Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Likväl får vi akta, att det inte må gå sönder för oss av alltför mycket nit. Det är hälften vunnet, att ta sakerna lätt och klokt, vet du; rätt och slätt, Albert. Och det är just så man kan ta dem, när man riktigt håller av varann. Sergeanten förstod henne inte alldeles, men smekte det vackra hårfästet vid hennes panna. Fortsätt, Sara! du skall tala först. Hon lyfte upp sitt huvud från hans bröst, varemot det vilat litet, betänkte sig en smula, men sade dock: Eftersom det är så, att du håller av mig och jag dig, så har vi ju det gemensamt? Det är mycket det, Albert. Och det är mer än många har. Men tar vi oss för, att även ha en hop annat onödigtvis gemensamt, så skall jag berätta dig vad därav följer. Skulle du ta mitt lilla hus, min näring, mitt bohag och penningar ... obetydligt, men som jag kan ha eller få ... ja, jag vill inte neka för dig, att jag kunde börja bli förtretlig. Ty kanske förstår du inte att sköta sådant? Jag gissar att du inte vet det själv ännu, eftersom du inte försökt ha hus och yrke: åtminstone vet jag inte det. Och det är mycket möjligt, att min oro vore orättvis, och att du skötte allt ganska bra; dock skulle den oron, Albert ... ja, jag skall tala om för dig, att så fort du märkte dylikt hos mig, så blev du rasande. Då gick jag för mig själv och gnagde på mina hemliga tankar; ena stunden skulle jag tycka, att jag gjorde dig orätt; andra stunden skulle jag finna, att jag väl kunde ha rätt ändå, åtminstone i ett och annat. Av dessa strider och plågor i sinne och själ skulle tiden förnötas, som kunde användas till nytta och förvärv. Och att tiden förstördes, vore ändå det minsta. Men, Albert, jag skulle bli stingslig av mig. Du skulle finna mig retsam, först någon gång, sedan oftare. Därav skulle du själv bli stingslig. Eller om vi bägge undertryckte obehagligheterna, gick för oss själva och svalde som de kallar det, då skulle misstrycket i stället krypa invärtes in i märg och ben, tära hälsan, och vi skulle avta till själ och kropp.
Zsr detta projccl ej antagligt, sä tnser jag ei möjcligheten aic med fördel för Kro» nan i mjlitairiskt afseende kunna indraga eller reduee» ra dptta Cäv llcrie, lwilket ligger i en Provins, som med lätthet kan underhålla det. Wästgötha Dragoner äro för öfrigt att betrakta som ett Granse-Rcgemente och ingen lärer neka, akt ju en gräns har behof as Cavallen, (mer eller mindre) lvcalcn mä wara hurudan fom hälst. Dcn finrika idee att Cavallen ej med nä» gon söcdek kan brukas wid Norrska gränsen förfaller af sig sjelf, da en Militair dömmer i denna sak; (jag menar ej med Militair den som endast bär eller burit eu uniform, man all äga de kunffaper som borde förena - 7ZY Den t2 December. nas med rättigheten att bära den.) hwar och en som känner Bohusländffa localen, ka» lika litet nicka att Cavalleri der kan brukas, som han kan neka akt det ber förr brukatS. Betraktande delta Cavalleri säsom Gränse Regemente inser jag icke rtniligheken, att med fördel för Staken, indraga eiler reducera det, hwarken helt och hällit eller kill någon del, sa framt det i och med detsamma erhåller den häri förestagne organisation, i widrigt fall torde Kongl. Äiaj:t af Gunst och Näde tilldela delta Regemente Exercitie Esquadro» ners inrättande. Utom alla andra följder af reduction till en dcl »f wart Jndeldta Cavalleri, blir äfwen den, (som kan» ske hittills är obemärkt) att Officers Corpsen wid den , till Jnfanterie reducerade delen säkerligen, om Wär Harre förunnar den liswet, kommer att upna en fruk, tanswärd älder. Det beror af hwar och ens omdöme att stuta till, huruwida detta kan blifwa fördelaktigt eller ej.
