Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Rältegångs-Ralken, angående den beredning af målen, som bör föregå innan saken "hos Konungen i Hans Råd” föiedrages, alt nemligen delta lagrum afsåge en helt olika Statsförfattning än den nuvarande, tror Utskottet sig endast behöfva erinra, att Högste Domstolens Ledamöter äro Konungens Råd i Juslilae-mål, hvilka det alltid beror på Konungens godtfinnande att i Högste Domstolen öfvervara, och att således den anförde lagparagfaphens redaction icke synes vara i någon strid med nu gällande Grundlagar. Förslaget derom, alt från Justitias-Revisionen och Hof-Rätterne bor de till Justilia» Ombudsmannen afgifvas årliga relationer" i afseende på de mål, som till nämnde Embetsverk inkommit, utvisande dag och datum, när det skett, samt hvilka mål blifvit afg jorde, på det Juslilise Ombudsmannen måtte ej allenast befordra rättelse, der sådan påkallades, utan jemväl i sin till Rikets Ständer angifvande Embetsberättelse förhållandet noga utreda, anser Utskottet sig ej heller böra med dess tillstyrkande beledsaga. Det är nu Justitia» Ombudsmannens rättighet att ega tillgång till de Ifrågavarande Embetsverkens piolocoll och handlingar, äfvensom det för öfrigt är vederbörande Embetsmäns åliggande att med upplysningar, när de äskas, gå honom till handa; och således äro de otnförmälda relationerna, hvilka ej kunde undgå alt blifva af mycken vidlyftighet, ingalunda behöflige för att sätta Justilia» Ombudsmannen i tillfälle att underrätta sig om målens ålder och antal, samt orsakerna, hvarföre de äldste oafgjorda målen icke blifvit med slut afhulpne, med mera sådant, som af berörde relationer kunde inhemtas. Justitia» Ombudsmannen har äfven tillfälle att erhålla del af de summariska förteckningar, som dels till Juslitioe Siats-Ministern, dels till Justilia» Cancelleren årligen aflemnas, för alt hos Kongl. Majit i un" derdånighet anmälas.
Öfversitteri för de åtta åren visar, att kontanta behållningen för Rörums Kyrka, under fyra år, och för Häglinge, under tre, understigit 100 Rdr, och för Öfrigt aldrig be - tydligt öfverstieit 200 Rd i, sorn id i äkenskansslutet , med sin ränte - och tiondebetalning, influtit. Genast har ej, med bästa vilja, säker låntagare varit att tillgå, då man ock, lii! Kyrkans större föimån i längden , velat påräkna 6 procent. Hvad del ena året har varit inne, — 439 — liar, med Räkenskapsförarens stora besvär och ej alltid utan risk , blifvit utlånl till det andra, hvadan det förmånliga resultat uppkommit, att Kyrkornas förmögenhet på de åtta åien fördubblats. Södra Rörums Kyrka hade, enligt i83a års räkenskapsslut, \ behållning Rdr 5t)7 och, vid i8jo års, Rdr i.apS Häglinge „ 1,621 3,183 Rörande Inventarieförteckningen: Den har alltid åtföljt Räkenskaperna och varit tydligt skiifven. Om ordningen ej varit den bästa, har felet härrört af brist på formulär, sorn voie en gol sak lill uniformitet för alla Kyrkor. Väl brista några böcker; men de funnos ej vid mitt tillträde: och In venteringsföi rättaren föreskref ej deras anskaffande. Så mycket har blifvit bragt i ordning af väsendtiigare beskaffenhet. Detta lilla kunde äfven varit gjordt, om man vågat påföra Kyrkorna utgiften. Godt vore, om en allmän gällande föreskrift på ett stalie upptoge hvad sorn borde finnas, och att det bristande skulle anskaffas. Undertecknad har ej beräknat sig något annat arfvode, än det, sorn föreskrifvet är, En Rdr sk. Banco, i öfverensstämmelse med DonaKapillets Cirkulär, under N;o 208, af år 1818.
