Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
— 286 — Direktionen för Veterinärinrättningen i Stockholm, med underdånigt utlåtande öfver Rikets Stånders Revisorers anmärkningar vid granskning af denna Inrättnings räkenskaper tor år 1862. Stormäktigste, Allernådigste Konung! Vid granskning af statsverkets jemte andra af allmänna medel bestående fon» ders tillstånd, styrelse och förvaltning år 1862, hafva Rikets Ständers Revisorer, be träffande Veterinär-inrättningen i Stockholm, anmärkt, dels att Inrättningens uppbörd af nära 19,000 R:dr, förutom statsanslaget, icke blifvit i räkenskaperna verificerad, dels att qvittenser saknades å 145 R:dr, hvilka uti kassaredogörelsen under den 31 Mars afförts såsom arbetslön till 3:ne smeder, och dels att elevernes antal icke funnes i räkenskaperna upptaget. Genom nådig remiss af den 23 sistlidne November anbefalld att häröfver afgifva utlåtande, får Direktionen i underdånighet åberopa närlagde, utaf Veterinär-inrättningens Räkenskapsförare i ämnet afgifua förklaring, hvarvid Direktionen ansett sig endast böra tillägga, att ett exemplar af Föreståndarens årsberättelse, hvari elevernes antal alltid finnes uppgifvet, hädanefter skall, så snart samma berättelse hunnit till trycket befordras, räkenskaperna för hvarje år biläggas. Den nådiga remissen återställes i underdånighet, och Direktionen framhärdar med djupaste vördnad, trohet och nit, Stormäktigste, Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste och tropligtigste tjenare och undersåter: D. SILFVERSTOLPE AX. GABR. CARLSON. ADOLPH BERGHMAN. Stockholm den 28 December 1864. K. Q. Metzén. — 287 — Ödmjukt Memorial.
Leffler fästat uppmärksamhet på den större kostnad som uppkommit derigenom att papperet till ChartaSigillata toges ifrån Banken, hvilken kostnad syntes umbärlig, så vida icke motsvarande förökning i inkomsten å ChartaeSigillatae-försäljningen uppkomme; men emot Utskottets tillstyrkande, i sammanhang med frågan om bestämmandet af sistnämnde anslags belopp, alt Ljuspenningarne måtte till Statsverket indragas af alla de deraf i åtnjutande varande EmbetsVerk, åt hvilka löneförbättringar blifvit tillstyrkta, äfvensom ej äga rum för de ExtraOrdinarier som hädanefter inträda i EmbetsVerken, äro åtskiIfige anmärkningar gjorda, inom R. o. A.,' af Hrr Rosenqvist af Åkershult, von Hartmansdorff, A., Cederschöld, P. G. och Tham, PH., af innehåll: alt ehuru sparsamhet och hushållning i förvaltningens hela omfattning vore högst af nöden, Utskottet likväl, dådet icke skall låtit denna grundsats hos sig gälla, när det angått de högre och högsta Embetsmännen, icke bordt vara sig så olik, då det anginge de läge och lägste: att det vore grymt, att borttaga från ExtraOrdina - Betänkanden, JV:o 237. 51 rieme den enda ärliga inkomst de för träget arbete lande få af Staten, innan de hunnit arbeta sig till någon Ordinarie lön: att Utskottets oväntade Hushållside i denna del borde rättvisligen ogillas! att när lönerne redan voro för små, det vore en olämplighet, att minska dem ännu mera, genom borttagandet af detta tillskott, hälst för de Tjenstemän, som tillträdde ledige tjenster, utan förhöjda löner, hvilket innefattade en löneminskning för den ena, under det inan ökade inkomsten för den andra; samt att, om man ville göra indragningen af ljuspenningarne gällande äfven för dem som icke fått tillökning i lönen, denne senare åtminstone borde ökas till så stort belopp, som motsvarade ljuspenningarnes medelpris för 5 år. Och hafva, uti Hr Norei förslag, i dess emot
