Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är i sanning förvånande, att damerna så föga tärer. veta att uppskatta den enastående omvårdnad, som En finkänslig och redbar natur behandlar sålunda visas deras personlighet eller, hvilket är privata bref med hänsyn, då däremot personer, detsamma, deras kropp. D e reflektera icke öfver den, bekymra sig icke ett ögonblick om dess innemed mindre utpräglad hederskänsla, ej göra börd utan taga emot den som något fullkomligt sig samvete af att förråda hemligheter, delgifnaturligt. na i privata bref, eller begagna dessa som vaDetta handlingssätt skulle ovillkorligen kasta en pen emot fiender och motståndare. djup slagskugga af otacksamhet öfver damernas led, om icke — vi kunna gärna säga lyckligtvis —. e. den visade uppmärksamheten vore så pass bemängd med egoism, som den är. Det är nu en gång så, * att handlande aldrig utbjuda andra varor än sådana, som de veta skola röna efterfrågan, och hvad redaktörerna beträffar äro de i fråga om prenumeranternas, smak utrustade med de allra finaste känselspröt. Detta gör, att det ytterst är damerna själfva, som bestämma innehållet i » För damerna ». Frågade de En liten vink af J. Stade. icke efter smink och puder, skulle ieke en enda handlande annonsera om dessa skönhetsmedel, och i kvinnor äro så bortskämda och vana vid artiggingo damerna icke upp i pormaskarne, utan intresserade sig en smula för samhälleliga frågor, så het, att vi knappast lägga märke till all den skulle redaktörerna aldrig säga ett ord om poruppmärksamhet, som från sina håll kommer oss till del. V i taga emot den som något så helt naturmaskarne, men skrifva hela spalter om frågorna. ligt, att vi alldeles glömma att känna oss tackSträngt taget är det således sig själfva damerna samma. hafva att tacka för den omhandlade uppmärksamheten, men detta hindrar icke, att de böra förstå Som t. ex. i fråga om de små älskvärda meddeoch värdera den korrekta uppfattning af dem själfva landen, hvilka i de flesta tidningar under den kända rubriken » För damerna » skrifvas särskildt för oss och den på samma gång godhjärtade och vördnadsfulla beredvillighet att tillgodose deras specifikt med förbigående af öfriga läsare.
» And don ' t you forgei it! » samt och mycket serveras A l l m. telef. £K ERLANGER-BIER, Miinchener-metod nu å t e r i l a g e r När ni si önskar fotografera å de finnes restauranter i Stockholm. Bryggeri. vinna 40,000 k r. Obs. A teaterobligationen serien 7 9 1 9, n:r 5, h o s oss försåld p å afbetalningskontrakt d. 26 april, utföll 1 maj d. å. VEXELK0NT0R », m m m i Norrbrobazaren 1 7. Dam-Kragar — 40 » — 1: 5 0 ' » långa Fyrkantiga till fabrikspris, största urval. ter, Gardinspetsar, Tyllspetsar. Silkesspetsar, Lampskärmsspetsar. Yllespetsar, Linnespetsar. p r m t r pr aln Silkessammet Patentsammet i D. l O 2:50 i z i g g a. t a z i l O. 10 ö r e p r mtr. BordsSnörmakerier, Pärlgaller, Omnibus möter. Snörlif och i: 50 till h ö g r e pris. Ylleband, Knappar. och Muddar. A I m p l a r. alltid denna inregistrerade etikett som tjaranti för varans äkthet. Säljes i Stockholm hos C. F. Dufva, Drottningg. 4 1, Louise Blomberg Vesterlängg. 39, Flin Fdluntl, Drottningg. &amp; C:i Parfytwmagaainer, Titff D a m - och Barn-Ylle-Strumpor. Tillbehör till Lampskärmar. m m a tiingslioiitoren N.O. fl. fl. Broscher, Armband. Hårprydnader, Hornhårnålar. 1,10 i frim. [17G7] Axel liitström. Att salta skärbönor. I ett steneller trä- k ä r l strör m a n p å bottnen e t t hvarf salt, däröfver e t t hvarf bönor o. s. v. Mästersamuelsgatan 10, I I.
