Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Leopold. Antikens byster ej den bilden hinna, Ej Plinii Trajan dess fägring har. Oxenstjerna. Må den, ja, må de Aderton försvinna! De Nio ha ditt minne i förvar. Sjöberg. O sköna tid! då man ett sådant minne Bland stjernebilder tacksamt lyfte opp. Så tänkte jag, i det mitt trötta sinne, Från verlden skildt, blott såg på himlens lopp 1. Murberg. En man från skolan, jag ej smickra lärde: Hvad jag der nere sagt, jag säger nu. Du mindes all förtjenst, allt pröfvadt värde, Men hvad mot dig man bröt, det glömde du. Gustaf. Nu tyst om mig! Nu blott den ädle gifvarn Af nya frön till Svenska snillets krans Må prisad bli! Den höge återlifvarn Af Sverges sjelfbestånd och vapenglans! Den segerkrönte hjelten, som det rike, Hans dygder vunno af hans ära blott, Med vishet styr! Dess stora kungars like Ren förr än kronan blef hans sköna lott. Rosenstein. I hela Sverges namn du sagt det ordet. Tillåt min Konung att jag bär det ner Till någon vid det än mig kära bordet, Som röst deråt vid dagens högtid ger. Höpken. Bär ock vår tack till Skyddarn af det tempel, Der Svenska språket, täflande med hans, Af ädla dygder ställer fram exempel Till efterföljd, ej blott till festlig glans. Gyllenborg. Der han med vingad staf och han med lyra En gyllne stämpel visa från den verld, Som öfver mödans vinst och nöjets yra Upplyfter själen undan dagens flärd. Adlerbeth. Der de från lyckans höjder sig förena Med dem i ryktets brant, att mana opp, Ej till geniets lätta lek allena, Men på förtjenstens väg, de ungas hopp. Leopold. Och der, hvad brister byggnaden ock hyser, En invigd källa ger ej rus, men sans; Och kanske mer i det, som mindre lyser, Beredt en odling, som förut ej fans. Fribytaren på Östersjön En natt vid hafsstranden.
Denna motion förvisades, tillika med Frih. Jac. Cederströms om ett annat system för jordens beskattning, af de manga sammansatta Utskotten till en evig förgätenhet. Det är icke jag, som skall väcka den skendöda ur sin slummer; det må vara någon annan förbehållet, om den förtjenar att lifvas. Men då jag, såsom medel att icke orättvist och samvetslöst ingripa uti äganderätten, jemväl föreslog, att, med undantag af vissa de Kongl, och Furstl. Personerna förbehållna Kungsgårdar, alla öfriga och kronolägenheter i allmänhet borde till skattbärande hemman försäljas samt försäljningsmedlen användas till inlösen af säteriernas och frälsejordens frihe - Den 27 F e b r u a 1- i i. '9i ter, och jag inser, att om man någonsin vill ändamålet, ali jords lika beskattning, man dertill icke saknar utvägar; så har jag ansett lämpligt att, med frånträdande af förslaget till försäljningsmedlens användande, upplifva förslaget om Kungsgårdarnas försäljning. Ifikets Kungsgårdar och Kronolägenheter, som icke äro anslagna till boställen, förvaltas nu genom KammarColb, såsom Öfverstyrelse, på det sätt, som allmänt lärer vara kändt, att de utarrenderas på längre tid och arrendebeloppen dels i spanmål, dels i penningar ingå bland statsintraderna. Det är en gifven sanning, att, med få undantag, ingen sköter så väl annans som egen jord. Med all den omsorg, en Öfverstyrelse ock må använda för att sköta Kronans jord, måste den likväl i anseende till de många underordnade, hvarigenom tillsynen skall verkställas, blifva otillräcklig Arrendena uppdrifvas också ofta af speculanter, som äro förlägna om bostad och som kanske aldrig sett en plog, till öfverdrifven höjd. Dc hafva anhöriga, de hafva vänner, som vilja understödja dem. De förete af domaren eller af Konungens Bef:h:de i Länet godkänd borgen för arrén decontractets uppfyllande. Formenär uppfylld. De antagas till arrendatorer, men förstå icke, eller hafva icke medel eller nödig omtanka att sköta jorden. All publik tillsyn hjelper icke. Egendomen vanskötes, förfaller.
1 ffi vax smältes med 3 ort terpentinkåda. Till arbetet fordras 2 bobiner på sina stolar, stälda med omkring 5 alnars mellanrum. Vekens båda ändar fastknytas vid bobinema, en person står vid hvardera och nystar af och på; emellan bobinema ställes en stol, hvarpä grytan står med det smälta vaxet; veken, som löper midt öfver grytan, nedhålles i det samma af en person med en s. k. » klyka » eller urhålkad pinne. Till ofvannämda sats tages 30 alnars lång veke till smala vaxstaplar, veken tages så tjock man sjelf vill. » Stina ». Breflåda. Katja. I regel honoreras ej de små, frivilliga bidragen i Iduns smala spalter, då så- dana inflyta i mängd från våra intresserade läsarinnor, men bar ni någon särskildt rikhaltig, omvexlande ocb värdefull kollektion, göra vi gerna ett undantag. Hilda. Tack för det sända, som användes med det snaraste. Möjligen den ena uppsatsen. VI vilja särskildt fästa uppmärksamheten på Iduns lämplighet för platssökande och platsutbjudande annonsörer, äfvensom för alla öfriga slags annonser som beröra familjekretsen. — Annonser mottagas endast genom A S. Gumaelius annonsbyrå och hos redaktionen. Abonnentsamlare antagas. ^ ^ H ^ Mölnlycke Innehållsförteckiiing:: Våren sparsamma i det lilla, ett upprop iill våra husmödrar af Hanna Kamke (II). Hur skall jag tyda. ; poem af Johan Nordling. Hemmet eller skolan? ; af Corinnc. Om sqvaller; några reflexioner af Elna Tenow. Hvem är den gamla damen? ; berättelse ifrån Eom, skildrad eiter verkligheten af Hilda Hintxe. (Belönad med första pris vid Iduns fjerde pristäflan.) Teater och musik. En god stek är bordets krona; af La cuisiniere. Våra barn. Bostaden. Hushållet. Toaletten. Drycker. Huskurer '. Hvarjehanda. Läkareråd. Frågor. Svar. DIVERSE. Doktor är under nader A. Afzelius februari bortrest $: ^.
Sedan, i anledning af en bos Yälloll. Borgare-Ståndet af Herr Lallerstedt vackt samt till Bankooch Lag-Utskottens behandling hänvisad motion, åsyftande att solidarisk ansvarighet icke må erfordras i och för enskilda Banker, vare sig att desse utgifva egna tryckta eller graverade kredit-sedlar eller med Riks-bankens mynt bedrifva sin rörelse; att bank-rörelsen måtte lemnäs fullkomligt fri, och i följd deraf genom författning stadgas, det Kongl. Maj:ts pröfningsrätt af Bankregleinenten endast måtte sträcka sig till undersökning af deras öfverensstämmelse med gällande lagar och författningar; samt alt Filial-bankers inrättande endast måtto understödjas i de orter, der, af brist på företagsamhet, Privat-banker icke kunde uppstå, men behofvet af Bank vore för handen, Banko-Utskottet, som funnit sig ensamt böra behandla motionen, i hvad den anginge Filial-banker, uti dess afgifna Betänkande JSl 37 dels förklarat att motionen ej borde föranleda lill ändring uti ingressen till 182 § 3 momentet i Banko-reglementet, deruti stadgades, att delegare i Filial-hank, en för alla och alla för en, skulle ansvara för Bankens förbindelser, dels ock tillkännagifvit sig icke kunna biträda motionärens förslag om Filial-bankers inrättande endast i vissa orter; så och då Banko-Utskottet uti samma sitt Betänkande jemväl till pröfning upptagit dels ett af Herr Mannerskantz väckt, till Bauko-Ulskottet remitteradt, förslag, att Filial-hank icke, i afseende å räntan på utlemnade penninge-försträckningar, måtte inskränkas inom andra bestämmelser, än som i allmänna lagen nu äro eller framdeles blifva stadgade för utlåning af penningar i allmänhet; dels ock af Riksdags—fullmäktige Anders Olsson från Jemtands, Pehr Benjaminsson från Elfsborgs och Anders Andersson från Calmar län väckta, till Banko-Ulskottet öfverlemnade förslag, att Privat-bankerne måtte vid oktrojtidens slut upphöra och ersättas med antingen Filial-banker eller afdelningsBih, lill R. St.
Utskottet delar väl äfven nu den mening, att 5 § i sockenstämmo-förordningen så till vida är tydlig, att den, som är egare eller innehafvare af skattlagd fastighet och tillika af annan anledning erlägger bevillning efter 2:dra Art. i Bevillningsförordningen till ett belopp af minst 2r:dr 24 sk. bko, eger rösträtt i sockenstämma på grund af båda dessa förhållanden, men förmodar, att den olikhet i författningens tillämpning, som nu vid två riksdagar blifvit till rättelse anmäld, kan vara föranledd deraf, att en person, som är egare eller innehafvare af fastighet och tillika njuter annan inkomst, för hvilken bevillning efter 2.dra Art. till belopp af minst 2 r:dr 24 sk. erlägges, skulle, om § strängt efter ordalydelsen tillämpades, komma att för fastigheten få tvåfald rösträtt och således äfven tvåfaldt erlägga vissa kommunala afgifter, då nemligen den bevillning efter 2:dra Art., som för fastighet skall till staten erläggas, icke blifvit undantagen ifrån den bevillning, för hvilken rösträtt enligt 2:dra Art. skall beräknas. En hemmansegare eller boställshafvare t. ex. hvilken eger eller innehafver ett helt mantal, taxeradt till 6COO r:dr och tillika åtnjuter en löneinkomst 8 Allm. Besv.- och Ekon.-Utskotfets Betänkande, N:o 22. af 1200 r:dr, är, enligt 2:dra Art., taxerad för fastigheten till 12 r:dr och för löneinkomsten till 36 r:dr,J|således tillsammans 48 r:dr. Tillämpades här 5 § strängt efter ordalydelsen, skulle nämnde person för hemmanet ega en röst och för de 48 r:dr i bevillning 1 röster, då likväl författningens mening icke gerna kan vara, att han skulle ega rösträtt både för hemmantalet och för de 12 r:dr han för detsamma i fastighetsbevillning erlägger.
N:o 79, i anledn. af erhållna återremisser å StatsUtskrs betänk. N:o 32, ang:de den lönereglering, som erfordras i följd af Statsrådets för ändrade organisation. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Jag vågar un derställa Siåndets bepröfvande, om det icke vore skäl att till afgörande företaga det nyss upplästa betänk, från StatsUtsk. ang:de lönereglerm för Statsrådet, innan frågan örn stntsreglm i allmänhet till öfverläggning förekommer; ty om nämnda lönereglering först afgöres, kan man måhända hoppas, att depart.cheferne äro utsedde, när den öfriga statsreglerin förekommer; samt att de således kunde yttra sig, huruvida de anslag, som tillhöra hvarderas styrelsegren, äro tillräckliga eller icke. Uppå derefter framställd propos., beslöt B. o. Ad., alt detta utlåt, borde sättas främst på föredraga.listan för nästa plenum. Den 59 April c. m. 399 Vidare Indes på bordet StatsUtsk:s ullåt. N:o 80, anledn. al' väckta förslag om bestämmande af pensionsrätt för Statsrådets ledamöter, i sammanhang med den lönereglering, som af Utsk. föreslagits, i följd af Statsrådets förändrade organisation. Gr. Horn, Claes Fredr.: I följd af R. o. Ad:s nyss fattade beslut, hemställer jag, om ej deraf blir en följd, att det sistnämnda utlåt, blir det andra i ordningen på föredraga. listan för nästa plenum. R. o. Ad. beslöt, att detta utlåt, skulle blifva det andra på föredraga.listan i nästa plenum. Lades på bordet nedannämnda från Ulsktn inkomna betänk:n och utlåCn, nemi.: från StatsUtskottet: N:o 66, i anledn. af väckt motion om redovisning för det till K. Hofstallet anslagna fourage, och förbud mot försäljning deraf; N:o 67, i anledn. af väckt fråga, om indragning af Förvaltningen af sjöärendena och K.
Prop. JK 1, om Statsverket 1850. samma bringande till slut vore af oberäknelig vigt, så väl för det allmänna, som för enskilde jordegare, och de ökade kostnader, som för sådant ändamål åtginge, ingalunda kunde anses förspillda, Kongl. Maj:ts Befallningshafvande ansåge anställandet af ytterligare två Landtmätare vid afvittringen äfven vara af behofvet påkalladt; samt att Ofverdirektören vid Landtmäteriet, beträtTande frågan om sådan särskild föredragande hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, som redan finnes i Wester-Norrlands län och nu blifvit begärd både för Westerbottens och Norrbottens län, — i underdånighet anfört, att det visserligen skulle vara fördelaktigt om de maktpåliggande afvittrings-ärendena kunde föredragas af ordinarie medlem i länsstyrelsen, hos hvilken i allmänhet större kännedom om ortens ekonomi och beskattningsväsende kunde förutsättas, än hos tillförordnade, men att, då detta säkerligen icke läte sig göra utan att antingen afvittringsmålen eller ock andra ärenden skulle blifva sent handlagda eller försummade, Öfverdirektören, vid sådant förhållande och med afseende derå att de förra vore af tillfällig beskaffenhet, enär de inom en jemförelsevis kortare tid icke mera förekomme, funne sig böra hemställa, att särskilde föredragande för afvittringsärenden måtte hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande anställas med samma skyldigheter och ansvar i tjensten, som i allmänhet gälla för ordinarie föredragande hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande och med rättighet att begagna lämplig lokal till embetsrum inom Landskontoren, för att derstädes kunna lemna och erhålla erforderliga upplysningar; i följd hvaraf och under åberopande af hvad redan i afseende på Stora Kopparbergs och Wester-Norrlands län blifvit yttradt, Ofverdirektören i underdånighet uppgifvit följande årliga anslagsbehof för nu ifrågavarande län, nemligen: summa B: k o lt:dr 13,500: d) Norrbottens län: att Kongl. Maj.ts Befallningshafvande uti ofvanberörde underdåniga framställning af den 8 sistlidne April i underdånighet andragit, att, ehuru flere socknar i länet redan blifvit dels fullständigt afvittrade och dels voro under beredning dertill, det likväl, blott å kustlandet, återstode en vidd af icke mindre än 115 qvadratmil, som ännu icke ens blifvit affattad, samt att, efter på hittills vunnen erfarenhet grundad beräkning, afvittringens fullbordande, nemligen blott å kustlandet, icke kunde med den nu tillgängliga arbetsstyrkan emotses inom kortare tid än 25 år,
3 Men sorn, enligt de upplysningar angående postverkets ställning, Utskottet inhemtal, detta verks kontanta behållning och fordringar, som vid 1847 års slut blott utgjorde R:dr 17,569: 5. 8. derefter ökat sig under år 1848 till » 103,646: l. s. under år 1849 till » 129,733: 27. 6. under år 1850 till » 161,500: under år 1851 till » 249,051:- 44. 8. och under år 1852 till » 266,524: 6. 10. så synes nämnde verk för närvarande, utan någon olägenhet kunna undvara den summa, hvilken hos Riksgälds-kontoret reqvirerats såsom ersättning för de ökade kostnader, samma verk, till följd af postskjuts-iegans ofvan omförraälda förhöjning, under år 1853 fått vidkännas; hvadan och i betraktande af de mångfaldiga utaf Rikets Ständer beviljade stats-utgifter, för hvilka Riksgälds-kontorets nu egande tillgångar redan blifvit tagna i anspråk, Utskottet finnér sig föranlåtet hemställa, att någon vidare ersättnings-skyldighet för meranämnde kostnader icke måtte varda af Rikets Ständer Riksgälds-kontoret ålagd. Stockholm den 18 September 1854. Ank. till Exp.-Utsk. d. 20 Sept, 1854, kl. 11 f. m. Ullålande, i anledning af vackt motion om ofverflyttning till Riksgälds-kontoret af alla Staten tillhöriga samt under dess omedelbara vård stående fonder eller kassor.
79 drig öfversteg 35, nästlädne läse-år uppgick till 69 ordinarie elever, jemte det 33 extra elever då samtidigt derstädes erhöllo undervisning; att Styrelsen vid detta förhållande och i anseende till den mängd förfrågningar, som gjordes af föräldrar och målsmän, hvilkas söner eller myndlingar vore sinnade att genomgå en kurs vid Institutet, ansåge sig ega anledning befara, att af dem, som nästa år komrne att anmäla sig till inträde derstädes, icke alla skulle kunna för bristande utrymme emottagas; samt att bland de åtgärder, hvilka det allt iner och iner framstående behofvet af teknisk hildning i vårt land gjorde nödvändiga, äfven vore införandet vid Institutet af åtskilliga läroämnen, i hvilka någon undervisning hittills icke varit föreskrifven, men hvilka vore af den vigt, att undervisning deruti icke vid en högre teknisk läroanstalt finge saknas, nemligen: a) allmän byggnadskonst, ett ämne af den vidsträckta tillämpning, att insigter deri knappast kunde utan olägenhet umbäras af någon bland dem, som begagnade undervisningen vid Institutet, hvadan och då undervisningen i detta läroämne ej lämpligen kunde förenas med någon af de nu befintliga lärare-befattningarne, Styrelsen funne sig böra föreslå, att en särskild lärare i byggnadskonst finge vid Institutet anställas; b) vägoch vattenbyggnadskonst, hvari undervisning så mycket mindre syntes kunna vid Institutet undvaras, som, efter hvad på sednaste tiden visat sig, en stor del al Institutets elever, sedan de lemnat läroverket, just egnat sig åt utöfvandet af denna konst, och landet dessutom för närvarande behöfde ett stort antal personer med grundliga kunskaper i detta ämne, i följd hvaraf Styrelsen funné sig ega skäl hemställa att härutinnan en särskild lärare, som någon tid af året kunde hafva praktisk sysselsättning med dylika ämnen, måtte få anställas; samt c) mineralogi och geognosi, hvari hittills ingen undervisning egt rum vid Teknologiska Institutet, ehuru kännedomen af de allmännast förekommande mineralier och bergarter vöre af stor nytta, isynnerhet för civil-ingeniörer och deni, hvilka egna sig åt kemiskt-tekniska yrken, och följaktligen en mindre kurs i dessa vetenskaper borde vid Institutet genomgås.
Fullmäktige berättigas, att åt trenne personer uppdraga utarbetandet af förslag till en så beskaffad organisation af bankoverket samt reglering af dess tjenstemanna-personal, att, jemte åstadkommande af större enkelhet i förvaltningen och räkenskaperne, all möjlig besparing i verkets förvaltningskostnader på det hela samt ökad beqvämlighet för allmänheten må, utan åsidosättande af nödiga kontroller, kunna beredas; börande förslaget i fullständigt skick till Fullmäktige atlemnas före slutet af år 1852, hvarefter detsamma, i händelse af Fullmäktiges godkännande, får tills vidare bringas till verkställighet, under vilkor likväl, att Bankens nuvarande aflöningsstat icke må öfverskridas; och ega Fullmäktige, att låta, på Bankens bekostnad, besörja tjenstgöringen för de personer, som till förslagets upprättande utses, under den tid, de dermed äro sysselsatta, samt alt, i och för detsamma, tilldela dem något lämpligt arfvode. Och vare det, i följd häraf, Fullmäktige förbehållet: att göra de indragningar af tjenster och göromål, som kunna anses lämpliga; att medelst förordnande tillsätta hädanefter ledigblifvande tjenstebefattningar; att för nya eller förändrade tjenster tills vidare anvisa de löncvilkor, som anses af rättvisa och billighet påkallade, sämb \ Banko-Utskottets Memorial, N:o 74. att, för öfrigt, vidtaga alla till ändamålets befrämjande erforderliga åtgärder. Som Rikets Ständer gillat Utskottets i utlåtandet N:o 18 gjorda hemställan,fjätt det, såsom ersättning ej mindre för förlusten, i följd af möjligen förefallande missräkningar, än äfven för mistade sportler på aflönings-staten till Rankens sju kassörer utgående, anslag, 500 r:dr, måtte för hvardera af dem förhöjas med 200 r:dr banko, efter år räknadt; så lärer 35 § i Banko-reglementet, i hvad detsamma innefattar de i supplernenlar-stat under titel: andra tjenstegraden utgående arfvoden böra sålunda förändras: 4:o.
Utlåtande N.o itt. i N:o 13. Ankoni til! Exp.-Utsk. den 2L Februari! i855. Utlåtande, i anledning af åtskillige motioner, innefattande förslag till förekommande af luxe och öfverflöd i lefnadssättet inom Riket. Inom de resp, Riks-Stånden hafva flera motioner rörande detta åmne blifvit väckta, och dels lill Bevillnings-Utskoltet allena, dels lill Bevillningssamt AllmännaBesvärsoch Oeconomie-Utskotten gemensamt remitterade, hvilka allal motioner öfverensstämma deruti, att de framställa en öfverhandtagande luxe och yppighet såsom i högsta måtto skadlig för realisationens bestånd, såsom undergräfvande enskildt och allmänt väl samt såsom vanhedrande för nationen derigenom, att flärd och fåfänga söka göra sig lika gällande med sann bildning och upplysning under det landets tillgångar uttömmas och inhemska fabriker förfalla i följd af en ständig ökad tillgång på utländska öfverflödsYaror. Till motverkande af detta öfverklagade onda hafva deremot flere olika förslag blifvit afgifne, nemligen: Inom Iiöglojlige Ridderskapet och Adeln: af Herr Estenberg, Per: att alla utländska varor, som kunna inom Riket tillverkas, äfvensom onyttiga sådane varor, hvilka här icke fabrieeras, t. ex. leksaker, frunlimmersprydnader och andre luxe-artiklar, måtte till införsel förbjudas. y Inom Högvördige Preste-Ståndet: af Herr Prosten Öhrnberg; 1:0 att de mest umbärliga luxe-artiklar må förbjudas så väl till införsel som till bruk och nyttjande; 3;o att hö® införseltull må åsättas alla utländska luxe-artiklar, som till import tillåtas, med undantag af socker och äfven några andra artiklar, hvilka nu mera anses såsom nödvändighetsvaror; samt 3:o att bruket af de Qesta luxe-artiklar må med årlig bevillning beläggas. Bih. till R. öt.
I betraktande af framlidne General-löjtnanten Paulis förtjenster såsom krigare samt den nödställda belägenhet, hvari, enligt motionen bilagde intyg af läkare och pastor, denne utmärkte officers åldriga dotter genom armod och sjukdom sig befinner, får Utskottet, med erinran att i andra dylika fall tillförene af Rikets Ständer beviljats understöd och pensioner vanligen till belopp af 300 R:dr, tillstyrka, 30 StatsUtslcottets Utlåtande N:o 152. att General Paulis dotter, Sophia Pauli, måtte å allmänna Indragnings-staten uppföras till en årlig pension af 300 R:dr, att utgå så länge hon ogift förhlifver. 28:o. Hos samma Höglofliga Riks-Stånd har genom en af Herr S. G. von Troil yäckt motion framställning skett om beviljande af ett årligt understöd åt aflidne Kommendanten i Malmö, Öfversten och Kommendören af Kongl. Maj:ts Svärdsorden m. m. Garl Johan Ströms enka; varande vid motionen bilagd bemälde Öfverstes tjensteoch merit-förteckning, deraf motionären i korthet meddelat följande: att Ström, som år 1783 vid en ålder af endast 8 år utnämndes till Kornett vid Bohusläns lätta dragoner och år 1789, såsom 14-årig yngling, crliöll sitt första blodsdop vid Elgöns intagande i Finland, deltagit i 33 mer eller mindre betydliga sammandrabbningar med fienden. Vid firandet den 28 April 1858 af sitt 75-åriga tjenstejubileum såsom officer hade Öfverste Ström, redan långt förut hedrad med Kommendörsgraden af Kongl. Svärdsorden, blifvit af Hans Maj:t Konungen hugnad med en alldeles egen dekoration, att i Svärdsordens färger bäras kring halsen.
Uti berörda Betänkande hade Utskottet hemställt, att Rikets Ständer mätte, för sin del, besluta en sä lydande författning, angående förändring i lagens stadganden rörande giftomannarätt: »Med ändring af hvad i lag och särskilda författningar finnes stadgadt, angående giftomans inseende öfver mö, förordnas som följer: Ogift qvinna, som fyllt tjugufem år, stånde ej vidare under giftoman; dock sker härigenom ej någon ändring i hvad lagen i 2 Kap. 10 §, 3 Kap. 10 § och 6 Kap. 1 § Giftermåls-Balken stadgar»; hvarförutan Utskottet hemställt, att samtliga Riks-Stånden måtte, för sin del, besluta, att derest nyssnämnda författningsförslag blefve af Rikets Ständer bifallet, jemväl ett nytt moment deri infördes af följande lydelse: »Hvad i 29:de punkten af Ridderskapet och Adelns privilegier finnes stadgadt i strid med de i denna förordning gifna föreskrifter varder härmed till kraft och verkan upphäfdt.» Detta betänkande är bifallet af Borgare-Ståndet; hvaremot Ridderskapet och Adeln afslagit detsamma samt Presteoch Bonde-Stånden, för sin del, med ogillande af Utskottets Betänkande, beslutat en så lydande författning: »Med ändring af hvad i lag och särskilda författningar finnes stadgadt, angående giftomans inseende öfver mö, förordnas som följer: Giftermåls-Balkens i Kap. 2 § skall ega denna lydelse: Fader är sin dotters giftoman och moder må dertill råd gifva. Ar fader död: då är moder giftoman. Äro dessa ej till, stånde ogift qvinna, efter fyllda tjugufem år, ej under någon giftoman; men för ogift faderoch moderlös qvinna, ifrån femton till och med tjugufem år, föroidne Ratten giftoman. Bih. till 11. St. Nu kan så hända, att fader eller moder, eller af Rätten förordnad giftoman hindrar det giftermål, som lagligen sökes: pröfve då domaren, om skäl dertill är.