekommer en dass, som kallas ai lister. Detta uttryck är något obestämdt; j-ig skulle önska att Utsk, ville förklara hvad dermed förstås, ty ganska olika förklaras detta uttryck. Efter det egentliga språkbruket förslås dermed endast de utmärkta konstnärer, som genom >ina konstverk eller sin förmåga hedra nationell; men bland dem, som göra anspråk på detta namn, finnas äfven perso - 4iG Dtn >9 Maj. lier, som icke kunna komma tinder beräkning af dessa förhållanden. Vidare förekommer en class, som heter fruntimmer, som idka klädsöm.
Deste medel hafwä blifwit anwände till sadane och extra behof, hwartill anslag a Stat saknats, och. såsom de icke kunnat förutscS, har icke eller warit i4i 4 Den 22 November. möjeligt akt bestämma »agon annaa eller närmare Summa härtill, än endast en förslagssumma. Star - Utskottet har dock trott art i den betrykka belägenhet, hmaruti Skaten sig befinner, och La all möjlig hushållning och besparing nu mer än förr blumer nödmandig, afwen inskränkning i detta ansiag kunde äga rum. — Således har Stars - Utskottet härtill endast upfört 75,ooo Rdr; vä det sätt, att 25,200 Ror ansiäs till Kongl. Majtts Egen Nådiga disposition wid förefallande opäräknaLe utgifter samt lill ministerielle utgifter. Courier resor, med mera dylikt, samt 50,220 Rdr till diverse andre förefallande utgifter, som manligen och efter Förfatrningarne utgå af Extra ntgists medlen. I anseende till de öfriga ä Allmänna UtgiftsStatcn upförde utgifter har Stats - Ulffottel icke något att erindra eller anmärka— Stockholm den 16 November 1809. Pa Högloft. Ridd. och Adelns Pa Högw. Preste-Ständ Ledamöters magnar Ledamöters magnar LI3H5 kleming. lii. äVeiöman. Pä Wallofl. Borgarc-Stand. Pa Hederw. Bonde-Ständ» Ledamöters magnar Ledamöters magnar Larl kr. LanZber§. ^ob. kricston. ldl. k röel elius". i Litt. L. « De» 22 November. 1415 L. Allmänna Indragnings Staten.
Sedan Utskottet likväl sålunda sökt ådagalägga, att uti omförmälde förbrytelse icke ligger någonting vanhederlig^, yttrar dock Utskottet sig tro, ”att Läroverket, genom väckelse af sann hederskänsla ” skall kunna förebygga ifrågavarande sedeförderf, Jag misstror någon alfvarl i g mening häruti lika högt, som jag Ogillar den materiella ledning Utskottet yill gifva åt den felande qvinnans ånger, att bringa henne till att affordra Lägersmannen anständigt underhåll, om hon deraf är i behof, Utskottet anför såsom talande emot Motionen, att den svårighet dessutom uppstår för bevisningen i lägersmål, att Domaren oftast måste använda värjemålsed, hvaremot man under denna Riksdag så mycket ifrat, Är det då svårt att inse, att just genom Förslagets antagande, beyisningeu skidle underlättas, då det icke längre blefve påbudet att dölja, icke förbjudet att efterfråga hafvande qvinnas tillstånd och belägenhet; — och då äfven jag varit bland dem, som ifrat för ett sparsammare användande af värjemålsed , följer också deraf, att jag instämmer i 983 Lagutskottets Betänkanäen. det påstående, att 1778 års Bref måtte upphäfvas, TJt Supra, Ex Protocollo, Joli. Jac. Kleman, N:o 155, Ankom den 1 September iBaS. Riksens Högloft. Ständers Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotts Betänkande i anledning af Kongl. Majits Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående offentlighet vid Ståndens öj v er lägg n i nga r. Till Lagsamt Allmänna Besvärsoelr EkonomiUtskottets handläggning hafva samtlige RiksStånden behagat remittera Kongl. Majrts nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, af den 16 Maji detta år* så lydande: (Re irstan Sami. -jrdra Band.) Denna Nådiga Skrifvelse ärafHögloff.