Redovisningen för år 1814 är väl ännu icke att tillgå 5 men enligt den för år 18I3 inkomna uppgift, som dock är mycket ofullständig , utgjorde Hemmansafgiften vid pass 160.000 R:dr, Consumtionsafgiften i städerna och på landet, jemte M i nu t er i n gs a f g ilten 150.000 R:dr, Pannerymdsafgiften omkring 54.000 Rrdr; men som ofvannämnda år endast Brännvinsbränningen var tillåten för T\ af tiden, och alltså, likmätigt sista Förordningen örn brännvinsbränningen, afgiften för Pannerymden endast under denna tid erlades, så skulle, om Brännvinsbränningen varit tillåten för fulla 8 månader, tillkomma omkring 230,000, eller Pannerymdsafgiften dock högst utgöra 280.000 R:dr, hvarigenom med desamma dryga afgifter å Brännvinsbränningen, derå ingen förhöjning lärer kunna äga rum , intraden skulle för 8 månader högst belöpa till 600,000 R:dr, eiler mer än 100,000 R:dr understiga den i RiksStaten påräknade inkomsten. Högvälborne Herr Grefven och LandtMarskalken samt flög* Den 19 Juni. lofl Ridderskapet och Adeln täcktes finna,i hura stark progression den af Riket päräknade Bränn, vinsskatt uppstigit. Vid 1809 och 1810 års Riksdag, då Brännvinsbränningen, så till pannerymd som branningstid, biel förklarad fri, påräknades endast 362,000 R-.drj men vid 1812 års Riksdag, då brännvinsbränningen så ansenligen till pannerymd och tid inskränktes, ökades dock skatten med 340,000 R:dr, eller fastställdes till 702 000 R;dr. Huru kännbar denna beskattning varit för jordbruket, hvilket den nästan endast träffat, och ännu vidare skall bliiva, så framt den måste ökas, är icke Högväiborne H err Grefven och LandtMarskalken samt Höglofl. Ridderskapet och Adeln obekant.
Deremot instämmer jag deruti, att det andra må blifva sådant, som Grefve von Schwerin föreslagit, eller att lån må upptagas till högst 5 procent. Herr Hjerta: För min del instämmer jag gerna deruti, att propositionen blir till hög/t o procent, helst, då Betänkandet andra gången år före, man icke år bunden att hålla sig precist vid ordalaget. Jag år öfvertygad, att upplånin* gen kan ske för mindre ån man trott. Framtiden skall visa, om jag deruti halt orätt, och jag anser, att man åt Fullmågtige kan öfverlemna att sköta den saken. Herr Uggla: Med den Öfvertygelse jag åger om nyttan och låmpeligheten af den åtgärd, att Riksens Ständer gifva bestämda föreskrifter åt sina Fullmågtige, anser jag, det beloppet af räntan bör nu bestämmas, och tillstyrker derföre, att Utskottens förslag måtte blifva japroposition. Uppå derefter af Herr Grefven och LandtMarskalken förnyad hemställan, fann Ridderskapet och Adeln för godt godkänna följande voteringsproposil ion: Den »om bifaller Utskottens förslag om pen 12 September /, »i. Jåns upptagande mot 5 procents ränta och betalning vid anfordran, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, komma de i i j,:te punkten, om-, förmälte lån att upptagas mot högst 5 procenta, ränta och förbindelse att å viss bestämd tid &- terbetalas, på sätt i det reglementariska närmare komitier att stadgas. Hvilken voterings-proposition derefter an-, slogs. Sedan 43, 44, 45 och 46.§. i Riddarhusi, Ordningen blifvit uppläste, börjades voteringen klockan tre qvart till 2 eftermiddagen, och befunnos vid voteringens slut, sedan en voterings, sedel blifvit undantagen och förseglad, samt de. öfrige voteringssedlarne öppnade, rösterne harya; utfallit3 sorn följer: Ja Nej — 66. I följd hvaraf och sedan det öfver votering gen särskildt förde Protocoll blifvit uppläst, Herr"
