Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Prot. 1856 $ 1857. 9 Samt. 58 458 Prot.-Vtdrag den 29 Juli 1857. att från Stats-Utskottet få emottaga förnyad framställning rörande dessa frågor, sedan regleringen af utgifterna under Riks-statens samtliga hufvud-titlar blifvit slutligen afgjord. Hvad Utskottet för öfrigt i slutet af detta Utlåtande yttrat, lades till hand lingarne. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Stats-Vtskotlets nedannämnde Utlåtanden: N:o 83, angående begärda stats-bidrag för ny tomtreglering och nya byggnaders uppförande inom den sistlidet år albrunna del af staden Ekesjö; N:o 84, i anledning af väckt fråga om vissa friheter och förmåner för de till presterskapets aflöning i sednare tider anslagna hemman och lägenheter; N:o 85, i anledning af väckt fråga om befrielse från kronotiondes utgörande af de komministers-boställen i Stockholms län, som eller 1850 års jordransakning blifvit med denna utskyld belagde; N:o 86, i anledning af väckt motion, att de räntegifvare, hvilkas räntor äro till Sala silfververk anslagna, må komma i åtnjutande af de med skatteförenklingen åsyftade förmåner; N:o 87, i anledning af väckt motion om rättighet för Gunnarskogs socken i Wermlands län att efter 10 års medelmarkegångs-pris lösa den af socknen utgå ende rotefrihets-afgift för oroterad jord; N:o 88, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående åtskilliga inom Götheborgs och Bohus län belägna kronoholmars afgiftsfria upplåtelse till allmänt begagnande; N:o 89, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående godtgörelse till indelningshafvare för sådana grundräntor, som till följd af qvarnars nedläggande afskrifvas; N:o 90, i anledning af väckt motion om ändring i det genom Kongl. Kungörelsen den 11 Maj 1855 meddelta stadgande, att Landshöfdingarne skola föra ordet vid Riks-Ståndens
Förmenar sedermera Mästaren eller Lärlingen, att Contractet å andra sidan icke blifvit nöjagtigt uppfyldt; pröfve det Magi* stråten, och ege, om så åstundas , samt förutan Lagligt skadestånd, i öfrigt, Mästare att blifva skild vid Lärling, som ej uppfyllt hvad honom ålegat, samt Lärling, att blifva endtledigad från Mästare, som icke uppfyllt, hyad på honom am 72 LngUtskottets Betänkande», kommit att fullgöra; eller ock, om lian vilHqvat4^ blifva, att erhålla behörig tillsyn derå, att Må-* staren sitt åliggande fullgör. Upptager Mästare i Låra fattige barn, de der icke hafva Målsmän, sorn om tid och vilkor kunna Contracl upprätta ; ege ofver dem föräldrarätt, till dess de uppnått myndige år, dock med rättighet, för den sålunda upptagne, att vid 18 års ålder blifva fot* Gesäll förklarad, om han visar sig ega erforderlig skicklighet. Öfver Lärlingarne ege Mästaren lagligt Husbondevälde, så vidt ej annorlunda år i Contracterne förbehållet; dock att han, icke utom uttryckligt medgifvande i samma Conlracter, må begagna dem till andre göromål, ån de Handtverket tillhörande. $• 3* Dör Mästare, medan Lärling i hans bröd år, ege Lärlingen hålla sig till Enkan eller Sterbhuset, om fullgörande af hvad han sig af Mästaren betingat; likasom Enkan eller S-terb^* huset, å sin sida är obetaget, att, under sådane vilkor, samt med Lårlingens eller dess Målsmans begifvande, å annor Mästare öfverlåta rättigheten till Lärlingens biträde, Kommer Sterb-» huset på obestånd, så att förbindelsen å dess sida ej kan fullgöras ; vändo sig Lärlingen eller hans Ltglhskotttu Bttdnk/iaden.'
