Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den nu följande skildringen af Daldrängarnes och Dalkullornas lustiga lif har en landtlig friskhet, som ej saknar behag. Men denna sida var ock den enda, hvari ämnet ej öfversteg behandlarens förmåga. Måhända tänkte Gustaf III, vid åsynen af denne ”Gustaf Eriksson”, på sin ett par år derefter framträdande ”Gustaf Vasa”. Det af Leopold berömda sång-lustspelet ”Målaren kär i sitt Modell”233, hvari Thorild lär förekomma parodierad, har jag, oaktadt flerfaldiga efterspaningar, ännu ej varit i tillfälle att få se. Om dess beskaffenhet kan jag således ingenting yttra. Jag förmodade, att ett annat bland Envallssons stycken, som heter ”Sekten, Moraliskt Lustspel” 234, skulle äga en dylik syftning: men det är rigtadt mot religiöst svärmeri af den art, som nu allmännast kallas ”Läseri”. En slagtare, en hökare och en sadelmakare, på hvilka predikoandan plägar falla, narras der af en skenhelig skrymtare, som är deras profet, att kläda sig i hvar sin säck och sålunda, inknutna i dessa säckar till halsen och ställda på framscenen i rad, liktidigt predika; hvarunder skrymtaren bestjäl dem och ämnar rymma, men ertappas på färsk gerning af en förståndig man, som genomsöker huset, bringar tokarne till förnuft och förhjelper till giftermål ett par unga älskande, hvilka dittills varit offer för sina föräldrars galenskap. – Ett ställe, som uppenbart går ut på att parodiera Thorilds ”Passioner”, finnes deremot i ”De Muselmanniske Pelegrimerne, eller det oförtänkta mötet” (öfverhufvud en af de mest poetiska bland Envallssons komiska operor, och första gången uppförd den 20 Juni 1786). Det deklameras af Vertigo, en förryckt och vid hvarje häntydning på ”äktenskap” i raseri råkande Målare, samt lyder så: Afgrund! dunder och blod! hvad syn för mitt häpnade öga! Verda Sjelf Hymen jag ser ju, blixtrande, faslig, behornad! Dunbäddens Behemoth!
För fullgörandet af de sålunda gifna befallningar, äfvensom med ledning al äldre i ämnet meddelade Nådiga föreskrifter, har Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i underdåniga skrifvelser den 1 Februarii och den i4 Augusti sistlidet år hemställt, att, vid omförmälde förslags upprättande matte få hafvas afseende på hemmanens godhet, grundräntor och utskylder, deraf hemmansvärdet säkrast utröntes, samt alt icke allenast taxeringsvärdet, utan Härads-Rätlernes uppbudsförteckningar för liera år, hvilka utvisa det pris, hvarföre hemmanen frivilligt såldes, torde undersökas, då ett medium af det hemmansvärde, hvarföre en soldat eller ryttare hålles i Rikets öfriga 23 Län, borde utgöra grunden för roteringens bestämmande i Jemtland, så att en soldat eller ryttare derefter borde, hållas för samma hemmansvärde, som det medeltal utgör, hvarföre soldat hålles i Rikets öfrige provincer; men hvilka grunder dock, med den tillämpning deraf Landshöfdingen framställt, skulle leda till Fältjägare-regementets nedsättning med minst 4° procent af primitiva styrkan 1,000 man; i sammanhang hvarmed Landshöfdingen föreslagit, antingen förminskning i enahanda förhållande af Hästjägaresquadronens numeraire, eller ock en deremot svarande lindring, medelst contant ersättning af statsmedel lill de rustande; Hvaremot Krigsoch Kammar-Collegierne, uti deras häröfver infordrade, den i3 Maji och 21 October sistlidet år afgifne, underdåniga yttranden, ådagalagt de skäl, på hvilka Collegierna ansett sig icke kunna dela Landshöfdingens åsigter, hvarken i fråga om jordvärdet, såsom måttstock för roteringsoch rustningsbördan i Jemtland, jemförelsevis med Rikets öfriga orter, enär icke antagas kan, alt rotar, som innefatta ett större hemmansvärde i en ort, hafva större förmåga att draga roteringsbesväret, än rotar af mindre hemmansvärde i en annan, hvartil komma de flera skiljaktiga förhållanden i afseende på soldatens underhållssält. sorn på mångfaldigt sätt verka till olika förmåga att roteringen utgöra, ej heller i afseende på undantag från roteringsskyldighelen för vissa lägenheter, såsom de till Landt-slaten anslagne boställen, de rusthållen underlagda augmenter, det Häradshöfdingen i Norra
Befallningshafvande i Norrbottens Län, som anförde: att kronofogde-lönerne i de 2:ne gamla Fögderierne af Länet icke öfverstego 420 R:dr, och att häradsskrifvarelönerne, inberäknadt mantalsskrifnings-provision m. m., per medium, utgjorde 410 R:dr, hvarföre och då, i lall Häradsskrifvaren i Calix Fögderi tillädes 4^0 R:dr, jemte de serskilda inkomsterne, denne skulle erhålla vida bättre lön än Kronofogdarne, Kongl. Maj:ts Befallningshafvande hemställde, om icke aflöningen borde nedsättas till hvad i jemförelse med Kronofogden i samma fögderi funnes lämpligt. Kongl. Stats-Contoret tillstyrkte derefter i underdånighet, att nämnde Häradsskrifvare måtte undfå i lön 35o R:dr, mantalsskrifnings-provision 100 R:dr och resepenningar 6 R:dr 24 sk., då hans lönevilkor syntes blifva öfverensstämmande med vederlikars; och Kongl. Maj:t täcktes genom Nådigt Bref af den ig Juni i83o till berörde hemställan lemna bifall. Härigenom har, sedan år i83o, besparing å anslaget för Norrbottens Läns Lands-Stat årligen uppstått, och som tillgång således finnes för beredande af löneförbättring åt Häradsskrifvaren i Calix Fögderi, i händelse Kongl. Maj:t, vid underdånig anmälan om förhållandet, i Nåder pröfvar sådan böra nämnde tjensteman tillgodokomnra, tillstyrker Utskottet, att motionen icke måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 19 December 1844- Bih. till B. St. An k. till Exp. Ulsk. den 20 Dee., kl. 7 e. m. Utlåtande, i anledning af väckt motion om anslag för en Slöjd-Skola i Christianstad. (U. A.)
Nu hafva vi dock, Gudilof, stängt herr Erik med andra förrädare från slottet, som katten från mjölken. Var han icke en af dem, som mest hindrade bönderne ifrån att komma och klaga för mig, när Flemingens ryttare förtryckte dem och ej lemnade dem ko eller so? Hvem var mera nitisk än han, att hindra trogne undersåter ifrån att komma öfver till Stockholm, för att med de öfrige rikets ständer rådgöra om konungens och rikets bästa? Hvem var det, som mera än han, alltid sörjde för att mat icke fattades för den blodsugarn Klas Flemings upproriska knektehopar? Hade de fått svälta, så hade de minsann icke lupit efter honom, som svin efter mat-tråget. Häh!” Under det hertigen talade blef han allt ifrigare. Hans vrede stegrades genom uppräknandet af de skäl, han ansåg sig äga att harmas, och hammarn föll numera icke i handen, utan för hvarje mening slog han ett allt skarpare slag i bordet, så att det skrällde. Han tycktes liksom borra ögonen i Sigrid. Mången stark kämpe hade bäfvat för Carls vrede; att den unga flickan ej utan förskräckelse kunde åse den, var naturligt, men öfvertygelsen om att Enevalds lif berodde på det svar, hon nu skulle få på sin bön, ingaf henne mod att icke svigta för den stränge herrens hetta. Hon tog nu, med bäfvan i hjertat, till orda: ”Hela verlden säger, att Eders Furstliga nåde är en mot den ringe rättvis, om än sträng, herre och Eders nåde skall visserligen icke straffa mig för hvad jag icke kunnat rå för. Om nu Eders Furstliga nåde icke tillåter mig att rädda min trolofvade, så är det jag som straffas; ty han, en riddare och ädling, skattar väl icke sitt lif allt för högt, men jag stackars unga flicka, som måste se honom dö, utan att kunna hjelpa honom, jag blir den straffade. Ack, vore dock Eders nådes fursteliga gemål här, till henne ville jag vända mig; hon skulle veta och förstå huru dyrbar för en qvinna den är, som är hennes allt.