— N:o 40. i anledning af väckt motion om inköp af jord och skog för Tumba Bruks behof. VII. B. 47, 309. A. 378 '— N:o 41. i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om beviljande, för Mvnt-verkets behof, af ett räntefritt lån från Banken å 50,000 R:dr R:mt. VIII. B. 113, 124. A. (27. E. (97. — N:o 42. med hemställan om tillfällig löneförhöjning åt Bankens, Diskont-verkens och Tumba Bruks tjenstepersonal och betjening. VIII. B. 1(3, 124, 127, A. 128. — N:o 43- med hemställan om personelt, årligt anslag till Ban; kens Garde des medailles, Riks-antiqvarien B. E. Hildebrand. VIII. B. (13. 124. A. 128 •— N.*o 44. angående afskrifning af ett i Bankens räkenskaper balanceradt belopp af (00 R:dr. VIII. B. 198. A. 200- — N:o 45- öfver ett af Konduktören H. T. Lundli gjordt ackords, anbud. VIII. B. 198. A. 200. — N:o 46. i anledning af ett utaf förre Tlandlanderna Johan och Jonas Steinmetz gjordt ackords-anbud. VIII. B. 198 A. 200. :— N:o 47. i anledning af väckt fråga om anskaffande af ny ändamålsenlig byggnad för Rikets Ständers Bank. VIII. B. 240, 256, 399. A. 402. — N:o 48- i anledning af Riks Ståndens beslut öfver Betänkandet N:o 37, med förslag till reglering af Bankens laneoch kredit i vrörelse. VIII. B. 240, 256. A. 403, 404, 405, 407.
Operan för detta engagerade personer pä Allmänna Indragnings. Staten nu innehafwa, sä emedan Lefia personers Arfwoden eller Löner grunda sig pä werklige Contracter, och för sädan orsak af Riksens Ständer wid sista Riksdag ansetts böra Wederbörande oförryckte till godo komma, hafwa Riksens Ständer funnit ffäligt att wid dettä beslut läta förblifwa. Slutligen och ehuru Riksens Ständer förut förklarat, att werkan af de fastställte Pensions grunderne skulle taga sin början med s:dra Qwartalet innewarande är, hafwa dock Riksens Ständer nu beslutat att dermed mä anstä till detta ärs flut, sä att en hivar ditintill mä uppbära det, bwartill han pä Allmänna Indragnings-Staten finnes uppförd, pä det de, som 264 Den 16 October. dä Staterna för nästa är regleras, komma i mistning af nägon päräknav tillgäng, mä tidigt derom blifwa underrättade. Hivilket allt Rik. sens Ständer till Eder Majk härmed i under, dänighet fä ö''werlemna. Riksens Ständer framhärda re. VxpIM Ilo; 5-mtsI. Riks. SiLnäcn ä-a r6 ONobcr Itzio. Wärdsamt Memorial. Expeditions. Utskottet fär härmedelst till Rik. sens Högloft. Ständer »vördsamt afgifwa 1:0. Förslag till underdänig ffrifwelse till Kongl. Maj.t, at ätfölja de af Riksens Stän. der fastställde förändringar och tillägg till Bewillnings-Förordningen, reglor, formulairer m. m. 2:0 Förslag till redaktion af berörde förändringar och tillägg. Ut,kottet anser sig skpldigt wända Riksens Ständers uppmärksamhet derpä, at det i denna redaction sammanfört alla de beslut rörande Bewillnin.gen, som af Riksens Ständer under denna Riksdag, i anledning af flere sär. ffildte BewillningS.Utskottets Memorial, blifwit fattade.
För det jag ville spara dig hans bud, Få störa nattens lugna ro för dig Att om det elakt var, det icke skulle Som väl behöfver sömnens glömska njuta. Och det var skälet? BIRGER (leende). Se då ej så bister ut! MECHTHILD. Ja, hvad annars väl? BIRGER Begäret ej att leda gamle Jarlen (pröfvande). Uti din skönhets fagra rosenbojor, Hvarthän din qvinnonyck det vill? Den som har nordens tyglar i sin hand Och leder sjelf tre hela, vida riken? Mig från så djerf en tanke! Bevara helgonen och helga jungfrun BIRGER (hotar med fingret). Jag leda I kindens grop och röjer, dig! Vid Gud! Om det jag märker, blir jag icke god Att handskas med! MECHTHILD. Skalken sitter Det lofvar jag! Seså, se god ut nu, Du skall det icke märka, Så skall jag kalla in din kärfve svåger, Och du får höra tids nog dock hans bud. Men ett jag ber dig om, min ädle make, Blif ej för mycket vred uppå din broder Om ock han trotsar dig; ty brödratvist BIRGER. Kan aldrig slutas väl, hvad än den gäller! Men vet du hvad hans tredskhet kostat mig? I bistra tiders storm, mitt säkra stöd! Den mannens vänskap kanske, som har varit Herr Ivar Blå till Gröneborg skall vredgas MECHTHILD. BIRGER. Om broder Bengt försmår hans Ingeborg! Men kan väl hjertat låta sig befalla? I våra dagar, då allting beror På slägtens enighet och slägtens lydno, Så måste hjertat lära sig att tiga! Betänk hvad stöd han kunde i en framtid För tronen blifva, för min Waldemar, Förmäld med Ingeborg, herr Ivars dotter, Som förer med i brudstol trettio gårdar, Det stolta Gröneborg med Enköping Tillräcklig för en konung! Hilledöd! Och när jag tänker på att detta allt I spillror fallit för en tärnas joller, Och makt utöfver Westmanland och Upland Som listigt honom snärjt i sina giller, Så börjar vreden sjuda i mitt bröst!
Statsverket måtte kännas skyldigt härtill bidraga, och Vendes Artilleri-Regimen tes Tygstat, äfvensom Gommendanlen, vid en sådan reglering med inqvartering varda ihågkomne. Med föranledande af detta Herr von Arbins anförande, har Riksdagsfullmägtigen för Christianstad, Herr J. Cronius, hos Vällofl. Borgare-Ståndet afgifvit ett anförande, som, jemväl remitteradt till Slats-Utskottet, har till syftning att visa, det Christianstads Stads Innevånare till Regiments Befälet erlägger den inqvartering, som genom 1720 års Inqvarterings-Ordning är bestämd, och hvilken, då den uppgår till omkring 1700 R:dr om året, syntes ganska dryg för Stadens mindre bemedlade Innevånare, utgörande endast omkring 2000 Stats-Utskottets Belänkanden. 144r skattskrifne personer, samt att det icke kan föras Borgerskapet till last, att gifta Officerare icke anse sig belåtne med de inskränktare lägenheter, Författningarne bestämma, eller med den i utbyte derföre, stadgade ersättning i penningar, m. m.
Förstörer eller skadar man uppsåtligen, i andra läll än nu sagda äro, onnans egendom, fast eller lös, ehvad den till enskildt eller allmänt bruk eller gagn eller till prydnad ämnad är; straffes med böter eller fängelse i högst sex månader. Har af gerningen kommit synnerlig fara för någons lif eller helsa, eller grof skada Bih. till B. St. U Haft. G 43 Lag-Utskottets Betänkande JM 35. fi egendom, eller är gerningen eljest med synnerligen försvärande omständigheter förenad; dä må till straffarbete i högst två år dömas. Brott, som i denna § sagdt är, må ej åtalas af annan än målsegande, der ej skada skott å allmän egendom. 21 §. Den, som ouppsåtligen, genom vårdslöshet, oförsigtighet eller försummelse, är vållande till eldskada å annans egendom eller till skeppsbrott, eller till sådan skada eller öfversvämning, som i 11 g nämnd är, eller dertill att fara uppstått för begagnande af verk, byggnad eller anläggning, som i sagda § omlormäles, straffes med fängelse i högst sex månader eller böter. Ar någon, på sätt nu sagdt är, vållande till skada å fyreller känningsbåk eller annat sådant tecken, som i 10 § nämndt är; straffes med böter. För dylikt vållande lill skada, hinder eller uppehåll, som i 12 eller 13 g omförmäles, eller till skada, som i 15 § sögs; vare bot högst tvåhundra Riksdaler. 22 §. Den, som gjort sig förfallen till straff efter 1, 2, 3, 4, 5, 7, 8, 10 elter 18 §, skall ock dömas medborgerligt förtroende för alltid förlustig. Lag samma vare, om någon efter 6, 9 eller 17 § gjort sig skyldig till straffarbete i två år eller till svårare straff. 20 Kap. Örn stöld oell snatteri. 1 <§. Ilvor, som stjäl gods eller penningar öfver femton Riksdaler, dömes, för stöld, till straffarbete i högst sex månader, der ej annorledes här nedan stadgadt är. 2 j§.
Dahlg ren : Alt, derest icke Staten skulle kunna öfvertaga underhållandet af allmänna landsvägarna, desse hädanefter matte vidmakthålla sig sjelfva, såsom i andra länder egde rum, på del sätt nemligen, att hvar och en, sorn färdas vägen framåt, vid gästgifvaregårdarne, eller vissa stationer, skulle erlägga en ringa afgift, beräknad per mil och olika för olika åkdon. Uppbärandet af denna afgift borde sedan årligen utarrenderas till den högstbjudande, hvarigenom i det närmaste skulle erhållas inkomster stora nog för alt räcka till vägarnes underhållande; men om äfven, på vissa ställen, kostnaden i någon mån skulle öfverstiga hvad genom vägafgiflen inflöte, blefve, efter motionärens förmenande, denna skillnad så obetydlig, att densamma lätteligen skulle kunna fyllas af allmänna medel.
Ständers pröfning underställas. Angående dispositionen af Siats - Verket* Utgifter hafva Revisorerne förmält, det fö jan* de omständigheter fästat deras uppmärksamhet nemligen: 1:0 Att, enligt Kongl. Stats Contoirets Memorial Böcker för år 1814 och 1815 utgifterne på 2ldra och 8;de Hufvud - Titiarne ofveistigit - i 606 St&s-Utskottens Betänianden. Hvilka brister eller öfverskjqtande utgifter blifvit ersatte af de besparingar a Hufvud-: Titiarne samt Allmänna Indragnings - Staten, sorn föregående år uppkommit och likmätigt Biksens Ständers beslut vid Urtima Riksdagen i Örebro år 1812 , skulle jemte ÖfverskoUeme på Stats - Verkets intrader sedan (jule HufvudTituns Summa af 100,000 Rulr först algatt, Utaf Konglblaju i Nåder intill påföljande Riksdag. disponeras till bestridande af kostnader ne yid Be vä tings - Manskapets Beklädnad och Exercerande, med flere Militaire utgifter, hvartill serskildte Medel å Stat då ej atislogos, pch hvilka öfverskott och besparingar, i fö!jd deraf blifvit under de sedermera fötflutne åren till och med för år 1815 till 3dje Hufvud-Ti» tuln öfverförde. Frän K.mgl. Stafs - Contpirpt hade Revisor rame erhållit den upplysning, att ep sådan från 3:dje Hufvud-Titulns Extra-Ordinarie tiJN gång skedd öfverföring till berörde brisiers el-, ler öfverskjutande utgifters betackande, hade blifvit grundad deruppå, att då Kongl. Majt i Nåder ägt att inom hvarje Hufvud-Timl fritt använda hela anslags - Summan och följaktligen äfven uppkommande besparingar derå, till utgifter, sorn med Titulns föremål varit instämmande, och sådane besparingar inom berörde 2:ne Hufvud-TRtlar föregående