Stadgandet i 10 §. af 4 Cap., att dell som tjernsten i Gäldenärs ställe förrättar, bör njuta halfva lönen, samt af den andra hälften Gäldenär så mycket tilläggas, som till hans eget, hans hustrus och oförsörjde barns mderhåll tarfvas, har Herr Professor Fröberg anmärkt såSom olämpligt, emedan, då lönen Vöre betydligare, Vieariats-arfvodet blefve för högt, och då lönen vore ringe, underhållet för Gäldenären och hans familj otillräckligt. Utskottet kan deremot icke annat finna, än att denna, i likhet med 16 §. i 4 Lagutskottets Bttånkanden, 921 Mom. af 1789 års ConcoursStadga bibehåline föreskrift, är rättvis, såsom grundad på en billig fordran å ena sidan, att Vicarien emot de förmåner han åtnjuter skall med nit och drift fullgöra de honom i tjensten tillhörande, åligganden, och å den andra, att han skall deremot ega nödig utkomst af hvad honom är anslaget. Härmed öfverensstämma ock flere särskilde Författningar, hvaraf må nämnas KyrkoLagen uti 17 Cap. 28 §. Kongl. Brefvet den 10 Januari 1789 och Kongl. Förordningen den 3o September 1786. Utskottet anser jemväl betänkligt att tillstyrka, undantag för de tillfällige händelser, alt halfva lonen någon gång kunde utgöra en större vedergällning, än med den tjenstförrattandes verkliga förtjenst Öfverensstämde.
Ständer, att hos Kongl. Maj:t begära en undersökning lör att utröna, huruvida orter funnes, hvarest en vidsträcktare rätt till svedjande, än som genom iSo5 års Förordningar medgifven, vore af nöden, och att Kongl. Maj:t derefter täcktes härom efter omständigheterna förordna. Utskotten, som ej funnit'någon anledning alt[ frånträda den öfvertygelse, som hos Rikets sist församlade Ständer vållat afslag till den yrkade utvidgade rättigheten att svedja å otjenlig jordmon, få således äfven nu tillstyrka: att Eric Pehrssons och Anders Anderssons i ämnet <väckta Motioner må lemnäs utan afseende; och finna Utskotten det så mjcket mindre hehöfligt att besvära Kongl. Maj:t med en förnyad begäran om någon undersökning - Lagsamt A. Besv.- o. Oec.-Utsk. Uti. IV.-o 22. 17 ning i detta fall, som genom Kongl. Förordningen af den 2 Mars 181g, 53 i Skogs-Ordningen redan befi tines i så måtto ändrad, att Konungens Befallningshafvande erhållit föreskrift att, efter anställd pröfning, tillåta svedjande äfven å den i Författningen undantagne jordmon, enär sådant utan olägenhet kan beviljas. 6:0 Att på sätt Hr v. Schinckels förslag åsyftar, genom nya stadganden ytterligare inskränka den enskildas rätt, att efter eget behof och omtanka använda sina skogs-alster, för att dymedelst för framtiden åstadkomma en ymnigare tillgång på skogs-producter, skulle, enligt Utskottens tanka, medföra alltför betänkliga olägenheter. Utom det obilliga i en sådan inskränkning af den enskilda dispositions-rätten, har erfarenheten intygat, att Författningar, utgående ur denna anda, som funnits eller ännu finnas, mött lika mycken svårighet i verkställigheten, som obehagligheter i controllen, under det att det åsyftade ändamålet oftast förfelats. Utskotten anse för öfrigt, att användandet af ung skog till hvarjehanda Bih. till R. St.
Punkt. 7. Hvarje Revisor bestås skjuts efter 2 hästar till och från revisions-orten samt traktamente af fyra r:dr b:ko om dagen, så väl under sjelfva revisions-förrättningen, som un - (i Banko-Utskottets Memoria!, N:o 80. der fram och återresan, efter beräkning af 8 mil för hvarje resedag och med iakttagande, att, derest miltalet icke jemt motsvarar resedagarne, må för öfverskottet, så vida det uppgår till minst en mil, ytterligare beräknas en dags traktamente; men skulle revision af Banko-diskontens räkenskaper inträffa inom en tid af åtta dagar, efter det riksdag i Stockholm är afblåst samt riksdagsfullmäktig vara utsedd, att i samma revision deltaga, åtnjuter sådan Revisor icke ersättning för resekostnaden till hufvudstaden, hvaremot honom tillkommer traktamente från den dag, riksdagen afblåses, till den, då revisions-förrättningen tager sin början. (Se punkt 8 i Kongl, kungörelsen af den 27 Februari 1835.) I händelse Rikets Ständer godkänna delta förslag till instruktion; hemställer Utskottet, att Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att samma instruktion varder, genom nådig kungörelse, till allmän kännedom meddelad. Stockholm den 14 Augusti 1851. Ank. till Exp.-Utsk. den 14 Augusti 1851, kl. 11 f. m. Memorial, med förslag till Ansvarighels-lag för de af Rikets Ständer förordnade Direktörer för Låne-konloren i orterna.
Ordningen, i öfwerensstammelse med ve består - iZ78 Den 29 Mars e. m. sint Ridderffapet och Adeln ivid öfwerläggningarne derom fattat; som ock et förslag til den underdåniga ffrifwelse, hwarigenom Högloft. Ridderffapet och Adeln wilja dera utbedja Kongl. Majus Nådiga stadfästelse. Stockholm den i; Martil iFro. Pä Riddarhus-Utffottets wagnar, 8. ^osenliLne. L. v. Wabrenäorik. Stormägtigste Allernädigste Konung! Sedan genom de under loppet af denna Riksdag antagne och stadfastade Grundlagar RiddarhusOrdningen af är 1686 blifwit uphäfwen och äfwen befinnes i flere delar nu mera icke lampelig, har Ridderffapet och Adeln warit betänkt pä författande af en ny / som, i fullkomlig likstämmighet med dehe Grundlagar, hädanefter kunde til efterlefnad antagas; och i anledning deraf sig emellan öfwerenskommit om det Förstag, som, i underdänighet bifogadt, til Eder Kongl. Maj:t öfwerlemnas, med underdänig anhällan, at Eder Kongl. Maj:t derä täckes meddela sin Nädiga stadfästelse. Ridderffapet och Adeln framhärda rc. Riddarhus-Ordning. §. 1. Dä Riddarhuset äger hwar och en introäucsraä Att genom detz HufwudMan Säte och Stam. ma efter den i Matrikeln stadgade ordning, först Grefwarne, derefter Friherrarne, och sedan de ofrige af Ridderffapet och Adeln. §. r. Den 29 Mars. e. m. rz?9 §> 2. Dl undwikande af M irring Ättemännen er mellan, hwilkendera för Ätrens Hufwudman bör anses, stall, såsom förr warit wanligt, äldste Sonen och efter honom hans äldste Son, och sa man efter man, sa länge någon lefwer som ifrän äldste
Förordningen ungående inteckning i fast egendom den 45 Juli 1818 äro föreskrifna i afseende å inteckning af skuldebref och andra fordringshandiingar, så att den sökta inteckningen ej må beviljas, såvida ej dels upplåtaren i afhandlingen samtyckt, att inteckning må ske, och afhandlingen är af vittnen bestyrkt eller, i annat fall, upplåtaren blifvit öfver ansökningen hörd, dels ock upplåtarens eganderätt till jorden, hvarifrån upplåtelsen skett, är styrkt.» Stockholm deri 8 Oktober 1863. Reservationer: af Herr Friherre Wrede; af Herr Grefve Hamilton; af Herr Nordenfalk; af Herr Lemchen, med hvilken Herr Staaff och Riksdagsfullmägtigen Sven Rosenberg från Christianstads län sig förenat: »Jag är i så måtto ense med pluraliteten inom Utskottet, att jag anser mera fullständiga och tydliga föreskrifter, än Kongl. Förordningen den 9 November 1844 innehåller, böra meddelas, angående inteckning af handling, hvarigenom besittningseller nyttjanderätt till hus eller jord å landet blifvit upplåten eller såsom undantag förbehållen; och jag förmenar äfven att, på sätt i Utskottets Betänkande och Nils Petersons motion blifvit anfördt, den vid de flesta domstolar antagna praxis, att endast i inteckningsprotokollet intaga sådan afhandling utan någon undersökning eller pröfning om dess rigtighet eller vederbörandes eganderätt, kan medföra stora olägenheter, utan någon motsvarande fördel för både fastighetsegaren och innehafvaren af besittningsrätten. Men jag kan icke biträda motionärens och Utskottets åsigt, att samma grunder skulle tillämpas i frågor om inteckning af handlingar angående besittningsoch nyttjanderätt, som, enligt Kongl. Förordningen den 13 Juli 1818, skola gälla i afseende på inteckning af skuldebref eller andra fordringsbevis, samt att således inteckning för nyttjanderätts-afhandling och så kallade undantagskontrakter ej må beviljas utan upplåtarens eller fastighetsegarens höBih. tili R. St. Prut. 1862 & 1863. 7 Sami. 1 Afd. 27 Haft. 2 6 Lay-Uttkottcts Betänkande N:o 68. rande, så framt lian ej i handlingen medgifvit inteckning.
Kammaroch BergsCollegiernes infordrade förklaringar och Herrar Landshöfdingars afgifne Berättelser och Utlåtanden ofver de inom hvarje Län varande betydligare vattendänrmingar, som förorsaka skada för jordegare, hafva hos mig stadgat följande tankar derom. Inga naturhändelser hafva i allmänhet ökat vatten.olägenheterne nu mer än förr, snarare vill man med visshet påstå alla 520 LagUtskottets Betänkandett. mindre vattens årliga förminskning, hvarigenom naturen sjeifvilligt tyckes snarare minska ån öka de öfverklagade olägenheterne. Herrar Landshöfdingars relationer i ämnet äro till större delen ej så utförlige (hvilket man ej eller lärer kunna begära) att deraf någon jemförelse kan anställas emellan de olägenheter man vill öfvervinna och de fördelar deraf möjligen kunna ernås eller troligen åro att påräkna, Hufvudsumman af desse Herrars yttranden fattar jag så; att lösen af Vattenverk till jordodiingars förökande, högst sällan skulle kunna af enskilde åstadkommas, utan att medel af det allmänna skulle behöfva anlitas och de fleste Herrar Landshötdingar afstyrka alla bestämda Lagar uti ifrågavarande amne. För Gottlands Lin inträffar i denna del ett hufvudsakligt undantag, der, efter H err Steffens utförliga undersökningar och beskrifningar om öns vidlyftiga odelbara myror, må hända en localförfattning kan blifva lika nödig som nyttig. Om lösen för Qvarnar och Sågverk skulle kunna med billighet stadgas, huru vöre en allmän Lag användbar, der Manufacturverk eller vidlyftigare Mechaniska Inrättningars förstörande komme i fråga. Den. som användt sin tid, omtanka och förmögenhet att vinna och för framtiden bereda Sin bärgning af ett för tillfället lönande Mechaniskt yrke, huru skulle han, skiljd derifrån, derföre hållas skadeslös?
Det är härpå jag önskar fästa Utskottens uppmärksamhet. Utan att med Herr Cederschjöld tro på någon följd af kropparnes magnetiska förvandtskap, är jag dock öfvertygad om de goda resultater, som skulle följa af Representanternas inrymmande inom samma murar; synnerligen som jag ej tror att Den 19 Dccem ber e. m. 369 det nu varande representationssättet kan förbättras under ett lungt fortskridande samhällstillstånd. Sådane förändringar i ett folks samhällsskick förenas vanligen med de stora verldstilldragelser, då ölyckan liksom lär folken, alt Herrans liand är med i händelserna. Herr Riben, Carl Willielm: Jag vill ej yttra mig i hufvudsaken, utan blott begära, att, i fall Ridderskapet och Adeln beslutar remiss till RiddarhusUtskotlet, föreskrift då äfven måtte lemnäs, Öfver hvilken punkt Utskottet skall yttra sig; i annat fall kommer Utskottet i verklig förlägenhet; ty att det går an att bygga hus på tomten fram åt Gustaf I:s statue är klart, äfvensom att de å bakgården redan befintlige Flyglarne kunna påbyggas och inredas. Men första frågan är, om man finner lämpligt att bygga härpå tomten, och Motionen bör derföre först remitteras till StatsUtskottet, som skall yttra sig om det anser en sådan byggnad af behofvet påkallad. Derefter uppstår fråga om Ridderskapet och Adeln vill upplåta sin tomt, och då först bör frågan remitteras till RiddarbusUtskottet. Grefve Frölich, David: Hufvudsakligen förekommen af den sista talaren vill jag blott, fästa Ridderskapets och 6 11. 24 370 De b 19 Decembev e. va. Adelns uppmärksamhet derpå att då frågan nu är, till hvilket Utskott ämnet skall remitteras, den primitiva hör företagas framför den secundära. Skall byggas är den primitiva frågan; af hvad medell hura och hvarestj är den secundära delen af Motionen. Denna sednare kan först komma under ventilation, då den förra är afgjord; och då först hör Motionen remitteras till RiddarhusUtskottet.
Den 23 September e. m. 421 N:o 56, i anledn. af väckte frågor om ersättning åt nämnd för biträde vid syner och extra förrättningar; N:o 57, i anledn. af väckt fråga om options-rätt för åboer å stomhemman; N:o 58, i anledn. af väckte frågor om ändring i K. förordningen om socknenämnder å landet d. 29 Augusti 1843; N:o 59, i anledn. af väckte motioner om ändring och förklaring dels af Fiskeristadgan d. 14 November 1766, dels ock af reglementet för Nordsjö liskerierne i Götheborgs och llohus län d. 21 Juli 1774; N:o 60, i anledn. af väckt fråga att boupptecknings-afgiften i Stockholm må bestämmas att utgå till lika belopp i alla ofrälse sterbhus; samt N:o 61, i anledn. af väckt fråga om uppsättande af 2:ne nya årgångar predikotexter. "H. R, o. Ad. åtskiljdes kl. £ till 10 om aftonen. In fidem protocolli, Albert Munck, Måndagen den 25 September 1848. Plenum kl. J till 10 f. m. Hr Gr. o. Landtm, tilikännagaf, att Hr Rääf, Leonh. Fredr., som blifvit utsedd till ledamot af StalsUlsk., anmält det lian önskade få, med bibehållande af riksdagsmannarätt, afsäga sig denna befattning. R. o. Ad. lemnade härtill sitt samtycke, hvarefter Hr Gr. o. Landtm., med tillkännagifvande, att Hr Ridderborg, Jacob Fredr. Georg, såsom ledamot af StatsUtsk. begärt och erhållit 3:ne veckors ledighet från denne dag, anmodade Hrr Eleclorer alt sammanträda till val af en ledamot i StatsUtsk. efter Hr Rääf samt en ledamot att i samma Utsk. inträda under den Hr Ridderborg beviljade ledighet. Fortsattes pröfningen af StatsUlsk:s mern.
Disconterna för jordbrukets räkning, mot minst 7 med provision eller 12 procents ränta; uti detta oerhörda åkrandet på jordbrukets bekostnad, ligger orsaken till dess jämt stigande behof at lånebiträden, och deri näring som minst kan betala hög ränta, är just den sorn fått bära den högsta, några obetydliga Odlingslån undantagne. En stor Författare Lord Bacon Pager sä - Den 10 Februarii, 259 ger i sine memoirer, att det är emot sakens natur att penningar kunna frambringa penningar. Min uppmärksamhet fästes synneiligast härvid, när jag betänker arten och beskaffenheten af de penningar, som, från Banken utlånade och der tillverkade af papper och trycksvärta, förmå frambringa både penningar, penningars värde och fastigheter. Han dömer likvisst åckrarne något oblidt ty han säger, att åckraren är den största Sabbatsbrytaren, emedan han plöjer alla söndagar; att han är en drönare, om hvars utdrifvande ur kupan Virgilius talar; att han bryter den första lagen, sorn gjordes för menniskan efter fallet, att nemli-i gen, han skall äta sitt bröd i sitt anletes svett, och icke i en annans Sedan åckrandet nu mera har blifvit ett yrke, går jag med honom öfver till den slutsattsen, å ena sidan, attåckrets tand bör affdas, så att den intet biter för djupt, och å den andra, att tillräckelig uppmuntran Jernnäs åt penninge-karlar, att utlåna sina penningar till handelns upprätthållande och förkofran, hvilket icke kan ske med mindre än två slags ränta tillätes, en högre och en lägre. Jordbrukets Capitalvärde ^Städernes jordbruk ej inberäknadt) utgör circa 300 millioner R:dr Banco, för att nyttja rund summa, under de höga varuprisen, torde detta Capitalvärde lemnat en årlig behållning j8 millionär R:dr Banco, beräknadt efter vår nu varande lagliga ränta 6 procent, Det är nogsamt bekant, att de flästa egendoms-afkastningar äro nedsatta till hälften, således det hela till circa 9 2Ö0 Dill lo Fabr nar ii. a 12 millioner.
Af dessa skäl anser jag det nu af mig framställda förslag till sjöförsvarspersonalens ordnande och öfning bäst öfverensstämmande med landets behof och medlens ekonomiska användande, samt reserverar mig mot hvad Komitén i förutnämnda båda afseenden föreslagit.” In fidem 1\ O. Bäckström, BILAGOR. jw l. o o • . • • . (Åtskilliga uppgifter rörande nagra i Frankrike för Italienska Regeringens räkning byggda Pansarfregatter). (Förslag, inkomna från Kongl. Flottans station i Carlskrona, angående ångkorvetten Gefles reparation och förändring). Bilagor till Sj oför svar s-Komiténs betänkande. 1 2 Förslag, utvisande den af Komitén tillstyrkta sjöförsvarsinateriels beskallenhet och kost tills vidare höra bibehållas, saint kostnaden af dei Klass. > a sL Fartygs-cert. Kanonantal. Hastighet. Machinkraft. Hufvud-dimensioner. ^byggnadskostnad. längd. Bredd. Djupgående. St. St. Knop. Häst-kraft. Fot omkr. Fot omkr. Fot omkr. Den föreslagna materielens totalvärde 21,260,00( i 3 5. tad; de fartyg, hvilka, såsom användbara under forsta koinpletterings-perioden, ansetts »ybyggnad, sorn under samina period skulle ega rum. Fartyg, hvilka ansetts böra tills vidare bibehållas samt i den nya materielen ingå och minska nyanskaffningskostnaden under första perioden. Antal fartyg ansedda användbara. Antal fartyg, som skola nybyggas. ^byggnadskostnad för komplettering under lista perioden. Ångskeppen Stockholm och Carl XIV Johan 2 4 8,000,000 o o Angfregatten Vanadis samt Angkorvetten Gefle, sedan denna undergått förändring 2 2 1,180,000 Angkorvetten Orädd, Ångfartygen Valkyrian och Drottning Lovisa 3 1 225,000 156 st. Kanonslupar, Kanonjollar och Mörsarefartyg. 11 st. dels färdiga dels under byggnad varande Kanon-ångslupar. 1 Post-ångbåt, Polhem.
M. jemväl genom 2:ne andra Resolutioner af samma dag, i allmänhet förklarat, det Piasbendeoch Hospi - Underdåniga Skrifvelser'. 57 tals-Hemman, men icke Boställsoch Militiaseller DomkyrkoAnnexeoch Mensal-, Scholreoch Predikostols-Hemman inom merberörde Härader, kunde, utan särskilde befrielse-Resolutioner, frän deras vanliga Sommar-arbeten vid Kungsgårdarne undantagas; och att, vid ett af E. K. M:ts Befallningshafvande, i alla vederborandes närvaro, den 16 Mars 1780, hållet sammanträde, en Öfverenskommelse blifvit af den således arbetsskyldige Allmogen trälfad i afseende på åtskillige omständigheters iakttagande vid verkställigheten af höstnaden å ängen Räften; varandes denna dagsverksskyldighet sedermera pä sådant sätt utgjord, till dess, i följd af Kongl, brefvet den 7 December 1813, ett Contract med samma Allmoge om detta slags arbete blifvit upprättadt, i likhet med hvad den, vid ett sammanträde sistnämnde år, sig åtagit, nemligen att, i stället för desse dagsverken , som utgått i Erosta Härad till 3*, i Torna, Bara och Harjagers Härader till 4, i Färs och Onsjö till 5, samt i Rönnebergs
Län, sådant likväl icke föranledde till någon annan åtgärd ifrån Rikets HöglöflStänders sida, än alt, hvad beträffade B Allm, Bero. och OeCon.Vtsk. Betänkande N.o 39• frågan om Herjeådalens läggande under Gefleborgs Höfdingedöme, Rikets Ständer, under den 20 Dec. 1823, till Kongl. Maj:t afläto en underdånig skrifvelse, med hemställan, att, efter det ej mindre Herjeådalens invånare, än Kongl. Mapts Befallningshafvande i Gefle och Östersund öfver förslaget hörde blifvit, Kongl. Maj:t täcktes vidtaga det beslut, sorn i Kader pröfvades ‘bäst och nyttigast', samt att Kongl, Majrt under den 20 Januari 1824 i Kader förklarat, att Kongl. Maj:t, på flere Nådigst anförde skäl, funnit frågan härom böra förfalla och sålunda icke kunde till Rikets Ständers ofyanberörde hemställan lemna dess Nådiga bifall. Utskottet anser, att hvad Riksdagsfullrnägtigen Rutberg anfört, rörande de olägenheter, sora skola uppkommit genom inrättandet af den serskilda Länsstyrelsen i Jemtland, torde förtjena föga afseende. Sådana omständigheter, sorn individers mislyckade oeeonomiska företag eller deras mer och mindre benägenhet, att nred hvarandra yppa tvister och lättheten att dem utföra, lära icke med skäl kunna utgöra motiv för bedömandet af en Länsinrättnings nytta eller umbärlighet. Detta måste bestämmas ifrån andra mera vigtiga grunder, och utur en sådan synpunkt finner Utskottet, att Jemtland i hög grad företer behofvet af en serskild Länsstyrelse. Redan detta lands geografiska belägenhet, såsom varande, igenom höga bergssträckor, afskiljdt ifrån närgränsande provincer och i allmänhet med dessa af en olika natur, synes tala för dess bibehållande ■ såsom eget Höfdingedöme och dess behof af en egen Styresman.