Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
och i Saköres-Längden redovisas; D) Formulaire till mätningsqcIi stämplings-bevis å bränvinsredskap: Utlåtandet N:o 8, bifölls Från Hedervärda Bojsde-Standet,. S., D. Föredrogos å nyo Constitutions-Utskottets, på bordet hvxlande, följande Memorial;. N:o. 72, med föreslagne tillägg vid i3 och 17 §. Riksdags-Ordningen, i afseende på Universitetens representation: å terremitterades, med den, för Ståndets gemensamma tanka förklarade anmärkning, att efter orden: ”ordinarie Adjuncter,.’” lillsältes: och Docen ter; samt N:o 74, i anledning af återremiss på Memorialet N;o 5o^ rörande förekomne anmärkningar vid Betänkandet N:o. 35, om National-representationen: Bonde-Ståndet stannade i det beslut, att godkänna de i Memorialet N:o 50 föreslagna voterings-propositioner.. S. D. Föredrogs å nyo Bevillning.t-3, Lagsamt Allmänna Besvärsr och Oeconomie-Utskottens, på bordet livilande, Utlåtande, N:o 8, i. anledning af gjorda anmärkningar vid Betänkandet N:o 6, angående reglementariska, föreskrifter för bran vinsbränningens utöfning, samt försäljning af bränvin oell beskattning derå; och stannade Bonde-Ståndet härvid i. följande beslut:.
Lifvet är icke gjort för träldom och arbete. Lifvet är icke arbetet värdt. Sorgens skugga har sugit vårt blod och förlamat våra senor. Hjälp dig själf, gamle man! Vi vilja sitta tysta och ensamma och stirra på Sorgens underbara skugga. Och döttrarne sade till sin mor: »Kan ditt hjärta finna glädje i att baka bröd och sy kläder? Kan du tro, att detta lilla hem är en värld, värdig en människosjäl? Vi ha sett Sorgens skugga. Den faller långt ut öfver det obekanta, öfver det hemlighetsfulla, förskräckande. Vi vilja icke stanna i dina gamla rum, där intet väcker vår förvåning. Vi vilja ut och följa Sorgens stora, underliga skugga.» Och mannen satt och såg på sin hustru och sade: »Är det dig, jag har älskat? Hur litet jag visste, hvad kärlek var, då jag förde dig in i mitt hem och offrade min frihet för att träla och släpa endast för att kunna behålla dig hos mig! I solskenet tyckte jag ännu, att du hade det ansikte jag älskade, men nu ser jag, hur jag har bedragit mig. Sedan Sorgens skugga fallit öfver oss, ser jag, att du icke är den jag sökte. Solskenet bländade mig. Jag älskar dig icke mer! Jag älskar endast Sorgens skugga. Och modern satt vid sitt barns vagga och grät. Sorgens skugga låg tung öfver henne. »Här skall jag vagga, och här skall jag sjunga,» sade hon, »och här skall jag sitta som i fängelse, medan jag ännu är så ung, i stället för att gå långt bort i vida världen och söka det bedårande, som Sorgens skugga hviskar om. Här skall jag föda och fostra andra varelser, som en gång skola blifva lika olyckliga som jag, lika bundna, lika längtansfulla. Det finns blott en tröst; den, att kunna gråta sitt hjärta mätt i Sorgens skälfvande skugga.» Och Sorgen log, där hon sväfvade högt öfver jorden och fördunklade solen. Hon såg, huru hon mer och mer behärskade människornas barn. Hon hörde med välbehag alla de lofsånger, som uppstämdes till hennes ära, alla de tårar, som fäldes öfver hennes skugga, och hon tänkte: Efter som människorna så högt prisa min skugga, – hvad skola de då säga, när de få se mig själf!
