Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den förra har genom tillbyggnad blifvit högst betydligt utvidgad, så att den nu lemnar rum för 60 patienter, hvaremot i Sundsvall endast finnas platser för 12. Stadsläkaren i Hernosand är tillika hospitalsoch lasarettsläkare, likasom ena stadsläkaren i Sundsvall tillika är lasarettsläkare. Nedanstående uppgift visar dels huru många patienter under året vårdats på lasarettsoch kurhusinrättningarne, dels summan af utgifterne för hvardera inrättningen; hafvande kurhus-afgiften utgått, i Medelpad med 5 sk. under åren 1851, 1852, 1854 och 1855, samt med 4 sk. under år 1853, och i Ångermanland med 4 sk. åren 1851 och 1852, 5 sk. år 1853 och 6 sk. åren 1854 och 1855, hvilken sednare tillökning varit af behofvet påkallad till betäckande af kostnaden för nybyggnaden. ' Hernösand. Patienter. Summa kostnad för inrättningen. Patienter. Summa kostnad för inrättningen. Betalande. På Nybergska frisängärne. Med venerisk smitta. Fritt. Summa. Betalande. Med venerisk smitta. De sjukdomar, som allmännast förekt åkommor, kardialgi och rheumatism, san oordentlig lefnad. Nedanstående uppgift [ mun, som på kurhusen under qvinqvenniet hvad jag förut uppgifvit om smittans fortf Medelpad. Antal. Sundsvall 57. Stöde socken ... 45. Njurunda d:o 19. Indals d:o 7. Timrå d:o 6. Selånger d:o 4. Tuna d:o 2. Borgsjö d:o 2. Ångermanland. Antal. Botheå socken 30. Långsele d:o 29. Thorsåker d:o 28. Sollefteå d:o _... 25. Grundsunda d:o 20. Ullånger d:o 17. Bjertrå d:o 15. Nora d:o li. Wibyggerå d:o 9. Gudmundrå d:o . 8. Styrnäs d:o .. 8. Skogs d:o „ 8. Lidens 57 Medelpad.
Att ingå i granskning af Författningsförslagets serskilda föreskrifter, sedan Utskotten ogillat delningsgrunden, i hvilken omständighet samma förslag - Lagsåmt Amu. Besv. och Oecou.-XJtskottens Utlåtande N:o 4 ti slag hufviulsakligast skiljer sig från nu gällande Lag, vore helt och hållet utan ändamål, hvadan Utskotten öfvergå lill de i 3:dje punkten framställ de anmärkningar. Det har blifvit anfördt, att den föreslagna skyldigheten för utmarksegare att hålla hägnad emot inegor skulle hvila på en falsk grundsats. Vöre detta påstående rigligt, skulle grundvalen för nu gällande Stängsel-lag äfven vara falsk, ty samma rättsbegrepp, sorn bestämmer skyldigheten för grannar, att hålla hägnad, der skog och utmark möta skog och. utmark, eller der inegor gränsa till inegor, utgör jemväl grunden för det föreslagne stadgandet. Ehvad man, lika med Lng-Comiteen, vill härleda stängselskyldigheten från begreppet egande-rätt, eller, såsom dess vedersakare yrka, alt den ömsesidiga nyttan grundar nämnde åliggande, stannar man vid uppgifvande af den allmänna regeln uti enahanda resultat, nemligen, att vitsord, att af granne fordra biträde till hägnads upprättande, bör ega rum. Om detta medgifves, hade skälen bort vara framlagda, hvarföre icke ömsesidig stängselskyldighet bör finnas, der åker och äng möter utmark, tfå den gäller, der lika beskaffade egor angränsa hvarannan. Sådana skäl äro> icke uppgifne, förmodligen af anledning att de i sjelfva verket icke kunna uppsökas, ty lika billigt det är att utmark, af hvad värde och beskaffenhet den är, skall hägna emot utmark, lika billigt är det äfven att slik malde skall fullgöra enahanda skyldighet, då den möter åker och äng. Då detta förhållande, efter Utskottens tanka, ligger för öppen dag, torde några ytterligare motiv icke behöfva anföras för Utskottens tillstyrkander att ifrågavarande anmärkning må utan afseende lemnäs.
Parter ålagde skyldighet att lösa ett exemplar af Häradsoch Berg-Tings-Rätternes Protocoll och Utslag, sotn icke är i afseende på de mål, hvilka af Kämnärs-Rätterna behandlas, föreskrifven, måtte äfven till de expeditioner, som från dessa Domstolar utfärdas, bifva utsträckt. Denna således gjorda och till Dag-Utskottet remitterade framställning har Utskottet tagit i öfvervägande; och då Häradssamt Kämnärs Rätter i så måtto äro med hvarannan lika, att de båda äro förste Domstol, den ene å Ilandet och. den andre i Staden, samt följakteligen det synes vara med behörig ordning och likheteten i förhållandet närmast öfverensstämmande, att, enär äfven den lösen, som för dessa Domstolars expeditioner får tagas, i allt öfrigt är till lika belopp bestämd, utom hvad beträffar den, som för första Arket af de Protocolls-Utdrag, hvilka innefatta ett eller flera Utslag, är stadgad, enhet jemväl i denna del varder iakttagen, anser Utskottet sig äga skäl tillstyrka, att en slik tillökning - Den 8 Juni. 379 ning uti Expeditions-Taxan för Kämnärs-Rätterna ina varda fastställd, äfvensom att, på enahanda grund, Kärande parter må vara förbundne att ett exemplar af de protocoll och Utslag, sorn i tvistemål der varda hållna och utfärdade, mot lösen uttaga. Riksens Höglofl. Ständers pröfning varder dock detta vördsamt undergtäldt. Ridd. och Adelns Ledamöters vägnar H. F. Strömfelt. På HÖgvördiga PrestStåndets Ledamöters vägnar Joh. Olof Wallin. På Vällofliga BorgarePå Hedervärda Bonde - Ståndets Ledamöters vägnar _E. G, Holm. Ståndets Ledamöters vägnar Petter Jernström. A. J. Wahlstjerna. Uppläst lios samteliga Riks - Stånden den 8 Juni. Vördsamt Memorial'. R ikdags-Fullmägtigen Johan Ericsson från Köp parbergs
Ja, det är en bra människa. Honom kan man WILHELM (skrattande). Du har en underlig smak, det må jag säga. En värre träbock har jag aldrig i min dar känt. Jag tror verkligen Berta är litet svag för honom. BERTA. om ord, som ni andra. Träbock. Ja, det är sant, han har inte så godt Men han kan handla i stället. Så som han arbetar och försakar för sin mor och sina syskon det är storartadt. WILHELM. kan du väl i alla fall gifta dig med en fattig karl, som redan förut har en stor familj att försörja. BERTA. att han för alltid måst afsäga sig all tanke på att Det är inte det minst storartade af honom Storartadt! gubevars, gärna för mig. Men inte kunna gifta sig. Och därför kan jag också så lugnt (lekfullt) så att den pilen flög förbi, min herre. WILHELM. ligtvis också lefva och dö ogift. ha honom till vän och förtrogen, utan att missförstås Nå, det passar ju förträffligt. Du tänker naturBERTHA (smekande modern). inte höra min plan. Mamma skall inte afvakta att Jag lemnar aldrig mamma. Men vill ni nu pappa kommer hem en vacker natt och fordrar, att du skall lemna ut till honom de där fattiga obligaexistens du skall öfverlåta dem som gåfva med till, att pappa inte får förstöra dem. tionerna, som äro oundgängligt nödvändiga för vår varm hand på mig, så skall jag förvalta dem och se FRU BARK. På dig och Lissi, menar du väl då. BERTA. en man. Nej, inte på Lissi (skämtande) ty hon har FRU BARK. Nå men Berta WILHELM (bugar sig). Jag tackar BERTA. valta dessa pengar, blefve det ju som om mamma toge emot ett understöd af dig och för att betrygga Lissis rätt gör jag samtidigt ett testamente. WILHELM. att stanna i de största förbindelser. Men inser du inte, att hela denna transaktion vore ett slags bedrägeri. BERTA. Mot hvem? WILHELM. Mot hvem! Mot mot svärfar, naturligtvis.
Revisorerne, uti hvilkas berättelse någon anmärkning mot Direktionen, dess förvaltning och redogörelse icke förekommer, hafva blott omförmälti »att några utgifter för underhåll »af eller reparationer å Garnisons-sjukhusets byggnader, under revisions-åren, icke äro be»stridda af anslaget till Sjukhuset,» hvaremot utgifter för detta ändamål anordnats af 7:de hufvudtitelns anslag till byggnader och reparationer i Stockholm; varande Revisorerne af den tanke, »att dylika utgifter, såsom afsedda för militära behof, böra bestridas af 4:de hufvud»titelns medel och genom Eders Kongl. Majits -och Rikets Krigs-kollegium redovisas.» MM GARL 1). FORSBERG. Stockholm den 26 Februari 1856. — 282 — Det bär, vid denna anmälan, råkat undfalla Revisorernes uppmärksamhet, att räkenskaperna för ifrågavarande tvänne år utvisa och bestyrka, att, för sjukhus-byggnadernas vidmakthållande till inre delar, eller till afhjelpande af tillfälliga mindre bristfälligheter å dörrar, fönster, lås och eldstäder, under titel: byggnadernas underhållande, af Sjukhusets anslag blifvit utbetalta: år 1852 • 4. eller tillsammans B:ko R:dr 1,015: 47. 4. och således 15 R:dr 47 sk. 4 r:st. utöfver det anslag härtill af 500 lhdr årligen, som, på Eders Kongl. Maj:ts nådiga stat för begge åren, är för behofvet i nåder anvisadt. Beträffande åter kostnaderna för sjukhus-byggnadernas yttre vidmakthållande och dertill erforderliga större reparationer, så grundar sig Ofver-intendents-embetets förbindelse att desamma vidkänna på Eders Kongl. Maj:ts nådiga bref af den 16 Mars 1842, hvarigenom bestyret härmed öfverflyttades från Direktionen till bemälte Embete, hvilket deremot befriades från underhållandet af Lif-gardets till häst stall, af vida större betydenhet i afseende å dermed förenade utgifter, och om hvilkas framgena bekostande Krigs-kollegium vid samma tid erhöll nådig befallning.
Deste aro de lltgiftcr, hwarmed Stats Utskottet funnit Indragnings-Staten nu böra tillökas, och som tillhopa utgöra - 12,599: 5, i<z. Hwarefter alla wid denna Riksdag tillkomne tillökningar, sammanlagde stiga till 365,887: 4Z, 5» Med behörigt iakttagande, sa wäl af Veste tillökningar pa de Hufwud-Tittlar dit de höra, som öfwerstyttning ifrån Indragnings, Staten till Hufwud-Titlarne af de Löneförbättringar och öfrige ständige Stats utgifter, som till i8n ars stut af Besparingarne pa Indragnings-Staten blifwit godtgjorde, tillika med nagra nödiga sundne fast mindre betydelige rättelser i anseende till en och annan Post, som tillhört annan, än den Huswud-Titul, hwarä den förut warit uppförd, komma StatS,Werkets Utgifter, enligt det bifogade Riksstats-Projectet, fördetta och följande arén till nasta Riksdag att ärligen utgöra, nemligen: ''Uppå Första Hufwud-Titulen: Kongl. Hof, och Slotts,Statcrne 574,982:19— 'Ändra Huswud,Tillsten: Civile och Lands,Staterne 566,746: r, 5. "Tredje Hufwud-Titulen: Militairen och Förswarswerken till Lands och Sjös 2,-35,275:14, 2. "Fjerde Hufwud-Titulen: Läro,Werke» 6,963:29,6. "Femte iL6a Den 9 Julli. "Feinke Huswud-Titulen: Fria Konsterne "Sjette Huswud-Titulea: Milda Stiftelser - , "Sjunde Hufwud-Titulen: Penftons-Staten "Åttonde Hufwud-Titulen: Allmänna och Extra Utgifter - Z.-draanings-Staten - "