Han hade länge haft denna idé, och han kunde ej bli den kvitt. Det var som om han anade en frigörelse i detta att försöka skapa något av det elände han erfarit. Särskilt skulle han ge luft åt det förfärliga i hans livs planlöshet, irrandet, oron och hemlösheten. Han höll på att somna in, med mors gamla brokiga lapptäcke kring sig. Å ja, det skulle bli en bra bok och en förfärlig bok på en gång. Kunde han? Kanske inte, men om han försökte med allvar så hade han likväl något att leva för, en liten plan, ett halmstrå att gripa efter. Han blev plötsligt så glad över att ha hittat denna ansats till en hållpunkt i tillvaron att han satte sig upp i sängen och skrattade, han fick nästan tårar i ögonen. Varför har jag ej tänkt så förut, varför har jag ej förstått att jag skulle försöka med något svårt, något nästan omöjligt, för att få ett litet, litet mål att leva för? Författare! Å ja, stopp litet, inte så högfärdigt, men någonting en fluga att leva på var det inte så Hartman sagt. Man behövde helt enkelt en fix idé, man skulle hålla fast vid den som döden annars blev det vansinne i till sist. Han var så upprörd att han sov endast ryckvis den natten. Men av författandet blev ingenting, han förföljdes månad efter månad av Nilenius’ trugsamma och klumpiga, otympliga vänskap, ett slags brutal, rå och sentimental tillgivenhet som Nilenius alltid gav till pris åt första bästa öra för nöjet att få skälla ut vännen. Han var ytterst ensam, denne Nilenius, och ingen ville gå i hans sällskap. David ville det ej heller, men han var själv ensam, Nilenius sög sig fast och släppte aldrig taget, så fort David lämnade honom greps han av förtvivlan. David visste att han röjde hans hemligheter för att ställa sig in med dem som hatade Davids far, och han beslöt sig då och då för att säga upp kamratskapet. Då visade Nilenius en ny sida, det var en fattig eller sjuk eller döende han skulle besöka och ville ha Davids sällskap. Han var ofta ute i barmhärtighetsbestyr, han sade själv att han var den ende som ömmade för traktens fattiga. När han hjälpt de nödställda ur deras värsta bekymmer blev han alltid ovän med dem, de var för otacksamma.
Den 18 Januari. yttrar sig fram och tillbaka öfver outredda enskildta förhållanden, hvilka utgöra föremål för klagan och ransakning hos em be t smy 11 dig heter, men icke hos Ständerna. Det är dock besynnerligt nog, att Frih. Cederström, som så ofta emot andia åberopar 90 §:n Reg.F:n, icke vid delta tillfälle ihågkommit att enskilde medborgares och corporationers förhållanden icke ens må nämnas under våra riksdagsförhandlingar. Frih. Cederström: I händelse båtförare-gillets förhandlingar skulle blifvit föremål för vår öfverläggning och vi skolat fatta beslut öfver dem, då hade den siste talaren haft rätt att vi gått emot den 90 §:n; men tillvaron af det privilegium som donation, hvilket gillet äger och under hvars egid det finnes och häfver sin varelse, detta monopolium i landet, till mehn för trafiken, är af beskaffenhet att utgöra föremål för Sländernes pröfning, i det alt det är genom anslag af Ständerna, som rättigheten bör bortköpas. Jag har icke begärt alt gillet skulle frånröfvas sina rättigheter; jag har begärt att undersökning måtte ske; att värdet af vinsten måtte uppskattas, på det att, när inkomsten är känd, capitalet må kunna beräknas oell till innehafvaren betalas samt rörelsen derefter blifva fri för hvarje Svensk man, efter det beslut Konung och Ständer vid 1810 års riksdag i grundlagen nedlagt. Hr Lagerhjelm, Pehr: Föremålet för Utsk:s tillstyrkande utgöres egentligen deraf, att Ständerne skulle i lind. anhålla, att Konungen täcktes sjelf låta undersöka, huruvida det nuvar. förhållandet med det oftanämnda båt föra re-g i 1 le t kan vara förnärmande för de trafikerande eller icke. Nu måste det vara naturligt, alt det är de trafikerande sjelfve, som böra anställa denna undersökning, och örn den utfaller till deras skada, så må de anmäla sig hos Konungen för rättelses vinnande. Jag tror alt så mycket Ständerne kunna undvika att lägga sig uti enskildta förhållanden, desto bättre är det, och tillstyrker äfven på detta skäl afslag å betänkandet.