Skildringens glanspunkt iir beskrifningen 118 Caterina och det tumult, denna nppenbarelse af italiensk lifskrak Sstadkommer i den tyske lärdes sjfl, bunden som han 31 med ring och löfte rid den engelska missen. Ojemfödigt starkare iin hela Fredriks förhdllande till &amp; stinön iir beskrifningen p9 det intryck, den italienska flickan gör. Det s r dock engelskan, som behaller segern, och s M e t hiirtill ar nigot dunkelt. Diktaren har hiir förnekat den naturröst, hvars allmakt han annars 51 den förste att erkiinna, den ~Qtaligaste att prisa. Och denna tvetalan visar, att Heyse karaktari. stiskt nog 5r mera kiilturnirnniska till sin Öfvertygelse iin till sitt temperament. Hrytningen herfinnes i var tid hos de flesta skaldenaturer och leder ofta till inkonscqvenser h8de i dikt och lif. Del ar dock att gS för IPngt, att som Brandes beskylla Heyse för eftergifter i t en blott konventionell moral. Att han ibland gvrcs gura ddana, beror enligt min tro der$, att han icke önskar att de konventionella hsnsynen Iattsiiinigt eller groft trampas under fötterna, likasoni han icke, heller kan förlika sig med, att de blott af yttre skal Ssidosattas. Ar dereiiiot oppositionen mot ett konrentionelt band djiipt och innerligt rotfsst och gnnidad p9 psykologiska funitsattniiigar d8 wekar icke heller Heyse i valet. I detta fall sker brytningen mot hafdvnniicn sedvYnja, ehuru icke 113 ett stormande sstt, men p9 ett fullt gentleiiiaiinnniessigt. Verldsmannnkorrektheten ar nitinligen alltid Heyses karaktsrer medfödd, och Brandes har gjort den intressanta nppt5ckte11, att han gerna beskriker sina personligheter med ordet ~f " rn81ii~ eller nSgot dernicd synonymt.
Olden;, och velix omsättning deraf förbuden, skulle utgå.. i3 och 14 §§• gillades. i5 §. erhöll följandéf lydelse:: En gång hvarje år skall ordinarie Bolagsstämma hållas, ■ dervid Le damöter i Directionen och Revisorer utses, samt beslut fättas om Bolagets öfrige angelägenheter', tili följd hvaraf 16 §j,.som i öfrigt gillades, borde sålunda förändras: Före den ordinarie Bolagsstämman< böra de vid den föregående valide Revisorerne, jemte m. mc. 17 §»■ gillades». 2 Gap. Örn Aclie-Bank. 18 §; r morn. gillades, men 2 morn. ansågs böra utgå.- 19 §. Imorn. skulle erhålla följande lydelse: ActieVank tillätes ej träda i verksamhet förr, än Bolaget, utom den1 contäntn inbetalning, sorn för rörelsens början prof vas nödig, insatt uti guld ellen silfver eller sadane hypothek, sorn nCapi 5- Qenligt PresteSländets beslutf omförmäler, ett belopp;, motsvarande minst en fjerdedel af hela det tecknade Actie-capitalet eller grundfonden, hvilken insatts skall, till allmänhetens säkerhet!, uti Landt-Ränterict eller annat allmänt förvaringsrum nedläggas i em cassa-kista med tvänne läs, hvartill Konungens Befallningshafvande f örvare elen ena nyckeln och Bank-Directionen den andra. 2, 3, och 4 momenten gillades.• 20 §. gillades, dock så, ait, lill följd af Ståndets beslut vid 19 §., minst 9.5 procent: skulle föränd ras till:' minst en fjerdedel, och de återstå ende 5o procenten, till: den. återstående hälftens 21 §. skulle utgå. 22 §. gillades.. 3 Gap. Om Solidarisk Bank.. 23 §. förändrades sålunda:: Solidarisk
Mörner: Vår grundlag känner egentligen blott tre slags lagar, nemi. grundlagar, för hvilkas antagande och ändrande särskilda bestämmelser äro gifna, och hvarom frågor skola handläggas af Konst.Utsk:t; vidare allm. civila, kriminella och kyrko-lagar, hvilka skola behandlas af Lagötslct och för förändringar hvaruti K. M:ts och U Sl:rs gemensamma samtycke erfordras; samt slutligen ekonomiska stadgar och författningar, rörande hvilka R. St. framställa underd. önskningar, hvarå K. M:t fäster det afs:de, han finner rikets väl kräfva. Jag vet icke, till hvilken kategori jag skall hänföra nu ifrågav:de författningar. Ärendet är handlagdt af Statsoch BankofJtslcn, men dessa Utsk. kunna icke behandla frågor rörande stiftande eller ändring af civila eller andra allmänna lagar. Ekon.Utsk:t har icke heller haft att göra med detta ärende, k v i 1 k et således icke är af rent ekonomisk art. Frågan är icke behandlad såsom en, den der rör R. Sl:rs bank, emedan i sådant fall härtill icke hade erfordrats K. I denna svårighet att bestämma formen för publicerandet af dessa två författningar, hvilka röra ordnandet af vissa rättsförhållanden inom landet, beder jag att få till H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, hemställa, huruvida nu förev:de punkt kan blifva föremål för något annat beslut, än afslag. Jag tror ej att i den ordning, hvaruti frågan 128 Den 12 September f. m. är underställd R. St:rs pröfning, den kan bifallas. Skulle ifrågav:de författningar uphöjas till civil-lag, måste, enl. min tanke, LagUtskit sättas i tillfälle att öfver förslagen sig yttra. Detta kan nu icke ske, enär R. o. Ad., istället för att ålerremittera förslagen, fattat difinitiva beslut. Till stöd för min nu uttalade åsigt, får jag åberopa, att. då vid föregide riksdag, StatsOtskit. inkom till K.
©tänder antagna grundfats, att b^w w bér &an « fm ford frambringar, $af> C4> 2 G t»e SCBr, fot 2Bår bel, 6eflufaf od) till £ongl. 5)?aj:t£ Sftåöiga bifall ocfjr fdftfidllelfe dfroerlemnat, att egare af Ärono*jFatte$flnmarr Ifall, emot erlag# ganbe af berfore bejldtnö löfen, tillminna ftg eganöe* ody fri Di^pofrtionérdtC ofroer ef minöre reöan befintlige dn framöeteé uppmdjranöe efar å ^rono# flfatte/orö,. o cl), i fammimfang öermeö fennt i dnbamål att för fa Ira fpllan# öet af (Staten» framtiba be^of af efroirfe, till Äongl. 9Jto/:t« Sftåöiga öié# pofition, i ocb för efeplgntering&ljagarS anldgganöe. i öe för efetrdöet# tref#- naö od) måptlig&et fSretrdbeftt-i» utfeööe proointer, anmifat ef allenafl en fumtna af ay,ooofjbör f8:co att, t mån af beljofwef, till nafla fKiBöag,. från 9vif£galö£#(Eontoiret utbetala-», utan ocf öe mebel, Ijwilfa, i ocf) fotben fria bi6pofition6rdttenf tillforwarfroanöe, femma att af £rono4Fattefjem# manéegare, uppå berfore flabgaöe terminer, erlägga#; Slberopanbe 3Bi öfj tallaöelar
Ständer hade redan stadgat, att inga grundlagsändringar linge antagas förrän vid riksdagen näst efter den, då de af lii St. blifvit till redactionen ordentligt beredda. Det var denna ide, att ingen ändring bör ske i grundlag, derest icke R. St. vid a:ne pä hvarandra följande riksdagar dertill samtycka, sorn tyckes hafva föresväfvat 1809 års Constit.Utsk., tilläfventyrs utan att det kände 1766 års riksdagsbeslut i denna del; men det blef ej nog klart uttryckt, att RiksStln borde vid första riksdagen hafva magt att hyfsa förslaget, så att de dermed kunde vara nöjda. Det ligger tydligen i sakens natur, att R. St. vid ?.:ne riksdagar skola sammanstämma i sina beslut om antagande af eu sådan förändring; men om Constit.Utsk. kunde tvinga Ständerna att låta ett förslag, med hvilket de icke vöre nöjda, hvila till nästa riksdag, skulle, om opinionsvinden vände sig, så att det då bfefve antaget, förändringen hafva blifvit tillvägabragt blott af en enda riksdags opinion. Slutligen torde jag få nämna, att jag vid en föregående riksdag gjort motion om ändring i grundlagarna till fullkomlig öfverensstämmelse med den praxis, som vid de sednare riksdagarna blifvit följd; men Constit.Utsk. har icke velat derpå göra afseende. Gr. Horn, Claes Fredr.: Jag kan för min del icke inse, att biista sättet att gå tillväga vid discussionen öfver detta ämne vore, att Hr Gr. o. Landtm, skulle till antagande eller förkastande framställa de §§ och morn., som Constit. Utsk. uppställt, emedan jag skulle tro, att Ståndet först med mera afseende på frågans vigt, än som kunde komma i fråga, om man blott inskränkte sig till bedömandet af redactionen af de särskilda §§, kunde yttra sig öfver systemet i sin helhet. Constit.Utsk. har dervid föregått med exempel, då det ingått i raisonnement öfver grunderna för förslaget.
Af sistnämnde 4 fonder, som likaledes varit ställda under f. d. Handelssocietetens förvaltning, har enligt hvad i gåfvobrefven förordnals, räntan årligen användts till pensioner. /) Lessiska donations-fonden, som år 1846 uppgått till ett kapital af 60,539 R:dr 30 sk. 6 r:st, och hvaraf räntan, ofvanberörde år, med 3,315 R:dr utdelats till 114 understödstagare. m) Engelska församlingens fattigkassa hvars tillgång ifrågavarande år utgjorde 5,241 R:dr 39 sk., af hvars afgäld 6 personer njutit underhåll. n) Mosaiska församlingens fruntimmers-förening, med en fond af 3,473 R:dr 27 sk., deraf räntan jemte årliga bidrag af omkring 320 R:dr användes till understöd åt enkor samt undervisning åt fattiga flickor. 45 o) Lichtenlergska välgörenhets-föreningen, med en kapital-fond år 1846 af 4,262 R:dr 6 sk., sorn årligen ökas genom tillfälliga bidrag och tillägg med en tionde-del af räntan. De öfriga af denna användes till understöd för behöfvande handtverkare eller andra fattiga inom Mosaiska församlingen, antingen såsom gåfvor eller räntefria lån. p) Enkefru Ingmans donation, utgörande 2,555 R:dr 26 sk. 8 r:st, dera!, enligt gifvarinnans förordnande, räntan utdelas till enkor och faderlösa barn o o samt äldre ogifta fruntimmer af s. k. pauvres honteux inom Gustawi eller Domk yrko-försa mlingen. q) Lindgrenska donationen, som tillkommit medelst numera afl. Snickaremästaren Magnus Lindgrens testamentariska förordnande af den 2 Maj 1843, hvarigenom han skänkt hela sin qvarlåtenskap till fattiga handtverkare-enkor och faderlösa handtverkare-barn inom Götheborgs stad och dess område, hvilka gjort sig kände för gudsfruktan, stilla vandel, arbetssamhet och redlighet i handlingssätt. De årliga understöden äro bestämda för enka till 50
Då allt mankön inom de 10 beväringsåren, mellan 22 och 32 år, utgör ungefär 8.5 å 100 af hela befolkningen, men 40 å 100 häraf måtte afdragas, så kan antagas, att något mera än 5 å 100 af hela befolkningen i en ort utgör dess beväringsklasser. Exempelvis skulle således Stockholms stads 10 beväringsklasser utgöra ungefärligen något mera än 6,000 man; dess landstorms första uppbåd omkring 3,600 och andra uppbådet 2,400 man). Landstormen bildas i kompanier och bataljoner. Om en socken ej kan bilda ett kompani af 100 man, tillhörande första uppbådet, förenas dess manskap med en närgränsande socken, helst tillhörande samma församling, men får icke splittras till olika kompanier. Kompaniet har en kapten och två löjtnanter, samt en underofficer för 50 man och en korporal för 25. Flere socknars manskap, hvaraf minst 600 tillhöra första uppbådet, bilda en bataljon. Kompaniers och bataljoners styrka kan vara olika. Landshöfdingen har befäl öfver länets landstorm ända till dess den uppbådas i tjenstgöring, då den träder under militärbefäl. Bataljonsoch kompanichefer nämnas af konungen på landshöfdingens förslag. Subalternofficerare nämnas af landshöfdingen bland tre på förslag af kompaniet uppförde. Underofficerare och korporaler nämnas af kompanichefen bland tre på förslag af kompaniets manskap uppförde. Kompanicheferne föra rullor öfver sitt manskap med ledning af de årliga mantalslängderna. En afskrift af rullan insändes årligen till landshöfdingen. Första uppbådet bör till frivilliga vapenöfningar sammankomma kompanivis två söndagseftermiddagar årligen; öfningarna skola hufvudsakligen bestå i marsch och enkla rörelser. Andra uppbådet kan ej uppkallas förr än första blifvit det förut. De beväringsklasser eller delar af dem, hvilka ej äro inkallade till arméen, utgå med landstormens första uppbåd i sin ort. Hvarje till landstormen hörande man är skyldig kläda och föda sig på egen bekostnad, då han uppbådas.
Vidare hafva Utskrn i den 9 §:n åberopat en reservation af en bland comiterade, Hr Just.caneelleren Faxe, och på grund deraf velat tillåta, att lösningsrätt äfven hädanefter må vara I i Ilä 1 en; så att t. ex., der hemmansklyfning liar ägt rum, utan alt det skett i vederbörlig ordning och med vederbörlig tillåtelse, men den nye ägaren har fått köpecontract, kanske äfven fasta på sin lilla bit och måhända också suttit der en längre tid, en rikare granne skulle hafva rättighet att instämma honom och lösa sig lill hans hemmansdel. Detta afstyrker jag helt och hållet, ty derigenom skulle uppkomma rättegångar och mångfalldiga oredor, och det skulle leda lill en mängd menniskors ruin. Äfven niimnes uti detta förslag, att mässar skulle få afskiljas från hemman. Om någon betänklighet funnes, så vore det väl alt helt oell hållet afskilja en stor måsse från ett hemman, då man på en sådan aldrig kan vinna sjelfständig bergning. Jag afstyrker alltså detta stadgande. Jag har nu gjort de anmärkningar jag ansett nödiga i afseende på författningen, och får förnya mitt förklarande att jag helt och hållet instämmer med Frih. Cederström. Hr Coyet, Carl Aug.: Det är ej, på sätt Gr. Frölich förmodat, alt ifrågavar. 1827 års författning möjligen för Malmöhus lan skulle vara af en vådligare beskaffenhet än för Rikets öfriga län, utan det är, på sätt Frih. Leijonhufvud riktigt anmärkt, en följd af missbruk utaf samma författnings-sladganden, och lill följe af locala förhållanden, hvilka underlätta jordstyckningen inom samma län, som man önskar en inskränkning eller åtminstone, genom nu föreslagna controller, en rättelse af denna författning. Alt sådant, på sätt Frih. Cederström uppgifvit, skulle vara stridande emot innehållet af 16 §:n RegF:n, är svårt att inse; ty der omtalade afhändande utaf gods, utan dom oell ransakning, kan på intet vis tillämpas frågan om besuttenhet.
Och få Utskotten, på grund häraf, vördsamt tillstyrka, Stats* samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Utlåtande, N:o 15. 3 att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att, med afseende å nyttan och behofvet deraf, att, serdeles i de orter, der allmogen af jordbruket eller andra landtmannä-näringar icke hemtar nödiga medel för sin bergning, samt folkets anlag och fallenhet dertill föranleda, den inhemska konstoch husfliten uppmuntras och befordras, Kongl. Maj:t täcktes vidtaga de åtgärder, Kongl.Maj:t pröfvar lämplige för befrämjandet af sådana handaslöjder, som i förevarande motioner omförmälas; äfvensom att de medel, som för detta ändamål må kunna erfordras, måtte utgå af det anslag, Statsutskottet, i afgifvet utlåtande angående regleringen af utgifterne under Riks-Statens 6:te Hufvud-titel, för befordrandet i allmänhet af slöjderna, tillstyrkt. Stockholm den 21 November 1844. Ank. till Exp. Utsk. d. 25 Nor., kl. 5 e. m. Utlåtande, i anledning af väckt fråga, att Landshöfdinge-sätet i Götheborgs och Bohus Län mätte förläggas till Uddevalla, och att af staden Götheborg med dess område måtte bildas ett Ståthållareskap. Till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet hafva ankommit följande motioner i omförmälde ämne, nemligen t Från Höglofl. Ridderskapet och Adeln, af Herr Bildt, 7C, som, med åberopande af det sistlidne Riksdag framställda förslag om Landshöfdingesätets i Götheborg förflyttande till Uddevalla, förnyat detta förslag, hvars verkställande motionären ansett skola underlätta administrationen af Länet; från Högv.
Maj:ts Nådiga Resolution af den i October i83i, en Kopparhytta kommer att uppföras. Jemma!ms-Grufvorneserdeles uti Nora Bergslag, hafva under sednare åren lemnat vida mera Malm än tillförene, så att icke allenast ortens eget behof blifvit fyddt, utan äfven afyttring deraf skett till andre Provincer, såsom Småland, Wermland m. fl.; och beräknas brytningarne per me - dium årligen: I Nora Bergslag till : 116,017 Skep:d. i Lindest och Ramsbergs ... 35,227 — i Lekebergslagen ■ . i5,o36 — i Lerbäcks Bergslags egne Grufvor ... 2,275 — och i Nya Kopparbergs, Hjulsjö, Grytlvytte och Helleforss Bergslager till ...30,920 — eller tillsammans 199,475 Skep:d. Malmhöjde-Jernmalms-anledningar i Carlskoga Bergslag hafva länge varit kände och äfven tidtals arbetade, men ofta ödelagde i anseende till malmens sämre beskaffenhet. Den här erhållne har nemligen i dagen, eller på ringa djup varit intimt blandad med magnetisk Svafvelkis, som icke allenast förorsakat flere olägenheter i Hyttegången, utan äfven gifvit det deraf producerade jern den oart man kallat rödbräcka. Genom i sednare tider tillvägabragte förbättringar i Rostnings-methoderne öppnades en möjlighet för tillgodogörandet af äfven mindre välartade malmer; och ett Bolag har af sådan anledning, för omkring tvenne år sedan, bildat sig till bearbetande af Malmhöjde-malmen. Under användande af icke obetydliga capitaler har Grufvan blifvit afsänkt å ett temligen både rikt och samladt Malmlager, i hvilket Svafvelkisen på djupet synes aftaga, dock icke så att Malmen kan efter vanlig behandling på Masugnen användas.
Be sv. oc/i Occoti.-Urskottets Utlåtande N:o 144» 3 på enahanda sätt som ditlils varit beviljadt, inom Riket föra och afsätta sin egen och sina grannars afvel och slöjder, men med förbud för Bonde att af andra köpa deras afvel och varor, för att deraf göra upplag, de händelser dock undantagne, der sådant genom serskilde Författningar vore tillåtet; samt att, sedan, genom Kongl. Kungörelsen den 3i Augusti i8i5, blifvit upplifvadt stadgandet i Commerce-Collegii Kungörelse den 3i Maji 1790, att alla ätbara eller viclualie-varor, som till Städerne införas, icke må hållas till salu i ringare partier, än lispund, fjerding och stycketal, efter hvarje varas serskilda beskaffenhet; samt, enligt Commerce-Collegii Kungörelse den i3 Mars 1826, Landtman blifvit tillåtet att så väl lill Slockholm som till andra Städer, der Slagtare äro antagne, införa och försälja färskt kött i hela, halfva och fjerdedels kreatur; så har Kongl. Maj:t, genom den i motionen åberopade Kungörelsen af den 22 December 1882, i anledning af Rikets Ständers underdåniga hemställan och efter inhemtande af Magistraternes och menige Borgerskap ens yttranden, huruvida de ansåge förmonligare, att dåvarande förhållanden i afseende å rättigheten att i Städerne tillverka och försälja bröd och dricka samt i större och mindre partier till salu hålla färskt kött, mätte fortfara, eller att nämnde tillverkningsoch försäljningsrätt lemnades fullkomligen fri, så väl för Städernes invånare sjelfve, som för Landtmannen, i Wäder förklarat, att, emot Salu-accisens upphörande, nyssnämnde förnödenhets-artiklar lingö, af både landtman och andre personer, till hvad qvantitet som helst föryttras i 37 uppgifne Städer, samt att i 11 andra Städer, hvarest införsel och försäljning af färskt kött dittills varit eller då blifvit af desse Städers invånare Landtman medgifven, samma frihet skulle framgent ega ruin; och borde på framdeles skeende pröfning, efter sig företeende omständigheter, ankomma, huruvida och i hvad moa ifrågaställde tillverkningsoch försäljningsrätt kunde i flere än berörde Städer medgifvas.
Men då i orten icke finnas någre possessionaler, som föregå med exempel i fråga om ett förbätlradt landtbruk efter bepröfvade och godkände nya methoder, samt allmogen derförutan i det Berättelse öfver Jemtlands län för åren 1848—1850. 3 18 1 ängsla vidhåller gamla vanor och bruk; kan en genomgripande reform i berörde hänseende icke så snart vara att här förvänta. Vid sådant förhållande är bildandet af en landtbruksskola här i Länet af stor vigt; och jag har äfven anledning hoppas att, af de anslag Rikets Ständer vid nu sednast afslulade riksmöte i thy fall beviljat, någon del skall komma detta Län till godo. Att emedlertid jordbruket redan gått framåt inhemtas al bifogade tabell, hvari utsädet af råg, korn, (som utgör hufvudsädet), hafra, blandsäd och ärter upptages till .16,090 tunnor eller 1,285 tunnor mera än årliga medelntsädet deraf under åren 1842—1847. Potalesodlingen har ock ökats från 12,657 tunnor till 14,814 tunnor. Dessa summor, grundade på approximativa kalkyler, äro påtagligen för ringa; men de visa dock sins emellan det stigande, hvarom här är fråga. Alt åter medelafkastningsn af säd minskats från 70,090 Lill 68,351 tunnor är endast en tillfällighet, föranledd af de bägge missgynsamma åren 1848 och 1849. Ehuru i tabellen derom icke något förekommer, har likväl utsäde af hvete på ett och annat ställe under ifrågavarande tid i mindre skala ägt rum och jemväl år 1850 lemnat nöjaktig afkastning. Man har påstått, att bristen på ijenliga qvarnar för målning af hvete hittills utgjort egentliga skälet, hvarföre hveteodlingen inom orten hitintills icke varit något allmännare; men detta skäl har numera så till vida förfallit, att åtminstone en sådan qvarn af god beskaffenhet är vorden inrättad vid Wapland i Näskotts socken.