Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Till exempel i Värend i Småland hade dottern rätt att ärfva lika med brodern. Redan länge hade denna arfslag varit gällande där, såsom man sade till lön för att kvinnorna i Värend, under kriget mot danskarna, visat så stort mod och så mycken rådighet. Äfven voro bestämmelserna i dessa om den gifta kvinnans enskilda egendom olika i olika delar af landet. Gotlandslagen erkände ej ens någon gemensam egendom. Den som under medeltiden gjorde mest för kvinnan, var Birger Jarl. Han beskyddade henne på allt sätt och erkände hennes rent mänskliga rättigheter genom sin lag om » kvinnofrid ». Det var äfven han, som gaf kvinnan laglig rätt att ärfva sin fader. Dock fick hon endast ärfva hälften mot sin broder. Däraf det gamla talet om » brorslotten ». Och ända till år 1845, under Oskar den förstes tid, fortforo dessa lagar att gälla. Då först erhöllo bror och syster lika arfsrätt. Genom den häfd vunna vanan att mannen ensam skötte såväl sin egen som sin hustrus enskilda egendom, blef det så småuingom alldeles bortglömdt, att hustrun någonsin haft rätt till att inueha enskild egendom och den där » rätten » försvann alldeles. I 1734 års lag, som utfärdades för hela riket, blef den gifta kviunans rättsliga ställning genom bestämda lagparagrafer fastslagen. I den bestämdes, att all egendom skulle vara gemensam, och att den gifta kvinnan sålunda ej skulle kunna inneha någon enskild förmö- genhet. Mannen fick ensam rätt att förvalta egendomen. Mannen skulle vara sin hustrus » målsman ». Det vill med andra ord säga, att hustrun genom den lagen blef fullkomligt omyndig och alldeles beroende af mannens godtycke. Dock kunde, genom ett särskildt » förord », hustrun få äga enskild egendom, men hennes man skulle alltid förvalla denna åt henne. I ett enda fall kan man säga, att 1734 års lag bestämdt förbättrade kvinnans ställning, ty den s. k. » husagan » blef där borttagen. Mannen hade förut laglig rätt att misshandla sin hustru. Och jag tror ej » samhället » blifvit lidande på att deuua rätt till » husaga » borttogs. Många hade dock börjat inse, huru orättvist deu lagen behandlade kvinnorna, synnerligast de gifta kvinnorna, och arbetat på att skaffa dem rättvisa.
Qvanten: Det måtte icke vara främmande för Frih. Ehrenborgh, såsom gammal riksdagsman, att firma olika tankar yttrade i ett ämne. Jag skulle tro, att Hr Frih. ej kan finna sina ideer så ofelbara, att ej andra få yttra sin tanka, om också de skulle vara olika med Hr Frih:s. Hvad Den 6 Maj (. m. *43 Rid darlin sets tomhet angår, tror jag, att klockan och den snart inträffande middagstimmans inflytande på magarna derpå verkat mera, än längden af mitt anförande; ty jag falsett, att yttranden, som varat 2 0 3 timmar, någon gång ej förjagat Ståndets ledamöter, och mitt har visst ej räckt öfver en qvart. Jag får äfvenledes fästa uppmärksamheten på en liten omständighet, som jag nu vill nämna, och hvaruti jag vill lemna Frih. Ehrenborgh tillfälle att rätta ett misstag, i fall han finner det ljenligt. Utsk. föreslog i y:de punkten, att, 0111 Banken skulle komma i en vådlig ställning, den skulle äga rättighet att försälja sina lån mot inteckning. Jag förbehåller mig att få återkomma till detta ämne; ty dä Utsk. uppställt denna händelse, skulle det ju möjligtvis kunna hända, att sådant lomme ifråga. Jordbrukets nuvarande ställning kommer från den höga räntan af 6 proc., som det icke kan bära. Man talar om, att industrien ej går framåt och att den ena rörelsen stadnar af efter den andra. Ingen rörelse finnes i Sverige fördelaktigare, än att låna ut sina penningar på 6 proc.; intet land har en så förmånlig rörelse. Så länge detta får qvarstå, kunna vi ej vinna någon förkofran. Då våra cassör icke lemna lån under 6 proc., skulle jag anse lämpligt, att Slalsmagterna sökte bereda jordbruket tillfälle till sådana inrättningar, der man kunde erhålla dem mot lägre ränta; ty dessförutan kommer denna modernäring att alltid förblifva i ett bedröfligt förhållande till andra näringar.
Vid den följande sammankomsten togo dock fullmäglige frågan under förnvadt öfvervägande, och tilläde sin förra beräkning en ytterligare faktor, nemi. de kurslörhållamlen, sorn kumle under de 38 åren inträda. Denna faktor är så svår att beräkna, alt jag knappt tror det hafva kunnat vara It. Sl:rs mening, att ålägga fullrnäetiee något dylikt. Emellertid ingingo fullmäglige uti en sådan beräkning; och då, enligt samma uträkning, kostnaden ökades med en proc., antogs sålunda samma lån hafva kostat Staten 7.j proc. Sedan fullmäglige sålunda sjellve antagit kostnaden al 1860 års lån uppgå lill 7-J proc., i följd hvaraf behållningen för Riksg.-Kont. å samma lån skulle hafva utgjort 92ij proc., — beviljade fullmäglige ät låneölvertagarne en provision af ytterligare 2 proc. Sålunda antogo lulhniigtigc ett anbud å della inhemska lån, mot erläggande af 9 proc. eller 1^ proc. utöfver hvad fullmäktige sjelfva ansett att det utländska länet skall komma att kosta. Efter denna utredning tror jag att man måste instämma med Stats-Utsk:t deruti att, — dä R. St:r föroskrifvit att det inhemska länet icke fick kosta mer än det utländska fänet af år 1860, men det förra, på sätt af mig blifvit ådagalagdt, ovilkorligen kostat lij proc. utöfver det belopp, hvartill fullmäglige sjellve beräknat det sednare länet, — Stals-Utsk:t uti dess omdöme, att R. Stms föreskrifter i denna del icke blifvit nog - Den 10 Januari f. ta. ro grannt iaklfagnn, icke varit alltför strängt. Emellertid liar lltsk:t, som noggrannt genomgått do till donna Iråga hörande protokoll och handlingar, kommit lill don ölvertygelso att fullndigtigos uppdrag varit ett bland de svåraste, samt att fällningtige mod största omsorg sökt att komma sanningen så nära so o möjligt på spåren; ooh då härtill kominer att 11.
Den härå af Utskottet foreslagne utförsel-tull med 3a sk. per SkU. är godkänd af 3:ne Riks-Stånd; men då Ridderskapet och Adeln ansett nämnde artiklar böra befrias från utförsel-tull, så lärer, i lall delta beslut ej franträdes, votering komma att anställas öfver en så lydande proposition: 20 Bevillnings-Utskottets Memorial N.o 49- 29:o. Den, som gillar Utskottets förslag, alt utförsel-tu lien å Draggar, Ambuliar, Hammare, Roderjern, Skeppskniin oell Smedjestäd, större eller mindre, skall bestämmas till 3a sk. pr SkU, voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, anses Draggar, Ambultar, Hammare, Roderjern, Skeppsknän och Smedjestäd, större eller mindre, böra få utföras tullfritt. Jern: Stång, Platt, | tum tjockt och deröfver, under 12 tums bredd, af större eller mindre längd, Fyrkant öfver | tum, längre eller kortare. Den af Utskottet härå föreslagne utförsel-tull, 3a sk. per SkU., är gillad af 3:ne Riks-Stånd; men Ridderskapet och Adeln har nedsatt densamma till 16 sk. per SkU., och Borgade-Ståndet har serskildt beslutat, alt Jern af berörde slag skulle förbjudas till införsel. I händelse Ridderskapet och Adeln vidhåller sitt beslut, lärer votering komma att anställas öfver följande proposition: 30:o. Den, som bifaller Utskottets förslag, att utförsel-tullen å Jern af ofvannämnde beskaffenhet skall bestämmas till 3a sk. pr SkU,. voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, anses utförsel-tullen å Jern af förenämnde slag vara bestämd till 16 sk. p. SkU, Jern:
Em betets förlust för förseelser, hvilka icke, som den ifrågavarande, innebära någon nedrighet, och derföre med rätta bedömas lindrigare af Opinionen. Att en så sträng bestraffning skulle föranleda till försök, att fördölja felet, må Vara troligt; men äfven det straff, Utskotten nu föreslagit, föranleder till detsamma; och när Lagstiftaren lämpat straffet efter felets natur, har han gjort hvad han bör, och kan ej ingå i den osäkra beräkningen af de mångfaildiga möjligheter, sorn illslugheten kan upptänka för att gäcka Lagen. Härmed förenade sig Herrar Prostarne Nordiiij Spiering och Hvasser samt Herr Modin. STOCKHOLM, P. Ä. Norstedt & Ankom tili Exped. Utlåtande, rörande väckt fråga , att 1827 års Skiftes - Stadga icke måtte tillämpas på de Enskiften, hvilka vid Stadgans utgifvande voro påbörjade, men ännu icke hunnit fulländas. Då i 20 Capiflet af Kongl. Stad gan om Skiftes-Verket i Riket, af den 4 Maji 1827, tiden , då samma Stadga borde gå i verkställighet endast vore vilkorligtvis omnämnd, liar Herr Friherre Wrangel, Henning, såsom, efter dess tanka, mest lämpligt och rattvist, yrkat, alt alla Enskiftes-förrättningar , som blifvit påbörjade innan förenämnde Författning utkom , böra afslutas enligt den förut gällande Skiftes-Förordningen , så att på dessa förrättningar den nya Stadgan ej må ega retroactiv verkan. Ett motsatt förhållande skulle nemligen efter Friherrens omdöme förorsaka stora kostnader för Delegarne , serdeles i de Enskiften, som räckt många år. Rih. lill Rikn-St. Prat. >828 och 1819, 7 Stml, j Aid»]. %:dra Ht. hule H:t. ii Stattsamt Allm.Besv.o.Oec. VtsÅ.Utl. N:o Gt.
R:dr, mätte användas första årets underhålls-anslag för kompaniet, hvarigenom beviljandet af serskildt anslag härtill kunde undvikas. Ehuru Rikets Ständer erkänna den nytta, som, genom en serskild ingeniörtrupps bildande, skulle kunna åstadkommas, hafva Rikets Ständer dock, med afseende dels på statens inskränkta tillgångar, hvilka till högst betydlig del medtagas till bestridande af utgifterna under denna Hufvudlitel, dels på det egendomliga förhållande, att manskapet vid den Svenska indelta arméen, i anseende lill dess vanliga sysselsättningar, lätteligen torde kunna bibringas erforderlig öfning för uppfyllandet af de åligganden, som tillhöra en ingeniörtrupp, dels ock derpå, alt vid Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skrifvelse, N:o 169. 387 arméens flesta regementen så kallade timmermän äro anställde, hvilka redan äro vande vid en del fältarbeten och derföre vid sädanas utförande kunna tjena till förmän, ansett en serskild och värfvad dylik korps bildande icke vara af oundgängligt behof påkalladt, hvadan Rikets Ständer funnit sig icke böra bifalla det af E. K. M:t för bildande och underhållande af en serskild ingeniörtrupp äskade anslag. 5:o. Såsom en följd af Rikets Ständers, med föranledande af E. K. M:ts derom framställda nådiga förslag, fattade beslut, att det å fångvårds-anslaget under andra Hulvudtiteln uppförda aflöningsbelopp 829 R:dr för läkareoch själavård m. m. vid Carlshamns kastell, Dalarö skans och Waxholms fästning må till fjerde Hufvudtileln öfverflyttas, har berörde aflöningsbelopp blifvit tillagt anslaget till kommendants-staten, hvarunder detsamma lämpligast synes kunna hänföras, och hvilket sistnämnde anslag alltså blifvit förhöjdt från 6,765 R:dr 16 sk., som det för närvarande utgör, till 7,594 R:dr 16 sk. 6:o.
3,273: 21 .. Kistnaden f ~ b r y r h s npprätt: liAJ.laiide har ökats med kr. 224: 66, lwiJ.ken öliniiig står i samband med en allt jämt fortgkende utveckl.iiig af byr&amp;iis verksaii,iliet. Tidskrifteii Diagn~s el&lt;onoiiiiska stälJ.niii g Ii a r i år ytterligare f ~ r b a t t r a t s s&amp; a t t bidraget från f ' örbniiclets al.linäniia kassa för iippeliAllancle af tidslu ' iften nu ej uppghtt till högre belopp än kl:. Allmäniia omkostn.aders konto visar ett. nigot inii~.dre belopp än föreg %eii de &amp; r, livarj aiiite, seda.11 filial en i Maliiiö ~ i p p l i ö ~ eii t, besparing därmed vniini@. Sjiil.tviolrclsaf~je1 niilgeii h ar i iiikornst l-iaft lir .. 725 oc ' li i iitg.iR lir. Ofverskottet är reserveradt til.1. Idun Fredagen den 1 mars 1889. B yrå: Klarabergsgatan 54, Tidningen kostar en tr. Annonspris: 25 öre pr petitrad (— 10 stafvelser). sndast 1 krona för qvartalet. postarvodet inberäknadt. Ingen ^ösnurnmerförsäljning. Redaktör o c h FRITHIOF utgifvare: HELLBERG. A l l m. Telef. Infaller helgdag på fredagen, utgifves tidningen näst föreg. eller nästfölj. söckendag. Prenumeration sker: I landsorten: å postanstalterna. I Stockholm: hos redaktionen, å Stads postens hufvudkontor, i bokladorna samt å tidningskontoren. Stephanie af Österrike.
Längre lärer likväl ortens bidrag ej kunna sträckas, dä dess krafter förut strängt anlitats för de stora kommunikationsföretag, som på sednare tiden blifvit der utförda, men deremot vågar man sä mycket heldre påräkna Statens mellankomst för denna angelägenhet, som den ökade utveckling af handel och näring, hvilken af den ifrågavarande kommunikationsförbättringen skulle framkallas, måste tillföra Statens jernbanor en betydligt ökad rörelse. På grund af hvad jag sålunda haft äran anföra far ja^ föreslå, att Rikets Ständer mätte anvisa ett anslag, utan aterbetalningsskyldighet, af Ett Hundra Tusen R:dr, till en kanalanläggning emellan Norasjön och Fåsjön, med skyldighet för bolaget, som för ändamålet bildats, att ansvara för byggnadens fullbordande inom viss bestämd tid. Om remiss till Stats-Utskottet anhålles. Stockholm den 29 November 1862. Af Herr EklMIi: Om tillåtelse för enskilde att anställa särskild, prest man till upprätthållande af gudstjenst i orter, sorn' från församlingens kyrka äro mera aflägsna m. m. För afhjelpande af det allmänt erkända behofvet af en ökad och lättad undervisning i religionen, såvida denna beror af en allmän Gudstjenst, har hittills föga annat kunnat från Regeringens sida tillgöras, än att förordna om delning af de större pastoraterna och att tillvägabringa en och annan ny församling med egen kyrka och prest. De många hinder, som en sedan sekler ordnad kyrkoförvaltning måste lägga i vägen för anordningar, svarande emot förändrade förhållanden, lemna föga hopp, att några åtgärder af större omfattning i detta hänseende skola genom Statsmagterne kunna tillvägabringas. Deremot torde i detta, som andra fall, det enskilda intresset och nitet kunna och böra tagas till hjelp; åtminstone så vidt, att de hinder undanrödjas, som för närvarande försvåra alla anstalter för gudstjensts förrättande och ordentliga upprätthållande af prestmän, i orter med talrikare bosättningar aflägsne från kyrkan.
JnstUie-departementet. 103:o Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse af den 11 Januari 1860, om ändring i 5 och 6 §§ Regerings-formen, i afseende å Statsrådets sammansättning. (3.) 1860 den 24 Januari i Statsrådet anmäld och lagd till handlingarna. 104:o af den 11 Januari 1860, angående de vid 1860 års Riksdag beslutade Grund lags-förändringar. (4.) Kongl. Maj:t har den 24 Januari 1860 uti Statsrådet gillat och antagit hvad Rikets Ständer i denna Skrifvelse föreslagit, hvarom underrättelse blifvit Ständerna meddelad å Rikssalen den 8 derpå följande månad. 105:o af den 18 Januari 1860, angående upplåtelse till Norrbottens läns Hushållnings-sällskap af samla länsfängelse-hyggnaderne i Piteå. (14.) Kongl. Majit har den 31 Januari 1860, uti Statsrådet gillat och antagit hvad Rikets Ständer i denna Skrifvelse föreslagit. 106:o af den 28 Januari 1860, angående verkstäld omröstning öfven Högsta Domstolens ledamöter. (20) 1860 den 7 Februari i Statsrådet anmäld och lagd till handlingarna. 107:o af den 28 Januari 1860, angående rättighet för tjenstemän att utan serskild Kongl, tillåtelse vistas å utrikes ort under den tid han är lagligen permitterad. (23.) 1860 den 28 Februari i Statsrådet anmäld och nådig Kungörelse under samma dag utfärdad. I08:oafdén 8 Februari 1860, angående val af Justitie-ombudsman och dess Suppleant. (26.) 1860 den 28 Februari i Statsrådet anmäld och lagd till handlingarne. 109:o af den 8 Februari 1860, i anledning af gjord framställning om förklaring af föreskrifterne angående verkställighet af strallärbete. (30.) Ständernas förslag blef den 10 April 1860, af Kongl. Majit gilladt och Förordning under den 13 November samma år utfärdad.
Dess höga tillsätthingsrätt i nu varande regala Gäll, utan annan deremot tillbaka öfverlemnad magt, än att till en viss mindre anpart få med Församlingen i alla Prestval hedanefter deltaga; c) Mot bemälde Herr Biskops senare alternativ: alt den oinskränkta förslagssällning, som, nu i några större Stadsför - 16 La.%*S. Allni. Besv. o. Oec. Utsk. Uti, N. o 60. samlingar medgifven, med urskillning begagnas, skulle, upplåten åt alla, äfven afen stundom mindre upplyst menighet bestående, församlingar, kunna medföra den följd, att den mest förtjente oell skicklige Prest, antingen såsom mindre känd eller utrustad med ringare inställningsgåfvor, aldrig, eller kanske först på höga ålderdomen, i fall då först en ledighet inom den krets, der lian vistats, inträffade, blefve kallad tili något förslag, och således hela sin lefnad nödgades sakna den oberoende bergning, hvilken dock måste förutsättas såsom en uppmuntran att ingå ej mindre i det andliga, än i hvarje annat stånd uti Samhället. Vidkommande slutligen de förändrade grunder för valrättighetens utöfning, hvilka af Herr Biskopen Doctor af Wingård i serskild Motion, äfvensom af Herr Biskopen Doctor Hedrén i förra punkten af dess förslag samt af Herr Prosten Forsslind i anmärkningar mot 18 och 19 §§ af sjelfva Prestvals-författnings-förslaget, blifvit yrkade, och hvilken mening Herr Ribbing, Arvidj äfven synes så till vida hafva biträdt, att han yttrat, det endast själavårdens begagnande bör tagas till grund för rösträttigheten, så vidt detta kunde med egande-rättens helgd förenäs; så hafva Utskotten - Lagsamt Allm. Besv. o. Oec. Utsk. Uti. N. o 60. 17 skotten, med villigt erkännande af de verkligen goda skäl, som tala för antagandet af berörde förslag, dock funnit åtskilliga svårigheter möta, hvilka åtminstone för närvarande, enligt Utskottens tanka, hindra detsammas införande. Redan genom Kongl. Resolution på Presterskapets
Med skäl torde till och med kunna ifrågasättas, huruvida icke salpeter-tillverkningen, gynnad såsom binäring vid jordbruket, tillskyndar detta förluster, vida ölverstigande värdet af både produkten och det öfverpris, staten derför erlagt. Ty först och främst uppoffras för binäringen både jord och gödningsämnen; och vidare förbrukas bränsle och förspillas tid och arbetskrafter, hvilka, af allmogen sällan uppskattade, tvifvelsutan skulle hafva, egnade åt jordbrukets förbättring, gifvit både större och säkrare vinst, än den tillfälliga pcnninge-tillgång, som för salpetern influtit. Den lyftning jordbruket på sednare åren vunnit, stegringen af priset å bränsle och den brist på arbetskraft, som, i stället för den fordna arbetslösheten, nu eger rum, skola otvifvelaktigt mer och mer bringa salpeter-näringen i misskredit samt både underlätta och göra renlaf nödvändig offergången lill ett annat, äfven med förändrade grundsatser i ekonomiska lagstiftningen öfverensstämmande sätt att förse landet med dess behof af ifrågavarande nödvändighets-artikel. Ännu ett skäl, och icke det minst vigliga, talar för en sådan öfvergång. Utom för rikets försvarsverk utgör krut ett oundgängligt och särdeles dyrbart material i synnerhet för bergsbruket, äfvensom för de flera enskilda och allmänna arbetsföretag, vid hvilka bergssprängning ifrågakommer. Den så väl enskilda sorn statsekonomiska besparing, hvilken skulle uppslå genom krutprisets nedsättning med omkring 8 B:dr Banko per centner, är i ögonen fallande; och en sådan nedsättning kunde utan tvifvel beredas, derest, i stället för den minst 50 procent dyrare Svenska salpetern, den utländska finge tullfritt införas och vid kruttillverkningen blefve begagnad; i samband hvarmed införselstullen å krut också kunde, om icke helt och hållet upphäfvas, åtminstone i betydlig män nedsättas. Likörer. 82 Kong!. Maj:fr Nåd. lJrnp M 51.
Om blott en del af en egendoms ränta till Kronan utgöres, men den andra delen på annat sätt disponeras, böra de bägge andelarne, ehvad de bestå af kontanta penningar eller persedlar, hvardera för sig förvandlas och, i enlighet med hvad i öfrigt är löreskrifvet, inom eller uti kolumn utföras. 8:0. Presternes utlagor böra jemväl på föreskrifvet sätt till penningar förvandlas och i kolumn för nya räntan upptagas. 9:o. Uti afdelningen för Kronotionden inlineeras så många kolumner, som erfordras för hvarje olika sädesslag, hvaraf tionden för framtiden bör utgöras, hvarefter qvantiteten deraf för hvarje egendom, enligt läststäld tiondelängd eller serskildt beslut, utföres; men för sådana egendomar, som äro andra egendomar eller Städer underlagde och för hvilka tionde ej numera erlägges, bör den förut utgångna qvantiteten inom kolumn anmärkas. I de fall, då, enligt serskild föreskrift, sådan tionde, som nu utgår i persedlar eller andra sädesslag, än hvaruti den i allmänhet inom orten beräknas, bör efter sistnämnde grund förvandlas, skall sådan förvandling dessförinnan, å Jordeboken bifogad uträkning, verkställas samt upplysning om den förut erlagde tionden bland anteckningarne i Jordeboken göras. Der åter ständig lösen för tionde är faststäld, bör dess belopp i penningar, likväl med uteslutande af styfver, uti serskild kolumn upptagas och deremot sådan tionde icke bland den öfriga beräknas. 10:o. Kolumnerne för mantal, ny ränta och tionde summeras för hvarje hufvudtitel af egendomar. 7- §• llögra eller den af ålder så kallade Annotations-sidan bör upptaga Anteckningar, med tvänne underafdelfiingar, dels om Rustning och Rotering och dels för andra förhållanden. Lin. T. ? Morn.
Om man will antaga art nakionalandan i allmänhet annu icke ar tillräckligen wäckt, för att medgifwa cn confcripiion utan legning, bör delia förhållande åtminstone icke äga runi ibland Adeln. Jag yrkar ej ert beslut i Vekla ämne som jag anser af urminnes häfd nog tydelig! bestämdt» Err beslut som erkände, motsatsen more att afsäga ^ sig del första Stånds privilegium, som någonsin förtjent att försmarns hedernAlidrig kan jag fatta någon wäsentelig skillnad emellan bemärkelsen af Ridderskap och AdelDega synonyma ord utgörande sammanlagde ännu i dag definition pä wart ständ, äro en nog tydelig pämmmlse om Den iZ Maji. r37 Hwad en Adelsman bör iagrtaga i fräga om leg» ning för sig sjelf elier söner. Alla som aflagt RidLersmanna eden hafwa swurit sin konung atr öfwa siir Ridderskap. Kan hågkomsten deraf möjeliaen förenas med' akt undandraga sina söner deltagande » fosterlandets förswar, och med nogra »sta R:dr köpa deni ifrån ett tillfälle för de flesta, der enda att någonsin osma Ridderskap. Men jag kan ej kwifla pä de tänkesätt som äro och mäste bliswa rädande uti der första af Riks-Srändens tänkesätt sä ofra yttrade, nästan alldrig bestridda. Och jag är säker, art ingen af Eder mine herrar knnnat se och Höra den man, wid hmars storg egenj^aper alka wära förhoppningar sammansmälta, uran alt inom edra bröst känna denna vnjlkan upwäxa, att den dag dä denne Furste fkulle behöfwa framkalla Swenska strisskrafrerne, fä under desi befäl dela farorne med honom, Zerr kavxs, Larl, uplaste följandet Wördsamt Memorial!