Vidare yttras det i Betänkandet, att fel, jörfeelfer och mif&tag kunna vifa feg i mångfaldiga (kepnader, men att graderna af anfvars påföljd ,äro gnnjka få. Om med dessa grader förstås de olika slag af bestraffningar, sorn enligt io6:te §. kunna ådöinmas, har jag intet deremot att invända i men skulle i07 Jag tror dessa tvenne §. §. böra tillämpas i alldeles skiljagtiga fall, samt att dessas förblandning med hvarandra är af yttersta vigt att undvika: åtminstone torde jag längre fram komma att försöka denna bevisning. Ytterligare förekommer det i Betänkandet, att iob-.te §’n mindre år gjord att tillämpa, än att varna, mind e att hämna, än att betrygga-, då deremot af åtskilliga yttranden kan slutas, att Utskottet anser 10 :ds § n vara af en lättare och vanligare tillämpning, samt likasom en leuteration af den förra. Jag vet icke om jag bedrager mig, men mig synes att tankan, alldeles omvänd, med mera framgång skulle kunna försvaras, jag tror nemligen io6:te §. mindre vara ett varnande och betryggande, än ett tili verkligt användande ämnadt, samt således i hvarje sådant fall hämnande bud hvaremot ändamålet att varna och betrygga, mera tyckes mig tillhöra 107 §. i sin vidtfamnande obe - <TN Den lo Julii f. m. »65 stämdhet. I den io6:te stadgas tydelig påföljd för uppenbart Lagbrott, rättegång mbefaltes, formerna dervid föreskrifvas; resultatet blitver den anklagades lagliga friande ellet fällande. Sällan, jag medgifver det. (och önskar det ännu mera) sällan torde rättvisan behöfva frtmstälUs uti detta förfärande skick, men då så måste ske, aldrig förgäfves. «o7:de § åter synes mig vara ett blott stadgande för formen af opinionens moraliska Domsrätt; och jag bekänner att det alltid förekommit mig något ovanligt, att man dymedelst likasom stiftat lag för opinionen, då deremot denna i tingens naturliga gång, så ofta sjelf stiftar lagar.
Vill man nu förfara på Den 23 September f. m. 33S samma sätt hvad statistiken i öfrigt beträffar, så vore det bäst att, på sätt Hr Cederschiöld föreslagit, ställa hela den af Utsk. föreslagna summan till K. M:s disposition, men utan att nämna embetsmännens antal, eller huru stor lön hvar och en ef dem bör hafva. K. M. blir då i tillfälle att åt en eller möjligen flera personer updraga att mot lämpliga arfvoden utarbeta dels tabeller och dels afhandlingar i statistiska ämnen, och på det sättet kan man få ett bestämdt begrepp om hvad ett statistiskt embetsverk bör hafva att göra, och då först blir det tid att tala om dess inrättande på ordinarie stat. Nu åter kan man med fullt skäl på det nya embetsverket tillämpa ordspråket: ger vår Herre oss tjensten så ger han oss väl äfven förmågan att sköta den; ty nog kommer embetsverket att skaffa sig göromål, men hvaruti dessa skola bestå, det vet icke R. St:r och knappast Regeringen. I Slaten upstå tid efter annan vissa behof, vare sig enskilda eller allmänna, och det är dessa behof, då de äro speciell kända, som böra vara enda orsaken till nya tjensters inrättande, och på della sätt hafva våra nuv:de embetsverk tillkommit. Jag förenar mig således med Hr Cederschiöld, och anhåller om bifall till hans förslag. R. St:r kunna så mycket mindre anklagas för inkonseqvens, om de afslå K. Hl:s förslag, som de uti sin anhållan endast talat, om ett stati stiskt embetsverks inrättande och ett sådant måtte väl kunna inrättas utan att personalen sättes på ordinarie stat. Hr Fåhraeus: Hr Printzensköld har anmärkt, att jag, då jag förra gången hadeordet, endast yttrade mig om den inkonseqvens R. St:r skulle begå, i händelse det K. förslaget skulle förkastas, men att jag icke talat om nyttan och behofvet af det föreslagna embetsverket.