M omedelbar och full besittning af sin tillständiga del med deras härflytande förmäner. Knaprast lä>-er någon gilla det förflag, att afkvmsten af en HnSsaders eller Medborgares Egendom, Rörelse, hand ering, elier hwad lofligt näringsfång som häldst, flulle »vid dess fränfälie, pä ett eller flera är dömmas isrän afträdande Arfwingen eller ägaren med undantag af en liten del, till desi nödtorftigaste bärgning och näringens skötsel, under mistningstiden. Detta flulle icke en gäng kunna billigas af det skak, att denna, i sall den afgangne lefwat nägra är kärv gre, hade ända icke förr än nu kommit till sin rätts ätniutande. Med all sin besynnerlighet wore likwäl hetta förslag icke obilligare, än det förstnämnde: och icke L44 Den 4 November icke en Ämbesmans dömmande till längre eller kök-' Lare tids Löneförlust, öfwerginge det andra i härds het; sä wida den klagan är grundad, att gansta mänga af denna Medborgare Clasien finna sig wanlottade, afven wid promt och fullt erhållande af fina Löner. Det ar ock en ostridig sanning, att en Sysils icke kan förmodas bl i sv a med samma bested förwals tad af en extra Tjensteman, som af den Lagligen till» sakte Ordinarie, ehuru af stal, svin äfwen hafva billigheten för sig, denna ridväg mäste tagas under någon lid, ett eller annat är; dä likwal flere föres kommande wigligme Ämbets-anstalter, nödiga förändringar, ' inrättningar och sä widare, arv genom Författningar förb n one att företagas, och mäste ät ordinarie wid desi tillträde, besparas. Detta inträffar i synnerhet wid de nu sä mycket i fräga komne Eeelesiastique Beställningar.
Pä dehn skäl, finner således Lag, Utskottet, ef allenast, att Allmänna Lagens stadgande om rättigheten till Förpantning, ännu är t sin fulla kraft, uran äfwen, alt skäl icke förekommit till en motsatt tanka; Hwarföre Lag,Utskottet anfedt sig icke kunna i ett sa tydeligt ämne tillstyrka utfärdande af någon Förklaring; Hwilket dockERiksens Högloft. Ständer wördsamr underställes. Orebro den 2 Julii 18,2. Pä Högloft. Ridd. och Adelns Pä Högwörd. Prcst-StänLedamöters wägnar, dets Ledam. magnar, 1^. k. Ltrömkelt. ffob. ffrk. Hedren. Pä Wälloft. Bsrgare-StänPä Hederw. Bonde-Stän dets Ledam. wägnar, dets Ledam. wägnar, A N. kön Hvist. Anders Ericsson. H.. VV'^rdlZrsn. Uppläst hos Ridd och Adeln den 6 Julik, Prest-Ständet den 6 Borgare-Ståndet d. 6 - Bonde-Stander den 6 WZrdsamt Memorial! Borgare, Stindet har till Lag-Utskottets Utlåtande behagat remittera ett af Riksdags-Fullntägligen frän Wisby Stad, Grosshandlaren T. Segerdahl til! Wältofl. Borgare-Ständer tngif, gifwit, sa lydande Mem orra!: Huruwida en Fullmägrig eller Systoman mä wittna om sädane egne åtgärder, som han i nytznamn, de egenstap i den honom anförtrodde sak widcagit emot sin Hufwudmans Weder» Pär t, och hwilka åtgärder kunna werka pa Parternes ömsesidiga rätt, derom lärer Lagen icke wara nog tydelig da Domstolarne kunna meddela stridiga Utslag.
Domare är pligtig, å landet efter sluladt Ting, i stad för hvarje månad, samt Hof-Rält vid hvarje års slut, att meddela Socken-Nämnden i den församling, till hvilken den omyndige hörer, uppgift på hvilken, som hlifvit till dennes förmyndare förordnad; 3:o att då omyndig flyttar från en församling till en annan, SockenNämnden i den förra skall underrätta Socken-Nämnden i den sednare om hvilken, som innehar förmynderskapet för den omyndige; 4ka att om den utnämnde förmyndaren ej är inom församlingen boende, Socken-Nämnden skall om det utfärdade förmyndare-förordnandet gifva underrättelse till Socken-Nämnden i den församling, till hvilken förmyndaren hörer, och att kostnaden för den brefvexling, som härutaf blifver eu följd, skall af den omyndiges medel gäldas, samt Lag-Utskottcls Memorial, ^T:o 7p. 5 5:o att då någon, som innehar förmynderskap, flyttar från en församling till en annan, Socken-Nämnden i den förra skall gifva Socken-Nämnden i den sednare uppgift på de förmynderskap, som den ur församlingen alllyttande personen, enligt Socken-Nämndens vetskap, innehar, hvarigenom den ordning skulle vinnas, att hos Socken-Nämnden tillförlitlig upplysning kunde erhållas om alla de förmynderskap, hvarmed hvarje person inom socknen är besvärad.” Då således två Riks-Stånd, nemligen Flesteoch Borgare-Stånden, antagit Kongl. Maj:ts ifrågavarande Nådiga Proposition oförändrad, men Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet stadna t i derifrån afvikande, men likväl sinsemellan skiljaktiga, beslut, får Utskottet, med anledning af Riksdags-Ordningens 73 härmed vördsamt inbjuda sistnämnde tvä Riks-Stånd att med Presteoch Borgare -Stånden i den skiljaktiga delen eller ifråga om jörändrad redaktion af 23 Kap. / §. Arjda-Balken sig förena.
Jemlikhet skall beredas uti njutningarnes förhållande till arbetet och behofvet, den industriella verksamheten höjas och lifvas, produetiviteten blifva större och njutningsrikare, allmänt välstånd och allmän sällhet beredas, utan alt träda i vägen för den intellecluella bildningen, hvilken tvertom befordras; och således tidsandans materiella förstörande riktning, uti ränleförsäkringsanslalterne finna den sökta conservativa motvigten. En fasthet skall inträda uti alla förhållanden, större än den någonsin varit; revolutioner således ej mera vara alt befara, krig långt svårare att begynna, då ingen kan vinna mer än han äger; stalscassans betydligaste utgifter ansenligt förminskas, då stående armeer blifva mindre behöflige mot yttre våld och inre oroligheter. Ränteförsäkringsanstalterua skola blifva det stora band, som omsluter staterna och sammanknyter deras medlemmar innerligare med hvarandra. Uti dem ligger fröet förborgadt till en alldeles ny samhällsordning. Så tala Tyskarna och så tala charlatanerna och enthusiasterna. I min tanka bör Staten vara intetdera, utan låta de enskil - 368 Den 22 Februari. de sjelfva framställa sina förslager och föranstalta om deras utförande, om de förmå. Icke är det Staten, som med sina löften kan eller bör framträda. Vid närmare granskning af sakens beskaffenhet, ser man också en annan sida. En ränteförsäkringsanstalt bar den syftning alt bemäktiga sig enskildes samlade capitaler och förtära dem till största delen, samt göra den döda anstalten, i st. f. den lefvande menniskan, lill ägare af det öfriga. Den uppsuger capitaler från näringarne, för att använda större delen af dem till ökande af consumtionen, och det öfriga, i likhet med våra cassör, lill förräntande i statspapper eller mot säkerhetshandlingar. Den har i dessa hänseenden en motsatt verksamhet mot sparbankerna, som förvara och föröka capitalerna åt den flitige och arbetsamme. Ränteförsäkringsanstalten försätter sina äldre delägare uti samma ställning som capitalister, med den skillnad, att de ej låta de fleste af dem lemna några capital efter sig.
Öftra härab af Sonföpiugö län; 54:o af fantttta bag, i anlebning af Äottgl. Sftajdö nåbiga fPropofition i fråga om nebfättning i räntan för åtffiltiga ffogölotter å froiteparfen Stella Sall på Slanb; 55:o af fatttma bag, i anlebning af mädt fråga om närmare Beftämutclfer i affeenbe å fättet för erpåtlanbe af ffatterätt å frononpBpggen; 56:o af fatttttta bag, angåenbe frånträbanbe af åvrottaitö rätt tilt be f. f. Srippffa hemmanen i ^altanb; 57:o af fatnnta bag, angåenbe Bemitjabt ftatöanflag titt itppföranbe af en itp Bpggnab för ©toenffa @töjbföreningenö fiola i hufmnbftaben; 58:o af bett 19 2lugufti, i anlebning af åbongl. SJtajdö nåbiga spropofition, angåenbe Beftribanbet af Begrafning^» odj öfriga foftnaber, nteb anlebning af öp, 9Jt. ©nfebrottning SefibcriaS böbliga frånfälle; 59:o af famtna bag, i anlebning af jtongl. 93taj:tö nåbiga ipropofitton, angå» cubé anflagö Bemitjanbe belö tilt Betädanbe af en uti ©tveuffa ^petöBergöerpebitio» 48 0tiföbagö 50taj:tö nåbiga fPropofition otn affönbring af jörb från majoröboftäUet gammar vi b SBermlanbö
Ä r van vid inom hus föref. göromål samt sömnad. Goda betyg. Svar till » Hulda », Nyland, p. r. [1S14] E n 22 års prakt, bildad flicka önsk. plats i familj för barn eller såsom skrifbitr. Kunnig i klädo. modesöm. Små pret. Svar t. » 100 », Iduns byrå. [1 06] E n ung flicka önskar plats i familj! Den sökande är villig gå frun till hända samt läsa och spela med nybörjare. Svar till » Z. &gt;, Kriatianopel, p. r. Ar det någon af eder, som vill hafva en bildad, praktisk och ordentlig flicka till hjälpreda uti edert hushåll. Hon är kunnig uti sömnad och inomhus förefallande göromål, äfven van vid landet och önskar plats med det första. Svar till » Alva », Karlskrona p. r. [18U] En medelålders, bildad tyska, som vistats i England och Frankrike och är villig att såväl tala som grammatikaliskt undervisa i dessa språk, önsk. anställning såsom lärarinna eller som sällskap hos äldre personer. Goda rekommendationer finnas. Upplysningar å Fredrika Bremerförbundets byrå. (G. 2290) [1821] bättre flicka med goda kunskaEn per, kunnig i allt hvad hushållet beträffar, kunnig i engelska o. musik, önsk. pl. i bättre farn. att gå frun tillh. Svar till » A. M. J. », Tidn. Oskarshamn. [1S25] En ung fl. af god fam. önsk. pl. i bild. sådan att bitr. vid hush.-görom. och f. ö. på bästa sätt göra nytta. Ingen lön, blott godt bemöt. o. bli ansedd som. medl. af fam. Snart svar t. » A. », Algutsboda, p. r. [1826] D ame distinguée, musicienne, désire place de dame de Compagnie ou dame de Maison. Hautes références ici, ainsi qu ' å 1 ' étranger. En anspråkslös flicka af god familj, med vana vid underv., önskar till hösten plats. Undervisar i vanl.
Då den person, som, med de egenskaper grundlagen förutsätter hos Rikets Ständers Justilie-ombudsman, har lill pligt att oafbrutet följa lagskipningens gång, dervid närmast är i tillfälle inse lagars och författningars brister, har det äfven, i sammanhang med hans skyldighet att utreda lagskipningens tillstånd, blifvit honom ålagdt, att i sin allmänna redogörelse anmärka dessa brister och uppgöra förslag till deras afbjelpande. Sedan likväl Kongl. Maj:t, i enlighet med 1841 års Ständers uttryckta önskan, förordna! en lagberedning för öfverseende af då redan uppgjorda förslag till allmän civiloch kriminal-lag, med rättighet för Justilie-ombudsmannen att deltaga i granskningen af denna berednings arbeten, anser Juslilie-ombuds - Lag-Ulskollcts Utlåtande, N:o 1. 3 mannen sig dermed hafva erhållit en sådan anvisning för sin embetsulöfning i denna del, att framläggandet af partiella förslag till lagarnes förbättring å hans sida ej i allmänhet nu bör ega rum, serdeles hvad broltmålslagstiftningen angår, deri Rikets Ständer redan till en del godkänt de grun* der, hvarpå det af lagberedningen utarbetade och af Kongl. Maj:t vid sistlid ne riksdag till antagande framlagde förslag till ny strafflag hvilan Alt emellertid verka till den slutliga förbättring i denna del af lagstiftningen, sorn med berörde förslag afses, bar Justitie-ombudsmannen funnit utgöra sin oeftergifliga pligt, och det är af sådan anledning, som han, ehuru förutseende att detta förslag ånyo skulle af Kongl. Maj:t föreläggas Rikets Ständer, dock upptagit detsamma såsom en sin motion. Hvad åter den civila lagstiftningen angår, har Justitie-ombudsmannen, med afseende å hans ofvanberörde åsigt, inskränkt sig till återupptagande af den vid flere riksdagar behandlade frågan, angående vissa domstolars indragning, den han ansett kunna oberoende af civil-lagförslaget i öfrigt skärskådas och afgöras.
Vid Utskottens hemställan i anledning af doktor Bromans motion lät Ståndet bero, samt godkände hvad Utskotten i öfriga delar af detta betänkande framställt. S. D. Föredrogs ånyo Banko-utskottets memorial N:o 100, öfver gjordt» anmärkningar vid memorialet N:a 97, med förslag till föreskrifter, afseende kontroll å diskontverkens ombudsmäns uppbörd och göromål. Lades till handlingar ne. S. D. Vid förnyad föredragning af Stats-utskottets utlåtande lN:o 311, i anledning af väckta motioner om anvisande af årlig pension åt framlidne professoren, friherre Berzelii enka, blef samma utlåtande af Ståndet bifallet. S. D. Föredrogs Expeditions-utskotlets memorial N:o 18, i anledning af återremisser å skrifvelse-förslagen N:o 173 och 174. Sedan Ståndet denna dag godkänt skrifvelse-förslaget N:o 192, lades ofvannämnde memorial till handlingarne. Från Yälloll. Borgare-ståndet. S. 1). Föredrogs ånyo och godkändes Lagsamt Allmänna Be svärsoch Ekonomi-utskottens betänkande N:o 44» i anledning af väckta frågor om ändringar uti Kongl, stadgan, angående försvarslösa och till allmänt arbete förfallna personer. 680 Prat.-utdrag den 6 September -1848. S. D. Föredrogs ånyo och lades till handlingavne förstärkta Statsutskottets memorialer: N:o 313, angående verkställd omröstning, i anledning af riks-ståndens skiljaktiga beslut, i fråga om befrielse för förre departements-cheferne i general-tullstyrelsen, presidenten af Billbergh och kansli-rådet Valerius samt kamereraren, kammar-rätls-rådet Winroth och kontrollören Middendorff ifrån ådömdt ansvar i målet rörande den efter aflidne tullförvaltaren Finer yppade balans; och N:o 3*4, angående verkställd omröstning öfver a:ne i Bevillningsutskottets utlåtande N:o 27 upptagne volerings-propositioner.