Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid påförandet af den inkomst-bevillning, som det åligger hvarje skattskyldig att inom sin mantals-skrifningsort utgöra, skola alla de inkomster af kapital eller arbete, han på samma eller särskilda ställen åtnjuter, beräknas, och bevillnjngs-afgiftens belopp på grund deraf bestämmas; dock med afdrag af den afgift, som han bör annorstädes erlägga. Ar t. lil. A) Bevillning af frälsc-egcndomar. § 11- Utom den efter fast egendoms uppskattade värde, enligt 2:dra Artikeln, utgående bevillning, skall för frälse-egendomar följande afgift fortfarande beräknas och utgöras på samma sätt som hittills, nemligen; Tretio öre för hvarje rusttjenslmark, efter ingifven och riktig befunnen rusttjenstlängd och jordebok i det län, der egendomen är belägen. Denna afgift upphör till hälften, då rustningen nppsättes, och eger icke rum för sätesoch ladugårdar samt de till Danviks hospital hörande frälsehemman. De frälsehemman, som hvarken utgöra ränta i rusttjenst-persedlar eller äro i rusttjenstlängden uppförda, anses vid bevillningens beräknande lika med andra närmast belägna frälsehemman, med hvilka de kunna jemföras; men för utsockne frälsehemman betalas: i Skåne Fem Riksdaler tretioett öre, i Blekinge Fem Riksdaler samt i Halland och Bohus län Fyra Riksdaler åttiofyra öre, allt efter förmedladt helt mantal, och i lika förhållande för mindre hemmansdelar. För rå- och rörssamt insockne hemman erlägges hälften emot det, som för utsockne hemman stadgadt är; börande, i händelse af rustningens uppsättande, ej Förslag till Bevillnings-Sladga. 7 mindre för rå- och rörsän insockne hemman samma afdrag ega rum, som för frälsehemman är faststäldt. För särskildt skattlagda, af frälsenatur varande qvarnar och lägenheter, utan hemmantal, i Skåne, Halland, Blekinge och Bohus län, erläggas femtiotre öre för hvarje tunna hardt korn af den åsätta räntan. B) Bevillning för Postoch Lotshemman. § *2.
Enligt BevillningsFörordningens 2:dra Artikel, är en fastighets afgift ålagd all egendom, vare sig landseller stads, å två Riksdaler Banco för hvarje tusende af det förmodade egendomsvärdet. Sista köpet skulle, enligt samma förordning alltid ligga till grund för denna beskattning, och hvad som ännu var ohilligare, andra egendomars och hemmansskatter, höjdes äfven i likhet med de förstnämnde eller sigt köpte egandomars. Vid den tiden BevillningsFörordningen utgafsOch fastställdes, hade landet tillräckligt af penningar. Flere Disconter funnos till. Capitalister voro ock då benägnare, att på längre eller kortare tid assistera med lån , eller funno de skäl att Kjelfve köpa egendomar. Disconter upphörde att utlåna penningar. De gäldbundne måste till dem ändå inbetala sine skulder, och hvilken blef följden? Jo, egendomar folio i värde. Många hafva blifvit tvungne att till en del frivilligt, eller snarare af nöd sälja dem och till hvad pris? För halfva värdet och ganska ofta derunder. Uti ett så allmänt betryck för innehafvare af fast egendom, och då bristen på tillgångar är så stor, är det väl största skäl att tänka på bördornas lindring der lindring[käligen äger rum Jag föreslår derföre och tror mig föreslå med högsta billighet, att Fa - 632 Den 21 Februarii. flighctfnfqifien, enligt 2:dra Artikeln af Kongl. BevillningsFörordningen, jemte fyllnadsafgitten enligt 4:de Artikeln, grundad på den förenämnde, måtte såsom nu mera aldeles för hög, ej lämpelig till verklig penningetillgång, eller allmännare conjuncturen, till hälften nedsättas. Det vill säga, blott En Riksdaler för hvarje tusende a f fastighetsvärdet; och fy i lna Isafgiften i proportion af hufvudartikein. Det tillhör icke mig, det tillhör eder, mine Herrar, att anvisa den väg, som med detta memorial bör tagas, antingen det förtjenar eller bör communiceras med de öfrige respective .MedStånden eller till Bevillnings-Uiskottet directe hänvisas.