Det vore således, innan ett så orättvist förhållande inträffar, skäl att vara betänkt uppå att afvärja faran, alt söka bola det onda. Jag inser visserligen, att f. n. är i denna fråga föga eller intet att hoppas, men jag har ansett mig böra till prot. uttrycka min öfvertygelse om ärendets vigt. Jag sjelf är ägare af privilegierad jord och har fått vidkännas skatter, hvilka blifvit öfverflyttade från den icke privilegierade jorden, hvaribland jag serskildt vill nämna passevolans-afgiften, och skulle denna nivellering allt vidare fortskrida, komma den privilegierade jordens innehafvare att lida ett intrång i deras rättigheter, som ingalunda är med rättvisans och billighetens fordringar öfverenstäm mande. Gr. Liljencrants, Gust. Fredr.: Som jag vid förra Riksdagen väckte en motion i den syftning, att få all jord lika beskattad, anser jag mig böra förklara, alt mitt deltagande för den sakens framgång, i oförminskad kraft fortlefver, men att jag finner liden för förändringens genomförande ännu icke vara inne af samma skäl, som vid förra Riksdagen androgs, eller att det vore mindre lämpligt att till verkställighet befordra en sådan reglering innan skatteförenklings-frågan blifvit bragdl till slut. Uppå härefter framsläld propos. blef förevande Betänk, af R. o. Ad. bifallet. Föredrogs och bifölls Allm. Besv. o. Ekon.Utsk:s d. 8 dennes på bordet lagda Utlåt. Den 12 April. Föredrogs, roen bordlädes ånyo, uppå flere ledamöters begäran, Allm. Besv. o. Ekon.U(sk:s d. 8 dennes första gången på bordet lagda Utlåt. M 78, i fråga om anställande af undersökning af skollokalernes beskaffenhet och om åtgärders vidtagande till deras|förbättring. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: I dagens plenum hafva Stats Utsk:s Utlåt. N:is 73 och 74, ang:de regleringen af utgifterna under RiksStatens 8:de och 9:de Hufvudtitlar, blifvit för andra gången bordlagde.
Herr kshronba^, uppläste följande af Herr LcrgeiMalci, Lric ^obrm författade dictaMLN: Uti 7 CapitlI §. RättegängrBalken lemnäs en fullständig förestrisl om hwad wid ansökning om Jntecknlnq är akt iakttaga och huru den sedermera stall dewrljas. Der bjudcs att w,d sadan anlöklnng stal! witz dag föreläggas Gäidcnär-.n till förklarings afgliwande 06) dcröst h-m da kännes wld stulden elier icke kommer med swar in och Borgenär wisar att Gäldmäcen är om s mma begär n kungjord, warde Jnteck ung last och galle frän den dag den i Rätten söktes. Delta stadgande tyckes nog lösligt deruttnnan ott wld dea lörelogde dagenS u gäng fär Inteckningen den reirvoctirra werkan om nägra hinder för d>tz bewiiljande ej mört. Undersökning om huruwida sadane ttrassat tiäkommcr Domstolen cch Resultatet tyckes sä mycket mera böra bero pä dth prö.nmg, som, där;st man ej förblandar begreppen om söka och erhålla, flere händelser kunna inträffa, dä, esker Allmänna Lagens och Kongl Concurs-stadgans söcestrlfl r, Inteckning dels icke kunde bewnjaS dels blefwe onyttig, sädane arv, om ForLrmgs-ägaren försummade att i hufwudstrtst förete sikt erhäilna skuldebref. Om Galdenären icke ägde den Egendom hMltz intecknande söktes, VM Galdenären dlifwit 406 Den y Januari/.
