Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vien som efter hwad Stats-Utstottet hade inhämtat, Bankens Böcker, till och med för i8n, stola wid detta Riksmöte wara reviderade, anfäg nämnde Utstött lämpligt, att det till innewarande är bestämde sammanträde för Riksens Ständers Revisorer, uppstöttes till nä, sta är r8rz, dä 2:ne ärs Räkenstaper öfwer StatsWerkets, Riksgälds-Contoirets Böcker för 4 är, och Ett ärs Räkenstaper för Banco, Werket, kunna revideras, och hwilket ock Stats-Utstottet tror beqwämligen kunna medhinnas pä den bestämde tiden as z mannder, om Revisorerne fördela sig i mohn af arbetet, och pä en gang sysselsätta sig med Re - Den s Augusti. 2)69 vistonen af alla Wcrkens Räkenstaper; börande efker Stats - Utstottets slutligen yttrade tanka, Revifore ne derefter sammanträda är i8ls, dä ame ärs Ralénstaper böra kunna komma under granstning, sä art wid Riksens Högloflige Ständers Sammanträde är 18-7, blott arne ärs Böcker äterstä för dem att revidera. Banco-Utstottet har för dess infordrade yttrande, hwad granskningen af Banco - Werkets tillständ och förwalming angar, welat afbida kännedom af hwad Stats, Utstottet kunde finna stjäl, att för Stats-Werket och Riksgälds-Contoiret föresiä: och företer sig för Banco, Utstottet all grundad anledning, att uti Stats-Utstottets ofwananförde yttrande, om liderne intill nästa Riksdag, da granskning öfwer Stats-Werket, samt Banken och Riksgälds-Contoiret, borde af Standerncs Revisorer förrättas, äfwen för dess del instämma. Örebro den 4 Augusti I8l2. ^»cob ve la 6 sr cl i e. Lk.
Nu har bolaget upptäckt ett Californien vid utloppet i Wenern, bestående i en klippa af sådan förment beskaffenhet, att den skulle hindra bolaget att delvis göra företaget färdigt och således befria bolaget från skyldigheten att delvis erlägga ränta. Sprängningsarbetet genom denna klippa skulle nemi. erfordra så lång tid, att när det vore fullbordadt, skulle kanalen i hela sin utsträckning vara färdig. Utslct synes mig verkligen hafva varit så frikostigt och så mycket gått bolaget till mötes, att jag tror, att icke ens Gr. Sparre billigtvis kan ifrågasätta, att räntebetalningsskyldigheten skulle framflyttas. När man, till följd af förespeglingar om arbetets fullbordande under loppet af år 1867 utverkat sig så betydliga summor utöfver hvad K. M:t föreslagit, tyckes mig grannlagenheten fordra, att man icke framkommer med anspråk på ytterligare medgifvanden och eftergifter. Jag förenar mig med Gr. Posse i anhållan om bifall till Utsk:ts hemställan. Frih. af Ugglas, Gustaf: Gr. Sparre har här anställt en jemförelse mellan bidraget till Dalslands kanal och det till Kinda kanal, och jag ber att, med anledning deraf, och då jag varit ledamot af Stats-Utsk:t vid förra riksdagen, fä erinra att Dalslands kanal då erhöll 100,000 rdr utöfver det belopp af 900,000 rdr, som blifvit af K. M:t föreslaget. Vid sådant förhållande tror jag icke att man kan säga, att detta företag blifvit illa behandladt. Dessutom ber jag att få nämna, att under det för Kinda kanal aktieteckningen uppgått till nära 350,000 rdr, har teckningen för Dalslands kanal utgjort ett i jemförelse härmed ganska ringa belopp. Då Gr. Sparre upplyst, att, till följd af förändringar i arbetsplanen samt den stora drift, hvarmed detta företag onekligen blifvit skött, arbetet i sin helhet ganska snart kan blifva färdigt, synes mig det vara billigt att, såsom Gr. Sparre yrkat, räntefriheten för hela arbetet utsträclres till den tid, då det hela är färdigt. Jag instämmer således med Gr. Sparre deri, att räntefriheten må utsträckas till 1869, men då Gr.