I’å ofvan anförda skäl finner jag mig icke kunna tillstyrka bifall till motionen, men anser likväl anledn. för Utsk. att till R. o. Ad:s ompröfvande hemställa, om icke Ridd.direct. kunde anmodas att innan nästa riksdag uppgöra och då till R. o. Ad. inkomma med förslag såväl till en sådan fördelning af göromålen mellan Riddarhusets ofvanberörde tjenstemän, hvarigenom en cancellistbeslällning kunde indragas, som till den förändrade lönereglering, hvilken i anledn. deraf kunde blifva nödig, äfvensom att vid dessa tjenstemäns afgång från deras innehafvande befattningar vidtaga de åtgärder, som till 4°4 Den 3o Juli c. m. ofvanberörde inskränkning uti tjenstemannens antal lända och af Direct. pröfvas lämpliga. Gr. Ström fel t: Jag delar icke pjuralitetens inom Utsk. tanka, angrde indragning af ridd.fiscalstjensten. De under Ridd.direclts förvaltning ställda fonder och medel uppgå till det betydliga belopp af nara en half million ridr b:co samt ökas årligen; och för publika cassör pied ringare fond har behofvet visat sig af särskild ombudsman. Uti åtskilliga af de testamentariska dispositioner ad pios usus, hvilka äro lemnade till Ridd.direcUs värd, förutsattes uttryckligen, att ridd.fiscaj bör linnas, och särskilda arfyoden äro nästan å hvarje fond anvisade till denna tjensteman. Enligt 3 art. 27 § af instructionen för Ridd.direct. åligger det jemväl ridd.fiscalen att, då frågor af juridisk beskaffenhet förekomma i Direct., tillse, att ingen olaglighet dervid förelöper, samt att, om lian förnimmer någon olaglighet blifva af Riddarhusets tjenstemän begången, denr samma till rättelse hos Direct. anmäla.
– Godt, sade Hammar, då skall jag tillåta mig gifva er en liten vink, som skall göra er stor nytta, om ni följer den. Ni kan sjelf föreställa er hvilken effekt en allvetande andes uppträdande måste göra. Jag tror nog, att edra andar äro utmärkta; men om de, såsom ni sjelf säger, skulle få det infallet att strejka, så skulle det ju inte skada, om vi, det vill säga ni, sufflerade dem en smula. Derför vill jag omtala för er några vigtiga hemligheter, som Brauner tror att ingen mera än han sjelf har reda på. Och nu instruerade Hammar spiritisten för den rol han hade att spela. Ett olägligt besök. Vid sextiden på söndagseftermiddagen, således ett par timmar innan soarén skulle taga sin början, gick konsul Felix Brauner genom sin stora våning för att efterse att allt var i ordning till den lysande festen. Han var ganska belåten. Men också hade han hvarken skytt ansträngningar eller pekuniära uppoffringar, för att kunna öfverträffa icke allenast de soaréer, som redan gifvits utan äfven dem, som under säsongens fortsättning komme att gifvas. Man skulle minnas denna fest; ty inom societeten fans ingen som kunde mäta sig med konsul Brauner, då det gälde att utveckla en verkligt furstlig, slösande prakt. Salarne, förmaken, salongerna strålade i en bländande strålglans från de rika ljuskronorna, hvars sken från alla sidor mångdubblades af trymåerna. Nya eleganta möbler hade anskaffats för salongerna, mjuka dyra mattor täckte golfven utom i den stora danssalongen, i hvars fond den improviserade nätta teatern befann sig. Tunga sidendraperier täckte fönsterna och lefvande växter i riklig mängd bildade ett förtjusande afbrott mot den öfriga prakten. Det var storartadt, rikt och smakfullt! Betjenterna stoltserade i nya livréer. De för tillfället anskaffade vaktmästarne togo sig äfven särdeles presentabla ut. Konsulinnan var iklädd en ytterst dyrbar toalett, som lät hennes bedårande skönhet komma till sin fulla rätt. Hon var en vacker och dyrbar prydnad i dessa salonger, fru konsulinnan. Här passade hon förträffligt.