Qvantitet för tullberäkningen. Införsel stull. Banko. ll:dr sk. r:st Knijvar: andra slag, samt gafflar, ej specificelt:dr sk. r:st 3 16 ' rade Koppar: i skålp. 1 /o — ~ ra( 1 skepp:d 7 1 stäp. v. ( 5 — 125 gåra clsmidd, valsad eller gjuten: plåtar och andra ämnen för ytter1 1 skeppld 7 t stäp. v. j 20 — 166 32 _ ligare bearbetning f 1 skepptd 1 33 16 bläck och spik tili fartygs förhydt stäp. v. y 166 32 ning C 1 skepptd 7 8 16 — 12 24 andra helfärdiga arbeten 1 lisp. 3 6 — 3 — Kopparnickel Kopparskrot eller gammal och brukad 1 skålp. 1 — 100 •— koppar samt kopparaska Korgar af sammansatta eller, såsom ar1 skepp:d 16 32 betade, ej specificerade ämnen 100 R:dr v. 33 16 — Korgmakare-arbeten , ej specificerade 100 R:dr v. 33 16 — 1 — Korkar, skurne 1 skålp. 6 — 40 — Kort, spelKreatur: 1 gross För b. — 133 16 hästar utom hingstar *. 1 stycke 16 50 — oxar 1 stycke 12 24 —. 30 — kor och ungboskap 1 stycke 6 15 — kalfvar 1 stycke 3 15 — svin utom fargaltar 1 stycke 3 10 — andra fyrfotade 1 stycke 2 Knytningar; se Fransar Kolsyrad! natron eller renad soda; se Soda. Kopparrök; se Vitriol. Kopparstickssvärta; se Boksvärta. Koppartråd; se Träd. Kori; sc Metvurst. Kransögon, hänföras under Apotheksvaror. 484 Expeditions-Utskotlets Forslas, till und. Skrifvelse, N:o 112. Tullvärde.
Tili det Rikets Ständers Utskott, som kommer att denna fråga bereda, låter Kongl. Maj:t särskildt öfverlämna ej mindre Högsta .Domstolens och DagCommittéens underdåniga yttranden, än alla öfriga till ämnet hörande handlingar; och Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. CARL JOHAN. M. G. Danckwardt. Betänkande om Vattenverk. 22 5 Förslag till Författning om ändring af Vattenverk, som genom uppdämning skada jordi eller hindra dess odling» §* '• Då Vattenverk, sorn lagligen tillkommit och af laga beskaffenhet är, valler uppdämning, hvaraf jord fördränkes eller odling af jord hindras; hafvfe Jordegare rätt Fördra, att, tinder vilkor och på sätt här nedanföre stadgas, Vattenverket ändras eller flyttes, eller ock vattenledning göresj eller ock att Verket alldeles utrifves» §-. 2» tCan uppdämning, hvartill Vatteriverksegarö; såsom i föregående §. säges, lagligen berättigad är, afhjelpas dermed, att Verket ändras eller flyttes, eller att för vattnet ny ledning öppnas ; och kan en sådan ändring, flyttning eller vattenledning Utan Vetkets försämring för framtiden, göras, då må Vattenverket ändra3 eller flyttas,' eller vattenledning anläggas. Kän lier uppdämningen ej afhjelpas, utan att Vattenverket alldeles utrifves, eller ock så ändras, att dess värde för framtiden deraf minskas; och finnes deri skada, uppdämningen gör Sa stör, att värdet af dén jord; sorn ej brukas kan, eller af deil förbättring, jorden vinna kunde, om vattnet aftappades, uppgår till dubbelt mot Vattenverkets fuU la värde, oth det skall alldeles utrifvas, eller till dubbelt möt värdet af den del, som genom för-* sätnring bortgår, om det skall ändras; då må Ock Bihang tilt Riks-St. Prott I:itä Sami. 18*3» 1'5 226 Betänkande om Vattenverk.
Riksdag väcktes af ett utaf de dåvarande ombuden för Göteborgs stad förslag om ett lån å 150,000 R:dr B:ko för en jernvägs anläggande mellan samma stad och Mölndal, men hvilket iåns beviljande i nämnde Riksdags Stats-Utskotts afgifna och af Rikets Ständer gillade utlåtande afslyrktes, emedan den ifrågaställa jernvägen icke skulle komma att sammanbinda eller fortsätta några större och för den allmänna rörelsen vigtigare vägsträckor eller farleder, utan endast bilda ett kommunikations-medel mellan staden Göteborg .samt några i dess granskap anlagda verk och inrättningar, hvadan de direkta fördelarne af delta företag .således skulle hufvudsakligen tillfalla vissa enskilde fabriks-idkare samt för öfrigt ett enda samhälle och befolkningen i den närmast derintill belägna landsort; hvarjemte Utskottet yttrade den förmodan, att derest de med ifrågavarande företag åsyftade fördelar ansåges motsvara dermed förenade kostnader, de tillgångar, som för samma företags utförande erfordrades, icke skulle saknas inom nämnde samhälle, utan att det allmännas biträde för verkställigheten deraf behöfde anlitas. Instämmande i de rörande samma fråga vid en föregående Riksdag uttalade och af Rikets Ständer godkända åsigter, får nuvarande Stats-Utskott äfven afstyrka det för jernvägs anläggande mellan Göteborg och Mölndal ånyo föreslagna låne-understödets beviljande. 12:o. Angående jernvägs-förbindelse mellan städerna Helsingborg och Landskrona samt södra stambanan.