Det vore mer än besynnerligt, om RiksStm vore skyldiga att antaga alla de proposrr, som ett StatsUlsk. kunde finna sig föranlåtet alt uppställa'för votering i förstärkt StatsUtsk., de måtte vara hulu kollrigt uppställda som helst. Sådant mäste jag helt och hållet bestrida. Man kan ju alltför väl förutsätta möjligheten af, att ett Utsk., med förbiseende af grundlagarnes föreskrifter, försöker att uppställa förslag lill voter;s-propos:r i förstärkt Utsk., för alt tillvälla sig R. St:s rätt. Jag får för min del förklara, att jag anser BondeSt. hafva varit helt och hållet obefogadt att upprifva hvad som redan genom R. St:s beslut förfallit och således icke under någon förevändning vid detta riksmöte vidare kan komma till pröfning. Jag anhåller derföre om propos., att BondeSt:s prot.utdr. må läggas till handlingarna. Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rudolph, uppläste följande: Då Ilederv. BondeSt. visat den uppmärksamhet mot MedSlånden och deras beslut, att, oaktadt det ansell sig icke kunna godkänna flera voter:s-propos:r rörde statsreglerm, det dock ålagt sina ledamöter af förstärkta StatsUtsk alt votera öfver desamma; och då det mot samma MedStånd visat den delicatess, alt det, oaktadt dessa MedStånd, oansedt förnyade inbjudningar och försök å Utsk:s sida att förmå dem till att medgifva en grundlagsenlig behandling af frågorna, icke velat medgifva, att de uti nu upplästa prot.utdr. omnämnda frågorna kommo under votering i förstärkt StntsUlsk. fastän de, åtminstone såsom jag kunnat uppfatta 60, D c 11 j Juni. 99 % och §§:nes Reg:
Obillig - 72 Den 8 Julik.» Obilligheten, at lata Presidenterne, som äga, i min tanka, lika betydande kall, och som innehafwa L-.ne graders högre wärdighet, än Iustitie-Räden, wara mindre lönte, än de sist bemälte , och omöjligheten at för närwarande kunna öka Prcsidentslönerne Lil större belopp än Twätusende Riksdaler har bestämt min mening, at högst nysinämnde summa borde utgöra Lön och Taffelpenningar för Herrar Justitie-Räder. Härtil kommer den öfwcrtygelse, at dä en mild och nådig Konung säges ädelmodigt tilläta indragning och besparing af en del medel, som til Hofwet förr warit snsiagne, dä hwarje skattskyldig Medborgare förefer behofwet af privationer, sträckta ända ti! nödwändighets-articlar, sä wida den summa stal kunna utgöras, som är et wilkor för Rikets räddande, — sä lara lika patriotiska tänkesätt äfwen wara rädande hos högre Ämbetsmän, som i Rikets närwarande förlägenhet säkert nöja sig med mättlig utkomst och til lyckligare tidehwarf upffjuta hoppet at af Lönen samla någon förmögenhet» Det bör icke heller glömmas, at Rikets äldre med penninglön försedde Tjenstemän ifrän är 178S til Realisationen nödgades emottaga fine ringa inkomster i Riksgäldssedlar och dertil utgöra en ganska stor bewillning, hwarifran Riksens Högloft. Ständer denna gäng troligen befriar samtelige Tjenstemännen. Slutligen Den 8 Iulii. 73 Sluteligen och i sammanhang härmed an. ser jag mig'stylvig at anföra, at dä grunden til fixerande af Stats-Rädets Löner warit wigten och answarigheten af deras Ämbeten, och HofCanzleren enligt Constitutionen är en sjelfstrifwen och ständig Stats-Rädets Ledamot, mors emot godkänd princip mycket stridande at bibe. hälla honom wid den, ehuru öfwer 1778 ärs