Dessa administrativa åtgärder, kunna liknas vid snaror, utkastade, att deri fånga de olyckliga jordbrukarnes trefnad och välfärd, i synnerhet då på en gång, en sådan utvidgad c re-’ dit-rörelse, blifvit concentrerad inom Hufvudstaden, hvarigenom den snart sagdt på en gång upphört. Uti oeconomiskt afseende ser jag en bidragande orsak till jordbrukarens vantrefnad, i den orimliga inblandning af närande ochtärande elasserne. Hvilketland i verldert visar en oredigafe t Militairen, civila Embetsmannen, Pre9terskapet, Handlande, Handtverkare, alle äro till en stor del jordbrukare, och knappt någon indelt Embetsman, här lika lön med lika tjenst. Till hverri skall väl jordbrukaren utbjuda sina varor, dem han genast till hvad pris som helst nödgas af* yttra till bestridandet af dryga kronoutlagor, löner och handelsvaror, dåstörre delen af den tärande classen, har dylika varor att 3 flå ta. Det måste nödvändigt verka vanpris, ehuru våra skördar ej äro ymnigare, än att de väl gå åt, det ena året räknadt med det andra. Förestäliom oss att alla utlagor ingingo till Stats Cassan, Rättelse. Bilag. pag. 238 14 raden uppifrån står Fredric, läs Henrich, Den io Februarii. Cassan, att derifrån utgingo jämt fordelte efter hvar och ens tjenst. De le liga boställena skulle skapa en ny verld af hemmmsbrukare och idoge familier, hvargenom folkmängden ökades, enda vägen till rikedom och magt. Skatterna återgingo pa sådant sätt till den närande Classen och befordra ^le myntets jämnare circulerande. Då Sverige saknade ti 11— räckeligt innebyggare, snart sagdt bytesvaran penningen, och skatterna voro måttliga, kunde det vara beqvämt nog, att Embetsmannen på lediga stu ider, fyllde luckan i jordbruket; men nu är förhållandet helt annorlunda.
Nän, uti unclerclanig 8krifvel86 clen 8 sistliclne Naj, anmält, clet p, ak uppgikne orsaker, ansett Dcler korkinciracle att samma proposition antaga, »nen, lör Däer clei, goclkänt ett annat korslag till porfattning i ämnet, kvilket korslag unclerställcles Nitt l^acliga owpräkvancle. Detta korslag kar Pag granskat, oek linner clet vara i stric! mecl Nila allätna l^äcliga l?roposition, samt vägrar sälecles Nitt kikall, mecl tillkännagikvanäe kär Dikets 8täncler, att Pag tills viclare, anser kora tillämpas cle Dagar oek Dörkattningar, som linnas oek kvacl kruket goclkänt, samt körliter Nig pä nationens trolastket, pä folkets kö^eIsö kör orclning oek cl^-gcl, ock ^Vuc//^cr >5eer a /?,'fs/rr/e/r, ^.-o ki. 35 pä emketsmännens samt de offentliga m^ncligketernas känsla för deras pligter. laglioppas, att ieke kekölva anlima kvarken krigsmanskap eller korgargarde, kör att upprättllälla allmän ordning ock allmänt lugn samt kvarjs medborgares personliga säkerket.
Man har sökt göra sig reda för de olika alternativer, som skulle uppställas, och kommit till det, enligt min tanke, ganska väl gruhdade förslag, som nu blifvit de respektive Riks-Stånden förelagdt. Jag erkänner gerna att, då det finnes förslag till vägförbättringar, som upptaga en sammanlagd kostnadssumma af 1* million rdr, man måste anse den här föreslagna summan val liten; men jag tror äfven, att man icke kan till sådana företag, som nu äro i fråga, använda alltför stora summor, utan att andra vigtiga saker på samma gång komma att åsidosättas. 166 Den S September f. m. Hvad nu särskildt beträffar den af Gr. Wachtmeister föreslagna förhöjning till 750,000 rdr af ifrågav:de anslag, ber jag att få fästa uppmärksamheten derpå, att utom de 450,000 rdr, som blifvit ställda till K. M:s disposition, Utsk:t äfven anvisat för de norra länens behof anslag till 2:ne större väganläggningar, hvaraf det ena belöper sig till 100,000 och det andra till 50,000 rdr. Det var visserligen inom Utsk:t fråga om att förhöja den gemensamma anslagssumman och att deremot indraga de särskilda anslagsbeloppen; men just med afseende på Norrlands fördel ansåg man sig handla bäst, om man medelst särskilda anslag understödde de Norrländska provinsernas väganläggningar. Jag måste derföre, i afseende på Gr. Wachtmeisters förslag, fästa uppmärksamhet derpå, att, om denna anslagssumma förhöjes, en nedsättning ovilkorligen måste komma att ega rum i afseende på de särskilda anslagen. Hvad sedermera vidkommer Hr Fahnehjelms förslag, nödgas jag h. o. h. motsätta mig detsamma. Det är visserligen sannt, att R. St:r vid förra riksdagen sönderdelade det till K.
Landshöfdingarna 340 Den 23 September f. m. uptaga i sina Femårs-berättelser endast de statistiska förhållanden, som de med säkerhet hafva sig bekanta, och således innefattar denna upmaning en beskyllning mot sanningsenligheten af deras upgifter, hvilken icke förtjenar att besvaras. Det är sannt att dessa statistiska upgifter icke kunna vara fullständiga, men jag bestrider att de innefatta några osanningar. Hr Cederschiöld: Då jag begagnade ordet »osanning» så skedde sådant, emedan jag anser hvarje sak böra benämnas med sitt rätta namn. Men det finnes två slag af osanningar, dels sådana, som upgifvas med upsåt för att förvilla, dels sådana, som upgifvas på god tro och härleda sig af bristande kunskap om för hållandet. Då jag begagnade ordet »osanning», så var det i den sednare bemärkelsen, och det måste så väl den sisle värde talaren som hvarje annan Landshöfding medgifva, att deras statistiska upgifter icke äro fullt tillförlitliga. Det hände sig för några år sedan att när Tabellkommissionen sammaniäknade födde och döde för att jemföra denna summa med totalsumman af landets folkmängd, så var den af med 15,000 menniskor, som den icke visste hvart de tagit vägen. Jag vill visst icke påslå, att Tabellkommissionen förgjort dessa 15,000 menniskor, men hvart hade de tagit vägen? Det kunde Kommissionen icke uplysa, och sådant bör ej väcka förundran hos den, som något tänkt på svårigheten att erhålla fullt pålitliga statistiska upgifter. Så t. ex. är det icke en gång möjligt för en Landshöfding att säga, huru många tunnland jord inom länet, som utgöras af krono-allmänning, och nyligen har man tvistat om huru stora kronans skogar äro. Och dessa saker äro ändock vida lättare att bestämma, än en hop förhållanden, som ständigt förändras. Här finns tvänne slag af statistiska upgifter, mellan hvilka det är en betydlig skillnad. De förra röra de fixa, och de sednare de rörliga och föränderliga förhållandena. På dessa sednares utredande lägger jag stor vigt.
September bewiljat den af Hcderwarda Bonde - Ständet yrkade oinskränkta och jemlika rösträttighet för sistnämnde Ständs Ledamöter i BancoWcrkcn, och samtelige Rcspective Riks - Ständen i följd häraf öfwcrlemnat ät Constitutions - Utskottet, att i sammanhang med Riksdags - Ordningen förcstä ett sädant voteringssätt, hwarigenom olägenheten och owcrksamhet i sakernas gäng wid inträffande likhet i rösternes antal mätte kunna förekomma-, har Utskottet detta ämne till öfwcrläggning förehaft och fär deröfwer wördsamt afgifwa följande ullätande: Dä de mäl som inom Banco - Werkct behandlas, äro dels Berednings - Ärender, hwilka uti kieim afgöras, dels äter sädana, hwarä bestuk utan föregängen underställning omedelbarligen följer, har inom Utskottet den fräga blifrvit wäckt huruwida öfwer de förra borde i likhet med Hwad för Utskotten i allmänhet är föreslagit, röstas per Oopiea, och öfwer de senare, 'till Ständs - Formens bibchällande, efter Ständ. Dä likwäl emellan beha genom DeciffonS - sättet skilda ärender ingen tydelig gräns - linie finnes i Banco - Jnstructionen uppdragen, och nägon sädan ej eller lärer kunna med witzhct sökas i sjelfwa mälens beflaffcnhct, särdeles som tillfälligheter nägon gäng fordra yppandet af financiella hemligheternc hwaribland torde med skäl räknas Bmisuens nu senast kända ätgärdcr i afseende pä fLrfföit till Kronan, anser Utskottet sig böra för Banco - Utskottet och Fullmägtige utan undantag tillstyrka nyttjandet af Dotering psr Lspita. 4324 Den 18 October.
Innan några penningar från Riksgälds-Contoiret utbetalas, bör till Contoiret vara aflemnad en af Stadens äldste undertecknad förskrifning å Lånesumman, hvarigenom de, i Sta - i88 Transsumt'. dens namn och a dess vägnar, förbinda sig,' ert för alla och alla för en , ansvara för Dånets återbetalning jemte 3 procents löpande ärlig ränta, på sätt nästföljande moment närmare inne-, häller. A hvarje särskild post, som i afräkning uttages, beräknas räntan ifrån den dag, urider hvilken penningarne utassigneras i Riks* gälds Contoiret; och kommer all sålunda upplupen ränta, alt på en gång liquideras, ett år efter den dag, då hela Lånfesummän blifvit lyftad. De derefter förfallande räntor betalas inom hvarje års slut; och kommer på enahanda sätt, som nyss nämdt är, att förhållas med Capital-afbetalningar, när tiden för deras erläggande inträffar. Under de första Tio åren, att räkna ifrån och med år 1824, göres icke någon afbetalning på Capitalet, men, inom 1833 årsslut, och allt sedermera å samma tid de påföljande åren, inbetalas Sex procent, hvilka alltid beräknas på hela Lånesumman; och sedan häraf först blifvit afräknad Tre procents ränta på då varande Dånebeloppet, afskrifves öfverskottet på Capitalet. Allt hvad, som betalas bör, må insändas omedelbarligen från Stadens äldste till Commissarierne i Riksgälds-Contoiret. De utaf hela den beviljide Jjånesumman återstående 90,000 R:dr utlånas åt enskilde personer, emot Tre procents ränta och sådana vilkor, som längre fram ernförmälas. Transsumt. Alla,' som vilja erhålla Lån af den anslagne summan, böra ovillkorligen å ile afbrände tomterne uppföra sådane byggnader, som uti Kongl, Maj'.fs för Staden i Nåder fastställde plan och Byggnads-Ordning äro föreskrifne. Vid Lånemedlens fördelning, höra de tomtegare företrädesvis understödjas, sora i synnerhet kunna vara i behof utaf Lånebiträden af allmänna medel. 3 Mom.
December 1777, meddeladt, Coliegium ansåge det vara tillräckligen stadgadt, hvad så väl Krono-Fogdarne och Härads-skrifvarne, som de Skattskyldige, hafva vid Kronans ordinarie räntors debitering i All« mogens Contributions-sedlar att iakttaga; att, då för Kronan och de Skattskyldige vore likgiltigt, på hvilken ränta eller afgift de skeende afbetalningarne vid Uppbörds-Stämmorne verkställdes, Coliegium alltså funne det göra för ändamålet tillfyllest, att hvarje betalning af Krono-Fogden qvitterades å Debet-Sedeln till dag och år, då betalningen skett och derefter af Härads-Skrifvaren vid samma tillfälle annoterades; att äfvenledes, på det Allmogen måtte ega kännedom, huru ränte-persedlarne utgå, nödigt vore, att E. K. M:ts samtlige Befallningshafvande"', utom i Malmö, Christianstads, Blekingeoch Jemtlands Län, der penninge-räntor utgöras, borde från trye - Underdåniga Skrif velger. 851 ket utgifva och till Socknarne uti lämpligt format utdela hvarje orts Jordboksundervisning om räntepersedlarnes förvandling, för att i Sockne-stugorne anslås och såmedelst vara för Allmogen att tillgå; samt att hvad de Indelde räntorne beträffade, Härads-Skrifvarne syntes ej böra med uträkningen och debiteringen deraf uti räntegifvarnes qvittence-böcker besväras, utan Indelnings» hafvaren samt, för M ilitise-hetnman, Regements» Skrifvaren åligga, att derom besörja; hvarefter E. K, M:ts och Rikets Krigs-Collegium, uti infordradt underd, yttrande, i afseende på det i sistberörde måtto föreslagne åläggande för Regements-Skrifvarne, förmält sig, af anförde skäl, icke kunna tillstyrka någon ändring uti de, genom 13 §. i 1733 års Regements-Skrifvare-Instruction, nämnde Tjenstemän meddelde föreskrifter, enligt hvilka dem ej ålåge, att debitera och qvittera andre Statens räntor, än dem, som till Kronans Cassa ingå; och har E.
Att flera punkter uti den föreslagna vallagen böra ändras, medgifves gerna; men jag tror, att dessa förändringar utan mycken svårighet kunna tillvägabringas, i läll förslaget antages, och delar icke de farhågor, man här yttrat mot detsamma. Jag anser det tvertom hvila på mera billiga och rättmätiga grunder, än de sorn nu äro gällande, alt de stridiga intressen, som nu råda inom Stånden, derigenom snart skola upphöra och förena sig till en enda åsigt, nemi. fäderneslandets gemensamma väl, och röstar af denna anledn. till bifall för förslaget. Hr Nordenanckar, Fredr. Willi.: Med full känsla af det vigtiga beslut, som R. o. Ad. går alt fatta, och af innerlig öfvertygelse, får jag förklara, att jag tillsluter mig de fäderneslandets män, som rösta mot förslaget. M inga ropade på prnpos. Frih. Stael von Holstein, Fabian Willi.: Flera talare hafva redan tillkännagifvit sin beredvillighet alt offra sina enskilda fördelar på fäderneslandets altare, då dess väl det klöfver. Jag för min del tror äfven, att tiden nu är inne att skrida från ord till handling; och då jag gillar hufvudgrunderna för det hvilande förslaget, hvars antaglighet och gagnelighet jag tror vara fullt bevisade, så inskränker jag mig till att förklara, det jag röstar för förslaget, instämmande i öfrigt i hvad Hr Wult von Steijern yttrat. Hr Freidenfelt, Carl Johan Casimir: För att icke behöfva anmäla min reservation mot det beslut, som troligen är 124 Den 28 Augusti. att emotse, får jag härmedelst äran tillkännagifva, att jag, på de af Hr von Troil, Emil, anförda grunder, röstar för förslaget; utbedjande mig tillika, att, såsom Hr von Steijern, få hembära honom min tacksamhet, för det sätt, hvarpå han försvarat detta för - slag emot dess motståndare. Hr af Sillén, Wilh. Gideon: Jag anhåller att till dagens prot. få antecknadt, det jag förenar mig med Hr von Steijern och, på de af Hr von Troil, Emil, uppgifne grunder, röstar för förslaget.
Revision gjorda anmärkningar vid 1842 och 1843 års redogörelser, inhemtats, att Södra Korrektions-inrättningens räkenskaper föranledt till en mängd erinringar, hvaraf flera synts Revisorerne af särdeles graverande beskaffenhet. Revisorerne hafva begärt och erhållit följande — 180 — ”Uppgift på de vid granskningen af till Kongl. Fångvårds-Styrelsen ingående räkenskaper, författade anmärkningar, hvilka vid 1844 års utgång icke voro af Kongl. Styrelsen slutligen pröfvade och afgjorda: Räkemkaper, emot hvilka anmärkning ägt rum. Stockholms Södra Korrektions-inrättnings Stockholms Norra Dito Afgjorda under loppet af år 1845. !för åren 1834, 1835 och 1836 samt en del uppskjutna anmärkningar för år 1833. !för 1840 års 3:ne första qvartaler samt en del uppskjutna anmärkningar för åren 1833,1834,1835,1836, 1837, 1838 och 1839. Norrköpings Dito Malmö Fängelses fabriks Carlstens Fästnings Ny Elfsborgs Dito Waxholms Dito Stockholms Läns fängelsebyggnads Linköpings Dito Skaraborgs Dito . Carlstads Dito Anmärkning arne.
Alt alla svårigheter härvid skola i tidernas längd öfvervinnas, inser jag nogsamt, men till föga eller ingen annan nytta, än någon större beqvämlighet i ,bokföring, en beqvämlighet, sorn dock blifver obetydlig, om icke äfven 10-delen af de 100 ören får sin särskilda benämning och kolumn i räkenskaperna. Jag har således icke kunnat instämma i Höglofl. Banko-Utskottets beslut, att hos Rikets Stander förorda Kongl. Maj:ts, med frångående af det den 8 Maj 1845 Nådigst sanktionerade myntsystem, denna Riksdag förnyade Nådiga Proposition angående decimalsyslemets tillämpning på Rikets mynt. Den föreslagna reformen är, efter mitt förmenande, icke af något verkligt behof påkallad och medför icke någon allmänt 30 Banko-Utskottets Utlåtande, N:o i t. insedd och erkänd förbättring af det närvarande; men åstadkommer deremot en allt för stor rubbning i flerfaldiga sekelsgamla förhållanden. Om någon verklig fördel med det så ofta ifrågasatta decimalsystemets tillämpning på Rikets mynt skall af nationen vinnas, så måste något sådant system uppfinnas, deruti de nya decimalerna jemnt motsvara de gamla minsta räkneenheterna, runstycket eller styfvern; men icke ett sådant uppgöras, der den nya minsta enheten blifver §f större än gamla riksgälds-styfvern och 4|f större än gamla riksgälds-runstycket. Kunde en deeimal-indelning införas, uti hvilken en af de minsta nu gällande räknedelarne alldeles oförändrad toges till 100-del af nya myntenheten, Riksdalern, så' att 100 nuvarande halfskillingar eller styfrar utgjorde en ny Riksdaler med värde af nuvarande 1 R:dr 2 sk. eller 25 sk. R:gs, enligt Herr Riskop Agardhs reservation vid Höglofl. Ranko-Utskottets Utlåtande N:o 47 vid Riksdagen 1848, så vore reformen möjligen fördelaktig och lätt antaglig.
Att , af Wadensjö och Örja Kyrkors kontanta kassamedel , ej stöl re behållningar, än som enligt författningarna medgifvas, funnits, utom vid sådana tillfällen , då antingen en större reparation varit i fråga, eller ock då ingen fullgiltig säkerhet kunnat presteras för penningaines utlånande. ■2:0 Att Jnventarieeontin val icke alla år åtföljt Kyrkoräkningarae, men då hafva ock inga tillägg ägt rum för året. l3:o Att Klockaren i Wadensjö uppbär af Kyrkans spanmål 1© Tunnor korn i löneförhöjning såsom Skolmästare, enligt Kongl. Maj:ts Nådiga Bref af den 27 Augusti 1B28. Att öbstetriciae Professor Liljevalch i Lund njuter årlig lön af hva je Kyrka 6 kappar råg och 6 kappar korn efter Länets markegångspris, enligt sockenslämmo-prolokollet af den 1 Mars i835, grundadt på Kongl. Maj:ts Nådiga Cirkulärbref, samt att Barnmorskorna i hvarje församling hafva aflöning af Kyrkornas tionde, enligt Kongl. Brefvet den a3 Augusti 080S. Angående Räkenskaperna för Landskrona, Agrauntorps och Tofta Kyrkor. Rikets Ständers Revisorer hafva vid den för år 184 * förrättade Stats-Revision framställt en del anmärkningar vid Kyrkoräkenskapen för de konkelterade Provinserna, hvilka jag nu i underdånighet får Besvara, så vidt de röra de mig i Nåder anförtrodda Församlingar. ,j;o Landskronas kyrkokassas medel hafva utan svårighet strax blifvit fruktbärande, och kassabehållningen har aldrig varit oförräntad till större belopp, än nödvändigheten erfordrat. Alldenstund Kyrkan tarfyar ständiga reparationer, och åtskilliga i behörig väg bifallna anslag, successivt under årets lopp, utgå af Kyrkans medel, måste alltid någon kassabehållning för kortare tid finnas ofruktbar, då in?en lag förpligtar Kyrko-Rådet att, för Kyrkans räkning, bestrida utbetalningar af andra, än Kyrkans egna medel.
Denna del af 21:sta punkten är väl af de frenne Öfriga riksstånden godkänd5 men då, så vidt det från Borgareståndet utskottet tillhandakomna protokolls-utdrag utvisar, sistnämnda riksstånd icke meddelat serskilda beslut rörande anslagets belopp och de för dess användande af utskottet föreslagna vilkor, utan bifallit 21:sta punkten i dess helhet, vid hvilket förhållande alltså kan ifrågasättas, huruvida Borgare-ståndet må finna för godt att, oberoende af nyssberörda, utaf de trenne öfriga riksstånden ännu icke slutligen pröfvade och godkända vilkor, medgifva anslagets förhöjning med 90,000 r:dr årligen, så lärer följaktligen denna anslagsfråga böra betraktas såsom ännu icke af Rikets Ständer afgjord; emellertid får utskottet, med afseende å hvad sålunda förekommit, förnya sitt i förevarande ämne förut afgifna tillstyrkande. På sätt ofvanföre blifvit nämndt, har Borgare-ståndet bifallit, men de trenne öfriga riksstånden återremitterat, sednare momentet litt. b., innehållande de af utskottet föreslagna grunder och vilkor för elementar-läroverkets å stat uppförda tillgångars jemte den genom skol-afgifter uppkommande statsinkomsts användande till berörda läroverks slutliga reglering.
Beträffande MägasinsTnrättningens öfrige byggnader, derunder jemväl inbegripen den så kallade Eldqvarnen härstädes, tillstyrker Utskottet, att, med bibehållande af de byggnader, som erfordras för hushållningen med Kronans Spanmålsintrader, alla öfriga, må på förmånligaste sätt för Inrättningen försäljas. Och torde om hvad R:s St:r i anledning häraf besluta underd. skrifvelse till K. M:t expedieras. Slutligen får Utskottet vördsamt anmäla att Utskottet i sammanhang med detta ämne, till pröfning förehafl en af Ordensbiskopen Hr Doctor Wallin gjord motion, att Tanto f. d. Kronobränneri, som för Verkets räkning ej erfordras och vid flera tillfällen, utan att antaglige anbud skett, utbjudits till försäljning, måtte hyresfritt upplåtas åt Stockholms Stad för inrättande af en uppfostringsanstallt för fattiga och af Föräldrar ej vårdade barn imellan 7 och 14 år, hvilka B etänkanden, N;s 3o6, 807. 53g n» vanligen söla vinna sitt uppehälle genom tiggande å Hufvudstadens gator och i blist af tillsyn samt sysselsättning, uppväxa i laster och sprida osedlighet och elände. Utskottet erkänner visserligen det ädla och gagneliga i det af Motionären framställda förslag, men då i Utskottets tanka , den nu ifrågasatte local är, genom sin aflägsenhet, för ändamålet mindre tjenlig, anser Utskottet sig, i anledning af berörde motion, ej böra tillstyrka något undantag från den stadgade allmänna grunden, att nämligen Magasinslnrättningens återstående umbärlige byggnader må för Inrättningens räkning föryttras.