Bondeståndet icke vill frånträda dessa sina från öfriga Ståndens skiljaktiga beslut, följande omröstningar i anledning deraf anställas: 183:o Den, som, i enlighet med 3 Stånds beslut, anser införselstullen å ”kettingar med länkjernets diameter öfver | turn lill och med 1| tum” böra bibehållas med 3 r:dr per skeppund, röstar ,Ta ,* Bevillnings-Utskottcls Memorial, N.-o 23. 15 den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, nedsättes denna tull lill 2 r:d,r 24 st. skeppundet. 184:o Den, som vill, att, på sätt 3 Stånd beslutat, införselstullen å ”draggar, armbultar, hammare, roderjern, skeppsknän och smedjestäd” skall fortfarande förblifva 15 r:dr skeppundet, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, nedsättes införselstullen till 12 r:dr 24 sk. per skeppund. Utskottets förslag om upphörande af nu stadgade förbud mot införsel af följande slag smidt eller valsadt jern, nemligen ”stångjern, platt, # turn tjockt och deröfver, under 12 tums bredd och öfver tums fyrkant;” ”bandoch plattjern, under $■ tums tjocklek, bultoch gallerjern samt sänksmide, rundt eller kantigt, knipoch fyrkantjern af £ tum och derunder, skäroch klippjern, salt-panne-plåtar J tum tjocka och deröfver, samt af 12 tums bredd och deröfver”; och ”plåtar, oförlente under f turn tjocka af till och med 6 lispunds vigt stycket” •— hafva Borgareoch Bonde-stånden godkänt, men Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet ogillat; vid hvilket förhållande förslaget härutinnan lärer skola förfalla och de ifrågasatte införselsförbuden fortfarande bibehållas. I följd häraf måste ock den hittills i taxan gjorda klassifikation för ”plåtar, oförtente, under § tum tjocka,” i den ”af till och med 6 lispunds vigt stycket” och ”öfver 6 lispunds vigt stycket” förblifva oförändrad.
Kronans redan inrättade holländerier behörigen underhållas och förädlas, äfvensom att någon tillökning i holländeriernas antal efterhand må kunna ega rum; — men Utskottet anser icke skäl vara för handen att härvid tillvägagå med den till alltför betydliga kostnader ledande skyndsamhet, som Stamholländeri-styrelsen afsett, utan finner för sin del mera ändamålsenligt att, i närmare öfverensstämmelse med den ursprungligen antagna planen, nya holländerier inrättas endast i den mån sådant, utan alltför stora uppoffringar från Statens sida, kan verkställas. I anledning häraf, och då, enligt hvad upplyst är, stamholländeri-fondens tillgångar äro så medtagna, att en förstärkning deraf erfordras, får Utskottet hemställa, att Rikets Ständer, till underhållande och förädling af Kronans redan inrättade stamholländerier samt till uppställande af nya i don mån sådant kan lämpligen verkställas, måtte för nästa statsreglerings-period bevilja ett årligt anslag till det af Kongl. Maj:t föreslagna belopp, 10,000 R:dr, eller för tre år tillhopa 30,000 R:dr. 34:o) I fråga om fårskotselns befrämjande innehåller Stats-Råds-protokollet (pag. ‘25 och 26) bland annat, att Landtbruks-akademien, — jemte erinran derom att Rikets sednast församlade Ständer, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga framställning om anslag till inköp af ett antal utländska får, förklarat sig anse det fårskötseln häst befrämjades, när den öfverlemnas åt den enskilda omtankan samt att medel till det föreslagna inköpet lätteligen borde och kunde beredas genom försäljning af sådana Staten tillhöriga får-kreatur, hvilka icke ansågos vara till förädling tjenliga, — vidare i underdånighet anfört, hurusom erfarenheten emellertid visat det oriktiga i denna sistnämnda förutsättning, enär den ifrågavarande försäljningen endast inbragt den för inköp af får från andra länders yppersta hjordar högst obetydliga summan af 1,782 R:dr 46 sk. Riksgälds.