I afräkning å den summa, 150,000 R:dr, som under sistförflutna riksdag anvisades för att, enligt Kongl. Maj:ts disposition, användas till låneunderstöd för befrämjande af utdikning och aftappning af sanka trakter samt sjösänkningar, hafva till sådana företag utaf Kongl. Maj:t i nåder beviljade lån utanorduats å ett sammanräknadt belopp af 95,950 R;dr; hvadan den ännu icke utbetalda återstoden af den för sjösänkningsoch andra vatten-aftappningsarbetens understödjande afsedda lånesumman utgör R:dr 54,050: — Beträffande beloppet af det lån, som Rikets sednast församlade Ständer, under den i Reglementets 133 § angifna förutsättning, beviljade för anläggningen af en till begagnande med ångkraft atsedd jernväg från staden Borås till statens vestra stambana, stadgades uti åberopade §, att detta lån skulle motsvara två tredjedelar utaf den verkliga anläggningskostnaden för nämnde jernväg, dock finge detsamma ej öfverstiga 1,700,000 R:dr. I öfverensstämmelse med Rikets Ständers sålunda meddelade beslut, och sedan en af Majoren C.
Depai tementen, men att ansvarigbe-. 20 'Banco-Utskottets Utlåtande, N‘o 394* ten mäste vara gemensam., emedan det vore vådligt, om den skulle dela® efter den tillfälliga tillsyn, som tillkommer hvar och en, i mon af en sådan delning; samt att, i händelse Fullmägtige iagttagit allt hvad på dem ankomma kan, till Bankens säkerhet och ordning, men olyckor eller underslef likväl inträffa, dessa m‘ste i laglig ordning bedömas och på Domarens profning komma att bero, huruvida Fullmägtige åsidosatt en skyldig uppmärksamhet och tillsyn, eller om olyckorna, sådant oansedt, kunnat inträffa. Utskottet delar den senare åsigten, alt d t vöre vådligt befi ia Fullmägtige fiån en gemensam ansvar ghet, hvilken blifvit föreskrifven c.ch oförändrad bibehållits sedan äldre tider tillbaka; och Utskottet kan ej eller för borttagande deraf hemta stöd uti de förhållanden, att ansvarigheten för Bankens Commissarier blifvit fotad å lempligare grunder, eller att ansvarigheten nu end.st sträcker sig till hvad hvar och en tillhörer att controllera och vård t, och icke, såsom tillförne, var gemensam för alla, hvilket allt blifvit närmare utveckladt i Utskottets Betänkande K:o Tielje §. uti den för Fullmägtige gädande Ansvarighets-Lag, hvilken komme att tillempas, i händelse Fullmäg ig beträdes att af försummelse eller egennytta hafva underlåtit, öfverskridit eller afvikit ifrån de föreskrifter, som Banco-Utskott eller Revisorer meddelat eller i gällande Banco-Ordningar till bestämd åtlydnad äro stadgade., bestämma, det Fu! Imägtig vid sådane fall, om han brottslig befinnes, fälles till ansvar ocb ersättning efter omständigheterne, eni gt 18 Cap. Handels-Balken, hvilket väl stadgar ansvar och ersättning för den ombudsman, som oredliga förfar med det honom anförtrodde gods; men ingalunda ålägger honom någon ansvars skyldighet för sådant, som af olycka timat och hvilket det icke s ått i hans förmåga att fjrekomma och afböja.
På den tiden, då symaskinen ännu ej fanns, var mången husmor glad att af Fredrika Smolanders skickliga fingrar få sydt, hvad hon ej själf hann med, och fann man ej den flitiga arbeterskan vid nålen, så talade väfstolens muntra knackande om, hvar man hade att söka henne. Och allt detta skulle göras på lediga stunder. Men hade hennes händer sin gärning, så hade också hjärtat sin, och hennes tid tycktes räcka till för allt. Hennes besök hos sjuka och i de fattiges hem voro ej sällsynta, men tiden då hon skulle komma kunde aldrig beräknas, och kanske var det därför, som hon mer än mången annan kom underfund med, hvar det verkliga behofvet fanns. Och hon ej blott såg, hon bjöd äfven till att afbjälpa nöden, så långt som i hennes förmåga stod, och då hon förutom sitt deltagande själf hade så litet att offra, fingo hennes förmögnare vänner af sitt öfverflöd släppa till hvad som för tillfället bäst behöfdes. Under hennes tillsyn fingo sedan mö- drarna i de fattiga hemmen göra sig till godo de medförda gåfvorna, pä bästa och mest praktiska sätt, och med egen hand klippte hon till och ställde i ordning för sömnad de delar af de gamla hoptiggda klädesplaggen, som voro användbara. Hvad hon gjorde, gjorde hon helt och hennes baimhärtighet var således ej endast ett hastverk och en hjälp för stunden. Efter koleraåren 1853 — 1855 var nöden stor, och många tillfällen bereddes då för hennes vänner att göra godt. Som ett exempel på hennes sätt att hjälpa må anföras, att då kasernvaktmästarens hustru insjuknade i smittkoppor och fördes till sjuksalen, som fanns i samma hus, tog hon det blott några dagar gamla barnet in till sig och vårdade det, natt och dag, till dess modern utskrefs som frisk. Lika enkelt och praktiskt tog hon sitt sätt att uppfostra. En dag på senhösten, efter första koleraepidemien, var det svårt väder med snö och blåst, så att hennes lilla sjuåriga fosterdotter ej, som vanligt, kunde få komma ut i det fria och leka.