Domstolarne gjort sin skyldighet, samt, i fall felsteg blifvit begångne, om dessa härrört från tvätydighet i de tillämpade Lagens stadganden, eller från brist på bestämd Lag; dels ock föreslå sådane Lagbestäm, inelser och förklaringar, hvarigenom anmärkte förhållanden, sorn ansåges hafva sin grund i Lagens ofullständighet eller otydlighet, kunde för framtiden förekommas, 2:0 Herr Professoren Bexell, som åberopat sin hos Utskottet afgifna reservation; att till Utskottets i Grundlagen stadgade befattning med Justitire Ombudsmannens Embetsberättelse skall höra, såsom ingredieran - LagUtskottels Utlåtande N:o 153. 3 de del, ett Betänkande, hvilket icke ens vo. re tänkbart, om mari derur afhyser allt omdöme öfver dess föremål, den vigtiga Embetsförvaltningen. 3:o Herr Biskopen Doctor Faxe: att, som Justitiae-Ombudsmannens
Om Betänkandet skall återremitteras, så mäste Utskottet åter besluta. Ett mål af samma beskaffenhet har förevarit i Stats-Utskottet. Detta Utskott ansåg en fråga förfallen men 2:ne Stånd stadnade i motsatt beslut. Då inkom Stats-Utskottet med förslag , att denna omständighet skulle hänskjutas till Constitutions-Utskottet, hvilket ock skedde. Detta tror jag äfven här vore rätta marchen. I följd häraf underställer jag , om icke Ridderskapet och Ädeln vill fatta det beslut , att frågan bör förfalla. Herr von Hohenhausen : Jag vill blott nämna, att jag finner Grefve af Ugglas’s förslag 378 Den 6 December J. m. vara enklare, och förenar mig deruti ; samt således afstår från det af mig framstäldte. Herr von Hartmansdorff'. Afven jag förenar mig med Grefve af Ugglas, och erkänner mitt misstag. Herr Grefven och Län dt-Mar skalken yttrade, att då, elter dess enskildta öfvertygelse , den angående beloppet af den summa , hvarmed Discont-lån må omsättas), uppkomne fråga syntes böra, enligt ordalydelsen i 75 §. Riksdags-Ordningefij förfalla, finge Herr LandtMarskalken inhämta Ridderskapets och Adelns tanka, huruvida Ridderskapet och Adeln i en slik åsigt af ämnet instämde. Ropades J a. Vid förnyad föredragning af Statsoch Banco-Utskottens den 4 dennes under N:o 640 aflåtne , och samma dag på bordet lagde , Memorial , med Voterings-proposition i fråga om inlösningen af f. d. Filial-Disconternes ännu utelöpande skuldförbindelser; fann Ridderskapet och Adeln för go'dt , att, under godkännande af den utaf Utskotten föreslagr.e Voterings-proposition , öfverlemna berörde fråga till Förstärkta Stats-Utskottets afgörande.
Förgriper sig någon med våld mot Riksstyrelse, som, i de fall grundlagen utsätter, i Konungens ställe regeringen förer, och sker brottet för att störa friheten i sådan Styrelses öfverläggningar eller beslut, eller att dess sammankomster hindra; dömes till straffarbete på lifstid eller från och med sex till och med tio år: varder i det brott dråp å någon af Styrelsens medlemmar föröfvadt, såsom i 14 Kap. 3 eller 4 § sägs; miste dråparen lifvet eller dömes till straffarbete på lifstid. Innefattar gerningen förräderi; galle hvad derom i 8 Kap. 1 § stadgadt är. 8 §. Förbryter man sig, på sätt i 3 § sägs, mot Riksstyrelse, som i 7 § omtalas, eller mot Rikets Ständer eller deras Afdelningar eller Utskott; dömes till fängelse eller böter frän och med femtio till och med ett tusen Riksdaler. 9 §. Gör någon mot Norges Riksstyrelse, eller mot Norges Storting eller dess Afdelningar eller Utskott, brott, som i 7 eller 8 § nämnes; vare ock lag, som der för hvarje fall stadgas. 10 Kap. Om brott mot offentlig Myndighet. 1 §. Gör någon våld eller annan misshandel å embetsman, i embetsärende, eller för att honom till någon embetsåtgärd tvinga eller derifrån hindra, eller att å honom för sådan åtgärd hamnas; dömes till straffarbete från och med två till och med sex år; dock må, der omständigheterna äro synnerligen mildrande, tiden för straffarbetet till sex månader nedsättas. Med embetsman förstås i denna lag den, som med Konungens fullmakt å embetet försedd är, eller embete af lika värdighet innehafver, eller i sådan embets mans ställe lagligen satt är; så ock domare, ändå att han ej blifvit af Konungen förordnad. 2 §. Talar eller skrifver man smädligen, eller förgriper sig med hotelse eller annan missfirmlig gerning, mot embetsman, i eller för hans embete; vare straffet böter från och med tjugofem till och med ett tusen Riksdaler eller fängelse i högst ett år. 3 §.
S. D. Remitterades till Bevillnings-Utskottet: l:o Sven Jonssons från Herjeådalen motion om upphörande af den afgift, som, enligt 35 §. af Kongl. Förordningen den 19 Juni 1835, i förment strid mot 26 §. Beviilnings-Förordningen, ålägges vissa svagare gästgifverier i nämnde provins; 2:o Olof Pehrssons från Gefleborgs Län motion om förbud mot införsel af bomullsgarn och bomulls-väfnader från utrikes ort elier förhöjd tuli derå; 3:o Jan Anderssons från Westerås Län anförande om försvinnande af expeditions-lösen och erläggande i dess ställe af en så kallad rättegångs-bevillning; och 4:o Magnus Fry kbergs från Wermlands Län memorial, att Rikets Ständer uti en blifvande Bevillnings-Förordning måtte befria alla de vid mindre besökta vägar varande skjutsombyten från erläggande af afgift för gästgifverirörelse. S. D. Remitterades till Lag-Utskottet: l:o Lars Petterssons frän Blekinge Län memorial om förmyndares arfvodeslön samt om ytterligare garantier till säkerhet för myndlings fordran hos förmyndaren; 2:o Dalillöfs från Elfsborgs Län memorial, med hemställan, att förslagen till allmän Civiloch Criminal-lag måtte vid detta Riksmöte blifva liandlagde; 3:o Johan Pehrssons från Upsala Län memorial om tysta förmonsrätternes afskaffande och förmyndare-kamrars inrättande; 4:o Anders Jonssons från Memmings Härad i Östergöthlands Län motion om upphäfvande af Kongl. Förordningen den 20 Januari 1779, så vidt den rörer 40 Cap. 3 §. Missgernings-Balken; 5:o Olof Pehrssons från Gelleborgs
R:dr 16,550 11 — Fordringar i Utrikes Mynt. På diverse Courant Rakningar, svarande i svenskt Banco-mynt emot en sammanräknad Summa af ___ hvaraf R:dr 367: 27. I. blifvit liquiderade, så att vid I8I3 års slut återstod tHamb. Banco, a 47 sk. Behållning af Vexlar Denna Vexelbehålining är under årets lopp disponerad. Summa fordringar B:o R.-dr Recapitulation. Skuld vid 1812 ars slut R:dr B:co 4,305,670: 25. I. Päfördt lnierresse är 1813. R:dr 67,500 Conventionsmynt, å 32 sk. 45,000: S:a R:dr R:cO 4,350,670: 25. X. Skulden på Lif-Rente-I.ånet i Holland är genom inträffade dödsfall minskad med C:t R:dr å 613 % v 3 stvfv. a 44 sk. R:dr B:co 562: IO. Hvaremot den på Courant Räk ning blifvit okad med $2 R:dr 4 sk. Leipz Conv. m:t. å 32 sk., sorn afgå med 54, 37. Inrikes Skulde Skuld, löpande med Renta: Hans Maj t Konungens Hemgifts-Capital med 5 proc. Renta Inrikes Länet för Trollhätte Slussverk med 12 proc. , Capital R.fl B-0 16 ~ Obetald Renta _ 5,o9r. __'Z Vid 1813 tvs slut var Renfan till ett belopp af 5,155 R:d outragen ~~ 2 ^ RlAsgäias-Contoirets Lan ä 5 proc., Capital _ R:d B?o 1,472,175: 37. ~ ~ 5»978: 30. 5 Outragen Renta Vid 1812 års slut.
Uppå derom framställd proposition blef LagUtsk:s betänk. ]V:o 8 af R. o. Ad. återremitteradt. 1 nyo föredrogs Gr. Cronhjelms, Otto Aug., d. 7 dennes på bordet lagda motion, ang:de reglering af den till stapelstäderna utgående tolag. Dan io April c. m. 95 Frih. Sprengtporten, Jac. Wilh., uppläste följande: Med anledning af Hr Gr. Cronhjelms i sista plenum väckta motion, åsyftande regleringen af stapelstädernas tolag, finner jag mig föranlåten att yttra några tankar, hvilka dock, i anseende till den korta tiden, icke kunna vara grundade på den fullständiga undersökning af frågan i alla dess delar, som jag skulle hafva önskat åstadkomma. Hen åsigt, sorn Hr Gr. vill göra gällande, att K. M:s rättighet att meddela städerna tolag är stridande emot 60 §. af Reg-F., denna åsigt är ny. R. St. hafva icke betraktat Svenska folkets beskattningsrätt ur denna synpunkt, såsom det vill synas af stadgandet i 3 §. af den ansvarighetslag för Konungens rådgifvare, som Konungen och R. St. fastställt d. 10 Fehr. 1810, uti en tidpunkt, då ännu rätta förståndet af grundlagens bestämmelser var i friskt minne. Deri heter det: Skulle Statsråds-ledamot eller Konungens rådgifvare i commandomåi tillstyrka Konungen att vidtaga sådant steg, hvilket uppenbarligen är stridande mot Reg.formens bokstafliga föreskrift uti 57 §., rörtde R. St:s beskattningsrätt, uti 60 §. till förhöjande af den bevillning, R.
IX. A. 183. U. 687. X. A. 335. X. U. 616. A. 633. E. 688. — om påminnelse för ConstitutionsUtskottet att inkomma med svar å sistnämnde motion. X. 536. A. 553. Naluralhistorien, om tillsättande vid gymnasierna af särskilda lectorer för. VI. B. 343, 649. VII. A. 74. Nauckhoff, Carl Johan, yttrande. I. 24. Navigationsskolor, om inköp af instrumenlalier till 3 sådana. V. B. 196. A. 353. VI. E. 234. NederCalix socken af Norrbottens län, angående restitution af bevillning, erlagd inom nämnde socken. Se Restitution. Nerman, f. d. Juslitiecancelleren, angående StatsUtskottets anmärkning i afseende på honom beviljade undantag från författningarne om begrafningshjelps aftjenande. IV. B. 490. Normalskola för fruntimmersundervisningen, om inrättandet i Stockholm af. I. 361. R. 558. Norrbottens och Westerbottens Fältjägarecorpser, om försäljning ( 107 ) till skatte utaf Lieutenantsoch UnderLieulenantsbostållena derstädes. VI. B. 435. A. 650. norrfors byamän i Westerbottens län, angående tillstånd för dem alt begagna laxfiske i Umeå eif. VII. B. 469. A. 488. VIII. E. 548. Norrige, angående handelsförhållanden emellan detta land och Sverige. Se Handelsförhållanden. — angående villkoren för införsel till, af spanmål och andra Svenska landtmannaprodueter. Se Införsel. Niirnbergerkram, om anslag lill beredande af undervisning åt allmogen uti tillverkning deraf. V. B. 84. A. 342. VI. E. 4. Nykterhetsskrifter, om anslag till utgifvande af. VII. B. 435. Å. 457. IX. A. 165.