Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Som denna omröstning utfallit med 46 Ja emot 71 Nej, hafva Rikets Ständer beslutat i enlighet med iVe/-propositionens innehåll. 9:de omröstningen. Den, sorn hi faller Utskottets, af tre Stånd godkända förslag, att icke i § 6 upptaga ”Chefer för Stats-Deparlementen” röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, komma, i enlighet med Borgare-Ståndets beslut, ”Chefer för Stats-Deparlementen”, att upptagas ibland de uti § 6 uppräknade embetsverk. Denna votering har utfallit med 48 Ja och 69 Nej; hvadan Rikets Ständer beslutat i öfverensstämmelse med innehållet af iVe/-propositionen. Den, som bifaller Utskottets, af tre Stånd gillade förslag, att följande rubriker, nemligen: Vikarier och Substituter; Masmästarebref; Mästarebref vid Hammarsmeds-embetet; Mästersvens, Hyttedrängs och Uppsältares antagningsbref; Förordnanden och antagningsbevis för Städernas betjente m. fl.; Musikanter och Dansmästare, förordnanden för; skola i författningen qvarstå, med för desamma i förslaget vid Utskottets Betänkande N.o 8, upptagne afgifts-bestämmelser, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, komma dessa rubriker att, i enlighet med Borgare-Ståndets beslut, ur författningen utgå. Som denna omröstning utfallit med 79 Ja emot 37 Nej, så hafva Rikets Ständer beslutat i enlighet med Ja-propositionens innehåll. ihte omröstningen. Den, som bifaller Utskottets, af tre Stånd godkända förslag, att den allmogen hittills medgifna befrielse från skyldighet att kartera besvärs-skrifter, ansökningar och förklaringar, med bilagor, som hos Kongl. Maj:t ingifvas, jemte de resolutioner, utslag och dornar, som i aidedning deraf till allmogen utfärdas, hädanefter skall upphöra, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, kommer, i enlighet med Bonde-Ståndets beslut, allmogen att fortfarande vara befriad från ifrågavarande karterings-skyldighet.
Eders Kongl. Maj:ls undcrdånigstc och tropligtigste tjenare och undersåter CLAS LIVIJN. V. J. NETZEL. G. G. UGGLA. Stockholm den 3i Mars i838. (i. V.) R. Th. Cederschiöld. 55 Uppgift på den tillöka consumlion af Ved och Ljus, som uppkommit i följd af nedannämnde, efter det 1829 års Stat utfärdades, vid Södra Corrections-Inrättningen tillkomne Verkstäder och Fabriker m. m. Sex Calorifairer uti Cellerna, hvartill åtgår 90 famnar ved; en Klädesfabrik , beslående af 2:ne Etager med 4 Calorifairer och till arbetets bedrifvande är äfven contraheradt, att Inrättningen skall bestå ljus, sorni årligen uppgår till omkring 35i LM, äfvensom 70 famnar ved; en Bomullsfabrik med 6 större salar och 1 Garukokeri, hvartill åtgått ungefär 67! LM ljus och 3o famnar ved; Fabrikör Dehm har hyrt 2:ne Snickareverkstäder, jemte mekaniska sägen, hvartill blifvit användt 3o LM. ljus och 10 famnar ved; åt Notarien Elde eller numera Conducteur Ekfelt har blifvit uppbyggd en större Smedja, dertill 22 LM. ljus åtgått; äfven har Sjukhuset blifvit påbygdt en våning med G rum och eldstäder; men då en förnyad Stat för Inrättningen år 1835 ulkom, blef icke någon tillökning uti vedoch lysnings-conto upptagen, utan gamla summan bibehållen, ehuru alla dessa tillökningar å eldstäder och lysningsställen tillkommit, hvaraf synes det anslaget är alldeles otillräckligt. Att 2tne famnar ved ej varit tillräckliga för hvarje logement härrörer deraf, att bland annat uti ett rum, der 60 å 70 personer äro boende, 2:ne större kakelugnar äro anbragte, som tarfva mera eldning än i vanliga rum.
Utskottet sig wäl böra till sölje af nyst anförde grunder , jemwäl tillstyrka alsiag ä de samma sä tvid: de endast äsystade att öka antalet af enssildte Marknader för näcn n witz Stod; mea dä ett och annat Memorial finnrs innehälla den önskan att t händelse Frimark, naders förändring till enskiidtt ej skulle blfattas, flere Frimarknader dä mätte tillätas ä-wensvm att nägre nya Marknoder mä inrättas utan att be, flämdt yttras huruwida detze borde blifwa frie eller icke, sä förmodade Utssottet sig jemwäl äligga ott meddela utlätande angäende Frim.rknaderö tillökning. Och rhmu Utssottet wäl kände att dess flags Marknader merendels bidraga till större afsättning af Stodsmanna och stundom äfwen af Landtmanna-waror, önssade likwäl Utssottet, att denna afsättning mätte befordras genom andra ost) bättre medel än Marknaders förökande och att således flere än de redan inrättade ej borde tillätas. Widkommande sedermera de i nägre Memo< rialer gjorde andragande, om en dcl Marknaders flyttning till andra orter och terminer, sä ansäg Utssottet sig icke eller härutinnan tillstyrka nägon ändring uti den Marknads« reglering / som Kongl. Mastts och Rikets Commerce - Cvllegium, pä de i KonglBrefwer den n Junti i7Z;8ansörde grunder , ej lange sedan fastställa och ursärdadk. Slu - Den 27 Januarir. 1107 Slukeligen hwad angeck Herr Rädmannen ^ulielii önskan, att Marknaderne matte bibchällaö » nu warande stick, ansäg Utstottet Ven samma wara genom föregående urlätanve brswarad. Or Lx ^rotocollo k. betsel. Bifölls Upplästes följande: Riksens Högloft. Ständers Allmänna Beswärs - och (Dcconomte - Utftorrs Betänkande, i anledning af ett hos Wällofl.
För öfrigt hwad sjelfwa betänkandet angär, dä det sä widt omständigheterna medgifwa tyckes uppfylla de twenne ändamäl, som med Konungens Nä diga Proposition ä syftades, det ena att fä en widsträcktare Magazins-fond, det andra att bestämma begreppet om den stags redogörelse, som af Riksens Ständer för denna förwaltning skulle kunna fordras, har jag i anseende dertill ingen annan önskan öfrig, än att det mätte winna Ridderskapet och Adelns bifall. Men för min del önskade jag fä uti Protocollet förwarad en liten anmärkning jag ej kunnat undgä göra, i anseende till Utskottens tillämpning af 60 §. i Regerings-Formen till frägan om Bränneriernes utarrenderande. Det heter wäl uti denna §. ej heller m<i Louungen Statens inkomster förpakta, men jag kan 'ej deraf draga den slutsats att ju Konungen och Riksens Ständer gemensamt kunna förordna bwad de i detta fall finna tjenligt. Jag stror också att denna princip ar sä mycket angelägnare att bibehälla, som Riksens Ständer annars skulle betaga sig rättigheten att i allmänna husbällsanstalter besluta hwad de finna nyttigast. Jag kan ej neka, att om Brännerier stola drifwas för Statens räkning, anser jag enda utwägen wara att utarrendera dem; men dä jag nu ej will insistera pä denna fräga, will jag endast i anseende till principen om Ständers rättighet att gemensamt med Konungen besluta om sädane"ämnen, hafwa den för min räkning i Protocollet införd utan att sör öfrigt yrka någon äterremisi af betänkandet. Herr Den 12 October. 4Zi Herrr Barén och Landt-Marffalken gjorde proposition till gillande af Statsoch Oeconomi Utffottens betänkande, hwilken med Ja beswarades. L kaledes föredrogs och bifölls bemälte bägge Utffotts förledne gärdag pä bordet lagda gemenfamma betänkande, rörande Sillfistct pä djupet.
Hamilton påpekat — det grekiska studiet vid våra elementarskolor tilläfventyrs skulle höjas genom ett mångsidigare användande vid läsningen af de grekiska författarne sjelfva och genom en minskning i de formela specialiteterna, hyser jag dock den mening, att redan enligt nu gällande skolstadga ynglingen i våra elementarläroverk erhåller en ganska vacker anpart af den grekiska litteraturen, då han får göra bekantskap med arbeten af Xenophon, Homerus, Herodotus och Plato, d. v. s. af hvad Grekland ägde bäst i poesi, historia och filosofisk vältalighet. Han bör derigenom vinna kärlek till den klassiska litteraturen, på samma gång han insuper den bildningens modersmjölk, som — om också ej i det praktiska lifvet erbjudande någon positiv fördel — dock tvifvelsutan i betydlig mån skall bidraga att skärpa tanken, gifva en allsidigare blick öfver de menskliga tingen och rikta det estetiska sinnet. Samma talare var för öfrigt den ende, som försökte att lösa de pedagogiska svårigheterna, men huru enkelt han än tycktes göra detta, befarar jag att han näppeligen dermed förmådde kullkasta de ovederläggliga skäl, som af reservanten finnas anförda å sid. 22. Den dispenserade borde, menade Gr. Björnstjerna, sysselsättas med inathematik jemte reallinien; men hvad skall han då läsa, när den klassiska linien, som han sålunda förbigår, har lektion i detta ämne? Skall han äfven då förenas med reallinien, blir följden ovilkorligen den att han alltmer inkommer pä denna linie, och huru går det då, när han tillsammans med denna linie undervisas i ett realämne, medan klassiska linien har latin, som ju äfven han bör läsa? Det är sannerligen ej så lätt, som den ädle Gnn föreställer sig, att reda denna härfva och dertill fordras säkert mer än god vilja hos läraren. Gr. Björnstjerna slutade med en uppmaning till R. o. Ad. att fasthålla vid det beslut R. St:r nu i flera riksdagar efter hvarandra fattat. Det har emellertid såväl af mig som andre talare redan framhållits, att R.
I sjelfva hufvudsaken, när vi få BancoUtsk:s memor. fram, skola vi ytterligare se till hvilkendera, Hr Stuart eller jag, ådagalagt den största naivetet, och måhända skall han omsider finna, då han synes tro mig hafva intagit en alltför hög ståndpunkt, att han sjelf i stället intagit en alltför låg. Hr Rosenblad, Bernh.: Ehuru detta betänk, icke kan föranleda till någon åtgärd, ber jag dock att få tillkännagifva, det jag fullkomligt instämmer i Hr af Rolens reservation rörtde betänkts obehörighet; och då denna min åsigt vunnit ny styrka af det anförande, som afgafs vid betänka första föredragning, anser jag mig böra tillägga några ord. Först skall jag då fästa mig vid frågan om skrifvelsens lämplighet. Vi skola då påminna oss den skillnad emellan statsmagterna, att vi, som tillhöra den ena, kalla oss den andras undersåtare; men det oaktadt lärer Hr Stuart icke kunna uppgifva någon fråga från Styrelsemagtens sida, deri det lämpliga blifvit till den grad uraktlåtet, sora det, enligt Utskrs förslag, här skulle blifva. Konungen fästade R. St;s uppmärksamhet på vigten deraf, att frågan om ändring i 72 § Reg.F. snart afgjordes. Om Ständerna i sammanhang med den aflåtna und. skrifvelsen uttryckt deras önskan, att K. M., så fort sig göra låtit, täcktes taga ärendet under öfvervägande, så hade någonting derpå icke varit att säga; men att, 3^ månader efter det skrifvelsen afgått, framkomma med en påminnelse, utmärkande, som skulle nödig skyndsamhet i frågan hos K. M. icke blifvit iakttagen, det måste alltid visa sig olämpligt, helst från BancoUtsk. som icke just torde vara det hland Utskrn, hvilket iakttagit största skyndsamhet vid handläggning af de ärender, som detsamma tillhört.
Vid ånyo skedd föredragning bifölls Lag-Utskottets Betänkande N:o 36, i anledning af väckt motion om lekmäns verksamhet i kyrkans tjenst. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Lagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens följande Betänkanden: N:o 1, i anledning af väckta motioner, angående dels ändring af gällande stadganden i fråga om skyldighet att bygga och underhålla vägar och broar samt dels rättighet till erhållande af tjenligt väglagnings-ämne å andras egor; 278 Prot.-Utdrag den 1 Juli 1854. N:o 2, i anledning af väckt motion om ändring af Kongl. Brefvet den 19 Juni 1830, i fråga om beräknande af ”matlag” eller ”rök”; och N:o 3, i anledning af väckt fråga om förändring i föreskrifterna rörande prestval. S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utskottets nedannämnda Utlåtanden: N:o 161, i anledning af Kongl. Majlis nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående Folkskole-lärares pensionering, bifölls; N:o 162, i anledning af väckt motion om ett lån till Skredsviks församling i Götheborgs och Bohus län, bifölls; N:o 163, angående låns beviljande för sänkningen af och en båtled mellan sjöarne Asunden, Jernlunden samt Stora, och Lilla Rengen i Östergöthland, bifölls; N:o 164, angående hegardt och af Kongl. Maj:t förordadt ytterligare anstånd med inbetalningarne å de staden Cimbritshamn beviljade hanmbyggnadslän, återremitterades; N:o 165, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga remiss å dess och rikets Kammarkollegii berättelse, angående kungsgårdars och öfriga kronolägenheters förvaltning ifrån den 7 November 1850 till den 20 Oktober 1853, lades till handlingarne; N:o 166, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga remiss å Kongl.
Till följd af vederbörliga Resolutioner af åren 1815 och 1828, åtnjuta Orgelnisterna i Skifvarp och Nöbbelöf kontanta löner af Kyrkorna; och allt ifrån 1707 har lön af Stora Herrestads kyrkokassa vitgåLt till Klockaren derstädes, de 70 färsta åren med 3 Daler, och ända ifrån 177? med nuvarande belopp, 24 sk. ; för hvilket anslag Kongl. Majus Resolution i äldre Kyi koräkenskaper finnes åberopad och otvifvelaktigt i afskrift bifogad, fastän detta i sednare årens ansetts obehöfligt, likasom det å öfriga ställen ansetts öfverflödigt att, år efter år, åberopa och bifoga de Resolutioner, som ligga till grund för anslagen, ingenstädes inom Kontraktet utgår lön af Kyrkorna till Orgeltrampare. Deremot äro i alla Kontraktets Församlingar löner af Kyrkornas medel anslagna till examinerade Barnmorskor, och det på grund af Kongl. Brefvet den a3 Augusti i8o5, hvilket, ehuru gällande och tillämpad t för alla Skånes Kyrkor, dock synes hafva varit Rikets Ständers Revisorer obekant. Angå&ade Räkenskaperna för Efverlöfs och SltKimiiige Kyrkor. Till underdånigste åtlydnad af Eders Kongl. Majus , uti Remiss den 12 sistlidne Februari, gifna Nådiga befallning, får, i anledning af Rik ets år 1841 församlade Revisorers anmärkningar vid Kyrkoräkensiaperna, undertecknade, Efveilols och Slimminge Kyrkors Syssloman , — 428 - i afseende på de Räkenskaper, som för dessa Kyrkor blifvit uppgjord# sedan den i Maj 18 36 , i djupaste underdånighet afgifva följande Förklaring. En Förteckning öfver hvarje Kyrkas silfver, koppar, böcker och kläder m, m. har livart år sedan i836, då undertecknad, Pastor, tillträdde dessa Församlingar, åtföljt dess Räkenskaper.
På grund af hvad sålunda anfördt blifvit, och enär den anvisade fonden vid såväl Handelsoch Närings-diskonten i Stockholm, som låne-kontoren i Götheborg och Malmö är till fullo anlitad samt i annan händelse fullmäktige äro oförhindrade, att beloppen inom de särskilde Diskont-verken förändra, anser Utskottet sig böra, med vidblifvande af sitt förra förslag, tillstyrka, 18:o att 2 mom. af 214 § i Reglementet må i enlighet dermed uppställas. Utskottets yttrande efter 53 punkten vid sidorna 46 och 47, i afseende dels å kassa-kreditivens förfallodagar och dels å tiden för erläggande af inträdesafgift för dylika kreditiv är återremitleradt af Ridderskapet och Adeln, dock enär Presteoch Borgare-stånden bifallit samma yttrande, hvilket af Bonde-ståndet, såsom till åtgärd icke föranledande, lagts lill handlingarne; får Utskottet, i anledning å anmärkningarne inom förstnämnde stånd, endast upplysa, att då assignering af kreditiv icke kan få ega rum förr än inträdesafgift blifvit inbetald, så skulle det till kreditiv-hafvares skada kunna inträffa, att om afgiften icke åtföljde kreditiv—ansökningen, utan först efter det kreditiv beviljats till verket erlades, assignation å kreditiv måste kasseras till följd deraf att, genom kommissionärs försummelse eller af andra orsaker, inträdesafgiften förblifvit obetald under den i allmänhet korta tid, som förflyter emellan beviljandet af kreditiv och rättigheten för dess begagnande, hvadan ock det synes vara lämpligast, att fortfarande bibehålla den hittills, utan 20 Banko-Utshotlels Utlåtande, M 39. anmärkning från kreditiv-sökandcs sida, begagnade ordning, att afgiften skal! åtfölja ansökningshandlingarna och till vederbörande återställas i händelse kreditivet icke beviljas. Stockholm den 19 Maj 1851. Reservationer:
I en tunn drägt, med blottadt hufvud lopp hon i skumrasket genom gatorna. Hon såg ej de nyfikna blickarna, som riktades på henne, kände ej regnet, som störtade ned och genomblötte hennes kläder. I rastlös oro störtade hon framåt. Så kom hon till elfstranden just i det ögonblick en jagt full af folk lade ut derifrån. Det var sjöfolk, som foro till hamnen. Elisabeth var i begrepp att ropa dem tillbaka för att taga henne med sig, men en röst, väl känd, nådde hennes öra; det var hans röst, för hvars skull hon lemnat sitt hem. Hade han vetat, att den, han så högt älskade, stod honom så nära, att hon lemnat sitt varma hem för att i en ruskig höstqväll söka upp honom, då hade han haft en tröst med sig på vägen, men han visste det ej och derföre lyste ej en enda hoppets stjerna ned på hans ödsliga stig. Vid ljudet af denna fordom så kära stämma tystnade hvarje önskan i Elisabeths hjerta. Med spänd hörsel lyssnade hon och stirrade efter de farande, sålänge ännu ljudet af årtagen nådde hennes öra, och ännu länge, se’n allt tystnat, stod hon qvar på samma ställe och skulle kanske stått der hela den mörka höstnatten igenom, om ej en hand sagta fattat hennes och en bekymrad stämma talat bevakande ord i hennes öra. ”Hvad gör du här, älskade?” frågade Rudolph ängsligt. ”Det blir din död att vandra omkring så der klädd i detta väder. Kom hem med mig.” Stum lät sig Elisabeth föras mot hemmet och först då hon i det lilla kabinettet stod framför honom, såg Rudolph den förstörelse, som herrskade öfver hela hennes varelse. ”Min Gud, hvad fattas dig?” utropade han förskräckt. ”Han är borta,” sade Elisabeth utan att ge akt på frågan, eller kanske snarare för att sålunda besvara den. ”Hvem är borta?” ”Leonhard. Han reste just nu till Brasilien och återvänder aldrig,” sade hon med en djup suck. ”Drömmer du?” sade Rudolph häpen. ”Gud gifve det vore så; men ty värr har jag sjelf sett honom fara.”
Kort sammandrag af lärometoden i det af mig bildade HandelsInstitut, Hvarje elev får, efter hos mig inhemtad säker arithmetisk underbyggnad, så att han, efter korta och enkla metoder, kan i borgerliga förhållanden med lätthet uträkna Dea j Mars e. m. hvad fråga som helst, börja föra böcker och upptaga sig till godo ett inventarium, bestående af contanla medel, hus, skepp och fastigheter, samt varor och utestående fordringar in. m. Skulder måste han äfven upptaga. För den skilnad som uppstår, då han drager sitt debet ifrån sitt credit, får han till läroverkets föreståndare aflemna en på olika betalningstider utställd ovillkorlig revers roed ränta, samt af innehåll, att, om någon utbetalning skulle på utsatt dag uteblifva, reversen förfaller att genast betalasmed ränta till förfallodagen. Det beror sedan på eleven sjelf att så handla, att han sin skuld kan godtgöra; i annat fall sättes han under concurs, och med honom förfares, som vore lian en verklig köpman i allmänna lifvet. Med utrikes handelshus, (emedan eleven der kommer att äga fordringar eller häfta för skulder), samt vexlars remitterande och trasserande, kommer eleven ofta i beröring, äfvensom med assurance, hafveri, förolyckandet af egna fartyg och varor. — För institutet är af mig upprättadt ett sammandrag öfver varor, hvilka Sverige producerar, samt både imoch exporterar, deras efter tiderna varierande pris för hvarje dag, och så ordnadt, att det med en enda rad bestämmes, och ett sådant sammandrag öfver hvarje känd handelsort, der Sverige sjöledes kan handla, och priset bestämdt i landets eget mynt mot dervar. brukligt mått, mål och vigt. För reductions-lätthetens skull är på hvarje ställe anbragt en column, som visar, hvad hvarje der uppgifven qvantitet utgör i Svenskt mått, mål och vigt. En likaledes af mig upprättad kurs-tableau bestämmer, inom läroanstalten. för hvarje dag kursen på hvarje lands handelsort öfver bela jorden, och det icke allenast emot Sverige, utan äfven mot London, Hamburg och Amsterdam.
Att detta matte blifma kill Oeconomi??, och Be, swärs-Ukstottet remittcradt anhallcs, äkweusom att det samma såsom etc tillägg kill det Memoria!, sonr^ blist wit communiceradf med de andra Refpcckiws Skan, den, malte Matos mig akt dem äsweu ja meddela. /ä. bunck. Remitterades til! Allmänna Beswärsoch OecoDomi« - Ucstottet. Grefwe Alörror, ^6o!f Oöran, bcgärds proposition pä sin gjorda molien, angående upphöran, de med nya frågor. Begärdes pa bordek. Ridd och A. Pr or. 5 B. Fri, LI - Den 5 Januarrk. Friherre kunck, ^clolk, hade inlämnat ett Memorial hwilkec upplästes, sa lydande: Wördsamt Memorial. De förre Riksdags ölme-, läggningar, sa wäl som Skaks , U stotters Betänkande om Strömsholms och Flyinge Kungsgårdars disponerande hafwa bade upplyst M!g, lom ock stadgar mina rankar Ull en sak sem helt witzt annars undfallit min uppmärksamhet. Wäl hade jag warit af den lankan, att t stallet för större Stuteriers bibehållande a deste twänne ställen, hade dec warit bättre att öswerallt j landet funnirs tillgång pä utwalr goda Hingstar kringspridde öfwer alic i Landsorterna hwarjgenom nyttan öfwer hela Riket närmare warit wunnen med besparing af den dryga kostnad, stm åtföljer underhållandet af Stallmästare och Stoll-Betjening, och hwilket gansta läkt genom kloka anstalter kunnat winnås; jag frångår inut denna min ölwerkygelse, utan önskar fast Mera att lill detta ändamals winnande lämpeligs ut» wagar mätte uttänkas och af Skälö Ulstorlet förestås ; men dä Högloft.
Den 8 innemaranDe månaD, gifmit Djj tillfänna, Det dCongl. 9i)faj:t i nåDer goDfänt bmaD ^i få» lunDa för mår Del beflutat, famt att, fcDan De färjfilDa uppfinningar, forn 53 t od) för Det ni)a mpntfpflemeté fullftänDiga orDnanDe ocb tillämpning befunnits nöDiga t affeenDe pä fät te t att föra kronans od; anDra allmänna väfenjfapet, utjfplDeré Debitering, wepelfurfené notering famt böteré beräfnanDe ocb för» wanDling, m. m., gunnit frän roeDerböranDe cmbetémpnDigbeter inforDraö, i\!ongl. S£Raj:t voill mcDDela näDigt beflut i fräga om tiDen ocb fättet för be» rörDa fp flem ö bringanDe till werfftälligbet. §. 35. @eDan, till följD af De utaf Dg beflutaDe föränDringar i hittills gällanDe förejfrifter röranDe 23anfowerfetö flprelfe od) förwaltning, 3Si funnit Det un» Der Den 15 Suni 1841 utfärDaDe 33anfo»Reglemente böra i öfwerenöftämmelfe l)ärmeD foränDraö, bäfwe 38i unDer Den 23 tnnewaranDe mänaD nptt regie» mente utfärDat, bwilfet *301 till iCongl. ^aj:t i unDerDänigbet öfroerlemnat, tueD anhållan, att ixongl. §ftaj:t täcfteö låta utfärDa näDig fungörelfe, angå» cnDe
Bref tillika inhemtades, att Kollegium borde, för utbekommande af ersättning för det ifrågavarande beloppet, vända sig till ort och ställe som vederborde, enär utgiften ej tillhörde 4:de hufvudtiteln, hafva Revisorerne, som ansett Kollegium hafva bordt från Fångvårds-Stjrelsen reqvirera beloppet, i stället att å utgifts-sammandraget uppföra detsamma under titel: ”afskrifning,” detta förhållande anmärkt. * De till Krigs-Kollegium inkomna reqvisitioner på ofvanberörde slitningsefsättning äfvensom andra dylika reqvisitioner för kommenderingar utur indelta Arméen till militärtjenstgöring eller allmänna arbeten för Eders Kongl. Majrts och Kronans räkning hafva, enär anslag till sådan ersättning på Kollegii stater saknats, blifvit, efter undergången granskning af Kollegii Revision, hos Kongl. Majit i underdånighet anmälda; och som de af Kollegium godkända ersättningsbeloppen intill den tid, som här är i fråga, blifvit till utgående från Stats-Kontoret i nåder anvisade, ansågos desamma böra detta Embetsverk i liqvid påföras. Den år 1842 skedda öfverflyttning af stats-anslaget för fångars vård och underhåll från Stats-Kontorets till Styrelsens öfver Fängelser och Arbets-inrättningar i Riket förvaltning hade emedlertid föranledt den förändring i afseende på ordningen för godtgörandet af beklädnads-slitningsersättnings reqvisitioner, så vidt dessa rörde till fångbevakning kommenderadt manskap, att ersättningen skulle utgå från Fångvårds-Styrelsen. Vid sådant förhållande och då Kollegium, i fråga om godtgöreise för här ifrågavarande 3,450 R:dr 43 sk. 4 rst., genom Kongl.