St. i denna fråga fattat definitivt beslut, då först är efter min mening tiden inne, att förordna om och under hvad villkor privatbanker må octrojeras i landet; och det är an!edn:n, hvarföre jag funnit mig föranlåten, att lill StatsUtsk., jemte denna ytterligare utredning af motionen, hemställa, det skallejemkningsärendet snart må upptagas lill pröfning, enär privatbanksfrågan, till följd af K. M:s nåd. erinran, snart torde inom andra Utsk. förekomma, och tili tidens vinnande anhåller jag vördsamt, alt detta mitt anförande må, utan afbidan af prot:s~justering, till Utsk. öfverlemnas. Jag skulle för min del tro, att, om mitt förslag antages, privatbanklagen, som visserligen bör stiftas, skall sakna tillämpning under en lång tidrymd, ty öppnar man för Sveriges allmoge tillfället att emancipera sig från discontlånesystemet, så har den större rörelsen erforderlig tillgång hos Bankens låneanstalter och i statsobligationerna, hvilka sednare fullkomligen ersätta afsaknaden af creditiv-rörelsen, som egentligen utgör privatbank-vännernas skäl, att, i strid med landets allmännaste önskan, yrka dessa inrättningars fortfarande, och till bolagsaftal medverka. R. o. Ad. biföll, att denna utveckling af Hr Danckwardts Den 9 November e. m. 171 förut framställde förslag om skattejämkning finge till Statslltsk. remitteras. Vid föredragning af LagUtsk:s <1. G dennes e. m. pä bordet lagda betänk. N:o 20, i anlcdn. af väckt fråga om förtydligande af K. br. d. 25 Sept. 1777, blef detta betänk, å nyo bordlagdt, pä begäran af Hr von Hartmansdorff, Au g., Frih. Palmstjerna, Carl Otto, m. fl. Föredrogs och bifölls LagUtsk:s d. 6 denues e. m. på bordet lagda betänk. N:o 21, i anledn. af väckt motion, ang:dc ändring i 10 § 12 cap. Arfdab:n.
Ian till i4,t3y lisp., för Norrbottens län till 2,g54 lisp., för Kronobergs län tili 2,512 lisp., för Upsala län till 1,294 ^SP°- sv— Angeläget är derföre, att tillverkningen af saltpetter, hvarpå, i händelse af krig, Rikets sjelfständighet till en icke obetydlig del hvila r, icke ytterligare motarbetas genom förluster, dem tillverkaren vanligen ei äger nog insigtér att undanrödja. T ig §:n af reglementet för förvaltningen af saltpcttcrärendena i Riket af d. 17 Mars i832, föreskrifves sattet, huru p.röfniogen af den levereringsgillda saltpetlerns hall och beskaffenhet skall verkställas; men då detta sätt, efter min öfvertygelse, å t mi aston e J eni nar rum för godtycklighet, får jag härå vördsamt fasta uppmärksamheten. — Jag har mig nemi. bekant, att en enkel chemisk process till vinnande af ett noggrann! bestämmande af rabatten blifvit af saltpettersjuderi-directeuren Edman föreslagen, hvarigenom saltpetterns oarter lätteligen kunna af hvem som helst utrönas, och vida säkrare, än det s. k. eldprofvet, hvilket dock nu vanligen användes. Jag anhåller derföre vördsamt, i följd af detta nu uppgifna förhållande, att sedan Ekon.Utsk., till hvilket denna motion troligen remitteras, inhemtat upplysningar om olägenheterna af nu gällande profningssätt, och de fördelar directeur Edmans synes mig äga, en förändring i de reglementariska stadgarne, huru levercringsgilld saltpetter ska. bedömmas, må lagenligt tillvägabringas, till säkerhet, så vä för tillverkaren, som för krutbruken. Lades på bordet. 6o Dea ^ Mars f ra. Hr af Ulir, Gustaf, anförde skriftligen: Siiir.sk jande begagnar för närvar., till local för sin skola, det K. M. och Kronan tillhöriga f. d. Catharina bränneriet på Södermalm.
Som uppfinningar i denna våg ofta åstadkommas af Vetenskaps-idkare eder andra personer, hvilka af sitt yrke hindras, att kjelfve verkställa desamma; skulle, i händelse den grundsats ovilkorligen antogs, att icke någon uppfinning kunde belönas, förr ån densamma blifvit i stort utförd, mången uppfinnare komina att, antingen helt och hållet eller åtminstone i längre tid, sakna den belöning, hvartill han verkligen gjort sig förtjent: och då sådant skulle betydligen försvaga den väckelse och uppmuntran till nya uppfinningar och förbättringar i slöjderne, som genom ifrågavarande belöningar åsyftas och hittills egt rum; lärer Eder Kongl, Maj:t i Nåder finna någon föreskrift, i anledning af Revisorernes förevarande underdåniga hemställan, icke erfordras, Collegium, som i underdånighet återställer den till Collegium i nåder öfverlemnade berättelse, framhärdar &.c. C, Lenngren, S. N, CassirSm, J. A. Hertzman, E. IV. Brandel. A, P. v. Sydow, ' (L. S.) J. H. vSydow, Revisorers Berättelse. 185 V, M. X anledning af Rikets Stånders Herrar Revisorers anmärkning angående min Spinneri-inrättning , får jag härmedelst afgifva följande underdåniga förklaring: Då jag företog detta kostsamma och mödosamma arbete, hade jag 2:ne föremål. Det ena och förnämsta, det Allmännas nytta, genom införande i Riket af en hår förut okänd slöjd, hvars möjliga utsträckning i Sverige är öfver all beräkning. Det andra, att derjemte, genom enskild profit, erhålla någon ersättning för den härvid använda kostnad. Då jag hos Kongl Maj t i underdånighet anhöll om understöd dertill, i fall ett Penningelån, hvarföre ränta årligen betalas, så kan kallas, borde jag icke grunda mitt anspråk dertill på annat, än på det förra, och då Kongl, Majt i Nåder beviljade ett sådant understöd, kunde jag ej eller, utan förmätenhet, anse min enskilda, högst eventuella, nytta kunna hafva varit ett motiv för beviljandet deraf.
Då denna Motion ej innehåller annat än, att Lars Larsson, i afseende på frågan om Smålands Hussar-Regementes förändrande till Infanterie, ej kan fälla något yttrande förrän hans hemmavarande Häradsboer, hvilka saken möjligen kan angå, blifvit hörde; och att han i öfrigt, hvad den väckta Motionen föreslår, rörande förändring af Beklädnadssättet, är af samma tanka, som Molionairerne, så anser Utskottet denna Motion, såsom ej innehållande andra ämnen, än dem Utskottet redan upptagit, till fullo vara besvarad. Bcsv. och Oecon. Utsk. Första punkten af Utskottets Betänkande har blifvit lemnad utan all anmärkning. I afseende på den andra punkten, eller förslaget att Cassationsoch ApprobationsMönstringar med hästarne vid Indelta Cava lleriet endast skulle komma att hållas b vartannat år, hafva mångå anmärkningar blifvit gjorde, af följande hufvudsakliga innehåll: att, genom en längre tids bestämmande emellan Mönstringarne, det ögonblickliga behofvet af remonter, och följaktligen äfven deras pris, komme att förökas; att, denna svårighet än vidare skulle förstoras, om någon gång dertill komma tillfäliige omständigheter, såsom smittosam sjukdom, krigsrustningar m. m.; att Armeen derigenom vid inträffande fälttåg kunde befinnas i otjenstbart skick, dels af brist på hästar, dels i anseende till det stora antal remonter, som på en gång behöfde inöfvas, och hvartill ej ens i fredstid tillräcklige medel äro anslagne; att, om mönstringarne ej årligen förrättas, en gammal, men duglig häst ofta skulle casseras af farhåga, att den ej kunde hålla ut till nästa mönstring, hvilket nu ej vore förhållandet; och att den senaste författningen om årliga mönstringars hållande visat god följd i det att remontpriset på vissa orter fallit 4o å 5o procent; i följd af hvilket allt man yrkat, att författningarne om mönstringar måtte blifva alldeles oförän - 8 Desv. och Occon. TJtsk. drade i detta afseende.
It:dr för rättigheten att under en tid af högst tre månader idka dylik handel; samt att, derest han efter nämnda tid vill samma rättighet utöfva, det skall åligga honom att förskottsvis betala ytterligare 40 R:dr i månaden. Ett motsvarande stadgande har äfven i föregående Bevilluings-förordniugar varit intaget, ehuru afgiftsbeloppen tid efter annan förändrats. Så utgjorde dessa afgifter enligt Bevillnings-förordningen af 1851 för de första tre månaderna 75 R:dr Banko, och för hvarje månad derutöfver 25 Hulr Banko; enligt Bevillnings-' förordningen 1855 respektive 37 R:dr 24 sk. och 12 R:dr 24 sk. Banko; enligt Bevillnings-förordningen af 1858 respektive 50 R:dr och 20 R:dr Riksmynt; samt enligt Bevillnings-förordningen af 1861 samma belopp, som nu är bestämdt. Uti den Handelstraktat, hvilken den 14 sistlidne Februari blifvit afslutad mellan de förenade rikena och Frankrike, deruti stadgats om ömsesidig rättig het för Franska fabriksidkare och handlande eller deras rese-agenter att i Sverigeeller Norge, och för dylika personer från sistnämnda länder att i Frankrike göra 12 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition J/s 40. uppköp för sin industris behof och att emottaga beställningar, med eller utan prof, men icke att till försäljning kringföra varor, har såsom följd af nyssnämnda i Bevillnings-stadgan föreskrifna skyldighet för utländska handlande och agenter att för rättigheten att härstädes utbjuda, eller afsluta handel om utländska varor, erlägga särskild bevillning, dels den bestämmelse blifvit i 15:de artikeln införd, att, så länge den Svenska lagstiftningen pålägger utländska rese-agenter särskild bevillningsafgift, en afgift till lika belopp skall kunna i Frankrike affordras Svenska rese-agenter; dels ock, i sammanhang med ratificerandet af omförmälde Traktat den 10 sistlidne Mars, Kongl. Maj:t genom en särskild deklaration förbundit
Om inrättande af en Comité i hvarje Församling till utdelande af den Spannmål Magazins-Directionen lemnar; och Om ändringar i Författningarne, rörande Skogarne i Riket. Lagsamt Oeconomice-Utskottens: Om Förslag till ändring af föreskrifterne rörande Stängselskyldigheten; Angående Jordägares rätt hos Landbo samt Rättegångssättet vid Utsökningen deraf; Den ii April. 389 Rörande delnings-grunden vid enskiften af Hemmanen i Blekinge; Rörande Husbehofs Mjölqyarnars befrielse från Skattläggning; Angående rätt för Hemmansägare att uppföra och begagna Husbehofs-Qvarnar; och Om upphäfvande af förbud emot Landtköp, samt LagUtskottets angående: Förklaring, rörande hvad till Politie-mål bör hänföras; Ändringar i nu stadgade Rättegångs-Ordning; och Öfver-Ståthållare-Embetets i Politie-.\ren« den ställande under Hof-Rättens granskning; hvarförutan ock Preste-Slåndet låtit bero vid Lag-Utskottets Memorial i frågan om förlupen Makas rättighet att i nytt gifte ingå. 4:o Gillande af Stats-Utskottets Betänkanden: Om förändring af Saltpettergärdens utgörande; Angående Bokhållaren Carlsunds ansökning, om utbekommande af Mantalsskrifnings - 390 Den 11 April, Provision; samt, rörande Begrafningshjelp efter Secreteraren Morin. Af den 7 dennesj innefattande: 1:0 Ståndets beslut att lemna samteliga Riksens Ständers Utskott del af Kongl. Maj:ts Nådiga skrifvelse den 4 dennes rörande Riksdagens förlängande. 2:0 Bifall till nedannämnde Utskotts Betänkanden, nemligen: Oeconomice-Utskottets : Om Landtbruks-Academien, dess CentralYerkstad xn. ra.; Bug" samt Oeconomice-Utskottens: Angående rättigheten för Allmogen i Skåne och Blekinge, att emellan alla Hamnar derstädes obehindradt föra sina Producter; B anco-Uts kottets :