Nej, (usta alternativet) bifalles berörde personal-tillökning, för hvilket ändamål anslås 3,600 R:dr att, intill nästa Riksdag, såsom arfvoden utgå, till enahanda belopp för hvardera, med hvad dess vederlikar nu åtnjuta; (2:dra alternativet) bifalles berörde personal-tillökning, för hvilket ändamål de dertill erforderliga 3,600 R:dr å Stat uppföras. 12:0 Utskottets tillstyrkande uti io:de punkten af Utlåtandet, N:o ip3,att den föreslagna tillökningen uti Kongl. Kammar-Rättens Stat af 13,075 R:dr 28 sk. 9 rst., utan spanmålsberäkning, måtte beviljas, med villkor, att tillökningarne endast tili nästa Riksdag såsom arfvoden utgå, har af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet blifvit bifallet, med enahanda tillägg, i fråga om vederbörande tjenstemäns rätt att å Indragnings-stat undfå hala beloppet af deras aflöning, som, på sätt förrbemäldt är, blifvit, i afseende 12 Siats-Utskottets MemorialN;o 3or. å Kongl. Kammar-Collegium beslutadt. Deremot hafva Borgareoch Bonde-Stånden, som förut bifallit Utskottets i N:o l\o gifna afstyrkande Utlåtande, dervid förblifvit.
Expeditions - Lösen vid Kämnärs - Rät ter, IV. 377. „ ang. skärpning i straffet för åverkan å annans hägnad, IV. 379. _ — äng. Lösen vid Lagfarter och Stämningar, m. m. samt om vade-penningar, IV. 382. — ang. Frälse-Rentors förklarande för lös egens dom, IV. 386, Bas» Register* * Utskottets Memorial. angående prsescripsflonstid för redovisning af allmänna medel, IV. 389. ang. Forum i mai, som röra försummad Kronoskjuts och väglagning, IV. 568. ang. grunden för beloppet af Arrenden, IV. 571. — aD£- granskning af Sjölagen, IV. 573. _ angående Landshöfdinge-Embetets skyldighet $ atr pröfva fordrings-ägares påstående om bysättning i Gäldenär m. m., IV. 654. — ang. införande i Prestbevis af sakfällda personers förbrytelser, IV. 657. — ang. befrielse från lösens erläggande i mål, sorn röra Fattigvården, IV. 661. — ang. bevis till styrkande af Sjukdoms förfall, IV. 667. äng. Straffets skärpande för Tjufvar m. m■. IV 668- — ang. utstakande af en viss betalningstid för skulder , IV. 673. ang. Varggropars anläggande, IV. 67?. _ ang. en utvidgad Handelsoch Seglationsfri» het för invånarne i Skåne och Blekinge, IV. 679. — äng Landsvägarnes utvidgande, IV. 687. äng. oinskränkt frihet till Svedjande, IV 692. ang. rättigheten till Svedjande för Skatte, Frälseoch Krono-skattehemmans åboer inom Kronobergs Län, IV. 69?. ang. rättighet till Sandtägt och Timmers huggande för vägbyggnader, IV. 699. —. ang, Husbehofs-qvarnars anläggning, IV. 704. ang. Näringsfriheten, IV, 1100. ang.
Den uti författnings-förslaget, sidan 17, förekommande rubriken »Testimonia Academica-n har Bonde-Ståndet ansett böra förändras till någon motsvarande, ur Svenska språket hemtad, benämning; men då ifrågavarande benämning, som vid universiteterna begagnas för vissa slag af derifrån utgående betyg, är att anse såsom särdeles betecknande, och svårighet möter att finna något lämpligt, fullt motsvarande, Svenskt uttryck, anser Utskottet, hvars förslag i berörda afseende blifvit af de öfriga tre Riks-Stånden godkändt, Bonde-Ståndets härutinnan framställda anmärkning icke böra till någon åtgärd föranleda. 8 § 11 mom. Borgare-Ståndet har ansett de här förekommande orden »den tjensteman, af hvilken dessa handlingar kontrasignera»» böra utbytas emot orden: »den tjensteman, som för expeditionen ansvarar.» Enär Utskottets förslag blifvit af de öfriga Riks-Stånden godkändt, och i denna fråga tre Stånds mening utgör Rikets Ständers beslut, lärer Borgare-Ståndets ifrågavarande åsigt böra anses hafva förfallit. 8 § 15 mom. Utskottets förslag, att Ordförande i Magistrat är ansvarig för att Borgareoch Mästarebref blifva behörigen med stämpel försedda, har blifvit återremitteradt af Borgareståndet; hvarvid anmärkts, att det nu mera funnes få Magistrater, der Ordföranden vore expeditioushafvande, utan ålåge skyldigheten att ansvara för Magistratens expeditioner Magistrats-sekreteraren eller Notarien; och då, enligt 11 punkten, desse voro förpligtade att för riktig kartering af utgående handlingar ansvara, borde man icke belasta Ordföranden med ansvar särskildt för de i detta mom. omförmälda handlingar. Som likväl, utom det att den ifrågavarande kontrollen icke kan medföra särdeles stort besvär, Utskottets förslag blifvit af de öfriga Riks-Stånden godkändt, och sålunda är att anse såsom ett Rikets Ständers beslut, lärer återremissen icke kunna till någon åtgärd föranleda. 15 § 1 mom.
Krooks ansökning om godtgörelse för mistade löneinkomster (82). 1848 den 6 Juni föredragen, och Rikets Ständers beslut, som i Nåder gillades, vederbörande till behörig verkställighet meddeladt. af den 2 Juni 1848, i fråga om upphörande af Invalid-inrättningen å Ulriksdal (93). Maj slutligen föredragen och nödige föreskrifter i Nåder gifna i afseende på inrättningens upplösning. o af den 2 Juni 1848, angående rotehållares skyldighet att infinna sig vid roteringsliqvidations-möten (106). 1849 den 9 Oktober slutligen föredragen, hvarvid Kongl. Maj:t, beträffande den rotehållarne vid Knektehållet i Westerbotten och Norrbotten hittills åliggande skyldighet alt inställa sig vid de årliga roteringsliqvidations-mötena, meddelade den Nådiga förklaring, att rotehållare skall anses förpligtad alt sjelf eller genom ombud vid berörde sammankomster sig infinna endast i det fall, att stridighet emellan rotehållare och soldat rörande liqviden af soldatens löneförmåner uppstått. af den 15 Juni 1848, dels i fråga om anslag för gevärstiliverkning, dels rörande förvaltningen af Carl Gustafs Stads Gevärsfaclori (109). 1848 den 10 Oclober föredragen och förrskrifter med hänsigt till de anslagna medlens uttagande från Riksgäldsconloret vederbörande i Nåder meddelade; hvarjemte, med anledning at hvad Rikets Ständer anfört rörande framtida bedrifvande^ af arbetet vid Carl Gustafs Slads Gevärsfactori, General-FällTygmäslaren anbefalldes att vid 1848 års slut och sedermera årligen till Kongl. Maj:t inkomma med underdånig berättelse om ställningen vid factoriet och hvilka arbeten under det nästförflutna året derstädes åstadkommits, på det att Kongl.
I den förra frihetstiden kallades allt Statsinkomster, med undantag af den e - Den 20 Juli. f. nt. gejjtliga Bevillningen, som utgjordes af fulhet för att fylla Statsbristen; denna Bevillning upphörde "vid hvarje Riksdag, alla dessa medel stodo under StatsContoirets förvaltning, Tullverket administrerades genom en Direction, sorn Ständerna tillsatte och man känner att personerna ändrades vid Riksdagarna allt etter det rådande partiet: med Styrelsen, höjandet, inindskandet och åiäggandet af tull, hade Regeringen' ingen befattning, blott verkställigheten. Skulle någon tro sig kunna visa-ett annat förhållande, så gore han det. Ett annat Regeringssätt vardt infördtjoch Konungen tog dispositionen1 öfver allt, och lemnade åt folket ingen annan rätt än att fä se huru hans-disposition varit. Ar 1789 åtogo Ständerna sig att betala den skuld Konungen satt Riket uti, med det förbehåll, att sjelfva få bestyra» härom, utan Konungens influance; då inrättades RiksgäldsContoiret, och StatsContoiret upphörde med ali befattning med Bevillnings-medlen. Ar 1809 inträdde Svenska folket i sina gamla rättigheter, samt till följd af sin beskattningsrätt förklarade, jemte andra medel, äfven Tullmedlen för Bevillning; att bestämma beloppet af densamma var en försigtighet så mycket nödvändigare, som annars den drygaste skatt kunnat åläggas landet, om Regeringen efter behag kunnat pålägga tull; att draga den mesta fördel som möjligt af denna InkomstTitel, lig' Den bo Juli f. nt. 875 ger äfven i sakens natur, och häraf föijer, att det reglementariska nödvändigt mäste höra Ständerna till, emedan annars deras afsio ter skulle kunna illuderas.