Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hade jag däremot haft fria händer att själf sköta om pengarna, hade jag m e d säkerhet dels gjort några små besparingar för framtiden, dels kunnat köpa mig något annat än endast kläder, såsom böcker, en teaterbiljett e t c, hvilket visserligen ej är absolut nödvändigt, men s o m dock i ej ringa grad bidrager att någon gång göra lifvet lättare o c h angenämare. Ty, s o m jag nu har det stäldt, anser jag mig aldrig hafva rättighet att gifva ut det minsta extra för min personliga del. Jag har alltid varit van att k ö p a de bästa varor, äfvensom att låta förfärdiga dem på l:sta klassens ställen, o c h är min erfarenhet härvidlag öfverensstämmande med den kända sentensen: » den, som köper dyrt, köper billigt! » H v a d nu särskildt kläderna beträffar, anser jag ej, att det är ett allt för stort slöseri att sy en eller annan finare klädning eller kappa hos Augusta Lundin; h o n är visserligen dyrare än andra sömmerskor, men så har man också längre nytta af ett plagg, förfärdigadt h o s henne, dels emedan det längre bibehåller sin moderna modell, o c h dels emedan tyget är af så utmärkt beskaffenhet. Jag vill härmed på intet vis fråntaga Stockholms öfriga sömmerskor äran att kunna förfärdiga ett plagg Iduns till sina kunders fulla belåtenhet, utan är detta endast min egen personliga lilla åsikt o m fröken Lundin. Och jag vill nämna, att af nedanstående förskrifva sig några klädningar o c h kappor från fröken Lundins atelier. Jag hoppas, att någon annan af Iduns läsarinn o r äfven ville framlägga sina rön i denna för oss fruntimmer viktiga och ganska kvistiga fråga, så att man kan göra sina jämförelser o c h beräkningar. Jag vill blott tillägga att jag begagnar mina kläder i en 3 — 4 år precis s o m de äro o c h endast sällan ändrar dem.
D å glömma de sin otillgänglighet, förr än i sista ögonblicket — när supén är sermen då — gäller det också nästans goda namn verad. så älskvärd! » Nå, man är ju ej heller några barn, som Och väl ären I värda kärlek, I qvinnor och rykte. D e unga ha tröttnat på att sitta och lyssna behöfva roas, menar mången. Alltid kan man med det varma hjertat och det innerliga delD e känna väl sitta och samspråka litet med sina grannar, tagandet för alla. T förstån konsten att glömma till de äldres spetsfundiga kritik. ert eget jag och finna intresse i främmande allt mer och mer, att de hafva rättigheter på och om glädjen ej blir så stormande, får det väsen, i andra menniskors sorger och fröjder, lifvet, och att man icke utvecklas till en god väl vara bra ändå. Å h, den der invändningen Om man intresi deras allvar och skämt, ja till och med i och sann menniska endast genom att kritisera är endast delvis berättigad. andra. Dessutom, hvar skulle man mötas, lära serar sig för sina grannar, då må så vara, deras små hvardagsangelägenheter. Ert deltagande förgyller som en solstråle allt, hvarmed känna hvar andra och få en inblick i sina medmen sällskapet har anspråk på oss, vi få icke I kommen i beröring, så att hvar och en, som menniskors karaktärer, om icke just på sällvara egoister och endast tänka på hvad som beEn ung man är ju allhagar oss sjelfva. Der finnes må hända mången, nalkas eder, deraf hemtar ny värme, ny kraft. skapslivets område. deles afstängd från qvinligt umgänge, så vida som gäspar sig trött och önskar sig hem och Men I, som ej förstån att vara älskvärda, har » odrägligt tråkigt », och derför är det allas hafven I någonsin tänkt efter, hvar felet härhan ej har sådant i hemiftet, inom familjen. Då han emellertid sammanträffar med jemnskyldighet att laga, att stämningen blir mera till ligger? » Jag har ej fått den förmågan! » sägen I med en axelryckning. J misstagen er!
Vidare heter det: ”För beslut i alla öfriga ärendenden, de mål undantagna, hvarom i Reg.F:s 66, 69, 70, 71 och 72 §§ serskildt förordnad! är, galle, jemte Konungens samtycke, tre Stånds mening; men skulle tvä Stånd stanna emot två, förfalle frågan och förblifve vid del, som tillförene stadgadt varit, ulan alt samma fråga må kunna vid den riksdag å nyo väckas eller upptagas. Ar åter frågan af sådan beskaffenhet, att den ei kan förfalla, gånge såsom i 73 §:o stadgadt är”. När jag nu, Den 25 September. 451 utan all slags advokatyr, konsidererar hvad denna mellanmening skall betyda som undantager 69, 70, 71 och 72 §§ R.F:n, så finner jag att karaktären af de under dessa §§ inbegripne ärender är den, att R. St. derutinnan äga att ensamne besluta. Om nu Gr. Lagerbjelke medgifver att Konungens sanklion erfordras i fråga om alla, eller åtminstone någon af de i förevar, betänk, förekommande ämnen, så lärer lian väl också nödgas medgifva att den eller de icke kunna höra under 69 §:n, der R. St.s beslut ensamt är till fyllest. Dessa frågor äro derföre icke af den beskaffenhet meranämnde § förutsätter och kunna således icke eller af förstärkt StatsUtsk. behandlas. Ty dä K. M:s sanktion äfven erfordras, så falla frågorne under 75 §:n Riksd.-Ordmn, der det står tydligen oell klart att dylika ärender skola förfalla, enär två Stånd stanna emot två. Så läser jag grundlagen. Ett annat sätt att gå tillväga vöre att förvandla konklussionen till premiss och tvärtom. Om man säger, derföre att någonting kan inverka på statsreglering, mäste det höra under 69 §:n, så begär man detta fel att göra konklussionen till premiss. Vill man gå logiskt tillväga, sä skall man resonera så här: Hvad är det man vill lagstifta om?
Prot. 4856 & 1857. 5 Sami. 1 Afä. 10 Haft. 43 9« Bevillnings-Vtskotlets Betänkande M 10. och för förbrukaren af ingen vigt, jemnförd med den långt ansenligare och för inhemska industrien högst betänkliga tull-nedsättning en af 37 sk. banko å kläde och alla öfrige valkade väfnader, hvaraf tillverkningen inom landet år 1855 stigit lill ett värde af 6,375,532 R:dr banko ifrån 4,931,419 R:dr som tillverkningsvärdet utgjorde år 1854. Ensamt i Norrköping uppgick detta värde år 1854 till 4,051,961 R:dr och har år 1856 derstädes stigit till 5,952,642 R:dr, allt banko. Häraf torde inses fabrikanlernes ihärdiga bemödanden att gå framåt i denna industrigren, af hvars bedrifvande och icke sällan afundade fcrdelar det är ingen obetaget att göra sig delaktig. Må man ej undra på, om nedslagenhet hos idkarne och en önskan att draga sig tillbaka medan tid är och ännu ej allt gått förloradt, skulle uppstå af de så täta vexlingarne i tull-lagstiftningen, helst de trott sig kunna förtrösta derpå, att de uppmaningar Kongl. Majit vid flera tillfällen så angeläget laggt Rikets Ständer på hjertat, att med varsamhet och icke utan verkligt behof företaga ändringar i tull-lagstiftningen, icke skulle så hastigt vara ur minnet förlorade;» af Riksdagsfullmäktigen Anders Jansson från Westmanlands län: »Emot Höglofliga Utskottets, med föranledande utaf kommitterades utlåtande och Kongl. Majits Nådiga Skrifvelse, utarbetade och till Riks-Stånden nu aflåtna förslag till ny tulltaxa, får jag härmedelst anmäla min i åtskilliga punkter ifrån majoritetens afvikande mening, med vördsam anhållan att densamma måtte få Höglofliga Utskottets Betänkande till Riks-Stånden åtfölja. l:o.
Län, der årsväxten ej sällan utfaller ofördelagtig, trott sig böra bestämma till ett ökadt belopp af tillsammans 60,000 Tunnor, antingen Råg, Korn eller Hafra, allt efter 35'8 S t a t s-U t s k o 11 e t s B e tä n k an d é n. Orternes production af olika Sädesslag. Till åtnjutande af desse Låne-understöd bör lika lätt för alla, som dertill äro hugade, stå Öppen, så väl för sådane Socknar, som redan anlagt egne Magaziner och hvilkas delegare kunde åslunda att få dem ytterligare utvidgade, som äfven för de Districler, hvilka väl insett eller inse nyttan af slika inrättningar, fastän de hittills saknat utvägar att derom föranstalta; Dock bör anmälan om önskad delaktighet i nämnde understöd hos Konungens Befallningshafvande i Länet göras ju förr dess heldre och sist inom ett år efter det Beslutet för innevarande Riksmöte blifver till Allmän kännedom kungjordt. Beträffande de fordringar som Allmänna Magazins-Inrättningen ännu eger utestående, uti Jemtland och de öfrige Norra Länen, och hvilka fordringar Kongl. Maj:t i Nåder medgifvit de skuldsatte att in natura återgälda antingen med hela eller någon del af det Låntagne Spannmåtsbeloppet, föreslå Utskotten att samma rättighet än vidare må forlfara, och den Säd, som varder återjevererad, till DistrictMagazinens bildande användas, hvilket för många af de skuldsatte skulle lända till en verklig besparing uti onödige transport-kostnader; Och som Stora Kopparbergs och Vermlands Län i det närma - Sta t s-Utskott et* Be tänka nelen. 35g ste kunna anses vara uti samma predicament med de Norra Länen, vore äfven Billigt, att desse tvänne Län för sine Spannmåls-skulders godtgörande få åtnjuta enahanda vilkor, som med särskildt undantag af Jemtland, Blifvit de öfrige Norra Länen förunnade.
När till förenämnde entreprenadsumma . 18,650: — —. lugges kostnaden för en sedermera beslutad förstärkning af grundmuren 714: samt i entreprenaden icke upptagne utgifter, hyra för en Transport 19,364: 65 — Transport 19,364: bruksqvarn med dervid använde dragare, samt anbringande af jerngaller å fönstren, tillsammans 225:16. — S:a 19,589: ig. - så visar sig ändock emellan detta belopp och den totala utgiftssumman, 27,327 R:dr 8 sk., en skillnad eller öfverskjutande utgift af 7,737 R:dr 40 sk., som tillkommit derigenom, att en del af de färdigmurade hvalfvén nedrasat vid det att de under hvalfbågarne uppförde stöden borttagits och måst ånyo, med serskild kostnad, uppföras. Sedan vid den i anledning häraf förordnade besigtning blifvit upplyst, dels att hvälfvet efter antagen theori haft tillräcklig så kallad vederlagsstyrka, dels ock att icke någon underlåtenhet i utförandet var att lägga Entrepreneuren till last, men utaf Chefen för Ingenieur-Corpsen serskildt blifvit hos Kongl. Majit anmäldt, att den från Frankrike sednast hämtade theori i detta hänseende torde, ehuru ledande till besparing, vara mindre säker, har Kongl. Majit, genöm Dess Nådiga Bref af den 22 Febr uari 1834, enär icke någon af dem, som med byggnaden haft befattning, kunde för bevisliga fel eller försummelser tilltalas, anordnat de för skadans iståndsättande beliöflige medel, och tillika förständigat Chefen för Ingenieur-Corpsen att vid ritningars och forsla "ers uppgörande till allmänna byggnader noga hålla hand deröfver, att uma främmande byggnads-methoder användas, innan erfarenheten vitsordat deras tillförlitlighet. Hvad sålunda i detta ämne förekommit, hafva Revisorerne ansett sig böra till Rikets Ständers kännedom anmäla. 3:o
Till stöd för detta yrkande har motionären andragit, att, ehuru rusthållarnes åliggande i berörde hänseende hade skäl för sig vid den tid då rusttjenslen först uppkom och då hvar och en, som ställde rustad karl samt häst till kronans tjenst, åtnjöt vissa friheter för sitt hemman, så egde ett sådant förhållande nu icke rum, då ansenliga gevärs-faktorier på statens bekostnad underhålles, i anseende hvartill rusthållaren äfven borde få tillgodonjuta fördel af d essa, till hvilkas kostsamma anläggande och underhåll de lika så väl som landets öfriga innevånare finge bidraga. Sedan Stats-utfkottet ansett nödigt att gemensamt med Allmänna B svärsoch Ekonomi-utskottet behandla denna fråga, hafva Utskotten sammanträdt och tagit densamma i öfvervägande, samt få nu derom afgifva yttrande. Då motionären, till stöd för ofvanberörde förslag, åberopat förhållandena i afseende å den så kallade rusttjensten, så synes motionären hafva förbisett skillnaden emellan denna och rustnings-skyldigheten. Om den förra, som utgjorde den så kallade Adels-fahnan, kan så mycket mindre här vara fråga, som Statssamt Allm. Besv.- ock Ekon.-Utskottens Utlåtande, N.o 56. 7 samma skyldighet blifvit förvandlad i rustijenst-bevillning. Den sednare eller ruslnings-skyldigheten deremot har tillkommit på det sätt, att dertill blifvit i vissa län anslagne kronohemman, å hvilka kronan, med vissa undantag, eftergifvit alla jordeboksoch mantalsräntorna, emot det att derför skulle presteras, utom karl och häst, enligt författningarne, jemväl beklädnad och beväring, — och derest icke dessa räntor voro motsvarande rustnings-skyldigheten, så blefvo, till hjelp derutinnan, lemnade räntor af så kallade augmentshemman.
Majit begärt, att, till uppförande af ett nytt vagnshus vid Haga Lustslott, måtte beviljas ett anslag för en gång af 10,645 R:dr; Och hafva Rikets Ständer, som funnit behofvet af ifrågavarande byggnad fullständigt ulredt, pröfvat skäligt å Riksgälds-kontoret jemväl anvisa omförniälda belopp, att under år 1867 i män af behof utgå; Kommande, på grund af hvad sålunda blifvit beslutadt, de för tillfälliga behof under Första Hufvudtiteln för en gång nu beviljade anslag att, på sätt närlagda tabell Litt. B. äfven utvisar, uppgå till ett sammanlagd! belopp af 106,645 R:dr. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 30 December 1865. Expedition.1;-Utskottats Förslag lili anderd. Tabell ofver Riks-statens Första Hnfvadtitel. j E:mt B: dr. ! Kongl, ilofoch Slotts-staterne. Kongl. Hofstals-ans/agen. Kongl. Maj:ls Hofhållning: Nuvarande beloppet 630,000: Förhöjning 170,000: | Hennes Maj:t Enke-Drottningen Josepbinas Hofhållning Ha ns Kongl. Höghet Hertigen af Östergötland Deruti inbegripna handpenningar för Hans Kongl. Höghets Gemål, i Hans Kongl. Höghet Hertigen af Dalarne: Nuvarande beloppet 36,000: Förhöjning 17,000: Hennes Kongl. Höghet Prinsessan Eugenie För underhåll och vård af möbler och andra, Staten tillhöriga, inventarier i de Kongl. Slotten Kongl. Holstallets utfodring Polis-, lysoch renhållning vid Kongl. Slottet och Arfprinsens palats Rosersbergs Slott Ved och kol för de Kongl. Hofven Sgr Kongl. Slotten,.
Meri om man hyser den mening, att blott Statsregleringen blifvit uppgjord, får allt det öfriga gå huru det kan, då medgifver jag, att förslaget innefattar ett hinder för Riksdagens slut. Hvad åter Herr Munck af Rosenskjölds inkast beträffar, anser jag det vara min pligt att förklara, det jag tror Konungens sanction erfordras å ali myntreglering, som från Rikets Ständers sida kan komma i fråga; och denna öfvertygelse är så grundad på 72:dra §. RegeringsFor - Den 7 September f. m. 147 men, att jag blott beklagar, att så väl Styrelse som Ständer hiltils förbisett meningen af denna §. — I afseende åter på hvad en annan Talare anfört, om origtigheten att företaga Statsregleringen på de ordinarie Hufvudtitlarne förr, än man erfarit, hvilka extra-ordinarie anslag kunna komma i fråga, får jag påminna, att från Herr Hjertås och mill sida redan i början af Riksdagen blifvit yrkadt, att Statsregleringen bordt uppgöras och framläggas icke i det åtskiljda skick, som nu skett, och jag beklagar, att den motion, som då väcktes för att påskynda Riksdagens gång, vann så litet bifall, att man till och med ansåg det inconstitutionelt att begära af Utskottet Statens uppgörande på ett sätt, som nu mera visat sig vara det enda rätta. Jag tror för öfrigt, att meningarne i detta ämne redan äro så stadgade, att en längre discussion tjenar till intet, och jag anhåller derföre om proposition till bifall å motionen. Herr Cederschjöld> Pehr Gustaf: Motionen, att Statsregleringen bör uppskjutas, till dess myntbestämningsfrågan blifvit afgjord, later visserligen rigtig; och jag medgifver äfven, att den i vissa fall verkeligen är det.
Ty representanterna af vår s. k. fria press, Aftonbladet och D. Allehanda, anmärkte såsom en besynnerlighet, att han besöktes likasåväl som de andra menskliga varelserna, der sulto inneslutna; jag öfverlemna!' åt dessa tidningars representanter här, om de finnas närvar., ali afgöra, om afsiglen med deras anmärkn. skulle vara att uttrycka, att en tidningsredaktör är i och för sig sjelf såsom sådan betraktad redan så stor brottsling, att han ej får räknas bland menniskor, eller att de ej vilja anses såsom sådana. Han hade sulil 6, 7 månader förut och var nu åter insatt, allt såsom varande sub reato för samma tryckfrihetsbrott, hvarför underrätts dom sednast stadgat 1 månads fängelse. Den extra andel han deraf redan fått, skulle väl blott betraktas såsom cn beredelse, för att fä honom att nied mera ångerfull min och åtbörd uttala det pater peccavi, hvartill han äfven var dömd. Närmare 10 pojkar sulto der, för att de, troligen vanfräjdade, i afsigt att få sig arbete och derigenom föda, förfalskat hvad de kallade betyg; 2:ne tillhopa, af hvilka den ena kunde skrifva och den andra skulle begagna betyget, i allmänhet om hvardera brottet. De bekände helt ogenerad!, att de mistat äran, troligen öfvertygade, att då de kunna mista den för hvad de ej kunde fatta var ett sä stort brott, den ej mätte vara särdeles värd, och fingo de nu till belöning för sin oädla omsorg, att söka sjelfva skaffa sig arbete, husrum och bröd, alltsamman ulan något besvär på samhällets bekostnad. Sex stycken tror jag repärliserade om stölden och belöning och jag tror förfalskning af pantsedlen å en kopparflaska, enl. deras utsago upskaltad lill 36 sk. De ämnade qvarstanna på obestämd tid. En underhölls såsom försvarslös och bedrifvare af bedrägligt spel, ehuru polisen dervid bedrifvit det bedrägligaste; ty han kunde uppvisa, att han långt, före sitt häktande var författningsenligt mantalsskrifven i lmfvudstaden.
Kronans mark, som blifvit upplåten för banans inledande till staden och den derstädes afsedda bangård, och hvarutaf en del varit för besparingskassans räkning utarrenderad, en annan mindre del åter åt en materialvakt upplåten, en tredje lott om 8,4 kappland af Krigs-kollegium på arrende åt enskild person upplåten emot en årlig afgäld af 18 Riksdaler, som dock förklarats hafva rätteligen bort tillfalla besparingskassan; samt ändtligen en fjerde lott, hvilken, oaktadt den, genom köp redan den 4 Maj 1776, tillfallit Kongl. Maj:t och Kronan, likväl alltsedan varit åt säljaren och hans arfvingar utan afgift upplåten och äfven vid tiden för afträdandet till bolaget af två sådana innehades, men på hvars afkomst besparingskassan gjort anspråk på den grund att jorden inköpts för att i sammanhang med den så kallade Rörsjön bereda en öfversvämning framför östra fästnings-frontonen, till Ingeniör-korpsens besparingskassa för all framtid utgifva en årlig afgäld af 813 Riksdaler, beräknadt från den tid bolaget kommit i besittning af marken, dels ock genom beslut den 11 i samma månad och år förpligtat bolaget för jernvägsanläggning emellan Christianstad och Hessleholm att såsom afgäld för en till nämnda jernvägs-anläggning använd del af bastionen Drottningen vid Christianstad årligen till Ingeniör-korpsens besparingskassa erlägga 8 Riksdaler 37 öre, oaktadt båda dessa bolag varit, enligt Rikets Ständers skrifvelse af den 14 September 1863, berättigade att utan kostnad eller årlig ersättning undfå upplåtelse af sådan för jernvägsanläggningarne erforderlig, Kronan tillhörig jord, som stod under dess omedelbara disposition, med undantag endast för boställsjord samt annan åt enskild person med åborätt eller annorledes upplåten kronojord, utan ock Hans Excellens Herr JustitieStatsministern och Stats-Rådets öfrige vid tillfället närvarande ledamöter den 30 Augusti 1864 tillstyrkt Fångvårds-styrelsens förpligtande att till meranämnda besparingskassa såsom ersättning för mistad inkomst af vallhö, till följd af några på Fångvårds-styrelsens föranstaltande och bekostnad vidtagna förändringar i bastionen Banér å Malmö citadell, årligen af fångvårdsmedlen utgifva 40 Riksdaler; att, sedan Rikets Ständer, i underdånig skrifvelse den 12 Maj 1860, anhållit det Kongl. Maj:t täcktes i nåder tillse huruvida genom förändring i uppbördssättet af indelta räntor och kronotionde, anslagen åt militäre tjenstemän, någon lättnad i berörde besvär kunde de skattskyldige beredas, samt ej mindre samtliga läns styrelser än ock lönings-direktionerne vid de indelta regementena blifvit öfver denna skrifvelse hörde, hvarefter först Krigsoch Kammar-kollegierna,
Dari ak 2,833,333 L L:8r L:co, kör k vilket tillgång kukvu8sak!igeo Kere88es genom assignering pä Lanken, ä kon8en kör ammortering ak 8e äterstaen8e L:g:s8e8Iarne, som 8et åläg Lanken att inlösa, utan att likväl 8esse seellar klikvit amorteracle; af Lngelske suksi8ieme8Ien inlöstes me8 n^a se8tar nära 3 millioner piastrsr, ock n^a se8elslocken erköll en ytterligare tillökning genom jernkeläningens ket)8Iiga utv!8gning, un8er 8en kör aksättningen ak 8enna exportvara svära conjunclur, sam 8en akkrutna kärkin8elsen me8 kasta Ian8et förorsakat. 28 8tatsoell Lanco-Dtskottens oiönaöes sk k. 8t:r pä Lanken torsdotter till krigskostnaöerne, bvilka till ärets rint stigit till 8,940^,00 A:ör. Dnöer öesse korbällaaöea balle utelöpanöe sedelstocken förökats mell icke minöre än L:ör 10,789,192, krän L:ör >3,816,894 till L:ör 24,878,786, eller meö H. Leela fnnöen baöe visserligen genom piaster-invexlingen stigit krän L:ör 2,909,288 till L:ör 8,224,027; men som seöelstocken uppnätt ett belopp vills öfverstigan<le bvaö rörelsen unöer pariväröe kunöe upptaga, mäste följöen blikva Loursens stiganöe ocb, sä snart
Af de öfrige trenne Stånden har denna §. blifvit bifallen; och ehuru, vid detta förhållande, Borgare-Ståndets serskilda mening bör anses förfallen, hafva Utskotten likväl, i betraktande af nödvändigheten deraf, att erforderlig control eger rum å den redskap, som Apothekare utan afgift må för pharmaceutiska behof begagna, trott sig böra fästa de öfrige Ståndens uppmärksamhet å den af Borgare-Ståndet beslutade förändring till det afseende den kan förtjena, 2.5 §. Af Yällofl. Borgare-Ståndet har beslut blifvit faltadt, att början af denna §. skall erhålla följande lydelse: ”Den, sorn innehar eller förskaffar sig flere, större eller” &c.; men då de trenne öfrige Stånden utan förändring gillat denna §., kommer Borgare-Ståndets serskilda mening att förfalla. 26 §. Uti sista momentet har Högv. Preste-Ståndet beslutit följande förändring och tillägg: ”Kostnaden för den allmänna efter slutet af April månad hvarje år, äfvensom för den försegling, som måste verkställas, då bränvins-bränningen varder genom serskildt förbud inställd, kommer alt af Kronans medel” &c. Bevil/n.- Zirgsami Allm. Besv.~ och Oecon.~Utsk. Memorial N-0 t3. lf ”Kostnaden åter för den försegling, som vid Mars och December månaders utgång bör verkställas å deras bränvins-redskap, som begagna endast endera bränvinsbränning-3-terminen, ersättes kronobetjeningen af redskapens egare med 2 rst. per kannerum, om bränvinspannorna äro lösa, och med 3 rst. per kannerum, om de äro inmurade, i hvilken ersättning rese-och tractaments-penningar äfven anses inbegripne.” Vällofl.
Smitta toften titt bet grotf, forn ®liit fiore grarfaber för ett tjatft årtjunbrabe feban fctef baltab att ärorift fh;ra, ecb ^ttjarS mät Stint af £>f atta bjupt oct) innerligt fafnabe gräber, unber en fribfätt regering, mägtigt beforbrat, tjär 3iag i bag fammanfaöat ©ber, ©ebc ^crrar odj ©tuenflc Stian, för att af ©ber emottaga ben eb, tjtoarå uppfyttanbe [fatt betrygga gräberneSlanbetS fältset. ©emta fran förfäbren ärfba feb, att honung oct) grot! genom öntfeftbiga, offent SBi tefrna uti en tib, bå »täflan uti atla länber finnena betjerrffaS af en i otila rtftningar fig t;ppanbe oro, af en mifbetåtenfet mcb bet befiäenbe odj en fträf SPieb lugn Beftnning och fafl fortröflatt till fin lagButtbnc honung Rafina befi gfolf förflått att braga nt;tta af attbra tänberS erfarenhet, utan att Btottftälla ftg för be faror, font hota bent, h^ilfa t hvarje rörelfe fe tecfen af ett frtffare lif, t hvarje föränbrtttg ett fratnftcg. framåt rnafte rut gå; tp fliffas flåenbet är för ett famhätte lifa måbfigt, font i tibenS längb omöjligt; men ej må mi oBctänft fratnffpnba. SUcb lugna, men berföre o effa fäfra ficg, ffola honung och Solf mattbra l;anb t hanb mot SBårt höga mål: g-äberneSlaitbetS mät! Tlå benna bag Betecfna bet förButtb, 2Öi till befi uppttåenbe afffuta!