Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hon kan fordra social och politisk likställighet med mannen; hon kan fordra tillträde till alla lifsområden med rätt att följa sina anlag och utöfva dem i alla yrken, embeten och sysselsättningar, som hittills förbehållits det andra, starkare könet. — Detta om hennes rättigheter. Det förefaller ju mycket enkelt och logiskt. Men likväl pågår i våra dagar faktiskt en kamp mellan könen, hvilka ömsesidigt angripa hvarandra med kränkande beskyllningar. — Att följa utvecklingen af denna konflikt och efterforska några af dess ursprungliga orsaker kunde väl vara af intresse, men blefve för vidlyftigt och hör dessutom icke direkt till ämnet. — Nu är frågan: kan man hoppas en lösning på denna konflikt? Föreläsaren besvarade denna fråga jakande och trodde, att många med honom hyste den öfvertygelsen, att det blott behöfdes att man en smula sökte att förstå hvar andra för att komma till verkliga och goda resultat. * Jag har här angifvit gången af det första föredraget, hvilket, såsom synes, mera berör frågan i dess allmänhet. I sitt senare föredrag, till hvilket jag skall återkomma i nästa nummer ingår föreläsaren mera i detalj, följande emancipationen i dess tillämpning på samhället, familjen och särskildt qvinnan sjelf, och de konseqvenser, till hvilka — enligt hans uppfattning — en till sin spets drifven emancipation skulle leda. Jag har ansett det vara af ett visst intresse för oss svenska qvinnor att taga kännedom om, hvad en prestman, tillhörande en främmande kyrka och en främmande nation — pastor Österman är fransk schweitzare — • tänker i en fråga, som i våra dagar mer eller mindre nära berör hvarje tänkande svensk qvinna. Guido. eller beströddes den nyfödde med salt. Bruket har intill våra dagar bibehållit sig i Skotland, Ryssland och delar af Asien. Hos armenier och georgier tvättas ej ens de nykomne medborgarne, utan de endast ingnidas med salt. På Island brukar man ännu lägga salt i den nyföddes badvatten. Efter badet inkallades husets hund för a ' t helsa på den lille. Den ära, som sålunda vederfors ett djur, — ofta förr än barnets fader — berodde på den tro, att det var en lycka att så tidigt som möjligt få se en hund.
Man måste visserligen alltid taga i betraktande, att, om å ena sidan manskapsstyrkan ej får vara mindre, än att den för alla behof blifver tillräcklig, den å andra sidan icke bör blifva så talrik, alt den icke kan erhålla nödig öfning och i följd deraf ej heller i behofvets stund kommer att motsvara hvad man trott sig ega rätt att of densamma förvänta.» »Sjöbeväringen fördelas enligt samma grund som Båtsmanskornpanierna, och i de delar af landet, der Båtsmans indelning eller rotering ej finnes, torde den anses böra för närvarande tillhöra Arméen.» »Kanonieroch Matros corpserne böra till sin styrka oförändrade bibehållas, den förra för del inre och den sednare för det yttre Sjöförsvarets eller de djupgående fartygens behof; likasom äfven Skeppsgosse-Corpsen och Marin-Regementet till nu ägande styrka, åtminstone tillsvidare.» »Flottans Under-Officers Corps anser jag ufven fortfarande behöfvas till oförminskadt antal, att efter behof emellan de olika delarna af vapnet fördelas.» »Yttre eller djupgående Sjöförsvaret.» »Huru den för denna del af Sjöförsvaret behöfliga personal tjenligast bör vara sammansatt, utredes bäst sedan frågan om beståndsdelarna af detta vapens materiel förut blifvit afhandlad» »Med den genomgripande förändring, som i afseende på denna materiel inträffat, hafva, såsom vanligt i dylika fall, de fordna benämningarne å fartygen förlorat sin egentlighet. Indelningen i skepp, fregatter och korvetter passar ej mera, sedan grunden för denna fördelning upphört och alla de nya krigsfartygen föra eller komma att föra sina kanoner på eli batteri. Om detta skall vara täckt eller 12 Bil. N:o 4 till Kongl. Maj:ts Nåd.
N:o 280. stambanan, Utskottet uti Utlåtandet N:o 269 vidblifvit och förnyat sin i afseende derpå gjorda hemställan, så har, enligt ankomna protokolls-utdrag, Utskottets sednare yttrande, hvilket de 5:ne öfriga Riks-stånden lagt till handlingarne, blifvit afslaget af Bonde-ståndet, som deremot, i anledning af gjord inbjudning, förenat sig i Borgare-ståndets beslut, att för ofvanomförmälde jernvägs-anläggning ett låneunderstöd af 1,700,000 R:dr R:mt skulle anvisas alt under minst 4 års tid utgå och återgäldas på sätt sorn för lånet till Hudiksvalls-jernbanan vore afsedt, med förbehåll att aktietecknings-summan bestämdes till minst 1,700,000 B:dr samma mynt. Enär nu Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet bifallit Ståts-Utskottets hemställan, alt ifrågavarande låne-understöd icke måtte af Rikets nu församlade Ständer beviljas och således två Riks-stånd i denna fråga stannat emot två, får Utskottet, för ärendets afgörande genom omröstning i förstärkt Stats-Utskott, föreslå följande voterings-proposition: ”Den, som vill att det föreslagna låne-understödet för anläggandet af en bibana från Borås till vestra^ stambanan icke af Rikets nu församlade Ständer beviljas, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, hafva Rikets Ständer för ofvanomförmälda jernvägs-anläggning anvisat ett låne-understöd af 1,700,000 R:dr R:mt alt utgå under minst fyra år och återgäldas på det sätt, sorn för lånet till Hudiksvalls-jernbanan är föreskrifvet, med förbehåll att aktietecknings-summan bestämmes till minst 1,700,000 R:dr samma mynt.” Slockholm den 25 Februari 1858. STOCKHOLM, tryckt hos N. Marcus, 1858. Stats-Utskotlcts Memorial J\fi 281. 1 M 281.
Ad. med dess insigter och inflytelse likväl delar samma tankar om det högsta målet för vår gemensamma verksamhet och sättet att säkrast upnå detsamma, har del derigenom en borgen för ett fortfarande godt förhållande med rikets första Stånd. BondeSt. anhåller, att fortfarande i R. o. Ad:s förtroende och välvilja få vara inneslutet. Ex. Hr Frih. o. Landtm, svarade: R. o. Ad. emottager med upprigtig erkänsla det Hederv. BondeSt:s första helsning vid detta nyligen började riksmöte och uttrycken af dess välvilliga tänkesätt. R. o. Ad. samt Hederv. BondeSt:s sanna fördelar äro så nära förenade, att dc icke kunna åtskiljas. Dem åligger gemensamt ilen ärofulla pliglen, att försvara Fäderneslandet; dem tillkommer ock hufvudsakligast omsorgen, att odla dess jord. Under sådana förhållanden är det för R. o. Ad. synnerligen tillfredsställande, att uti sina allvarliga bemödanden, att främja och befästa Fäderneslandets ära, trygghet och anseende, kunna med full tillförsigt påräkna det Hederv. BondeSt:s kraftiga medverkan. Å R. o. Ad:s vägnar får jag anhålla, att det Hederv. BondeSt: s Deputerade ville till detta RiksStånd återbringa försäkringen om R. o. Ad:s uppriktiga vänskap och välvilja. Deputationen blef härefter med vanlig ceremoni utbeledsagad. Gr. Gyldenstolpe, Nils: Anmodad att i dag anföra II. R. o. Äd:s Deputation till de öfrige RiksStin, har jag anhållit att de öfliga helsningstalen måtte blifva uppsatte i Ridd.Cancelliet och till mig öfverlemnade, och jag olber mig nu att, innan Deputationen kommer att afgå, få för R. o. Ad. upläsa de mig tillställde helsningstalen. Efter härtill af R. o. Ad., uppå H. Ex. Hr Frih. o. Den 22 November f. m. Landtm :s propos., lemnadt bifall, uppläste Gr. Gyldenstolpe de ifrågavar. talen, hvilka voro af följande innehåll.
Bilagor till Constitutions-Utskottets MemorialN.-o i3. 37 hållares på ett gifvet löfte grundade anspråk på nya Passevolance-Cassans öfverskott icke böra trädas för nära genom Cassans användande till sådana anstalter, N:o 42. Den 2 Mars i838 tillstyrkte Konungens Rådgifvare zj), att den för Rikets försvar bestämda hälften af lilla creditivet måtte lyftas för befästningsarbeten vid Waxholm. Sedan Riksens Ständer den a3 Febr. 1835 anmält sitt beslut, att det uppkommande öfvcrskoltet af bidraget till Handelsoch Sjöfarts-fonden från Sverige må afsättas och, efter Commerce-Collegii samt Handels-Societeternes i Rikets större Sjö- och Handels-städer hörande, användas för Svenska handelns och sjöfartens utvidgande och befrämjande, tillstyrkte Konungens Rådgifvare af) den 19 Juni 1835 Kongl. Maj:t alt förklara, att detta hörande skulle ega rum i hvarje fall, der Kongl. Maj:t pröfvar nödigt alt nämnde Collegii och Societeters utlåtande inhemta. I öfverensstämmelse med delta Kongl. Majrts beslut, finnes Föredraganden b) den 5 Dec. 1835 hafva föreslagit och Konungens Rådgifvare den 26 Mars c), och den g Dec. cC) 1836, utan att väcka någon fråga om Commerce-Collegii och Handels-Societeternas hörande, hafva tillstyrkt ett årligt anslag i 10 år af 20,000 R:dr till ombyggnad af Stockholms sluss. Likaså hafva Konungens Rådgifvare, utan att ens ifrågasätta CommerceCollegii och Handels-Societeternas hörande, tillstyrkt: den 23 Jan. i836 e') ett anslag af 3,000 R:dr Hamburger Banco att för år 1836 af Handels - z) Tit.
3llla öfriga perfoner å lanbet af begge föneit, pmilfa till något mift ftånb ide pöra ocp pär ej äro nämnbe, tarerad för rörelfe, näring ocp prfe, i lifpet meb perfoner af enapanba milfor ocp infomft, få miba bet ej ffyrfed, att be å annan ort taxering unbergått. 3 lifpet meb pmab uti 11 od) 12 §§ för @täbefn« är ftabgabt, ega äfmen £areringömännen på lanbet att, ber minimUafgifter eller afgifter efter mifa Hafer äro beftämba, ej blott ålägga Benådning öfroer förftnämnbe afgifter famt mellan tmänne af berörba Hafer, utan äfmen påföra Benådning unber ininimi i Ilningörorbning isss. É) Öcwillning af (Eltwarnar ocl) flera Inrättningar. §♦ oO* l:o öfter ben i allmänhet faftftädba gruttb, öit 9l:br af £ufenbe, ocp i lifa förljådanbe af ett mtnbre wärbe, utgöred SSewidning af ada ffattlagba SÄjöls qwarnar t ©täberna od) på lanbet, af ©agar, äfwenfont alla 28alf
Ani. till Exp. Utsk. den 29 April, kl. 1 e. in. Utlåtande, i anledning af väckte förslag om bestämmande af pensionsrätt för Siats-Rådets Ledamöter, i sammanhang med den löne-regtering, sorn af Utskottet föreslagits , i följd af StatsRådets förändrade organisation. (U. A.) Under den discussion, som bos Tlögloflige Ridderskapet och Adeln förefallit, i anledning af Stats-Utskoltets Utlåtande N:o 32, angående den löne-reg!eiing, sorn erfordras, i följd af Stats-Rådets förändrade organisation, bar Herr Grefve Anckarsvärd, C. H., väckt det förslag : att pensionsrält måtte stadgas för Departements-Chef, som funnit sig föranlåten ali, vid något möjligt tillfälle, lemna sin plats, heldre än alt biträda beslut, hvilka, ehuru icke åsyftande någon bestämd öfverträdelse af Grundlagen elbr andra lagar, likväl voro stridande mot Rikets sannskyldiga nytta, samt att för ingen händelse, pensionsbeloppet för innehafvare af dessa löner kunde blifva högre än 3,5oo R:dr, utan Rikets Ständers serskilda förordnande för hvarje fa!l, men deremot, vid tillfälle af resignation ifrån Minislerpiatsen, till följd af bristande afseende å föreställningar och råd, hela lönen alltid bibehållas intill dess Rikets Ständer förhållandet pröfvat oell deröfver beslutat, äfvensom alt, då Stats-Rådets nj'a organisation och StatsSecretrrare-Emhelets upphörande möjligen kunde komma att föranleda anspråk å Stals-Secreterare-lönens bibehållande såsom lifstids-pension, Utskottet i förväg måtte för Rikets Ständer utreda det rättsenliga förhållandet, och, i fall något gällande lagstadgande för en så oförutsedd händelse icke skulle Stals-Ulsholtcls Utlåtande, N.o So. 7 finnas pä hudet, i afseende på innehafvare af förtroende-sysslor, till Rikets Ständer inkomma med förslag, huru i sådant fall borde förhållas.
H n d blir nu följden af alla dessa svirigheterl Jo, att den unga flickan, d9 hon ej, derföre att hon skall egna sig at lararinnekallet eller niigon annan yttre verksamhet, tvingas till regelbundet arbete, aldrig lar sig att 118 egen hand ITsa nagot allvarligt och siniiningoin glömmer sina skolkunskaper, en eller annat frammande sprak möjligen undantaget. Detta giller det stora flertalet. För den som har en briniinnde I&amp;lust g e s t a h sig saken nigot olika. Hvem har ej kiint dessa unga. damer, ja de kunna kanske redan hunnit till hrad fransmannen kalla aun ceriain ige:, som ha ITst allt hvad omstSndigheterna fört i d e r u vag, 811 det enn, an det andra, historia, filosofi, teologi. natll~eteiiskap m. in., men först och sist romaner, gamla och nya, realistiska och idealistiska. Ett verkligt godt hufvud reder sig nagot s&amp; n51 ur iletta kaos, och kan kanske till och med erh5lla verkligt grundliga kunskaper, men alla lida de dock af att hafva för tidigt lemmts utan ledning och rid vid sina studier. Ile blifia oftast, hrad professor Ribbing en giing p9 en föreliisning beniimnde, - tidningsiiisare, roinanlhre eller med andra ord sudu&amp;w läsare: Men, fragar Ni törhanda, kan ej den föreslagna ledningen af flickornas studier medföra oliigenheter? Först, rniinne den ej hindrar genomförniidet af reformer, s9danz som att flickorna i i f m böra i regel tanka sig en lefnadsbana, sluta skolorna senare, m. fl. Oss synes, att större kunskap, mera jiimnlikhet med mannen i intellektuelt afseende aldrig kunna försena nyttiga reformer, och nagra olikheter mellan den unga mannens och flickans lefnadsstallning torde viil drssutom alltid komma att qrarsd. Men ledningen kan bli ensidig, och 51 &amp; ej en inissbmkad frihet att föredragn? Jo, \ isserligen, men d9 kan man ju göra samma anmärkning mot all undervisning.
Direktionen tinner med löningsfondens fördel mest öfverensstämmande, att den förre arrendatorn vid detsamma under förnyadt arrende bibehålies, emot erläggande af hvad som med afseende på boställets beskaffenhet skäligen pröfvas deraf kunna utgå, Boslälls-Direktionen må ega alt sådant boställe, utan hinder af hvad i Kongl. Majlis nådiga Reglemente den 19 Juli 1832, angående mililiaeboställens utarrendering genom Auktion, är stadgadt, til! förre arrendatorn, derest han bostället i minst 5 år förut innehaft och detsamma derunder väl häfdat samt, inom viss af Direktionen förelagd lämplig tid, förklarade sig sådant åstunda, linder förnyadt arrende öfverlåta, emot det att han i årlig arrén dea fgift erlade det belopp, hvartill Boställs-Direktionen, med tillämpning af de i 6 § af nyssnämnde nådiga Reglemente stadgade grunder, pröfvat arrendet böra bestämmas: dock att detta belopp icke i något fall finge understiga hvad som under nästföregående arrendetid blifvit erlagdt. Den ledande tanken för ifrågavarande Kongl. Förordningar har nemligen, enligt mitt förmenande, varit att, genom betryggande af arrendatorns utsigt att för längre tid få besitta den arrenderade jorden, (ormå honom att på dess förbättrade häfd nedlägga äfven sådana kostnader, som först under en allägsnare framtid kunna återvinnas, en princip, som tillämpad äfven vid andra boställen måste blifva till fördel icke blott för arrendatorn utan äfven för kommande boställsinnehafvare, och då jag med milt förslag alldeles icke afsell någon inskränkning uti varande boställsinnehafvares rätt att under sin tjenstetid disponera dem anslagna boställen, utan blott önskat att alla boställen, som icke disponera? af innehafvare af de befattningar, till hvilka de äro anslagna, må utarrenderas efter samma grunder, som de lägenheter hvilkas arrendeafgifter omedelbarligen ingå till Statsverket, så föranlåtes jag att nu föreslå; att Rikets
Och om äD barn och barnabarn gifva solljus åt den gamlas lefnadskväll, så förmår hon dock ej alltid följa med i deras rastlösa lif. Barnen sträfva och arbeta, som deras föräldrar gjort före dem, barnabarnen fostras i skolan för framtiden och lifvet, och gamla farmor sitter mången stund ensam i sin stol. Då träder den alltid hyllade vännen fram och bjuder henne sina rika skatter. Åter binder hon i glada lekkamraters krets kransar till den ståtliga midsommarstången; i högklackade s^or och rosig kjol svänger hon om i valsens lätta hvirflar; i krans och krona svär hon vid altaret åt vännen sin tro; jublande räcker hon sin förstfödde för att emottaga faderns smekning, och slutligen bär hon, själf redan silfverhårig, med innerlig glädje den förstföddes förstfödde till dopet. Nej, farmor är ej ensam, tiden blir henne ej lång, farmor drömmer, drömmer ända till dess små mjuka armar läggas kring hennes hals och varmsj, röda läppar bedja: » Farmor, en saga, en saga! » Och farmor berättar. H o n talar om den tid hon själf var ett barn, om bruk och seder, gångna dagar, om mången ädel bragd, som kanske redan glömts, om tåligt arbete för framtid och fosterland, om uppoffrande kärlek och ödmjuk försakelse, om så mycket, så mycket, som ledan de unga ej mera minnas, och klara, förvånade ögon stråla, oskyldiga barnahjärtan klappa varmt, och minnet väfver kärlekens röda tråd emellan den gamla och den nya tiden. Maria N / ström. Bidrag i alla ämnen mottagas med tacksamhet. Huru franska handskar tillverkas. land alla dem, s o m begagna franska handskar, torde det vara ett fåtal, s o m känner till, huru dessa tillverkas. Att Grenoble är medelpunkten för tillverkningen, vet kanske litet hvar, men hur det går till i dess handskfabriker, torde däremot ej mången haft tillfälle att se.
Amorteringen af dessa Riksgälds-kontorets sedlar tillgår på det sätt, att af det anslagskapital sora för årets beslutade jernvägsarbete af Statsmagterne blifvit bestämdt, hvarföre sedlar till fulla beloppet i Januari månad dateras; fem procent i sedelvärde vid derpåföljande andra årets slut förbrännes i Rikets Ständers Bank i närvaro af Finansministern och samtlige Fullmägtige i Rikets Ständers Bank och Riksgälds-kontor. En lika förbränning sker alla följande år och då finnes efter 21 års förlopp ingen sedel qvar med inlösningsrätt af förstnämnda års byggnadsskuld; i likhet hvarmed fond för öfriga års arbeten å samma jern viig uppkommer och såsom räntefri skuld försvinner. Det är med dessa sedlar som Jernvägs-styrelsen besörjer alla sina utgifter och som den sålunda sprider dem öfver hela riket och det är med de bankens och privatbankernas sedlar som inkasseras för trafik å de färdiga banorna, som den inlöser hos Riksgälds-kontoret för nytt utgifvande dess egna sedlar. Kontoret bör dock beviljas ett kreditiv i Rikets Ständers Bank för tillfälliga behof och utöfver detta kreditiv bör det kreditivbelopp, som sparbankerna genom sista riksdagsbeslutet förunnades, öfverflyttas på jernvägs-lånefonden och derifrån i dess sedlar förbehållas sparbankerna, hvilka derigenom på ett alldeles ofelbart sätt befordra samma sedlars cirkulation och deras qvarhållande inom sparbankernas verkningskrets, såväl genom utgifvande lån som insättningar å sparbanksböckerna. Då de understöd som kunna beviljas åt enskilda bo - Motioner hos Riddershapet och Adeln 1865. 275 lags jernvägsbyggnader hädanefter alltid böra utgå från jernvags-lånefonden, som i sådant afseende förstärkes efter samma ofvan föreslagna grunder, så sprides oeh uppehälles sedlarne likaledes bland sådana arbetande menigheter och de böra för samma andamål genom vexling med andra Riksgälds-kontorets fonder för andra of Staten understödda företag utlemnas och spridas inom orterna.
Inemot jul utkom arbetet, blef nedergjordt af Wirsén och af Stockholms Dagblad och kort därefter refuseradt af teatern. En liten breflapp från Sonja till svar på underrättelsen om denna motgång, tyder på att hon dock tog den tämligen lätt. »Hvad ämnar du göra nu, du trolösa, grymma mor? Klippa itu Siambröderna, skilja hvad naturen förenat? Du inger mig en riktig fasa. Strindberg har rätt angående kvinnan. Men dess oaktadt kommer jag i afton ändå för att träffa dig, du afskyvärda! I själfva verket voro vi redan båda två tämligen likgiltiga för detta nu afslutade arbete. Vi liknade hvarandra fullkomligt i detta, att vi blott älskade »de ofödda släktena», och vi drömde redan om andra arbeten, som skulle lyckas långt bättre. Skillnaden mellan oss var blott den, att Sonja fortfarande med hela sin kärlek hängde fast vid idén om samarbete, under det denna redan var död i mitt hjärta, fast jag ej vågade säga henne det. Och hvem vet om icke det allt mer växande behofvet i mitt innersta, dolda jag att återtaga mig själf, att åter bli ensam herre öfver mina tankar och stämningar, omedvetet bidrog till det beslut jag nu fattade, att denna samma vinter resa till Italien. Det hade länge varit tal om denna resa, men Sonja hade alltid satt sig däremot såsom ett förräderi mot vår vänskap. Men denna vänskap, som å ena sidan var mig så dyrbar och som skänkte mig så mycken rik glädje, begynte på samma gång att trycka mig genom sin allt för stora fordringsfullhet. Jag säger detta för att förklara Sonjas senare lefnadstragedi; hennes idealistiska natur fordrade en helhet som lifvet blott ytterst sällan kan skänka, ett fullkomligt sammansmältande af två själar, som hon hvarken i vänskapen eller senare i kärleken förmådde realisera. Hennes vänskap liksom senare hennes kärlek var tyrannisk i den mening, att hon ej medgaf att den andra finge ha en känsla, en önskan, en tanke, som ej vore riktad på henne.
Län, om ändring af de i, hittills följdegrunder för skattelösen af Kronohemman; StatsUtskottets betänkande, bif. af Adeln, s. 259. af Borgareståndet, s. 265. af Presteståndet, s. 274. återrem, af Bondeståndet, s. 278. Ytterligare Utlåtande, bif. af Bondeståndet, så till vida att målet må expedieras, men afvaktar dock 7 ett motiveradt yrkande, s. 497* ännu ytterligare Utlåtande fork, af Bondeståndet, s. 675* Halmstad, om medel till förbättrande af Hamnen vid. StatsUtskottets betänkande bif. af Presteståndet, s. 90. af Adeln, s. 94. af Bondeståndet, s. 95. — om Tulltägtsupphörande af den Wed, som införes 6i till. Stafs ölskottets betänkande, bif* af Presteståndet, s. 9<>. af Borgareståndet, s. 92. af Bondeståndet, s. 95. af Adeln s. 99. Hambrseus, arfvode af Biksdagskostnadsmedlen bifallne åt Grosshandlaren, af Adeln, s. 4ot. af Presteståndet, s. 4o7. af Bondeståndet,' s. 430. Hammarskattens utgörande, om ändring i föreskrifterne för; Lagoch Ekonomiötskottens betänkande bif. af Adeln, s. 272. af Presteståndet, s. 274. af Borgareståndet, s. 276. af Bondeståndet, s. 279. — skattjernets utgörande om ; Ekonomiötskottets betänkande bif. af Presteståndet, s. 525. af Borgareståndet, s. 54gaf Adeln, s, 570.
Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda Bonde-Ståndet gjorda anmärkningar emot Utskottets Betänkande om afhjelpande af vissa kostnader för Rote - och Rusthållare, Efter öfverläggning härom, togs målet under afgörande, dervid Bonde-Ståndet, efter gjord proposition, ogillade allt hvad Allmänna Besvärs, och Oec©norme-Utskottet iämnet yttrat, sned beslut tillika, att allmänt Besvär derom skulle, genom Talmannenr å Bonde-Ståndets j .vägnar, till Kongl. Maj:t i underdånighet öfysrlemuas. Ut supra. Ex Protocollo Olof Werlin, S. Ö. Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets, den 19 Juli afgifne och den 22 på bordet lagde Betänkande, i anledning af Gustaf Larssons från Stockholms Län väckta fråga, om frälsehemmans skyldighet, att utgöra fångskjuts lika med kronoskatte hemman, företogs nu äter, då Hedervärda Bonde-Ståndet, i anseende till Riksdagens nära förestående slut, och på det något uppehåll deri ej må beredas genom åtenemiss af detta mål, fann för Den a 3 Juli. för godt, att med vidare åtgärd derutinnan^ uppskjuta till nästa Riksdag. Ut supra. Ex Protocollo Olof Werlin. O S. D. A nyo blefvo föredragne Stats-Utskota tets den 19 Juli afgifne ocb den 2 a:dra på bordet lagde Betänkanden: i:mo Angående eftergift af en uti Qvarntullen eller Mantals» Penningarna för Stockholms Stad för de sednare Aren yppad brist; och *:do Angående Herr Reenstjernas hemställan att Sterbhuset! efter Etnbets-och Tjenstemän vid Givil-Staten, med inde'dt Uön, måtte få åtnjuta Begrafuingslijelpen efter förvandling och Markegång. — Och fann Bonde-Ståndet skäligt, att till dessa Betänkanden lemna bifall. Ut supra.