Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och dock huru mycket men tillulsnde - ja Ifven för fosierlandsklinslm s t i i r h d e - miste det ej vara att i den kim herllttelseboken herfinnn sin egen verld och sina egna hemscder, In en helt fdmmande omgifning. konstiga svlnittalade namn och t. ex. vid heskrifningen d hnrnens kiiraste högtid, julen, Sankt Klaus med sin julstnimpn och julbordet med sin plum uddig i siilld för " Kr gnmla klra julgran, våra julklappar, vlr fisk och gröt o&amp; kmske friimsi af alltvar herrliga julottn. Boria Ur bra, men hemma iir bäst. Af Ildm goda r v r n r h barnböcker erinra vi bland indra om MathiIda GtB t r ans rtrinr " SmP teckningar för barn och ungdom " (187~). " Skildringar och berïttelser för ungdom " samt V. Rydbtrgr Lille G g g s julafton " (b % från 1874), ilfvcnsom N M w d Gustafrronr, Albrtchl Stgrrrttdtr och P. A. Gödtdtr sagor. Dc senaste jularnc ha gifvit oss Ananda K t r f ~ t t d l r ounnligi friska och roliga " Smii och stora " (%dra upyl. C. von Hofsttnr f6nMign " Bilder ur barnverlden " (ISSO). och ' Barnhistorier " IiSSq). ), Ltar " ' SmPherrskap ' ' (1884) och Lotttn D:, " Vid brasan I barnkammaren ' (i88i1, h u s de senare furseddn med niittn teckningnr sam! roliga vener. PI (Lmst bland alla böcker iör mycket sml barn miste vi dock siitta 7 t n n y Nysfrömr " Barnkammarens bok ".
201 Af desse skäl linner Utskottet sig hvarken kunna föreslå, att R. St:r måga bevilja någon återbetalning af redan afbördade Bytesbristskulder till Kronan, eller medgifva för de ännu oguldne någon eftergift; utan anser Utskottet liqvidationen af desse senare lika som af Kronans egne lika beskaffade skulder böra i redan stadgad ordning fortgå. Reservation. Hr Professoren Hasselroth bar instämt uti Hr Friherre Wrangels ofvan intagne Motion, och, i anseende till det oförskyldta lidande flere personer nu mera få vidkännas i och för ofvannämnde Bytesfordringars godtgörande till Kronan, ansett R. St:r böra till K. M:t i underdthet öfverlemna, att för hvarje serskildt fall pröfva och efter omständigheternes föranledande i Nåder besluta om eftergift af Kronans så beskaffade fordringar antingen till det hela eller någon del. N:o 121 Utlåtande, i fråga om tillåtelse för Capitainen C. R. af Robsahm, att med 33y procent få inlösa sin borgens förbindelse för KronoFogden Karströms uppbördsbrist. (I.-A.) Hos K. M:t har bemälde Capitaine den 11 November sistlidit år i underd.het anhållit, att, sedin han, som, jemte Öfversten J. D. Silfverstolpe, iklädt sig ansva - 203 Stats-Utskottets righet för fullgörandet af den betalningsskyldighet, hvilken b.lifvit ålaggd f. d. Kammarherren J. G. Liljenheim, i följd af dess löftesförbindelse på j5o R:dr B:co för en hos KronoFogden J. T.
Balken förekommande fall, dä en tilltalad ä flere ställen gjort enahanda missgärning, och följakteligen ä hwarje ort bör ransakas och stuteligcn dömas af dcn ratt, der han sist Lagföres. — Frän detta Lagens stadgande härleder sig ock, efter Utskottets tanka, Domarens olika behandlingssätt af sä beskaffade brottmåls ransarningar, i thy att en del med hämtad analogisk anledning frän ofwannamnde Kongl. Bref, genom skriftväxling sökt inhämta wisshet om ett af en tilltalad, ä annor ort uppgiswit brott werkeligen timat, med flere efter ämnets föranledande, nödige upplysningars införarande, hwaremot andre Domare en sädan nödig försigtighet underlätit, och obekymrade vm det mer eller mindre trowärdiga i uppgiften, .. - HFDen 6 Julii. förwist den tilltalade till den Domstol, under hwarS Domwärjo det uppgifne brottet stall bliswit begånget. I anledning häraf, och till tvinnande af enhet i detta fall, finner Lag-Utskottet skäligt för sin del wördsamt tillstyrka den förklaring öfwer s Mom. uti 21 §. af 10 Cap. Rältcg. Balken, att da en häktad person, inför rätta tilltalad för stöld, uppgifwet: sig ä annor ort hafwa begatt ett eller flere lika beskaffade brott, eller dertill af ransakningen annars blott finnes anledning, stall det pa Domarens pröfning, efter sig företeende omständigheter, ankomma, huruwida han, innan den tilltalade förwises till ransakning under annan Domstol, bör genom skriftväxling med wederbörande först söka inhämta all mojelig upplysning om det föregifne brottets tillwa, relfe och »verklighet, jemte öfrige nödige omständigheter. — Hwarefter Domaren har att efter Lag och sakens beskaffenhet att förfara; hwilket dock Rik» sens Höolofl. Ständers pröfning wördsamt undersiälleS. Orebro den 2 Julii 1812. Pä Högloft. Ridd. och Adelns Pä Högw.