om Homeriana, att det dödar tuberkelbacillen och botar lungsot, måste man påvisa, att tuberkelbacillerna försvunnit ur det upphostade, samtidigt med att de sjukliga symptomen i öfrigt gått till baka. Men ett sådant bevis om Homerianas verkan har ännu icke lemnats och kommer helt säkert heller aldrig att lemnas. V i betvifla visst icke, att förf. blifvit botad genom att dricka té på Homeriana, men hvad vi ega rätt att betvifla, är, att diagnosen i detta fall var fullt vetenskapligt stäld. Sannolikt har förf. haft en envis strupeller lungkatarr af ej tuberkulos natur, men denna hade nog kunnat botas genom billigare medel än denna Homeriana, som kostade förf. öfver 30 kronor. För öfrigt vore det temligen naivt att tro, att tuberkelbacillerna skulle kunna dö- das genom några koppar afkok på Homeriana, ty skulle man låta ur sekret irån tuberkulösa hemtade och renodlade tuberkelbaciller direkt påverkas af dylikt Homerianaté, så skulle dessa ganska säkert behålla sin lifskraft och smittbarhet. Och då skulle den lilla qvantitet, som inkommer i blodet och på detta mycket osäkra vis påverkar tuberkelbacillerna, ha en så kraftig verkan! Af det sagda torde framgå, att tills fullt exacta bevis lemnats, måste Homeriana hänföras till alla de otaliga medel, som uppgifvits bota lungsot, men tyvärr icke gjort det, hvartill kommer, att detta medel, olikt andra af verkliga vetenskapsmän försökta, bär samma pregel som dessa otaliga arcana (hemliga medel), som i tidningarna utbjudes åt en godtrogen allmänhet. I D U N Drottninggatan Stockholm. Anna. Tag. Greta. Jona. E — y. S — d. Bovs. A. N r 193. Beda. p ö s t e restante, Ulricehamn ». — iä. Breflåda. Brynolf. Sonetterna antagas tacksamt. V ä l - kommen åter! Ninni. | \ A. U. Blomslervän, Fintand. E. E. Red. LEDIGA PLATSER. S v a r. n: r.)
IDen 23 Juli, debokspris ocli i Spannmål, beräknad dels efter Kronovärdi dels efter Stots-pris, samt det alltså skulle blifva både i Financielt cch Statistiskt hänseende upplysande, orri alla dessa Rentor varda uti Riks Höken närmare specificerade, i så måtto, att hvad som består uti Spannmål, Persedlar eller Penningar efter Kronovärdi, uptnges uti särskilta Columner, samt beräknadt i Penningar efter Markegång äfven i särskild Coluraro; så anhölio hos Kongl. Majit Riksens Ständers Revisorer i underdånighet, att Kongl. Maj:t, så vidt sig göra låter, täcktes förordna den ytterligare tilläggning uti de till upprättande nya General Stats-Förslag samt RiksSokslutet, sorn derpå komme att tjrundas, hvarigenom sådan närmare upplysning om verkliga beloppet af Stats-Verkets hufvudsakligaste inkomst må kunna vinnas; äfvensom Revisorerne i öfrigt, till upplysnirrgsernående om StatsVerkets inkomster för 180g och förra åren i underdånighet yttrade den önskan, att Kongl. Stats Contoiret måtte få sig uppdraget, att om möjligt vore till nästa Revision låta upprätta ett generelt Sammandrag öfver hvad Siats-VerIcet vid 1810 års ingång haft att påräkna af förra årens contanta Gassa - behållningar , oafskrifna förskotter i I.andt-Renferierna samt till indrifning varande medel, och att, sedan Liqvid skett till den 3 September 1811, deri upkommande Balancen måtte år från år öfverföras, tills medlen antingen influtit eller blifvit afkortade och förskotterne återbetalte eller afskrifna. Öfver Den 23 Juli. 77 Öfver hvad Revisorerne i underdånighet sålunda anmält har Kong!. Majtt i Nåder täckts infordra underdånigt utlåtande af dess och Rikets Stats-Contoir, hvarvid Herr Stats-Corhmissarien och Riddaren af Kongl. Nordstjerna Orden Em.
Stockholm den 23 Februari 1846. C. F. Laurén. underdånigste, tropfigtigste tjenare och undersåter, J. P. LEFRÉN O. E. Wåhlberg. C. G. Bagge. — 374 — Kongl. Kngs-Kollegii underd. Utlåtande, i anledning af 1845 års Revisorers Berättelse om granskningen af Militie-BoställsKassans räkenskaper. Stormäktigste Allernådigsfce Konung! Vid anställd granskning af 1842 och 1843 års räkenskaper för Mili tie-Boställs-K assans förvaltning, hafva Rikets Ständers sednast församlade Revisorer, som funnit räkenskaperna ”utan anmärkning” och säkerhetshandlingarne ”i utmärkt god ordning”, ansett sig böra fästa Rikets Ständers uppmärksamhet vid tvenne omständigheter , hvilka uppå Kassans nuvarande ställning samt utsigterna för Kassans framtida bestånd äga inverkan, nemligen: a) att, enligt Revisorernes föreställning, Kassan omöjligen kan, med blotta räntevinsten och de årliga reserv-hemmans-räntorna, för framtiden bestrida de till dess egentliga ändamål hörande utgifter, nemligen inqvarterings-penningar och underhåll af redan uppbyggda boställshus, samt tillika bära en förvaltningskostnad, som år 1843 uppgått till 11,642 R:dr 33 sk.
Sedan Utskotten sålunda, jemte det de sökt häfva de betänkligheter som kunna uppstå mot antagande af de utaf Kongl. Maj:t i Nåder föreslagne måttoch vigts-enheter, anse sig hafva ådagalagt deras lämplighet framför alla andra, få Utskotten vördsamt, i full öfverensstämmelse med Kongl. >laj:ts Nådiga Proposition, Usta och 2:dra punkterna, föreslå, att, såsom enheter må fastställas: för längdmåttet den nu gällande folen\ för ytmåtlet, qvadratfolen, eller qvadraten på den nu gällande foten; för rymdmåttet, kubikfoten eller kuben på den nu gällande foten; för vigten det nu gällande skålpundet (eller den så kallade marken viktualie-vigt); samt alt lill yttersta efterrättelse i afseende på grund-enheternes, fotens och skålpundets, storlek, skola vara att tillgå en rikslikare för längdmåttet och en för viglen. Angående dessa likares beskaffenhet, förvarande och begagnande, med hvad mera dertill hörer, meddelas genom den allmänna stadgan erforderliga special-föreskrifter, hufvudsakligen enliga med hvad Velenskaps-Akademiens förslag i §. 2 innehåller. I afseende å längdmåttets indelning har Vetenskaps-akademien föreslagit, dels bibehållandet af den, under namn af stäng i vårt längdmätls-syslem redan för länge sedan införda tiofalden af foten, dels införandet af en ny multipel af densamma, nemligen en s. k. ref af 100 löt eller 10 slänger. Men Kongl. Majit har ansett Vetenskaps-Akademiens förslag i denna del kunna förfalla, enär de ifrågavarande multiplerne synbarligen ansetts böra i systemet ingå, egentligen för att kunna vid landlmäteri-förrättningar eller i allmänhet vid jordytors beräkning användas, men alt de för längdoch rymd-måtten voro föga behöllige.
Skrifvelse, N:o 39. samt all riinlevinsten å slalslånefonden måtte, sedan Statens motsvarande utländska skuld blifvit liq v iderad, tillfalla Riksgälds-kontoret; hvaremot, i öfverensstämmelse med hvad redan förut vore bestämdt och på det någon minskning i den för jernvägsarbelena från nämnde fond påräknade summa, icke måtte förorsakas, Riksgälds-kontoret borde ersätta de å denna lånerörelse möjligen uppkommande förluster. 1 fråga om sättet för anskaffande af dessa medel, har E. K. Majit i nåder yttrat, att om en så riklig tillgång på disponibla kapitaler funnes i Sverige, att de summor, hvilka nu erfordras till jernvägsarbetenas utförande, kunde härstädes erhållas, utan att genom kapitalernas dragande från de rörelsegrenar, der de förut varit fästade, en skadlig återverkan på landets näringar och enskildas affärsförbindelser uppstode, vore det visserligen mest naturligt och önskligt, att den nu erforderliga upplåningen i främsta rummet gjorde sig dessa inhemska kapital-öfverskott till godo. Men vid del förhållande deremot, att, i den mån kapitalbildningen forlginge, de uppkomna öfverskotten i allmänhet genast togos i anspråk af nja företag, hvadan följaktligen något öfverflöd på rörliga kapitaler icke inom landel förefunnes, utan faslhellre, lill följd af bristande förlag, åtskilliga näringar, oaktadt de betydande framsteg i nästan alla riktningar, som på sednare tider egt rum, ännu tillbakahölles i sin vidare utveckling och nya banor för arbetet och företagsamheten hittills ej sällan måst lemnäs obeträdda, syntes det obestridligen nödvändigt, att, i fråga om Statens åtgärder för alt tillegna sig landets disponibla kapitaler, man tillvägaginge med den största försigtighet. Utan tvifvel skulle Staten, i fäll den ville uppträda såsom täflande på den inhemska penningemarknaden, genom sin öfvermakt i mångahanda hänseenden kunna vid lånevilkorens bestämmande tillbakatränga de enskilda, vare sig individer eller korporationer, och upplåna eli vida större kapital än det nu ifrågavarande.
Proposition till bifall å Herr Grefve Posses och mitt förslag om tillsättande af ett Serskilt Utskott, till utarbetande af grunderne för Indragning och Sammanslående af öfverflödigt Embeten och Tjenster, samt för en förbättrad ArbetsMethod. Friherre Ehrenborgh> Casper Wilhelm: Jag tror mig, i anledning af hvad Herr Munck af Rosenchöld nyss anfört, bör anmärka, att den Comité, om hvars nedsättande Riksens Ständer vid sista Riksdag framstäldt underdånig Anhållan, icke kunnat af Kongl. Maj:t tillförordnas, förr än behörig undersökning föregått, huru Rikets alla Collegier och serskilte EmbetsVerk först tillkommit, hvilka Befattningar varit dem hvar för sig uppdragne, och hvilka Instructioner för närvarande äro för hvarje Verk gällande, hellst ett så vigtigt steg som det, att ändra och omskapa Collegiala Magten, med skäl, lärer fordra den varsammaste och mäst noggranna behandling. Kongl. Maj:t har derföre uppdragit åt öfverDirecteurenRönbeck, att i ofvannämndeafseende samla allatillgängeliga upplysningar,pch bemälte ÖfverDirecteur har dermed redan hunnit långt; men likväl icke ännu kunnat fullända det honom lemnade uppdrag. Så snart detta blifvit verkstäldt, är jag öfvertygad att Kongl. Majit med nöje går Riksens Ständers önskRidd. o. Ad. Januarii. ningar till mötes, men för närvarande har Kongl. Majit af ämnets vigt ansett, sig vara förhindrad att vidtaga någon hufvudsaklig åtgärd. I afseende på den utaf Herr Munck af Rosenchöld vidare framställde tanka, att Städernes Embetsoch Tjenstemän voro för talrika och att inskränkning ideras antal äfven borde blifva ämne för en dylik pröfning, må det endast tillåtas mig upplysa:
För öfrigt lyckönskar jag Frih. Boye, såsom en gammal man, att hafva kunnat utbyta rol med mig och se idel ljus, der jag, ehuru ung, linner skäl till farhågor och vådor. — Gr. Löwenhjelm har såsom ett sällsynt förhållningssätt ansett, om R. St. vid sista Riksdagen, för att erhålla Konungens sanction till myntbestämningen, skulle hafva antagit den föreslagna nya redactioncn, men nu ville afslå den, och Gr. har trott, att ett sådant förhållande emellan Statsmagterna skulle mägtigt inflyta på våra utländska fienders opinion om våra krafter. För min del hoppas jag, att då våra fiender en gång komma att pröfva våra krafter, skola de finna dem både tillräckliga och eniga; men om dessa utlänningar icke veta, att en grundlagsfråga kan, såsom antaget förslag, hos oss hvila från den ena Riksdagen till den andra och dock afslås, utan att derföre splittring emellan Regering och Folk äger rum, bevisar sådant endast, att de begått ett misstag, som vår Representation icke bör afse. För öfrigt vill jag, lika med II. Ex. Ilr Gr. af Wetterstedt, icke se några snaror å någondera sidan och allraminst här, då Konungen gaf sin sanction med kännedom, att det då preliminärt antagna grundlagsförslaget kunde vid denna Riksdag afslås; måhända skulle man snarare hjt kunna hänföra, att Konungen tillförne, eller 1812, af Ständerna lånat en magt, som ännu icke blifvit återgifven. Jag erkänner öppet, att då denna nya redaction vid sista Riksdagen först föreslogs, ogillade jag densamma, men gaf sedermera vika för andra personer, till hvilkas större erfarenhet jag trodde mig kunna sätta tillit, då de förklarade, att här endast vore fråga om ett veto, och jag röstade då för förslaget; men detta hindrar mig icke att nu, efter närmare pröfning deraf och tidsförhållandena, följa min öfvertygelse om pligt, som fordrar förslagets afstyrkande på det allraliögsta.
»Nej, hva’ säj I, skomakar-Olle, ha I sett Jan Ers far i Gryte på gångstigen hem till vårt, me’ sjöskumspipa’ i mun, å pojken hans me’ blomkvast i näfvan? Ja, va’ dä inte dä ja’ tänkte, när ja’ såg hur’en bliga på a Lisa Lena, där hon satt i körka i sönda’s la me’ dom andre jäntern. Men oj-i-a-mej så hänne ser ut! Ä dä att ta emot en tocken böneman i tocke skramasch! Golfve’ ä lortigt, tråga oskurad’, strömmingsbena ligg’ på bole (bordet), å far sitt’ i päråkern (potatisåkern)! Raske dej, Olle. Släng på kaffepannan, Brita Kajsa! Fins dä int’ nå’ kaffe? Oj-i-a-mej tocke’ elänne! Nå, så spring till a Backstu-Anna å låne ett mått: hon bruke aldri’ vara utan. Säj’na att hon ska’ få två igen. Varpa på hälarn (skynda dej) dä värschta du kan, å repa dej ett förklä’ enris unner tien!» Mor torkade svetten ur pannan och rusade in i storstugan, följd af skomakar-Olle – »hemmansegarn» (han hade verkligen en liten gård, fast han var för snål att lefva som bonde), som rödhårig, spetsnäsad och halt linkade bakom henne, inte olik en skadskjuten räf. I väfstolen satt en tjock nitton års jänta och såf, med näsan i vädret och halföppen mun. »Tyck’ du dä ä tier att söfva nu!» ropade mor och skakade henne omildt i armen. »Släng opp dej på vinna (vinden), ditt lata elänne, å sno ihop hårspinka, så du ser ut som folk.» »Men » »Å sätt på dej nyklänninga, som du väft själf.» »Ja’ säj!» »Å ta fram lärftstycke’, som ja’ sålt åt handelsman i sta’n, å häng opp’et på stängren i take’, så dä syns.»
Den, sorn anser, att Ridderskapet oeii Adelns samt Borgare-Ståndets beslut, angående införselstullen ä björkved, eller att den skall förblifva vid dess närvarande belopp, 24 sk. famnen, bör utgöra contraproposition i den hufvudsak liga voteringen, röstar ja; den, det ej vill, röstar nej. Vinner nej, antages till contraproposition Bonde-Ståndets beslut, atl införselstullen å Björkved skall bestämmas lika med den för utförseln gällande, eller till 1 ll:dr 24 sk. famnen. 133:o. Den, sorn instämmer i Utskottets förslag, att för Björkved bör erläggas 36 sk. lull per famn vid införsel, röstar ja; den, det ej vill, röstar nej. Vinner nej, antages Ilcrilliiir>f/$-Ltfknitetf Memorial, \:o 30. (lola alternativet) Ridderskapet och Adelns sami Borgare-Slån* lots beslut. (2 a alternativet) Bonde-Slåndets beslut. 134:o. Den, sorn vill, att i slutliga voteringen om Bokoch Ekved contra-propositionen skall bestå af Ridderskapet och Adelns samt Borgare-Ståndens beslut, att nuvarande införselstull derå, 3ti sk. famnen, bör lemnäs oförändrad, röstar ja; den, det ej vill, röstar nej. Vinner nej, kommer contra-propositionen att utgöras af Bonde-Slåndets beslut, att enahanda tull bör ega rum vid införsel af Bokoch Ekved, som den. hvilken nu gäller för utförsel deraf, eller 2 R:dr famnen. 135:0. Den, som gillar Utskottets förslag, att införselstullen å Bokoch Ekved bör bestämmas till 1 R:dr 6 sk. famnen, röstar ja; den, det ej vill, röstar nej. Vinner nej, antases O (l:a alternativet) Ridderskapet och Adelns samt Borgare-Ståndets beslut. (2:a alternativet) Bonde-Slåndets beslut. 136:o.
Företogs till pröfning StatsUtskottefs den 26 dennes afgifne, och den 21 derpå följde på bordet lagde, ytterligare Utlåtande angående förändring uti Indeldte Infanteriets Beklädnadssätt. Herr Berghman, Ambrotius Magnus: Som jag fattat innehållet af Betänkandet, hafva Rothållarne fritt val att antingen erlägga årligen 4 Riksdaler 36 skillingar, eller, efter Markegång'pris, betala Staten värdet af de Släp mundering? persedlar KneckteContracterne utsätta. Detta är skäligt o.h något när lika med hvad jag vid sista Riksdagen föreslog; hvarföre jag för min del bifaller Betän* kandet. Hans Excellence Herr Grefven och Landt" Marskalken hemställde, om icke Ridder^kapet och Adeln behagade StatsU‘skottets Utlåtande till alla delar gilla, med tillägg att berjan af 4 de punkten kunde erhålla följande lydelse: ”Vid skeende uppbrott till krig afmönstras munderingen, som då bör vara i mönstergillt stånd, tili Kronan, hvats underhålls skyldighet sedan vidtager” & c. 670 Den 29 Maji. Bifölls. Hvarefter Hans Excellence föreslog, att de öfrige RiksStånden måtte inbjudas, att uti detta Beslut med Ridderskapet och Adeln sig förena. Ropades Ja. Föredrogs ä nyo Allmänna Besvärsoch EconomiUtskottets den 25 dennes afgifne, och den 27 derpå följde på bordet lagde, Memorial, innefattande förslag till jemkning uti de Respective RiksStåndens särskilt fattade Beslut, rörande Huebehofs-bränvinsbränningen , och dermed gemenskap ägande ämnen. Herr Anckar sparre, Ingemar Angust: