Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr Berg von Linde, Johan Albert, HofRättsRåd i4 9» Herr von Stockenström, Erik, Kammarherre i5o. Herr Hisinger, Wilhelm, Brukspatron i5o. Herr af Uhr, Carl David, Directeur i52. Hans Excellcnce Herr Grefven och Landt Mar skalken tillkännagaf, att Plenum lomme klockan half till 6 i eftermiddag att fortsättas. Företogs till pröfning BevillningsUtskottets ej mindre den i4 sistlidne December under N:o 57 afgifne, och den 21 1 samma månad, eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande, med Förslag till fördelning af allmänna Bevillningen, samt tillen blifvande Bevillnings-Förordning; än ock den 28 sistlidne Januarii under N:o 66 afgifne och den 1 dennes eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, öfver de vid berörde Betänkande gjorde anmärkningar. Herr Hjerta; Gustaf: Jag^anhåller, att detta Utlåtande måtte få punktevis till afgörande företagas. Den 8 Februarii f, m. 85 Vid derefter skeende föredragning punktevis, blef, uppå särskilt framställde propositioner, allt hvad Utskottet rörande irsta och 2:dra Artiklnrne tillstyrkt af Ridderskapet och Adeln utan discussion bifallit, med undantag af följande punkter, hvarom de öfverläggningar uppstodo och de beslut: fattades, som här nedan finnas upptagne. 2 §. Angående Bevillning af löner. Herr Hjerta’. Jag vågar tillstyrka bifall till Utskottets senare Utlåtande i denna punkt, men anhåller, att få anmäla ett fel i uppställningen. Det är nemligen alldeles stridande emot Ståndets beslut att beskattningen af löner skall börja vid 200 Rrdr. Meningen var att den skulle börja för löner öfver 200 Rrdr. Således är uttrycket från och med oriktigt, och bör heta från 200 R:dr. Jag tillstyrker bifall, med denna rättelse. Herr CederschjöldPehr Gustaf: Jag medger, att billigheten fordrar en progressiv afgift af behållen inkomst utaf förmögenhet; men då det är fråga om löner, tror jag ej alt det är billigt.
Majit underdånigst anhållit, att som han genom berörda omständigheter blifvit försatt i den brjdsamma belägenhet, att han icke hittills kunnat uppföra alla boställets åbyggnader, E. K. Majit täcktes i nåder anvisa den till ännu felande nybyggnaders fullbordande med mera erforderliga summa af 7,941 Ridr 69 öre Riksmynt, alt utgå antingen såsom förskott eller lån af Statsmedel, mot vilkor att beloppet från och med år 1864 af boställshafvaren till staten återbetalas med en tjugondedel årligen, till dess hela summan blifvit gulden. Stats-Kontoret har uti häröfver infordradt underdånigt utlåtande anfört, hurusom E. K. Majit genom nådigt bref den 7 December 1858 förordnat, att den del af Sandels dittills innehafda Domsaga, som utgjorts af Skinnskattebergs Rergslag, skulle med Åkerbo härad till en Domsaga förenas och alltså för framliden frånskiljas den, som Sandels innehar, och att honom härigenom tillskyndats en minskning i inkomster, uppgående, efter hvad han sökt ådagalägga, till 500 Ridr Rmt årligen. Då han icke förut med de högre inkomsterna af sin domare-befattning kunnat fullborda det endast till stommen uppförda boslällshuset samt uppbygga öfriga nödvändiga och anbefallda byggnader, ansåg Stats-Kontoret anledning finnas att befara, det sådant än mindre hädanefter skulle kunna af honom åstadkommas; men, då angeläget vore, att denna byggnads-skyldighet med det snaraste blefve fullgjord, har Stats-Konto - Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse N:o 132. 411 ret ansett sig böra Sandels ansökning på det sätt förorda, att ett räntefritt lån af 7,000 R:dr
Af Herr Kontrakts-Prosten Runsten (6:te punkten): att bestämmelsen i 1 moni. att “hvar, som söker tilltvinga sig gåfva, eller med begäran eller anropande om 12 Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekon.-Utskottens Betänkande, Jti 20. allmosa, i penningar, varor eller klädespersedlar, för egen del eller för annan, vänder sig till någon, hvilken icke med fattigvården eger befattning, eller i sådant hänseende besvärar allmänheten, vare sig att afsigten att bekomma allmosa tillkännagifves med ord eller åtbörder eller genom framvisande af kroppsliga lyten, anses derigenom hafva bettlat," måtte upphäfvas, men §:ns 2:dra mom. erhålla följande förändrade lydelse: “Den, som efter fylld 15 års ålder befrädes med bedrägligt bettlande eller dermed i oträngdt mål besvärar allmänheten, är förfallen att behandlas lika med försvarslös;" och att, till följd häraf, orden: “dock så att bettlande icke må tillåtas," måtte från 2:dra §. utgå; samt af Peter Gabrielsson: dels att med uteslutande af föreskriften i 2:dra mom., att den, som efter fylld 15 års ålder, beträdes med bettlande, är förfallen att behandlas lika med försvarslös person, derest det icke kan visas, att fattigvårdsstyrelsen åsidosatt att om honom taga den vård, som enligt förordningen densamma ålegat, det måtte stadgas, att den, som beträdes med bettlande, skall erhålla varning inför Kyrkoråd eller Fattigvårds-styrelse, eller ock vidkännas minskning af fattigunderstöd, eller derest den bettlande är barn, agas, om felet förnyas, samt dels att §:ns 3 inom., som stadgar, att, om föräldrar, stjufföräldrar eller fosterföräldrar befalla eller tillåta sina, under femton år gamla, barn, att bettla, blifva sådana föräldrar behandlade på sätt 2:dra mom. om bettlare föreskrifver, matte, såsom högst olämpligt, utgå.
Förändrade tider och utvidgade skyldigheter, som med bekymmer för den knappaste lifsbergning ökat Lärarnes mödor och pligter, påkalla således en både snar och nödig förbättring uti Lärarnes vilkor, om de skola med framgång kunna uppoffra sin tid och förvärfvade kunskaper åt ett för Staten och det allmänna så angeläget och vigtigt föremål. Att, på sätt Kongl. Maj:t i dess Nådiga Proposition framställt, härtill må användas den Presterskapet förlänte ' be 394 Den 24 April. behaglig tids Förlänings-Spannmål, som är (ill indragning ställd, anser Utskottet äfven lämpligt, då denna Spannmål icke är uti Stat för några andra behof påräknad, eller upptagen. Men dä för närvarande icke kan bestämmas, hvarken beloppet af den Förläning3 Spannmål, som kommer att indragas, emedan sådant beror på särskildt Nådig pröfning af Pastoraternes inkomster och beskaffenhet vid hvarje limande ledighet, ej heller tiden, när ledigheterna kunna inträffa och den deraf uppkommande tillgång genom skeende indragningar må påräknas, samt den så högst nödiga regleringen och förbättringen ej får ställas på en osäker och lång framtid, om ändamålet skall vinnas med den framgång och skyndsamhet, sorn tiden och det allmänna behofvet fordrar; så hemställer Utskottet, att hos Kongl. Maj:t kunde anmälas den underdåniga önskan, att Kongl. Maj:t emedlertid täcktes af StatsVerkets öfverskotter, sorn kunna uppkomma, antingen af blifvande nya Kungsgårds-Arrenden, eller uppå andra Inkomst - Titlar, i Nåder anslå de medel och utvägar, som för befrämjadet af detta ändamål kunna finnas nödige, hvilka ananslag likväl i den trion kornme att mindskas, som den påräknade Förlänings-Spannmålen genom timande ledigheter och skeende indragningar blifver att tillgå.
Borgareståndet, till följd af ett anförande af herr Henschen, hvilket dock ej kommit Utskottet tillhanda. Som likväl, ifall aktie-bolag hädanefter, enligt Utskottets förslag, komme ■att beskattas för h<da den årliga behållningen, de af herr kontrakts-prosten Kullman anmärkta orden i denna § omöjligen kunna medföra någon olägenhet, samt, lör den händelse åter att Rikets Ständer skulle besluta att bibehålla beskattningen å nämnde bolag vid hvad nu derom är gällande, aktie-bolag väl böra beskattas efter enahanda grund, ehvad de hemta sin inkomst från ångfartyg eller annan rörelse, får Utskottet, med erinran att den föreslagna procent-nedsättningen från 5 till 3 äfven vid förevarande § bör iakttagas, hemställa, att något afseende ej mätte fästas å herr kontrakts-prosten Kullmans ofvanberörde framställningar. gg 24 och 25. Dessa gg jemte Utskottets dervid afgifna yttrande i anledning af herr kontrakts-prosten Kullmans motion om införande af en särskild rubrik för Kalkstensbrott, der kalksten bry tes till afsalu, äro återremitterade från Borgareståndet i den syftning, att afseende måtte fästas å bemälde motion, h.. Då emellertid Utskottets afstyrkande utlåtande L denna fråga blifyit af 1* BeviUningsLtskoilels Utlåtande, W:a> Si. (re Stånd godkändt, liar Utskottet, såväl deri, som i hvad förut härom blifvft enfördt, grundad anledning att samina utlåtande vidhålla. § 25. Vällollige Borgareståndet har återremitterat denna g ej blott för att deruti måtte vidtagas de förändringar, som kunna blifva en följd af den föreslagna nedsättningen i bevillnings-procenten för rörelse och näring, utan jemväl i anledning af ett inom Ståndet framställdt yrkande af herr Falhem, att den uti förevarande § för fjerde-parts-egare i Fahlu grufvor stadgade bevillning måtte upphäfvas.
Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf: I an lédning af hvad den sist talande värde Ledamoten anfört, torde det tillåtas mig påminna, att Grundlagen icke ålägger någon Statssekreterare såsom bestämd skyldighet, att vägra sin contrasignation i andra fall, än då beslutet år stridande emot Grundlagen. Men deremot har StutsSecreteraren sig öppet, att till StatsRådets Protocoll reservera sig emot det beslut, som han anser mindre nyttigt eller till och med skadligt för landet, och kan ändock bibehålla sin platsi Han har såmedelst uppfyllt det juridiska åliggandet och är inför 1 igen fri från åtal. Men lika som hvar och en StatsSecrsterare kan un - 473 Den. 20 April f. m. derlåta att reservera sig emot ett beslut, som icke är öfverensstämmande med Rikets sanskyldiga nytta, likaså kunna äfven Konungens Rådgifvare i Commandomål möjligen lemna denna nytta utur ögnasigte; och de böra i sådan händelse vara i enahanda cathegori med de förre. Jag anser derföre ansvarighetslagen vara ganska rigtig , då den i 6 stadgar, att Rådgifvaren i Commando-mål, äfvenledes står under Riksens Ständers opinions Domstol, och ätt hans åtgärder kunna lika med StatsSecreterarens, enligt 107 §. i Regerings-Formen, anmärkas. På denna grund hemställer jag ock, att den nya redactionen af sistnämnde §. må af Ridderskapet och Adeln antagas, för att uttrycka och fullkomna andan af Grundlagen. £ Friherre Cederftrom: Då öfverläggningen för närvarande har till föremål en Grundlagsförändring, men icke Föredragandens af Commandomål person, år hans aflägsnande ifrån detta rum vid beslutets fattande, visserligen icke nödigt. Hvad sjelfva saken beträffar, så kan jag dervid blott åse den conformité, som bör äga rum uti Grundlagens särskilda föreskrifter, och då skulle jag för min del tro, att Föredraganden af Commandomål, hvars Protocoll kunna i vissa fall till granskning begäras, bör vara underkastad samma ansvar, som öfrige föredragande.
Man får här se saker, hvilka frånsedt det rent fotografiska värdet äfven i och för sig äro af stort intresse: scener från Nilens strand och från pyramiderna, härliga landskap och förträffliga typer från Nillandet. Kronprinsessans fotografisamlingar äga genom det stora material, som här sammanförts, ett stort vetenskapligt värde ur kulturhistorisk och etnografisk synpunkt, frånsedt den fina artistiska urskiljning, ' hvarmed motiven städse äro valda. I fotografikonstens tekniska hemligheter har kronprinsessan invigts af en så kompetent fackman som kapten Florman, hvilken äfven anordnat hennes utställning, som ständigt samlar massor af åskådare. Kronprinsessan har för den ståtliga utställningen erhållit välförtjänt utmärkelse med diplom och hederspriset silf vermedal j. Följa vi nu katalogen så påträffa vi bland yrkesfotograferna följande namn: Ester Eirgén, Katrineholm, prisbelönad för sina vackra landskapsbilder från Småland och Östergötland; Anna Edlund, Stockholm, pris fölporträtt; Elisabeth Klfström, Ljungby; Erikson &amp; C:o, Sthlm; C. Gaudard, Gröteborg; Fr. CHmberg, Sthlm; hoffotografen Selma Jacobsson, Sthlm, 1894 I D U IN 5. Körner. prisbelönad; Amanda Johansson, Stlihn; Lina Jonn, Lund, pris för särdeles vackra och artistiskt tagna förstoringar; Leverin &amp; 0:o samt Lindbergs reproduktionsatelier, båda prisbelönta stockholmsfirmor med kvinnliga föreståndare; Maria Lundbäck, Uddevalla; Hulda Löthman, Sthlm, prisbelönt; Anna Nordlöw, (lene; Anna Ollson, Karlstad; Olga Rinman, Göteborg; Hanna Rutbäck och Henny Tegström, Luleå; R. Sjöman k C:o, Sthlm; till denna afdelning få äfven räknas Eva Lundqvist, Anne Ch. Sjöberg samt Amy Stavenow, samtliga i Stockholm utöfvare af retuchering i färger på fotografier. Samtliga härofvan nämnda namn representera porträttfirmor med undantag af Lindbergs reproduktionsatelier, hvilken, som namnet anger, gjort till sin uppgift reproduktion af konstverk o. s. v. och i hvilket fack denna affär intager en erkändt framstående plats.
Besa. och Ekon.-Utslottens Förslag, N:o ?5. 3 dem, sorn samma rättighet tillkommer, uteslutit Sockne-nämnden; och begge dessa beslut lära förfalla, då de icke af något annat Stånd äro biträdde. Derjemte halva Ridderskapet och Adelil samt Preste-Ståndet samstämmigt antagit, dels att Biskop skulle ega påkalla Socknestämma, utan att den finge vägras, dels att denna rättighet icke skulle tillkomma Socknenämndens Ordförande, och begge dessa puncler strida emot Utskottens af Borgareoch Bonde Stånden bifallne förslag. Såsom satnmanjemkning af de sålunda skiljagliga besluten, föreslå Utskotten, att, med bibehållande af Sockne-nämndens Ordförande vid den ifrågavarande rättighet, densamma tillika tillerkännes Biskopen, hvartill synes kunna bemtas en gemensam anledning deraf, att desse, hvar för sig, äro Ordförande för myndigheter, på hvilkas anfordran Sockne-stämina, enligt redan fattadt gällande beslut, icke må vägras. För detta moment föreslås således följande lydelse: När Socknestämma äskas af Konungens Befallningshafvande, Biskopen, Dom-Capitlet, vederbörande Sockne-nämnd eller dess Ordförande, eller i stad af Magistraten, må Kungörelse derom icke vägras. a momentet är af 3:ne Stånd bifallet, så att en af Preste-Ståndet enskildt beslutad förändring lärer förfalla. 4 §• Serskildta beslut äro fattade, af Ridderskapet och Adeln, att anmälan borde göras hos Konungens Befallningshafvande eller Dom-Capitel om gemensam Socknestämma för socknar af serskildta Pastorat, samt af Preste-Ståndet om uteslutande af all föreskrift om sådane socknars gemensamma hörande; men då dessa beslut lära förfalla, såsom icke biträdda af annat Stånd, torde denna §. bibehållas oförändrad, såsom af 3:ne Stånd godkänd. 5 och 6 §§.
BERTA (springer till dörren till höger och. rycker upp den). Lissi! Kom ut, Lissi! Din man är här och Kära Berta jag förstår dig inte det är Ja, jag är från mina sinnen! Sådana skymford, väntar på, att du skall komma och omfamna honom. Tro inte, att han förorättat dig tvärtom, han har bara velat göra sig intressantare i dina ögon! mer än någonsin. Han väntar att du efter detta skall hålla af honom LISSI (kommer ut, stel, förgråten). Hvad har du att säga mig? WILHELM. är detta stockholmslif med ständiga middagar och kafé-lif om kvällarna och nästan ingenting att göra, fast komitén drog ut på längden och så att lefva skild från dig. Ja, det är inte värdt att Åh, Lissi, att jag ångrar mitt lättsinne. Det tala om uselheten. För att tillfredsställa ett infall, går man och offrar det bästa, man har hustru, förlåta mig för barnens skull, Lissi! LISSI (gråtande). bort från dig. Jag skall snart dö jag skall aldrig jag blifvit så skymfad men barnen de ska' inte lära sig af sin far att vara trolösa de ska' att få dö (störtar ut gråtande). Nej barnen barnen de skola just tagas barn, hela sin lycka. Men Lissi du måste ändå mer kunna se någon i ögonen efter detta sedan uppfostras af Berta själf skall jag bara be Gud BERTA (går emot Wilhelm, ser honom in i ögonen). Ser du nu! Usle smädare! WILHELM (fattar henne i axlarna). Hvad vågar du säga! BERTA (som förut). på mig. Du kan inte göra mig något värre än du redan gjort. WILHELM (låter händerna sjunka, BERTA (slår händerna för ansigtet och gråter). (Ridån faller.) ___________ Det är uselt, säger jag. Ja förgrip dig gärna vänder sig bort och går i fonden). TREDJE AKTEN. mans, modern i soffan, Lissi på en pall med hufvudet i hennes knä.) FRU BARK. så. Kom ihog vi kvinnor måste tåla och förMin kära flicka du får verkligen inte ta det (Samma rum.
Om derföre något orätt sker, hör den, som dertill styrkt, uppbära tadlet och vid thronell blifva liksom en åskledare, att jag så må säga, för det allmänna missnöjet. Jag vill påminna, att vi haft en Konung, sorn sjelf dicterade grundlagar och ingalunda försakade Majestätets helgd. Han stadgade: att, 0111 ”i vig”tiga mål Riksens Råd enhälligt öfverensstämma ”i en mening, som stridde emot den, K. M. äger, ”då låter K. M. förblifva vid Riksens Råds tanka” För att vinna det ändamål, Hr Dalman åsyftat, anser jag lämpligast, att i 38 § Pieg.F. den föredragande berättigas vägra contrasignation, icke blott då beslutet strider mot beskrifven lag, utan äfven då det strider mot hans öfvertygelse örn Rikets sannskyldiga nytta. Deraf skulle följa, att den föredragande, om Konungen ej afstode från sin mening, blefve nödsakad att resignera; och det skulle ej kunna inträffa, hvad som hittills handt, att beslut gått i verkställighet, mot hvilka hela Statsrådet reserverat sig. Jag tillstyrker derföre vördsammast det tillägg här, att kraftiga föreställningar skola göras, ej blott dä beslutet finpes stridande mot grundlag eller allmän lag, utan äfven mot Rikets sannskyldiga nytta. Derigenom kommer dessutom § bäst i öfverensstämmelse med Utsk:s tillagda citation afven af 107 §, hvilken eljest skulle här vara utan all betydelse. — Detta tillägg är nödvändigt, såsom en början till den fullkomliga omarbetning, hvaraf liela ansvarighetsverket är i högsta behof, åtminstone om en ministerstyrelse skall införas; ty det vore helt visst i högsta grad obetänksamt att utvidga rådgifvarnes'magt, med bibehållande af samma ofullkomliga ansvarighet som hittills. Man prisar ministerstyrelse såsom i sig innefattande vilkoret för constitutionel ansvarighet; men ,så länge io6:te och loytde §§ Reg.F. och ansvarighetslagen lemnäs oförändrade, äro de ståtliga talen om ministeriel ansvarighet att anse endast som munväder. Om nemi.
Då ett sådant förhållande är, så väl för det Den 3 December f. m. 75 allmänna, som för dem, hvilka nödgas domstolarne anlita, högst ofördelaktigt, hoppas jag R. St:r, hvilka vid sednare Riksdagar ådagalagt så mycken benägenhet att medgifva pensionsrätt på allm. indragningsstaten åt flere tjenstemannaklasser, hvilka äfven icke hafva lön på RiksStaten, skola mitt förslag behjerta och medgifva sådan rätt åt Häradsböfdingar, hvilka upnått en lefnadsålder af 65 år. För att likväl upfylla ändamålet för denna min ödmjuka framställning, fordras att Häradshöfdingarnes pensionsrätt bestämmes med afseende på vigten deraf, att yngre män komma att innehafva dessa mödosamma domarebeställningar, samt de åldriges lefnadsbehof och icke på deras plats i rangordningen; ty eljest är jag säker att ingen Häradshöfding, med stöd af sin i K. Brefvet d. 23 Sept. 1688 och 36 § Reg.F. förvarade rätt, lemnar sin plats. På grund af allt detta får jag ödmjukast föreslå det måtte R. St:r besluta, att, från och med 1857, Hdradshöfdingar må, då de upnåtl en ålder af 63 år och innehafl Uäradsliöfdinge-cmbetet i minst i 3 år, äga rätt alt, vid afskcdslagandet, å allmänna indragningsstaten erhålla en årlig pension af AOOO r:dr r:mt. Om remiss till vederbörligt Utslc. anhålles. Remitterades till StatsUtsk. 3:0. Genom K.
UplästcS ivZO Den M September-. Upläsics följande: Utdrag af Riksens Högloft. Ständers Lag-Utskotts Protocoll, hållet j Stockholm d. 15 September 1809. S. D. Uti ett till Högloft. Ridderskapet och Adeln ingifwit och derifrån till detta Utskott remittcs rädt Memorial som upläsics, hade Herr Grcfwen och Rytlmäsiaren Hxel ksignistton föreslagit bland annat, att Allmänningar af alla stag til«örante en -Sockn, Samhälle eller Härad, mäge delas till hwarje Hemmansägare, denne obctagit fä afyttra sin and.l, eller ock att en sädan park mä i smärre delar försälja: äf« wensom Kronans siornainer anses böra pä dylikt sätt anwändas, sä fort de lagligen blefwo ledige; men som tvid öfwcrläggning härom Lag-Utskottet för sin del ansäg besia ämnen höra till de allmänna Hushällningsmäl, hwarom 89 § Regerings-Formen handlar; sä skulle en sädan Utskottets tanka Riksens Högloft. Ständer, ge, nom Utdrag af Protokollet ivörbsammeligel» meddelas, lstt luprs. kx krotocollo josian kloimberZlon. I anledning af detta Lag. Utskottets yttrande blef Grefwe kftamiltons Memorial till Allmänna Btstvärs - och Economie-Utskottet rcmitlcradt. Uplä - Den Zo September. UplästeL följande: Riksens Högloft. Ständers Lag-UlstotkBetänkande aagäende ZörtltnMgäRätter. Sedan Herr Häradshöfdingen ^s8.
Ut leil andej N.-o 363. regleringen, något serskildt anslag för dylika utgifter icke varit anvisadt, hvadan ock Rikets Ständer vid sista Riksdagen bifallit Stats-Ulskottets, uti Betänkandet ]\T:o 347, gjorda tillstyrkan, att så beskaffade utgifter för åren 1827—1831 skulle få afskrifvas. Och hvad vidkommer roteringsjemkningskoslnaderne; så inträffar äfven i afseende å dem enahanda förhållande, eller att serskilde medel dertill icke varit anvisade, och att, i följd deraf, jemväl sådane utgifters afskrifning, enligt nyssnämnde Betänkande, vid sistlidne Riksdag medgafs. På grund af allt detta finner Utskottet sig således böra tillstyrka, att här förut omförmälde utgifter må, i liqvid öfver öfverskotten å Stats-Verkets inkomster, få afskrifvas. 2:0 Ersättning för under loppet af år 18ig tili Uddevalla Curhus förskjutne 1,468 R:dr 8 sk. Då frågan härom utgjort föremål för Rikets Ständers år 1837 församlade Revisorers behandling, och Utskottet, i anledning deraf, redan uti 77 §. af Utlåtandet N:o 76 sig deröfver yttrat, och tillstyrkt Rikets Ständer att låta bero vid medlens afskrifning, som ansågs redan vara verkställd, samt detta är vordet af Rikets Ständer bifallet; så finnér Utskottet annan åtgärd icke erforderlig, än att detta Rikets Ständers beslut hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmäles. 3:o Omkostnader vid II. K. H.
1862 Sf 1863. 3 Sami. 12 Haft. 2 Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 16. möjligen skulle kunna ega rum vid tillämpningen, har bestämdt stralF eller bestämdt lagrum blifvit utsatt. Hvad nu beträffar hvarje särskild af nedan föreslagna grundlagsändringar, så bar för lil § Regeringsformen, hvari stadgas, att riksdagsmans ofredande skall, under der uppgifna förhållanden, anses och straffas såsom edsöresbrott, hvilket brott ej ens till namnet i det nya lagförslaget förekommer, blifvit föreslagen den redaktion, som innefattas i 110 § af det under innevarande riksdag, i sammanhang med Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om antagande af ny Riksdags-ordning, afgifna förslag till ändringar i Regeringsformen, äfvensom motsvarande § i Riksdags-ordningen (§ 77) blifvit i öfverensstämmelse härmed omredigerad. Det stadgande i allmänna lagen, hvartill den nya redaktionen af lil § Regeringsformen hänvisar, igenfinnes i 10 Kap. 1 § Strafflagen. I 17 § 1 mom. Riksdags-ordningen, hvarest åberopas 5 Kap. 4 § Straffbalken, som genom den nya lagen komme att upphäfvas, har Utskottet föreslagit en hänvisning till allmänna lagen, då den förbrytelse, berörda grundlags-moment afser, omisskänligen är upptagen i 10 Kap. 15 § Strafflagen. I 78 § Riksdags-ordningen stadgas, att om någon inom Stånd, Utskott eller Ståndens gemensamma sammanträde öfverfaller den andre med hugg och slag, eller nyttjar emot honom vapen, håfve den angripande förverkat lifvet. Då Strafflagen i 11 Kap. 5 §, jemförd med 1 § i samma Kap., bestämmer straffet för våldsgerning mot annan å rum, der Rikets Ständer eller deras Afdelningar eller Utskott församlade äro, har Ivonstitutions-Utskottet ansett tillräckligt att i omförmälda grundlags-paragraf hänvisa till allmänna lagen.