I sammanhang med den nya lönereglering, som föranleddes af den år 1840 beslu tade förändrade organisation af Statsrådet, anmälte Rikets då församlade Ständer hos Kongl. Maj:t, att fråga uppstått om chefernes för de serskilda Stats-departementen förseende med boställen, på sätt för utrikes statsministern redan förut egde rum, samt att dervid 2:ne serskilda förslag förekommit, antingen om dylika boställens anvisande i samma hus, der hvartdera departementets expeditioner blefvo inrymde, eller ock att samtlige expeditionerne sammanfördes i en lokal utan samanhang med boställen; och begärde Rikets Ständer att, sedan nödig utredning föregått, nådig proposition om sättet för utförandet deraf måtte till Rikets Ständer aflåtas. Sedan, i följd af ofvannämnde förändring, general-adjutants-befatt - 88 Kongl May.ts Nåd. Prop. om Statsverk. 1860. ningarne för armeen och flottan upphört, blefvo de af dessa befattningars innehafvare förut begagnade boställen genast derefter af Kongl. Maj:t åt cheferne för landtoch sjöförsvars-departementen upplåtne. Någon vidare åtgärd i anledning af Rikets Ständers förberörde framställning har sedermera i saknad af, för de afsedde ändamålen tjenliga, lägenheter uti kronans hus i hufvudstaden, icke kunnat vidtagas förrän efter myntverkets förflyttande till den, enligt Rikets Ständers beslut vid sistlidne riksdag, för detsamma inköpta, egendom å kungsholmen, det förra mynthuset blifvit upplåtet till embetslokaler för Stats-departementens expeditioner, hvarigenom och sedan den åt aflidne Professoren Ryström i lifstiden, emot förbindelse till ombyggnads verkställande upplåtna, kronan tillhöriga sä kallade gjuthustomten, här i staden blifvit ifrån Ryströms rätts-innehafvare inlöst, Kongl.
Datum ut su^ra. d^o/ran a/ k/ZdnaZ' »/ okoeo/Zet v/ne»' l/nnnee-^cnc/en, /n/o> lla/rs iHn/.-k Ko7ru?r»e?r r Hac/e^ « 8/oek/ro/m» 8/ott t?en ^0 ^r/?rr /841 Närvarande: Hans Rxeellenee Herr dustitiL6-8tat8-Wnistern 7o>neö/at//r/ Ltats-Räden: Herr liiberre ^a^ez-^/e/Zce^ o/ //rz-e, Orekve d/ö>zrsz' samt lriberre ^aÄ von //o/s/e/zr. lillkörordnade De^artements-Lbeken, 8tats-Rädet «/ 7/^/zzAdz'z/, us>^Iäste i nnderdäniZbet till justering ett, i öfverensstämmelse mell Roi>l;l. l>laj:ts förut fattade beslut, utsatt forsla-; till Ixon^I. !>1aj:ts Midi-;a 8krifvelse till Rikets 8tä>ider, angående laxa ä Rx^eöitiu>>s-Iösen i Rikets 8tanders Rank, samt dertill börande Diseont-Verk oeb lane-lontoii-. Ixon^I.