Hivad jag tror mig med säkerhet weta, är att Kronans ärliga inkomst af LandtLullarne alldrig bfwerstigit 96,000 R:d. men dest betjening i ett sä folkfattigt land som detta, borttager en mängd menniskor frän Jordbruket, och förwandkar dem ifrän nyttlqe och för Staten gagnelig?, medlemmar till roflpstne lättingar som skada landet, och hwilken är det rväl som ej gerna wille, äfwen genom bewillning, ersätta Kronan nämnde summa, hwaraf jag tror rätta fördelningen blifwer, att Städerna böra betala twädelarne emot landet. Dctza anmärkningar önskade jag mätte till Utskottet ätsölja Herr ^tisms Memorial. En och annan yttrade stg anse bäst om denna fräga till tidens winnande kunde genast remitteras. Herr 8tä1 kammar, Otto kstsnstric, förklarade att om ingen annan önskade detta mälS hwilande pä bordet, sä afstode han ifrätt sitt yrkande derom. Derefter blef Herr Ikams anförande genom proposition remittcradt till allmänna Beswä^soch Eeonomie - Utssottct, jemte Herr kioralk» yttrande. Tredje Band. Föredrogs följande ifrän ConstitutionS - Utskottet ankomne Memorial: Wördsamt Memorial! Lill Riksens Högloft. Ständerpröfning fär ConstitutionS - Utskottet härmed »vördsammeligen dfwerlcmna Fdrflag till 1:0 Wal-Act, i kraft af hwilken RiksénStänder till Kongl. Swensk Kronprins vtkärat den Högborne Fursten, Prins Luiris^iE af Schleswig Hollstein Sonderburg Augustenburg. 2:0 Högbemälte Herres Kronprins LnkrisriäN försäkran, att afgifwa i egenskap af Swensk Thronföljare, och g:o Försäkran att gifwaS af Swea RikeS tillkommande Konungar. Stockholm den 12 October 1809. Larl von Kolenllein. Daniel Aberstein.
Då jag med Friherre Anckarsvärd deruti instämmer, alt våra föregående realisationer icke af andra orsaker misslyckats, än genom afvikelser från de beslut, hvarpå de voro grundade, afvikelser, som rättvisligen ensamme böra uppbära den förebråelse, som man synes vilja hvälfva på sjelfva den väl beräknade, men i sin lagligen utstakade gång störda, åtgärden; så förbehåller jag mig, att i afseende på vissa detailfrågor i Utskottens senare serskildta Utlåtanden få, då fråga derom förekommer, yttra mina tankar, och jag hoppas att, understödd af mera kunnige personers omdöme och insigter, än hvaruppå jag gör något anspråk, vinna, i vissa af dessa detaiIler, några jemkningar, utom hvilka, för min öfvertygelse åtminstone, förefaller, likasom man med ena handen skulle nedrifva hvad med den andra blifvit appbygdt. 3i H. i5* 228 Den 6 Julii e. in. Jag har, vid detta tillfälle, endast yttrat och endast kunnat yttra min enskilta m.ening. Men örn, som jag hoppas, genom ett bifall å Rikets Ständers sida, denna vigtiga fråga blifver Kongl. Maj:t undersLäld, och jag således kallas att deröfver uttala min mening i Konungens StatsRåd, tvekar jag ej att här i förväg förklara, att jag äger en för lång och för lycklig erfarenhet af Konungens tänkesätt, och af det behof Dess bjerta äger att gå Sitt folks önskningar till mötes, så snart ett sådant begifvande å Hans sida kan förenas med Hans egen öfvertygelse, med Hans värdighet och med den faderliga omvårdnad, Han för oss alla hyser, att icke vara fullkomligen Öfvertygad, att Konungen ej allenast skall höra, men äfven icke ogilla den mening, jag här haft den äran för Högloflige Ridderskapet och Adeln framställa. Jag får derföre vördsamt hos Herr Grefven och LandtMarskalken anhålla om proposition till bifall å Statsoch BancoUtskottens Utlåtande N:o i. Ropen på Proposition förnyades. Friherre BoijeLudvig:
LX. A. 233. E. iii. — i anledning af väckte frågor om stadgande af skyldighet för gäldenär att, i brist af annan tillgång, med arbete af - 3l2 tjena sin skuld. XLIX. B. 97. L. 119. A. 188. LagUtskottets Betänkanden, Memorialer och Utlåtanden öfver väckt motion om åtskilliga ändringar i RättegångsBalken. XLIX. B. 282. L. A. 262. — öfver gjordt förslag till ändring af 37 § i 17 Cap. RättegångsBalken. XLIX. B. 282. L. A. 262. — öfver väckt motion om inrättande af FörmyndareKamrar. XLIX. B. 282. L. A. 267. — öfver väckt motion om stadgande, att testamentstagare skola deltaga i bouppteckningskostnad, i mån af den testamenterade egendomens värde. XLIX. B. 282. L. A. 268. — öfver väckt motion om minskning af arfvodet för bouppteckningar i städerne. XLIX. B. 282, 5o. A. 269. — öfver väckt fråga, att efterlefvande makas andel i bo skall vara befriad från boupptecknings-afgifter till Staten. L. B. 283. LIV. A. 120. —- öfver väckt motion om inrättande af Stamgods för de å Svenska Riddarhuset introducerade Grefliga, Friherrliga och Adeliga Ätter. L. B. 283. LIV. A. 121. — i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande angående väckt fråga om utfärdande af en Lag, som föreskrifver, huru afhandlingar om så kallade undantag, eller fördel, samt om upp - 313 låtelse af nyttjande-rätt till jordadel, skola lagföl jas. LI. B. 245. LIV. A. i56. LVU. 3o8. LXV. E. 8. LagUtskottets Betänkanden, Memorialer och Utlåtanden öfver väckt motion om ändringar i Kongl. Förklaringen den 23 Mars 1807. LI. B. 245.
På denna anmärkning svarade Gr. af Ugglas, likasom i förbigående, alt han ansåg det de gamla och nya kommunal-myndigheternas verkningskrets' lätteligen skulle kunna sammanjemkas, hvarföre han icke föreslagit de gamlas afskaffande, utan hemställt, att den nya myndigheten skulle stå såsom ett permanent Kommunal-Utsk. bredvid Landshöfdingen. Jag hemställer ånyo till Ståndets bepröfvande, huruvida det skulle leda till enkelhet i kommunal-ärenders behandling att bredvid Landshöfdingen sätta ett permanent Utsk., deri den förra väl hade rättighet att deltaga i förhandlingarne, men aldeles icke i besluten! I hvilken ställning skulle Landshöfdingen komma, å ena sidan, till K. M., från hvilken han är en delegation, och hvars syften med länsstyrelsen han således eger att bevaka, samt, å andra sidan, lill den föreslagna myndigheten, af hvilken han visserligen icke är en delegation, men likväl en rådgifvande ledamot. Jag för min del anser hans ställning blifva så falsk, att den omöjligen kan fördragas. Denna anmärkn. gjordes äfven vid motionens remitterande af Hr Adelborg och jag hänvisar i detta fall lill hans yttrande, Jag kommer nu till Hr Tersmedens förslag, som har en motsatt egenskap till Gr. af Ugglas’, nemi. att vara mycket kort, men i sak är det ganska innehållsrikt, kanske öfver höfvan. Detta förslag är nyttigt i vissa hänseenden, såsom t. ex. i polistillsynens updragande åt socknenämnden, men i andra hänseenden anser jag det vara af betänklig beskaffenhet, nemi. för så vidt det rörer rena rättsförhållanden, såsom arfsoch förmyndare-angelägenheter. I detta hänseende äro, enligt min åsigt, begreppen icke så utbildade, att man utan våda kunde lösrycka dessa angelägenheter från domaremakten och öfverlåta dem åt kommunala myndigheter. Kronoupbörden skulle också, enligt Hr Tersmedens förslag, af kommunal-mvndighet indrifvas. Jag hemställer till den värde motionären, huruvida han tror, att någon skulle vilja åtaga sig denna ansvarsfulla befattning och tillika med de öfriga ledamöterna af kommunal-styrelsen stå i so - 382 Den 21 Juli. lidarisk ansvarighet för de upburna medlen.
Statscont. jemte flera enskilda riksdagsmän hafva ansett, att en förenkling och förbättring i räkenskaperne skulle åstadkommas, derigenom att dessa afsluiades på säll betänk, utvisar. Under föreg:de riksdagar och äfven vid denna, har SlatsUtsk. icke varit af den tanka, att man derigenom skulle vinna det åsyftade ändamålet; men då de persöner, som bäst böra vara i tillfälle ali kunna bedömma följderne af den förändrade räkenskapsföringen, hafva varit af en motsatt mening, så har StatsUtsk., på det att frågan en gång mätte blifva definitivt afgjord, ansett sig äga fullkomligt fog att tillstyrka vidtagande af en åtgärd, som blott skulle medföra obetydliga omkostnader. Ehuru jag visserligen icke inser det förslaget kan vara af någon särdeles vigt, så likväl, då det möjligtvis skulle kunna medföra den förmån, som dermed åsyftas, tillstyrker jag bifall till Utsk:s betänk. Frih. Cederström: Mig synes, alt hvar och en, som någonsin haft befattning med räkenskaper, bör finna, att hvad som hörer till debet bör vara kändt och der redovisad!, och att hvad som hörer lill credit på samma sätt der finnas. Det faller af sig sjelf, att hvad som hörer till debet för ett visst år, måste vara debiteradt för det år, till hvilket inkomsterne höra eller afgifterne skola betalas; eljest frågas: hvar och huru vill man conlrollera om del till Staten inkommit, som för det äret, dels i ordinarie räntor, dels i arrendemedel, dels i bevillningsmedel, ingå skall? Tror man väl, att man kommer till någon sanning i Statens räkenskaper, derigenom, alt man tager de för ett föregtde år debiterade medel och inflyttar dem såsom inkomst för ett följande? Nej, man har blott genom denna åtgärd beredt en utväg för att balancernes belopp kunna stiga till nära | af hela uppbördssumman. Ingen controll blifver då möjlig för alt utröna hvad som för året influtit eller bort inflyta, och ingen controll finnes om ntgifterne blifvit bestridda af det årets inkomster, dit de hörde, eller om de utgått af medel, som för ett kommande år bort reserveras.
Med Herr Kjellander hafva flere Eedamöfer sig förénat; äfvensom Herr Schotte serskildt yttradt, att, med billigt afseende å den skyldighet, Krono - Upbördsmännen i sednare tider fått sig ålagd att Restlängden med åtföljande pantförteckning sk,all i Soclcnestufvan upläsas och af vederbörande Prästerskap verificeras, Herr Schotte också finner ytterligare skäl, att då för innevarande år sidsfa UpbordsStämman. är föreslagen, att hållas i slutet af Mars Månad, Ansökning om en Månads Prolongation af Redogörelse - tiden göres. Desse anmärkningar hafva icke i något något afseende kunnat förändra utan tvärtom gifvit ett ökadt stöd åt deri öfvertygelse, Utskottet förut yttrat, att nemligen handhafvandet af Upbqrds-Eörfattningarne bör på verkställande Magtten ankomma. Her Kjellander tyckes medgifva, att ett up - 298 StatsUtskottets Bet anfon iden, skof med redovisningen icke kan vara behöfligt för samtelige Redogörare, utan till äfventyrs endast för dem, som äro vid större Fögderier å Xjandet. När nu det skulle kunna föranleda till betänklige följder, att tillåta Upbördsmän, att utan gällande skäl dröja med deras redogörelse för Upbörden; Och för Rikets Höglofl. Ständer ieke varit möjligt, att urshilja och i förväg afgöra, om och huruvida, samt uti hvilka UpbÖrdsDistritf hinder skulle kunna inträffa vid Upbör. dens indrifvande och redovisning, innom den 1 Forfattningarne förut stadgade tid; Så lärer vid betracktande häraf, nogsamt finnas, att, derest Rikets Höglofl. Ständer skolat taga någon befattning med Herr Kjdlanders väckte Motion, Rikets Höglofl. Ständers underdåniga anmälan icke kunnat sträckås längre, än att blott härigenom fästa Kongl'. Majrts
Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 22 och 26 dennes på bordet lagda utlåtande N:o 61, i anledning af väckta förslag om inskränkning i den genom Kongl, förordningen den 22 December 1846 beviljade frihet att å landet idka handel m. m., återremitterades, på grund af gjorda anmärkningar, den punkt af detta utlåtande, hvaruti Utskottet tillstyrkt, att det väckta förslaget, dels om rättighet för socknenämnd att öfver ansökningar om handelsrättighet å landet få sig yttra, och dels omföreskrift, att de ansökningar, hvilka socknenämnd enhälligt afstyrker, måtte af Konungens Befallningshafvande afslås, ej må föranleda till någon Rikets Ständers åtgärd, samt lades Utskottets yttrande, rörande det föreslagna förbudet för handlande å landet att afyttra alla slags spirituosa, till handlingarne, och blef ifrågavarande utlåtande i öfrigt bifallet. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Allmänna Besvärsoeh Ekonomi-Utskottets den 22 och 26 dennes på bordet lagda utlåtande N:o 62, i anledning af väckta förslag örn utsträckning af den i Kongl. Handels-ordningen den 22 December 1846 beviljade rätt till handels idkande å landet. S. D. Föredrogos och bi föllos Banko-Utskottets nerlannämnde den 26 dennes på bordet lagda memorial och utlåtanden: N:o 20, med hemställan om afskrifning af 2:ne odlingslån; N:o 22, öfver ett af kyrkoherden G. Frendin gjordt ackords-anbud; och N:o 23, i anledning af gjord ansökning om eftergift af öfveriänta å ett af numera aflidne landtbrukaren B. M■ Otter i Banko-diskont-verket upptaget lån. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets nedannämnde den 26 dennes på bordet lagda utlåtanden:
Revisorerne stola äga tilgang til alla Kongl. Stats - Lontoirets Räkenstaper, RrotocoIIer och Handlingar, icke allenast för de är, til hwilka Revisionen sträcker sig, Utan ock likmätigt 42 §. i Riksdagsordningen äga rätt at af Stats-comoiret undfä de uplysningar och Handlingar, som de i öfrigt finna nödige, för at efterse och gransta, huruwida mgrfrerne äro icke allenast öfwerensstammande med de fastställde Staterne, och grundade pä 646 Dest ?4 Mars. e. m. sä wäl dem, som Kongl. Majus särstildtg Nädiga förordnanden, der sadane legal lil grund för utbetalmngarne, utan ock med behörige tzmttencer veriKcerLäe af dem, som agt de anordnande med? len uttaga och äisxoneia, Likmätigt 68 §. i Riksdags-Ordningen ägg kevisorerns icke rättighet, at meddela nagra föressrifter eller beflurg nagra förändringar hwad StatsWerket angar; men om kevisorerne finna nägot af Riksens Ständer faststalldt anflag wara öfwerffridit, eller något i öfrigt wid förwaltningen at erindra; sa böra N-evjsorerne sädant uti deras til Riksens Ständer afgifwande berättelser anmärka och fik utlåtande deröfwer afgifwa, samt derjemte med anledning af zo H. i Riksdags-Ordningen dessa anmärkningar hos Kongl. Maj:l i underdånighet anmäla, §.
N:o g4, i följd af återremisser på Memorialet N: > 78. Voterings-propo utionen gillades. JS‘.o q4, i anledning af återremisser på Memoåale t N:o 79. Voterings-propositionen gillades. S. D. Då nu ånyo föredrogs Höglofl. Ridderskape s och Adelns, i protocolls-utdrag af den r dennes meddelade inbjudning, att biträda dess, vid föredragning af Stals-Utskottets Utlåtande N:o 4^5, Litt. E. fattade Prot. Ut dr. den 5 Jpril 1841« 315 beslut, att lill Lunds Universitet anvisas, för uppförande af nödige byggnader det af Kongl. Maj;t äskade anslag s5,ooo R:lr, samt för Upsala Universitet en summa af 25,ooo K;dr, att användas i första rummet till uppförande af en ny Observatorii-byggnad samt i öfrigt till andra nödige ansedda byggnader, förklarade Preste-Ståndet, att det, för närvarande, icke kunde antaga inbjudningen, utan lade densamma till handlingarne. S. D. Föredrogos ånyo Bevillning*-Utskottets följande Utlåtande, Betänkande och Memorial: N;o /ja, i anledning af anmärkningar emot Utskottets Mern rial, N:o 39, angående Riks-Ståndens i vissa delar fattade beslut öfvei Utskottets i Memorialet N:o 34 afgifna förslag till sammanjemkning al 'de skiljagtiga besluten, rörande grunderna för den blifvande Allmänna Bevillningen samt föreskrifterna för tillämpningen deraf. Lades till handlingarna. K;o 43, i anledning af Riksdags-fuilmägtigen Didrick Weströms från Kopparbergs Län motion om befrielse från bevillning lör Lima sockens invånare. Bij olls. N:o 44, i anledning af Riks-Ståndens olika beslut, i afse nde å stämplade pappers-afgiften.