Frih. Creutz: Jag har begärt ordet med anledn. af Gr. Den 4 November e. m. 403 Sparres yttrande, att lian vore utledsen vid att höra en mängd med läsares tankar i den fråga, som nu är föremål för representationens pröfning. Då jag förmodar, att Gr. Sparre icke i allmänhet ledsnar vid de frågor som Ständerna hafva att behandla, så vet jag icke något skäl, hvarföre Hr Gr. skulle ledsna vid den, som under dessa dagar varit föremcål för öfverläggning, hvilken angår den vigtigaste angelägenhet i lifvet. Jag vet icke hvarföre man skall gifva ett särskildt vedernamn åt de personer, som med värma omfatta denna fråga, då borde man ju äfven gifva vedernamn åt dem, som visa ett större intresse för andra angelägenheter som röra fäderneslandets väl. Detta ordet »läsare» har likväl en så vidsträckt latitud att jag verkligen icke vet, hvilka som derunder böra rubriceras, hvarföre jag också vill lemna det. Jag kan icke frångå min åsigt att detta förslag allt för mycket åsyftar att förstärka hierarchien, men hvad jag yttrat i detta afs:de har ingalunda åsyftat Gr. Sparre. Skulle jag dermed syftat på någon viss person, så vore det väl på motionären, Biskop Thomander, men jag har blott i allmänhet talat om den tendens, som visat sig både vid denna och föreg:de Riksdag. Sakramental-lagen t. ex. åsyftar just att uprätthålla ett förhatligt prestvälde, hvilket icke allenast strider emot Nya Testamentets anda, utan äfven emot Kyrkans egna grundläror. Jag uprepar mina försäkringar att det hvarken var Gr:n eller motionären som jag åsyftade, och ej heller syftade jag på LagUtsk.; ty jag talade endast i allmänhet om den hierarchiska tendens, som sökte göra sig gällande. Hela Svenska Eolket är nu så uplyst att det lärt sig inse obehöfligheten af att stå under ett presterligt ok, och jag har således icke allenast uttalat min egen öfvertygelse, utan äfven många andras. Hr Estenberg, Carl Christian: Afven jag förenar mig med de Hrr, som yrkat afslag på Betänk.
Liar; hänföras under Verktyg. Likör 1 kanna. 2 — Lim: husblås och gelatin 1 skålp. 75 andra slag 1 skålp. 6 Limond', friska; hänföras under Citroner. salla; hänföras under Frukter, inlagda. LimOIlsaft; hänföros under Citronsaft. Lill, ohäckladt och häckladt — Fri t. Linser; se Spanmål. Litografier; se Kopparstick. Litzari; hiinföres till Färger, andra slag, ej specificerade. 1) Enligt Traktaten nedsättes tullufgiften från oell med år 1868 till 25 öre, Bih. till R. St. Prat. 18C5 & Skrifvelse, N:o 85. Qvantitet för Införselstullberäktull. ningen. Riksmynt. R:dr öre. Ljus: talgoch palmilin1 skålp. — 3 andra slag 1 skålp. — 5 LjllskronOI' oller delar deraf, ej specificerade, förtullas lika med det ämne, arbetadt, hvaraf de hufvudsakligen bestå, och utan afdrag i vigten för påsatta glas. 40 Luktvatten, alla slag (Ilaskornas vigt inbegripen) 1 skålp. — Lumpor och för pappersbrukens behof beredd lump. — rria. Lunta • rn • Lyktor; se Lampor. Läder; se Hudar och Skinn. Lädcrarbeten, ej specificerade, förtullas nied 20 procents förhöjning å tullen lör det fader, hvaraf arbetet hufvudsakligen består. Anin. Läderremmar, hopsydda eller med metallnaglar hopnitade och synbarligen ämnade att begagnas till maehinerier, tullbehandlas såsom delar af machinerier. Läster till skoarbeten — Fria. Lök, alla slag, ej specificerade 1 skålp. 2 Machinerier, ej specificerade; se Redskap. 1 skålp. Machinoch Vagnsinörja — 2 Madrasser; hänföras till Sängkläder. Alim. När madrasser äro försedda med ramar och fjedrar, tullbehandlas de såsom Varor, i taxan ej nämnda, arbetade.
Ridderskapel och Adeln. S. D. Föredrogs oeh Indes till handling arne Konslitutions-Vtskottets den 16 dennes bordlagda Memorial N:o 37, i anledning af Riks-Ståndens beslut, rörande det af Konstitutions-Utskoltet i Memorialet N:o 23 framställda förslag till tillägg i 109 § Regeringsformen och 80 § Riksdags-ordningen. Från Högt. Presle-Ständet. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkanden: N:o 14, i anledning al väckt motion om rättighet för Vestra härad inom Jönköpings län att, för underhållande af Sunds bro, uppbära roterings-frihets-afgiften för hemmanet Hallsnäs inom Ramqvilla socken; och N:o 4 5, i anledning af väckt motion om Ruslhållares befriande från underhållande af trossvagnar och från aflönande af trosskuskar. S. D. Föredrogos ånyo Lag-Utskottets nedannämnde Betänkande och Memorial: N:o 29, i anledning af väckt motion om en lagförklaring af innehåll, att föreskrifne uppbud af fast egendom å landet ovilkorligen skola meddelas å ting, sorn å rad följa hvarandra. Bifölls N:o 30, i anledning af återremiss af Betänkandet N:o 2 4 öfver ej mindre Kongl. Maj:ts nådiga Proposition med förslag till förordningar, angående dels änd - Prot.-Utdrag den 22 Juni 1860. 485 ringar i gällande bestämmelser om ansvar för den, som träder till eller utsprider villfarande lära, dels oek främmande trosbekännare och deras religionsöfning än ock enskilda motioner i samma ämnen. Lades till handling arne. Frän Hederv. Bonde-Ståndet. S. I).
Registrator Berndtsons Pension; rörande åtskillige till Utskottet remitterade Motioners öfverlemnande till Serskilta Utskottets handläggning; om Löneförbättring för KronoBetje tingen på Gottland och i 4H Den i4 Junti f Ht, Bohus Län; angående Vadstena Klosterkyr^ Jcas öfvtrlåtande åt Stadsoch LandtFörsamlingarne derstädes; rörande fördelning af afgif. terne till Wadstena Krigsmanshusoch Amiralitets KrigsmarasCas«orne; om beräkningsgrunden för RiksMarkegångspriset å den under Rikets Embets och TjenstemannaStater med °penningelöner uppförde Spannemål; angående förhöjning i Rotehjelpen inom Kronobergs Län, om anslag å Stat till ved för LandsCanzlierne och LandtRänterieme, i anledning af yrkad ersättning till allmogen i Norrbottens Län för anskaffade kläder åt Wargerningsmanskapet under sista kriget mot Ryssland ; rörande väckt fråga om tillökning i Statsanslaget för Kongl. Bibliotheket ? om en MilitairLärares anställande vid Upsala Academie; i fråga om belöning till Fullmägtige i RiksgäldsOontoiret för deras hafde möda med utredningen af f. d. Filial-Disconterne 5 rörande anstånd med inbetalningen af innevarande års allmänna Bevillning; om förskotts beviljande å den summa Riksens Ständer komma att anslå till godtgörande af kostnaderna för Hans Kongl. Höghet
Skrifvelse ^angående, ersättning ät Marstrands Stad för utgjord inkvartering. S. A. K. pikets St. hafva till ytterligare pröfning förehaft frågan om ersättning till Marstrands Stad för utgjord inqvartering, uti hvilket ämne R. St. under den 19 Augusti sisth år afgifvit deras underdåniga Skrifvelse j 196 Exp.-Utsk Förslag till und. Skri/v. N.-o hvarvid R. St., med afseende å de i nämnde fråga ytterligare förekomna omständigheter, hvarigenom en närmare utredning af förhållandet blifvit vunnen, förklarat Staden Marstrand berättigad att af Riksgälds-Contoirets medel utbekomma, såsom ersättning för sin från utgjord inqvartering härledda fordran hos Staten, en summa af 9000 R:dr B:co, hvarigenom Marstrand skall anses vara för omförmälda anspråk till fullo godtgjord. Hvilket R. St., i anledning af E. K. M:s i detta mål förut aflåtna Nådiga Remiss, ansett sig böra i underdånighet tillkännagifva. R. St. framhärda etc. Uppl. o. gotik, hos Ridd. och Adeln d. r6 Mars i83o. Preste-Ståndet d. 16 Borgare-Ståndet d. 16 Bonde-Ståndet d. 17 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse om förändrade grunder för fördelningen af Båtsmanshållet Rikets Städer emellan. S. A. K. Sedan E. K. M., med hemtad anledning deraf, att Städerne i Riket under Riksda - I Exp.-Utsk. Förslag till und. Skrifv.
«Innan något sådant kom i fråga, var vänskapen oss emellan knuten, och hvarmed har den unga fröken nu mutat barnet?» yttrade mamsellen med ett fint leende. Fröken måste ansett sig något förnärmad, ty hon svarade något hvasst, ehuru det skulle ha utseende af ett skämt: «Med sin söta min och sina vackra ögon; dermed lockar man både barn och narrar!» Fröken Renata syntes helt förtjust i sin egen qvickhet. «Fröken har i båda fallen rätt. Ögat är själens spegel, och att se i den hör till englarnes natur — men med narrar, så väl masculina som feminina, hoppas jag, att vi för närvarande ej ha något att beställa,» anmärkte friherrinnan leende. Det syntes på fröken, att den sista meningen var för henne fullkomlig latin. Med vänlig nedlåtenhet vinkade lagmanskan mamsell Sellzing, och bjöd henne sitta bredvid sig; sade sig vara förtjust af att göra bekantskap med ett fruntimmer, af så «erkänd» skicklighet i modearbeten; med uttalad förhoppning att få henne en liten tid till Johanneshof, för att hjelpa till med några klädningar. Förgäfves invände mamsellen, att hon aldrig varit borta och sytt; huru nödigt hon var i behof af hvila och oberoende den korta tid, hon här kunde dröja, m. m. Men nu hopade fru Bärendorf löften på löften; mamsellen skulle ha ett eget rum för sig; ega sin frihet, gå och promenera när hon behagade. Genom arbete skulle hon visst ingalunda uttröttas; de voro många som kunde sy, endast hon ville «klippa till,» och visa dem huru allt blefve nätt och modernt. Ingen motsägelse hjelpte. Det afgjordes, att mamsellen efterskickades, så snart lagmanskan kom hem till sig. Friherrinnan, som under allt detta ej yttrat ett enda ord, utan syntes vara upptagen af att se huru förnöjd lilla gossen jollrade med Leonna, reste sig, och inbjöd sällskapet till aftonmåltiden. Mamsell Sellzing, inbegripen i bjudningen, aflägsnade sig för att lemna ifrån sig barnet. Under denna hennes frånvaro frågade friherrinnan, hvarföre ej lagmanskan tog henne med sig, då det fanns tillräckligt rum i vagnen.
Borgare, Ständen ställt i fräga en högre afgists beräknande. Utssottet är af den tanken, att dä större Egendomar äga rätt till en ringa Pannerymd emot de mindre; oaktadt mångdubblad afgift erlägges, och begagnandet af den andra Pannan utöfwer 90 kannor, utan afseende pä rättigheten, nu mera bliswit med dryg afgift belagd; sä bör den som begagnar en förmohn utan rättighet, i proportion deraf mera betala; hwarföre, och med undantag af de Pannor, som endast öfwerstiga sitt rätta belopp till nära rooo R:dlrs wärde af Egendomen, hwilka widdén förhöjning Utssottet förut föreslagit kunna förbliswa, sädana Pannor, som till rymden öfwerstiga nämnde kannetal, böra till afgiften fördubblas emot hwad i Utssottcts förra Betänkande är föreflaglt; dock anser Utssottet, att ingen sadan förhöjning bör äga rum för Pannor till och med 35 kannor, hälst denne storlek är behöswelig för Allmogen i gemen, icke mindre i afseende pä Potatis-bränningen, utan östren sök de flere Orter, hwarest med Bränwins pan - 2424 Den 8 Augusti. xannan kokas äc Ladugården; hvarförutan de sinar, re Pannorne ansts imdtaga mua säd cch åstadkomma en förökad åtgång af wed. 5:0. Uti de Anmärkningar, som en del af Högloflig Riddcrffapet och Adeln, en del af Högwördige Prest-Ståndet och hela Hederwarda Bonde-Standet afgifwit, har blifwit vrkadt, att Städerne i stället för Hemmansasgiften borde betala 8 stilling af hwarje Mantalsssrifwen Person, utom den Projecterade Consumtions-afgiften, eller att deras Personal i denne del borde beräknas ester 12 emot ett helt Hemman af 4000 R:dlrs warde, hwarä Twa N-dlrs afgift belöper.
InnehafwaS Klockare, och Organist-Tiensterve af en och samma Person, med särstildle Löner, uträknas Chartan ester den Lön, som stiger högst. För Borgmästare i Stockholm och Götheborg, Radmän, Magistrats, Secreterare, Kamererare, Notarier, Stads-Caseurer sch alla andre Den, stemän wid Magistraterne, RadbuSoch KämnersRätterne, samt delje twenne Staders Collegier, Cancellier, ConkoirsUppbörds, och Redogörelse, Werk m. msa wal som Borgmästare och Ord, ningsmän i de öfrige Städerne, enahanda Charta , som för Civile och Milimire Embetsmän är faststäldt, i förhållande till Stämpeln a deras Fullmagter. För Groshandlare i Stockholm och Göthe, - borg, Femton Riksdaler. För andre Handlande och Fabrikörer, Sju Riksdaler Tiugusyra Skillinaar. Skra,Handtwerkare och Manusacturister, Tre Riksdaler, Au. Den »8 Augusti. -963 Andre Borgare som ej höra under Skrä, Twa Riksdaler Tolf Skillingar. I Städerne as Första Clasen: Radmän och Magistrars, Secreterare, Tre Riksdaler. Notarier, Actuaricr, Caseurer och Fisealer, Twa Riksdaler Toll Skillingar. Grishandlare, Nio Riksdaler. Andre Handlande och Fabrikörer, Fyra Riksdaler Tiugusyra Skillingar. Skra.Handtwerkare och Manusacturister, Twa Riksdaler Tols Skillingar° Andre Borgare, som ej höra under Skrä, En Riksdaler Tjugufyra Skillingar. I Städerne af Andra Clasen: Radmän och Magistrats-Secreterare, Twa Riksdaler Tjugufvra Skillingar. Notarier, Actuarier, Caseurer och Fiscaler, med fiere, En Riksdaler Trettiosex Skillingar. Groshandlare, Sex Riksdaler. Andre Handlande och Fabrikörer, Tre Riksdaler.
Viel irsta punkten af 22tdra voterings-propositionen har genom skriffel influtit ”Bonde-Ståndet” i stället för ”Borgare-Ståndethvilken origtighet blifvit af förstnämnde Stånd, genom Protocolls-Utdrag af den 22 dennes, lill rättelse anmärkt; och får Utskottet, jemte anmälan af detta förhållande, härmed vördsamt föreslå, att berörde punkt må erhålla följande lydelse: Den, som vill, att Rödfärg må vid införseln beläggas med den tall, sorn Utskottet föreslagit samt Ridderskapet och Adeln, Presteoch Borgare-Stånden antagit, eller 1 Rrdr 16 sk. tunnan, voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej. Pag. ig. Jern: Canoner, Stycken, Nickhakar och Mörsare, ostämplade och oborrade, samt Hallar öfver i§ tums tjocklek. Sedan Vällofl. Borgare-Ståndet vitf pröfning af Utskottets ULiåtanda Nro 45 beslutat, att införseltullen för nämnde artiklar skulle bestämmas till 4 Rrdr per Skepp, med 8 Rrdrs tullvärde, men Utskottet deremot ansett tullen derå vara bestämd till 2 Rrdr 24 sk. per Skepp, med 10 Rrdrs tullvärde, så har bemälde Riks-Stånd, genom Protocolls-Utdrag af den ig dennes, återremitterat Memorialet Nro 49 i denna punkt, med anmodan till Utskottet, att uppgöra den voterings-proposition, som af Ståndets omförmälde beslut föranledes. I anledning af denna utaf Vällofl. Borgare-Ståndet gjorde anmärkning och i enlighet med Ståndets ofvanberörde beslut, får Utskottet nu vördsamt föreslå följande voterings-proposition: N:o 66.
Län, att öfversända ansökningen och handlingarne till Konungens Befallningshafvande i det andra Länet, hvilken sistnämnde har att, sedan gäldenären blifvit hörd och målet vederbörligen till afgörande beredt, sitt Utslag meddela, och till försthemälde Befallningshafvande insända, för att borgenären emot lösen tillställas; äfvensom att, uppå borgenärens i enahanda ordning skeende ansökning och derest fordringen är utmätningsgild, låta Utslaget till verkställighet befordra, och derefter de inlupne medlen till samma Befallningshafvande insända, för att till borgenären emot vederbörligt qvitto öfverlemnas. 5(J Kongl. Maj:ts Ntuliga. Efter Högste Domstolens och StatsRådets hörande, liar Jag tagit detta ämne i öfvervägande; och ehuru stadgande af den rättighet för borgenär, att erhålla så kalladt promotorial, hvilken genom Eder underdåniga skrifvelse åsyftas, komme att åt Borgenären bereda en lättare utväg att få utestående fordringar indrifne, har Jag likväl ansett denna förmon å ena sidan icke uppväga den olägenhet, som å den ändra uppkommer derigenom, att Konungens Befallningshafvande så väl i det Län, der borgenären bor, som i det Län der gäldenären har sitt hemvist, blefvo besvärade med enskilda bestyr, främmande för deras egentliga Embetsbefattning och underkastade en ansvarighet för de indrifne medlens vårdande och öfversändande, som desse Embetsmän icke skäligen böra åläggas. Af sådan grund har Jag funnit Mig sakna skäl, att gilla det af Eder i detta ämne föreslagna stadgande.
Att Kongl. Maj-.t i Nåder ville anbefalla Dess Befallningshafvande att med HushållsSälskapernas biträde, söka hvar i sin ort befordra dessa genom publik omsorg danade ynglingars antagande i Egendoms-Herrars tjenst, eiler till arrendatorer. 7.0. Den redan inrättade Bergsskolan i Fahlun synes hafva samma syfte för Bergsbruket, som det jag här velat antyda för Landtbruket. Det återstår alltså härvid blott det tillägg; Att den efter behofvet måtte utvidgas till alla grenar af en practisk undervisning och handläggning i verkstäder för dertill hörande mechaniska yrken. 8:0. Att med en lika tendens för bildandet af practisk undervisning i hvad som för Manufacturerna och en del Handtverke - ri'/. till Ridd. o. Ad. Pr. I Band. 58 Den 28 Februarii rier erfordras, må här i Stocholm inrättas ett Techniskt och Mechaniskt Central Institut. Vi hafva här flera mechaniska inrättningar1, Instrumentmakerier, Sidenoch Ylleväfverier Gjuterier, Färgerier, Garfverier m. m>, i hvilka yrken fordras mer .eller mindre vettenskaplig underbyggnad i sammanhang med den dagliga handläggningen på verkstäderna. Ynglingar förut bildade i elementerna och sprakén, borde vid ett sådant Institut få inhemta det tech: niska för den industriegren, hvaråt de ämnade sig använda. Utan att blifva arbetare för dagspenning i en Manufactur eller på en Verkstad, kunde de der använda ett år eller flera, under det de tillika inhemtade undervisningen vid Institutet, och sålunda sammanbinda den med tillämpningen och blifva skicklige att förestå egna verkstäder. Åt fattiga ynglingar kunde i samma afsende anvisas smärre Stipendier, för inskränktare tid af ett eller tvenne år.
Jag tror, att Hr Dalmans åsigt jemväl genom en sadan åtgärd skulle vinna det hufvudsäkliga afseende, han önskar, och jag hoppas derföre, alt Hr Dalman instämmer deri. Vi slippa då att tvista om contraproposrn. Hr Nordenanckar, Fredr. Wilh.: I anledn. af Hr Dalmans yttrande bör jag upplysa, att den ifrågaställa 10 H. 3g 3o6 Dea 28 Juli e. m. meningen i n:le punkten ingalunda är i Utsk. förbisedd. Den har icke tillkommit af slumpen, utan har tvärtom varit föremål för ganska lifliga discussioner och slutlig omröstning inom Utskottet. Att jag icke delat pluraliletens åsigt utvisar den bifogade reservationen. Visserligen hade redactioneri kunnat fullständigare upptagas bland motiverna; men då man här finner den på sin egentligaste plats, synes mig, att någon skälig anmärkning mot formen icke bör kunna göras. Medan jag nu har ordet, anhåller jag att emot det beslut, it. o. Ad. på f. m. fattade, få afgifva följande reservation. Hr Nordenanckar uppläste derefter följande: Emot följderna af det beslut, lt. o. Ad. på förmiddagen fattat, att då proportionen emellan sedelstocken och metalliska cassan icke vore bättre än såsom 2 till 5, skulle sedelstocken i intet fall få ökas, får jag vördsammast anmäla min reservation. Genom ett sådant stadgande är i ruin tanka den så mycket omtvistade strypningsprincipen i all sin stränghet erkänd och det skydd emot forcerad sedelindragning, som genom 2:dra punktens ordalydelse åsyftades, helt och hållet tillintetgjord!; stadgandet, rör:de en viss minimisuuuna, qvarstår nu såsom en död bokstaf, och Utsk:s i betänk. J\:o 6 så mycket klandrade förslag har nu blifvit af It. o. Ad. åter upptaget och godkänd t.
Isbo ? 3 , 24, 178 jOen 8 Juni. yial, ingifne af Riksdagsmännen Anders Aberg fran Vesterbotten, Anders Joachimsson från ÖSstergöthland oell Petter Jernström fran Westerås 'Län, oell hvaruti nndrnges: af Aberg, att ehuru, upplåtelsen och inskränkningen af rättigheten till bränvinsbränning egentligen vore ett på Kongl. Majus pröfning, efter tid och omständigheter, beroende hushållsmål, skulle likväl, om icke allt bruk af bränvin kunde afskaffas, största nyttan vara förenad dermed, att bränvinsbränningen vore under alla årstider lofgifven, helst tillverkningens inskränkning till en viss årstid aldrig verkat brist, tnen väl ett öfverdrifvet pris pä denna vara, som dock icke hindrat behofvet och begäret deraf; och erfarenheten utvisat, att genom en sådan inskränkning icke någon besparing af sfid i det liela vunnits, emedan tillverkningen drifvits så mycket starkare under den lofgifna tiden, i synnerhet då man ej känt, huru lang tid förbudet kunde komma att rackel, och man vid dessa tillfällen alltid användt en bättre säd, än då branvins - tillverkningen varit för beständigt tillåten; hvarjemte Aberg yrkat, att i synnerhet inoch Utförsel af bränvin, samt all utländsk handel dermed, äfvensom införsel af Arrack och Runi , måtte blifva, såsom högst skadlig för Riket, a 11— varsamligen förbuden: af Anders Joachimsson, att det åsyftade goda ändamålet med de uti sednare tider skedde mångfaldiga omväxlingar af förbud och tillåtelser för bränvinsbränniugen me•ra motverkat än befrämjat allmänt väl; att fyjleri och öfverdåd aldrig skulle i Sverige hafva gatt ti fl