Kammarrätten granskade utan anmärkning, omfatta den del af de för Expeditionen å stat anslagna 2,015 R:dr, som, till belopp af 1,015 Il:dr, utgått för vaktbetjeningens aflöning och beklädnad, till rationsersättning åt Expeditionens officerare samt till skrifmaterialier och expenser m. m.; hvaremot de af anslaget återstående, till arfvoden för Kommendanten och en Adjutant anvisade, 1,000 Hulr blifvit af Kongl. Statskontoret direkte utbetalda och redovisade. Utaf den från år 1847 befintliga behållning, 112 R:dr 19 sk. 1 rst., jemte förenämnde anslag, 1,015 R:dr för hvartdera revisionsåret, hafva bestridts utgifter med tillsammans 1,174 R:dr 37 sk. 9 rst. för år 1848, samt 1,040 R:dr 34 sk.^ 11 rst. för år 1849, och finnes vid sistnämnde års slut utbalanserad en skuld af 73 R:dr 5 sk. 7 rst. Vid dessa räkenskaper hafva Revisorerne icke funnit något att erinra. Hyra - 600: Skrifmaterialier 277: 8. — Ved och lyshållning - — 216; 23. 6. Tryckningsoch bindningskostnad 99: 25. — Prenumeration å tidningar103: Renhållning och städning 61: 40. A rtilleri-stabens räkningar, hvilka i Kongl. Kammarrätten blifvit granskade för båda åren utan anmärkning, utvisa: »eliet. år 1848. år 1849. Balans från föregående år: Uppbörd: Statsanslaget för Artilleristaben —- 2,800: 2,800: Anslag till läroböcker för Artilleri-regementenas informationsverk och till ett lithografiskt tryckeri för Artilleriet 300: 300: Utgifter: Arfvoden för Artilleri-staben 2,566: — Skrifmaterialier, ved, ljus och expenser för dito 217: 18. Balans till påföljande året:
— Hvarje år komme hit från landsorten fattige, obotlige sjuk lingar, lockade af de rykten, som åtskillige af Stockholms läkare så rättvist tillvunnit sig. Ofta bedragne i sin väntan fingo de, sedan deras sista hopp ramlat, återvända till sina hemorter, för hvilka de blefve en tyngande börda, eller, om deras krafter vore uttömda, qvarblifva för att nedsjunka i det största elände, som fattigdom i förening med sjukdom kunde framkalla. De härvarande sjukhusen fingo nemligen icke emottaga dem, emedan detta vore stridande emot den fastställda ordningen för dessa inrättningar. — Om derföre behofvet af en vårdanstalt för dessa obotliga sjuka vore obestridligt, återstode endast att utreda huru detta behof skulle kunna fyllas; och hade i sådant hänseende motionären föreställt sig, att en för det åsyftade ändamålet lämpad byggnad beräknad för 50 sängar, borde kunna uppföras för 100,000 R.dr R.-mt, helst den borde vara belägen utom stadens tullar, hvarigenom den er forderliga byggnadstomten skulle kunna erhållas för en ringa summa, i händelse icke, hvilket dock syntes kunna antagas, Stockholms kommun kostnadsfritt uppläte en sådan. För inredningen med sängar, sängkläder, linne och öfriga inventarier skulle säkerligen en summa af 25,000 R:dr vara tillräcklig och det årliga underhållet med löner åt läkare, förestånderska och den öfriga personalen torde kräfva ett belopp af 15.000 R:dr, hvilket dock, under antagande att en del patienter borde erlägga någon mindre afgift, skulle kunna nedsättas till 12,000 R:dr. — På grund af hvad sålunda blifvit anfördt, har motionären hemställt, att Rikets Ständer måtte för inrättandet af en vårdanstalt för obotliga sjuke anslå 100,000 R:dr till byggnad, 25.000
Gr. Posse: Hr Cederschjöld skulle hafva rätt, om det endast vore namnet, som här är i fråga; men det förekommer äfven en sådan likhet i sak, att det vid verkställda beslag erfordrats en chemisk analys för att utröna varans verkliga beskaffenhet, och under sådana förhållanden tror jag det icke vara onyttigt att genom ett bestämdt lagstadgande förekomma missbruk. Den 2g Januari f. m. Hr Hjärne: Ehuru jag utgått från den åsigt, att det är obehöfligt att göra några lagbestämmelser i afseende på sådana spirituösa drycker, som äro af dyrare beskaffenhet, emedan, efter min tanka, det blott är det goda priset på brännvin, som lockar till omåttligt bruk deraf, måste jag dock, i händelse §:n skall qvarstå, yrka, att jemte arrac, cognac och rum försäljning af vanligen s. k. likörer äfven måtte förbjudas. Frih. Gederström: Om man anser en definition på brännvin behöflig, har jag ingenting deremot; men ett så generelt stadgande, som innefattas i de här förekommande orden: andra spirituösa drycker, kan jag ej godkänna. Om man således anser sig genom ett särskildt stadgande böra undvika faran att få brännvin försåldt under namn af cognac eller dylikt, så må de Hrr, som hysa en sådan farhåga, uppgöra en annan redaction. För min del tror jag domaren vara oförhindrad att döma försäljaren af Svensk cognac till samma ansvar som för försäljning af brännvin, utan särskildt stadgande, och jag anser således den nu ifrågavar. § öfverflödig. Gr. Posse: Jag tar mig blott friheten erinra, att denna författning icke ensamt angår brännvin, tillverkadt af säd; och för att upplysa i hvad mån andra spirituösa drycker kunna hänföras hit, torde jag blott behöfva påminna, att i tulltaxan står arrac, cognac och rum under rubriken: brännvin. Frih. Boye: Jag kan ej finna annat, än att Gr. Posse här har rätt, och tillstyrker således, för min del, bifall till Hr af Billberghs redaction. Hr Cederschjöld:
Om remiss till StatsUtskottet anhållea, N:o 53, Herr Hallenberg, Carl Johan', Allt hvad som kan minska kostnader, isynnerhet då samma ändamål vinnes, synes vara en tillräcklig anledning att önska förändring i en sak. Vanligen åtminstone i Skåne, förrätta* mönstringar sned CavalleriRegenaenterne sin Hö* Den I Martti, 89 sten, då det skulle vara lämpligare att verkställa nåmnde mönstringar under den årliga mötestiden , hvarigenom besparing skedde för Staten, sorn derigenom undvek att särskildt betala Mönster Herms och dess Adjutanters reseomkostnader i och för sjelfva mönstringen, emedan de alltid pläga öfvervara Regementsmötena i al! fall. De rustande erhöllo äfven genom denna af mig föreslagna förändring en lättnad, emedan de härigenom befriades från karlens och hästens underhåll under de dagar som åtgå i och för nämnde mönstringar; bruket bär varit att vid samma tillfälle besigtiga håstarnes utfordring öfver sommaren, men om denna besigtning skedde inom hvarje Corporalskap, $å undvekos de längre marcherne till Esquadronseamlingspjatsen. I anledning af hvad jag nu haft åran omnämna, tager jag mig friheten föreslå, det Rikets nu församlade Ständer ville hos Konungen framföra den underdåniga anhållan och önskan, att Hans Maj:t täcktes i Nåder tillåta att mönstringarne hädanefter fl åke endast under Regementernes Excércifiemöten. Om communicerande nf denna min motion med Respective MedStånden, samt dess remiss till vedei börligt Etskott, får jag ödmjukast anhålla, N:o 5. Herr von Hartmansdorff, Angust: Det har undfallit tuta uppmärksamhet afl 9° Den i Murs, Kongl. Maj:fs Nådiga proposition af den den a5 Januari 1823, angående fortsatt beviljande af ett creditiv på RiksgäldsContoiret, stort 66,666 R;dr 3a sk. för ConvoyCoinmissariatets räkning, redan blifvit den 24 sistlidne till StatsUtskoitet remitterad.
Borgare-Ståndet skulle finna skäligt accedera till Bonde-Ståndets nu ytterligare framStälde önskan, att välbemäklte Riksstånd täcktes biträda Ridderskapet och Adelns samt Bonde-Ståndets Beslut, angående ofvannämnde Förbindelsers eller Assignationers infriande; hvarom vänlig inbjudning skulle genom Protocolls-Utdrag expedieras. S. D. Enär nu ånyo föredrogs Statsocli Banco-Utskottens Utlåtande N:o 54o, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottens Betänkande, angående anslag af allmänna medel för Södertelje Canal-Ycrk, pröfvade Bonde-Ståndet skäligt Utskottens åtgärd godkänna. S. D. Föredrogs och lades till Handlingarne förstärkta Statsoch Banco-Utskottens Memorial N:o 548, innefattande anmälan, om utgången af den votering, som blifvit anstäld, i frågan om beläning i Banken af exportable effecter. S. D. Vid ytterligare föredragning af Statsoch Banco-Utskottens Utlåtande N:o 1200 Pröt, Utdr. d. 24 October jS2j. 553, angående nödige medel för en projecterad Vattenledning till Carlskrona , fann Bonde-Ståndet för godt detsamma bifalla, likväl med dervid fästadt vilkor, att ytterligare anslag för nämnde ändamål icke må fordras, S. D. Då nu ånyo föredrogs Lag-Utskottets ytterligare Ulätande N:o 201, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga Beslut i frågan om förbud för Ledamöter i HofRätt, att sig emellan byta lottade mål, fann Bonde-Ståndet skäligt, att, med bifall till hvad Utskottet jemnkningsvis föreslagit, förena sig om deir af Högiofl.
422, A. 427. — d:o angående upphörande af Kongl. Krigs-Akademien å Carlberg samt inrättande af Militär-fakulteter vid Universiteten: II. 94, 11. 239; B. VI. 281, 431; VII. 127, A. 128, 132; E. IX. lil; U. X. 219, 247, A. 247. — d:o angående krigs-lagarnes omarbetande: II. 93, R. 239; B. VII. 5, 138, A. 139; U. IX. 148, 178, A. 178. — d:o angående upphäfvandet af stadgandet i Arméens Tjenst görings-lleglemente, rörande skyldighet för soldaten att Söndagligen bevista den allmänna Gudstjensten: II. 93, 237. R239; B. V. 445; VI. 427, A. 428. — d:o angående upphäfvandet af Reglementet för skyddskopp ympningen i Riket, för så vidt vaccination derigenom blifvit ovilkorligen påbjuden: II. 88, R. 236; B. IX. 205, 367, A. 367. -— Gr. Cronhjelm, A. F„ angående pension till framlidne LotsDirektören m. m. Anders Almlöfs enka och barn: I. 140, R. 141. (Besvarad i Stats-Utskottets Utlå tande N:o 152, angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Nionde Hufvud-Titel).
Som Hemmanen äro KronoSkatteRusthåll, och ingen fråga uppstått örn en högre uppskattning, i händelse Kronan varit fordringsägaren, hemställer Hr Tham hvarföre ej lika behandling må äga rum , der Kronan vore Gäldenär, och det endast vore Hemmanens Jordeboks-ränta, som kunde läggas till grund för deras motsvarighet mot fordringarne, i hvilken ränta ingen förhöjning lärer kunna äga ruin. Den nya undersökning Utskottet föreslaget ledde således endast till nya förluster för Sökanderrfe, i stället för hvilket förslag Hr Tham tror Utskottet hafva handlat < rättast, om det hemställt, alt Sökanderne må äga rätt att ur de uppgifne Hemmanen få sine fordringar genast godtgjordej i den mohn de svarade mot Hemma - Betänka nden, N:o 344- 143 nens Jordeboksränta, enligt den liquid, som deröfver i KammarCollegium kan uppgöras, serdeles som i nämnde Verk alla nödiga upplysningar för Jiquiden redan måste finnas och den föreslagne värderingen icke kunde föranleda till någon förhöjning i Jordeboksränta n och lika litet ny skattrefning kunde komina i fråga vid desse som andre ordenteiigen skattlagde Hemman. Af Hr Danckwardt, Magnus Georg, som, i anledning af Utskottets ofvananförde hemställan, äskat upplysning, huruvida ersättningen skall meddelas på det i Författningarne stadgade och hittills iakttagne sätt i dylika fall eller om någon annan grund derföre skall följas. Då, efter Författningarne nu så tillginge, att om, såsom i Jönköpings
Högloflige Stats-Utskoltets Betänkande, ogiiiur jag det helt och hållet i hvad det angår Verkets fortfarande till och med nästa Riksdags-år, äfvensom de projeeterade förändringen; och föreslår i ödmjukhet inför Riksens Högloflige Ständer att LoinInrättningen Högloflige Ständer att Loinhard-Inrätlningen bestämt må upphöra rned 1826 års utgång, då den tillfullo bör kunna vara utredd till början af år 1828. Riksens Högloflige Ständer hafva flere Riksdagar gifvil tillkänna sin önskan att delta Verk måtte upphöra, om del ej kan bedrifvas utan förlust. De hafva oell försökt flera förändringar i sjelfva rörelsemethod en, som skulle leda lill ett sådant mål ; men allt har befunnits förgäfves. Det vore således önskligt, om ej Riksens Högloflige Ständer ej längre vill låta missleda sig af Tjenslenninnens i Assistancea ingifna måhända ensidiga och afsigtsfulla projecter och förslagen, till ett bättre behandlingssätt; heidsl jag så mycket mera kan tro, att de leda tiil lika ofördelakliga resnllater, för Slaten som förr; emedan de> som af Verkets Tjenstemän äro uppgifna och nu i Betänkandet sumariter upptagne, äro i det mesta de samma, som tillförne äro uppgifna, försökta och förkastade: Hvad uti Betänkandet är föreslaget om en undardånig skrifvelse lill Allmänheten, att Stals-XJtsliottets B etti nka n den. ^o3 det står Staden Stockholm eller ock något enskilt Bolag fritt alt öfvertaga LornbardImnltnii. gen med de förmåner, som uti Betänkandet dervid äro fästade, bifaller jag till alla delar, och tror alt Inrättningen i enskildte händer möjligen skulle kunna blifva nyttig åtminstone för deni sjelfve.” Uti hvilket yttrande Herr Linström, samt RiksdagsFullmäglige Carl Bergman, Olof Pehrsson, Gustaf Ericsson och Anders Nilsson sig förenade.
Fall gifvas likväl, du, utan hinder deraf, det sist beslutande Ståndet bör begagna sin rätt ntt detsamma äfven pröfva och deröfver uttala sin tanke. Ett sådant falt företer, efter milt förmenande, det närvar, ämnet; — dess vigt och formen för dess behandling uppma na åtminstone mig, att af R. o. Ad. vördsamt begära några ögonblicks uppmärksamhet deråt. För mig framställer sig nemi., som skulle det tvåfa11 diga resultat, hvartill Utsk:n kommit, långt ifrån att föra ämnet till mera öfverensstämmelse med grundlagen, tvertom i sjelfva verket innebära ett ytterligare afsleg derifrån, under det alt deraf följde en inskränkning i K. M:s höga rätt, en i önskningsväg framställd ändring i våra hittills gällande lagar, samt slutligen ett möjligt förnärmande af enskild mans rätt, såvida någon, i förlitande på helgden af utgifven lag, begagnat sig af deri medgifna rättigheter. Innan jag närmare utvecklar mina åsigter rö'r:de form och sak, må det tillåtas mig att, för ämnets fullständiga bedömmande, i den historiska utredningen af frågan, som Utsk:n lemnat ifrån år 1782, få gå ännu något längre tillbaka. Ordalydelsen i 5 §:n af 1681 års kyrkolag visar, alt ulländningar af annan religion än vår redan ägde att inkomma i Riket och här idka handel, köpenskap, handtverk eller något annat näringsfång, samt att äfven deras barn kunde i sin religion förblifva, såvida de icke ville njuta burskap; i hvilken händelse barnen ovillkorligen skulle uppfostras i den rätta christeliga läran. 1720 års Reg.F. stadfästnde i 1 §:n samma kyrkolag. 1734 års lag, som i 3 cap.
(Jtsk:ts förslag biföllos. 14:de punkten. Frih. Liljencrantz, Johan: I förevarande §:s l:sta mom. är föreslaget att allmänna hypoteksbanken skulle få rättighet tili kreditiv i riksbanken. Då det är af största vigt att jordbruket blir understödt, titan alt å andra sidan några kapitaler onödigtvis undandragas den allmänna rörelsen, har jag egnat denna fråga den samvetsgrannaste pröfning. Jag efterhörde, huruvida hypotheks-banken hade behof af detta kreditiv, och erfor, att då styrelsen hos K. M:t anhöll om framställning härom, en ledamot af styrelsen reserverat sig, under förklaring att han ansåg detta kreditiv icke behöffigt. Af de till hyp.-banken inflytande medlen blir ett årligt öfverskott af 200,000 rdr, som afsättes till en särskild fond, och hvilka kunna hållas i beredskap till annuitetsliqviden, derest icke hypoteksföreningarnes årshqvider influtit, så att de dertill kunna användas. Det kan visst vara beqvämt att hafva ett kreditiv; men då det icke är ett nödvändigt behof, anhåller jag att det föreslagna stadgandet derom måtte utgå. Den 17 Febrnari. 567 Hr Ribbing, Erling: Då denna punkt innehåller för slag till 2:ne vigliga förändringar, angående beviljande af kreditivrätt för allmänna hyp:ks-banken oell bolag, så hemställer jag alt fiirst frågan om livp:ks-hanken målte föredragas och afgöras, och sedan den öfriga delen af punkten. Med anledning häraf yttrade Tlr Gr. o. Landtm., att då punkten redan blifvit i sin helhet föredragen, torde en särskild öfverläggning rörande frågan om kredilivrält lör allmänna hypoteksbanken ej lämpligen kunna ega rum; hvaremot något hinder ej mötte derlör, att elter hela öl v erläggningens slut nämnde del af punkten gjordes till föremål för en särskild propus. flr Ribbing: Jag afstår från min framställning, men an håller alt Hr Gr. o. Landtm, vid framställning af propus, behagade göra detta särskildt lör hvarje del af punkten. Frih. Tersmeden, Wilhelm Fredrik: