Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utlåtande, i anledning af väckt fråga om medels anvisande till inköp eller expropriation af fasta egendomen N:o ■/ på Riddareholmen. (I. A.) Till Stals-Utskotlels handläggning hafva från hvart och ett af Hiks-Ståndeu blifvit öfverlemnade särskilda motioner i ofvan uppgifna ämne, hvilka äro väckta: hos Ridder skåpet och Adeln af Grefve Eric Sparre, hos Presle-Ståndet af Professoren Lindgren, hos Borgare-Ståndet af Herr J. Uppling och hos Bonde-Stån~ det af vice Talmannen Anders Andersson. Dessa framställningar äro af hufvudsakligen enahanda innehåll, och inhemtas deraf, att sedan, på grund af ett med slerbhus-delegarne efter framlidne Stads-majoren Johau Wedberg den 18 Augusti 1855 upprättadt köpekontrakt, Ågréen vid Kongl. Akademien för de fria konsterna, A. Fornander, raol en köpeskilling af 73,000 R:dr Banko blifvit egare till den under N:o 1 i qvarteret Riddareholmen belägna fasta egendom, allmänt känd under namn af“Geijerska huset,K hvars nu (ill en del raserade åbyggnad sträcker sig från Riddareholmskanalen inemot kyrkan, och han derefter den 12 påföljde November detta sitt köp Bih. till R. St. å Grosshandlaren A. O Wallenberg transportera!, hade under lagfartstiden det kommit till Stockholms Stads Drätsel-kommissions kunskap, hurusom Herr Wallenberg ämnade att, i stället för den på tomtens norra del åt Birger Jarls torg befintliga låga byggnad, uppföra ett stenhus, som, enligt hvad den hos vederbörlig auktoritet till fastställelse företedda ritningen utvisade, skulle blifva af så kolossala dimensioner, att den minnesrika och i arkitektoniskt afseende märkliga Riddareholmskyrkan skulle af densamma komma att nedtryckas och synas obetydlig från alla de punkter, der den blefve jemte den nya byggnaden åskådlig, hvarförutan kyrkans östra del, innefattande koret och de Kongl. Grafkapellen, skulle deraf till större delen bortskymmas och kyrkan blifva för ökad eldfara utsatt.
När den andra båten ändtligen nådde stranden, voro de redan hemma; fotbadet hade ej varit angenämt, hvarför de skyndade hem för att byta om kläder. Glödgadt vin och varmt te gjordes i ordning åt de » förolyckade », som de kallades, och de andra tycktes ingenting ha emot att dela deras preservativ mot förkylning, » Henriette, » sade Annie en morgon till systern, då de möttes i salen, » jag får j u en kopp kaffe nere i köket hos Karin? Ser du, jag ville så gärna göra en riktigt genomgående skogspromenad, innan jag reser till staden. I dag är så vackert, klockan är bara sex, och jag hinner hem före frukostdags. » » Tänk, så tråkigt det blir, när du reser, » suckade Henriette. » Åh, det är rätt väl, att ni bli af med oss, » svarade hon leende. » Vi ha j u varit härute hela sommaren som vanligt, jag, Jöns och Maurice, innan hans skola började, för att inte tala om den föregående laddningen d ' Orseauer; vet du, jag har börjat fundera öfver, huruvida det är rält det här, ty det måste j u bli er bra dyrbart, men det tänker du inte på, du kära älskling, o c b Torsten säger ingenting, om han också tänker det; kan j u inte bära sig för er att hålla hushåll flere gånger större, än ni borde. Du kära lilla Ettan, du skulle förstås taga af dig ditt egna sista par skor, om du därmed kunde bereda någon af oss blott ett nöje, du är så där dum, Gud skapar ibland någon gång, hvart tusende år, en sådan där liten englamänniska som du för att låta andra stackare spegla sig i och gå bort i en vrå för att ställa sig att skämmas. » » Men Annie, kära Annie, d u. » » Se så, Ettan, var tyst och låt mig tala till punkt, jag börjar bli förståndig och tänker mer, än ni kanske tro, då ni ibland se mig munter och bekymmerslös som en speleman; men jag har många naturer, jag är ett riktigt mixtum kompositum, ett virrvarr af påbörjade, oafslutade, trasiga karaktärsfragment, med få goda impulser och tjogtals dåliga.
Genom denna enkla förändring anser jag olägenheterna af nuvarande sättet för ofvanherörde priskuranters upprättande fullkomligt undanröjdt och ett lika tillförlitligt resultat åstadkommas, då, efter den method jag vågat föreslå, prisbestämningar ingå från hvarje kommun inom fögderiet. På en kommunalstämma åro föröfrigt såväl räntetagare, som räntegifvare repreterade; men alt den ena parten skall utöfva något förtryckande inflytande på den andra vid fråga om alt bestämma ortens gångbara pris pä t. ex. spannmål och smör, behöfver icke äfven den mest skuggrädde befara. Med anledning af här ofvan gjorda anförande, vågar jag vördsamt föreslå: att Rikets Ständer behagade besluta en underdånig framställning till Kongl. Maj:t att, med ändring af § 2 mom. 5 i Kongl. Majlis nådiga Kungörelse den \ 1 Maj 1855, angående grunderna och sättet lör markegångsprisens bestämmande, de i åberopade § och nion), stadgade bestämmelser för landet angående sättet för upprättande af de priskuranter, hvilka skola tjena till ledning vid uppgörande af de s. k. årsoch medelmarkegångsprisen, måtte utgå och i stället kommunerna åläggas upprättandet af samma priskuranter, nemligen för årets tre sista månader på kommunalstämman i December och för de tre första månaderna af följande år på kommunalstämman i Mars, med skyldighet för kommunalstämmans ordförande att inom viss kort tid priskuranterna till kronofogden afsända, hvarefter denne med desannna förfar i vanlig ordning. Om remiss till vederbörligt Utskott anhålles. Stockholm den 19 November 18G2. C. J. L. Lönnberg, från Östergötlands län. Motioner i Bonde-Ståndet 1862. Af C. J. L. Lönnberg från Östergötlands län, om tullfrihet för Sill och Salt. — —■ Vid den förändring i en friare riktning, sorn på sednare riksdagar blifvit vidtagen med Tulltaxans bestämningar, tyckes det hafva varit en genomgående grundtanke, alt de första iefnadsförnödenheterna skulle vara tullfria.
Denna 'stat war icke knapp, ty enligt den, war för Swea Hof-Rätt upförd aflöning, til en vice President 1500 D lr, 5 Ledamöter 1000 D:lr hwardera, 6 Ledamöter med hwardera 900 D.sir; en Secreterare med lika Lön; en Fiscal 7-0 D:lr; 2 Notarier hwardera 500 D:lr; en Actuarie 400 D:lr och 4 HandlingsSkrifware hwardera ?co D:lr, alt Silfwermynt. Om denna Lön blifwit indelt efter Krono-wärdiet, 2 D lr 8 öre Silfwermynt för en Tunna Säd, eller den tidens pris pä Spannemäl och andre matwaror ägt beständ, hade Ämbetsmännen efter nämnde Stat wisserligen warit wäl lönte, enär en Ledamot af första Classen kunnat räkna - Den 11 Augusti. 92Z na pä 444, och en Ledamot af andra Classen pä 4oo Tunner Spannemäl; hwaremot HofRättsRädernes nu innehafwande 600 Rd. ej swara emot mera än 75 och Assessorenes 4oo Rd. emot 60 Tunnor. Deremot hafwa Jndelsninqshafwarnes inkomster stigit ined hwarje är. Om doros tjenstgöring för Staten ökats i samma män känner jag ej: men at Hof-Rättcrnes arbete ökats, i den män lönen blifwit sämre, kan bewrsas. Förklarade Nädiga walbehag af Regenten för must t arbete, har hittils warit enda belöningen för wca Hof-Rätt, som hoppats, at de n tist t frnlgorde pligterna ätminstone förtjent belönas med sorgfritt uppehälle. Förste grunden för Hof-Rätternes aflöning har egenteligen warit Lagmans - och Häradshöfdinge Räntan, eller Rökpenningarne. Genom Kongl. BrefweL den 24 Mars 1718 ärhöll HofRatten til aflöning, 1:0 Kronans andel af Sakören. 2 0 En procent af Testamenten.
De unga fruarna sm * logo nervöst. Och mammorna slogo knyck pa nacken. — Yi hade aldrig trott, sade de, att borgmästaren var så simpel, att han ville sälja sig. Och så predikade de för sina döttrar om guldets makt Nu för tiden tjenade det till ingenting att vara vacker, dygdig och väl uppfostrad, när man ej har pengar! Bröllopet bestämdes först till sommaren, sedan till hösten, ty konsulinnan ville ha tid på sig för att fa hemgiften i ordning. Ah, hvad der pratades om de förlofvade! Fästmön hudflängdes af de unga damerna — borgmästaren slapp temligen helskinnad undan, ty man kunde ej länge vara ond på en så älskvärd personlighet Men så kom der ut ett rykte, som höll på att störta afguden. Vackra Elin v hade måst hals öfver hufvud bege sig hem. Och nu vardt det ett förskräckligt beklagande affitetmon, hvilken skulle kastas i armarne pâ en så lättsinnig fyr som borgmästaren. Det berättades, att fröken Beckman oförhappandes kommit ut i köket, då pigorna diskuterade skandalen. De hade vandt sig om vid en duns i golfvet, och da hade de fnn-nit fröken ligga likblek och afsvimmad När hon återfått sansen, hade hon skrikit och gråtit som en vansinnig, och först lugnat sig en smula då konsuln, som blifvit hemkal-lad från klubben, hade talat förstånd med henne. Naturligtvis blef der ingenting af med förlofningen. Man kunde knapt sofva om natten, så nyfiken var man på att fa veta, hvad morgondagen skulle bära i sitt sköte. Men tiU allas gränslösa förvåning syntes Ebba och borgmästaren följande dag på Storgatan, arm i arm, leende och konverserande, som om ingenting passerat Detta fenomen hade konsul Beckman åstadkommit med en diplomatisk fint Han hade sagt till den förtviflade dottern, att hon inte skulle bry sig det ringaste om pig-sladder. Borgmästaren var fullkomligt oskyldig — den skyldige deremot Elins fastman, en styrman Andersson, det hade. Elin sjelf sagt till sina bekanta. Denna underrättelse hade haft förträfflig verkan. Gråten hade upphört, och med ett leende på läpparne hade den lyckliga fästmön somnat in.
Hr Grefven framhåller såsom en förtjenst uti Utsk:ts förslag den öfverensstämmelse, han förmenar det ega med hvad andra författningar stadga, rörande ersättning åt boställen för deltagande uti laga skiften och större vattenaftappningar. Afven häruti ligger ett misstag. Hvad laga skiften beträffar, 1cmnar jag dem åsido, enär för dom särskildta förhållanden finnas, som göra ersättningens utsträckande till lång bestämd tid rättvis och nödvändig. Jag behöfver endast såsom bevis härför anföra de ofta flera års arbeten kräfvande omläggningar och förändringar uti åkerbruket, som genom dem vanligen upstå. Hvad åter vattenaftappningarne angår, stadgar Kongl. Förordn. af d. 6 Juli I 849-: »att synerätt skall vid först inträffande laga syn bestämma det antal år, hvarpå fördelning af ersättningen skall ske, egande Synerätten att härvid med kostnaderna jemföra den förkofran, bostället genom företaget vinner; dock att fördelningen aldrig må utsträckas längre än till högst 20 år, räknade ifrån den tid vattenafledningen blifvit fullbordad.» Hr Grefven torde härutaf finna att uti denna Förordn. 20 år icke såsom en bestämd tid, utan såsom ett maximum af tid, blifvit antagen, och att dels härigenom, dels genom den pröfning, Synerätt blifvit ålagd, samma Förordn. vida bättre sammanstår med nu gällande 27 § af Militife-Boställsordo., än med det af Utsk. framställda förslag. 12 Den 3 Mars. Gr. Taube: Jag får anhålla om ursäkt att jag ånyo’’ tager R. o. Ad:ns tid i anspråk; men en värd talare har i sitt anförande fällt yttranden, hvilka ej böra lemnäs oanmärkta. Han har nemi. sagt att min reservation vore vid tillämpningen alldeles opraktisk och att, om den blefve antagen, skulle domaren stifta lag vid hvarje särskildt fall. Här är dock ej fråga om annat än att domaren skall, efter sitt omdöme, tillämpa lagen, eller med andra ord, att domaren i hvaije fall endast skall tillämpa domareregeln: »pröfve domaren.
Har i stad borgenärer sökt, att gäldenärs egendom aflrädas må; höre Rätten deröfver gäldenären genast, eller, der han då ej träffas kan, sist inom två dagni': vill han undvika konkurs; lörnöje genast sökanden eller ställe antaglig borgen för hans fordran; dock hör gäldenär, som köpman är, förfallen fordran slraxt gälda: giller ej gäldenär fullgöra hvad nu sagdt är; beslute Rätten, alt hans egendom alirädas skall, och förlä re som i nästföregående mom. sagdt är: kommer ej gäldenär å dag, hvartill han kallad blifvit; pröfva Rallén ändå sökandens skäl. 3 ninni. Nu är, i anledning af borgenärers ansökning, gäldenär med kallelse sökt, der han hemvist, tjenst, näring eller kost halver: finnes han ej der, eller hans ombud, eller kan man ej pä det eller annat sätt fä kunskap hvar han vistas, och är anledning, att han håller sig undan, eller är han rymd eller veterligen ur riket faren; förelägge Rällen honom, genom kungörelse i allmänna tidningar tre gånger, viss lid af en lill hög^t två månader frän sista kungörandet att sig inställa : late ock hans kända egendom under säker vård sättas: kommer han ej inom förelagd tid; pröfve Rätten ändå sökandens skäl. 84 Expedilions-Utskotte/s Förslag till underd. Är å landet konkursansökning af gäldenär till Domaren ingifven; utfärde denne genast slamning å borgenärerna. 2 mom. Är sådan ansökning gjord af borgenär; förelägge Domaren gäldenären lämpligen kortaste lid oell, der lian är aflägset boende, bögst en vecka efter delfående!, att sig deröfver förklara: orh bör sökanden tillställa Domaren bevis öfver delgifvande sist inom fjorton dagar efter det ansökningen gjord är, eller vare ansökningen förfallen, der ej sökanden sticker, alt gäldenären ej anträffas kunnat. Medgifver gäldenären borgenärens ansökning; för fa re Domaren såsom i föregående morn. sagdt är: gör gäldenären jäf emot ansökningen, eller blifver han med förklaring ute; hänskjules saken till Rätten, och vare lag som i 6 § 2 morn. sagdt är. 3 worn.
Härafvisar sig att ofvanomförmälda Kongl. Bref, hvars ändamål endast var att förklara, att, med bibehållande af den presterskapet i Lunds stift från äldre lider lemnade tillåtelse att lå innehafva klockaret jensler och lill bestridande af göromälen hålla skicklige substituter, endast tvä prester skulle få uppföras å förslag, der sådant, i saknad af samrådsval, erfordrades, blifvit, sä tolkadl, som skulle derigenom vara förordnad!, att förslag till klockare-beställningars återbesättande inom Lunds stift borde ovilkorligen valet föregå, samt alt stadgandet i 1734 års resolution om det sä kallade samrådsvalet vore upphäfvel, hvilken åsigt sedermera, lill följd af Konsistorii berörde cirkulär, gjort sig gällande i Götheborgs stift, likasom redan tillförene i Lunds stift, hvilket åter föranledt ständiga tvister och klagomål. Inom representationen hafva, vid de två nästföregående riksdagarne, motioner blifvit väckte i syfte alt fä ofvanberörde Kongl. Brefven den 6 Oktober 1820, i fråga om klockareval inom Lunds stilt, samt den 24 Januari 1835, i fråga om dylika val inom Halland och Bohus Län, för så vidt samma bref ar.säges innefatta ovilkorlig! stadgande om förslags upprättande före klockareval, lill kraft och verkan upphälna. Vid 1850 och 1851 årens Riksdag beslöto Rikets Ständer en underdånig skrifvelse till Kongl. Majit, uti hvilken yttrades, alt församlingarne inom Lunds slift, Bohus län och Halland från äldre tider varit försäkrade om rättigheten all, efter inhemtande af pastors råd och under vilkor alt tjenlig person valdes, sjelfve utse till klockare den bland de sökande, till hvilken de hyste bästa förtroendet, ulan all dervid uttryckligen varit stadgadt, det förslag lill klockaret jensler behöfde upprättas, men alt sedermera genom ofvanberörde två Kongl. Biel sädane föreskrifter blifvit meddelade, som i ena fallet Lagsaint Allm. Besvärsoch Ekon.- Utsi'.
Likväl skulle jag önska, att få fästa uppmärksamheten å ett beslut, sorn Ridderskapet och Adeln redan vidtagit, och som har gemenskap med förevarande ämne, det nemligen! att extra Rotehållare få lega manskap inom beväringsåldern. Genom detta beslut har Ridderskapet och Adeln redan frånträdt möjligheten, att gå BondeStåndet till mötes deruti , att extra Roteringen ovilkorligen skulle genom manskap utgöras; ty BondeStåndets syfte är att medelst extra Rot°ririgens utgående i manskap minska antalet utgående Beväringar, hvilket icke inträffar, så fort legtiingeu tillätes inom Beväringsåldern, och sota jag •54 Den j\October J. m. skall söka bevisa. Kongl. Majit ville Öka Ar* méen med (iil exempel 25,000 man} härtill er. fordras (vanne Glassér af Beväringen, utgörande 22,000, samt exira Roteiingen 3000 sum> ms 25.000; men om legning inom beväringsåldern blifver bifallen, så är det gifvet, att Rotehillarne heldre lega sine Soldater ibland Beväringen, ty kostnaden måste naturligtvis vara mindre. O n nu 3000 extra Roteringsnumer tagas inom Beväringsåldern, återslå icke mer än 19,000 sådana i de båda Classerne, hvilka med de 3000 (ill extra Roleringar legde Beväringsynglingar göra 22,000 man; felas således i alla fall 3CO0 man i det fastställda antal af 25.000, och nödgas Kongl. Majit, för att få detta cornplett, ytterligare utcommendera 3000 man af en äldre Class Beväringar , så att BondeStåndets syfte i alla fall blifver förleladt.
"I fråga om fattigvård, anses i allmänhet en hvar tillböra det samhälle, der han är eller sednast varit mantalsskrifven, så vida han ej derefter begifvit sig till annat "samhälle, och derinom bor eller vistas den tid på året, då "ny mantalsskrifning för nästa skatteår förrättas; i hvilket tall han bör i mantalslängd derstädes införas: dock att detta samhälle må protestera emot hans mantalsskrifning och "få protesten till förrättnings-protocollet antecknad mot er"hållande bevis; hvarefter samhället äger att inom 3:ne må"nader efter mantalsskrifnings-förrättningen hos Konungens ’’Bef:h:de yrka sådan persons afhysande i laga ordning till "annan uppgifven församling; men underlåtes detta, anses "personen rätteligen tillhöra det samhälle, derinom han så’ lunda under berörde förrättning bott eller vistats, ehvad "han blifvit der i mantal införd eller icke." 3:dje mom. synes böra försvinna, af de vid i5 §:n anförda motiver. 5 22. Så framt de här uppräknade personer redan flyttat från ett till annat fattigvårds-samhälle, hvilket förutsätter, att de med jordägares, husägares eller husbondes samtycke bosatt sig i det sistnämnda; fordrar oek allmänna ordningen, alt de ovillkorligen böra derstädes anmälas och antecknas vid nästpågående mantalsoch skattskrifning, emedan icke någon enda person, under hvad förevändning som helst, lagligen får från mantalslängd uteslutas.
Afgifves ett sådant efter vederbörandes hörande, så kan man hoppas, att intet olämpligt bestyr ät dessa länsnämnder updrages. Mig synes följaktligen, att hvad man i flera hänseenden anfört mot länsnämnderna talar för dem. Jag hoppas derföre, att 11. o. Ad. bifaller Frih. Alströmers förslag. Då nu öfverläggningen ansågs fulländad, framställde Hr Gr. o. Landtm., att under densamma blifvit yrkadt dels bifall till Ctsk:s Betänk., dels bifall till det i Frih. Alströmers vid Betänk, fogade reservation framstäldta förslag; hvarefter propostr å dessa yrkanden blefvo framställde och besvarade med blandade Ja och Nej; och sedermera Hr Gr. o. Landtm, ånyo hemställde om R. o. Ad. behagade bifalla förevar:de Betänk, samt, efter denna proposrs besvarande med starka Ja jemte många Nej, förklarade det han ansåg Ja härvid hafva varit öfvervägande. Hr Tersmeden, Pehr Reinh., begärde votering. Uplästes till justering och godkändes en sålydande voterispropos. : Den, som bifaller Allm. Besv. o. Ekon.Utsk:s Betänk. N:o 110, i anledn. af väckte motioner om inrättande af kommunalnämnder, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, afslås nämnde Betänk, och anser R. o. Ad. R. Sl:r böra lill K. M. ingå med en sådan underd. anhållan, som i Frih. Alströmers vid Betänk, fogade reservation förordas. Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit som Nej — 24. 3!I0 Den 21 J ali. Föredrogs ånyo Serskildta Utsk:s d. 15:de och 19:de dennes på bordet lagda Mern. N:o 12, i anledn. af återremiss af Utsk:s Betänk. N:o 9, om inställande af bränvins-tillverkning under innevande års höstmånader och om tillåtande, i dess ställe, af tillverkning under någon tid af nästkommande år.
Derföre, alle de som dig frätit hafva, de skola uppfrätne varda, och alle de som dig ångest gjort hafva, skola fångne varda, och de som dig beröfvat hafva, skola beröfvade varda, och alle de som dig skinnat hafva, skola skinnade varda. Men dig vill jag åter helbregda göra, och hela din sår, säger Herren; derföre, att man kallar dig den fördrefna; och Zion, den der ingen efterfrågar. Detta säger Herren: Si, jag skall vända Jacobs hyddors fängelse, och förbarma mig öfver hans boning; och staden skall åter utur askone uppbyggd varda, och templet skall stå som det stå skall. Och lof och fröjd skall gå derut: ty jag skall föröka, dem, och icke förminska; Jag skall göra dem stora, och icke mindre. Hans söner skola vara såsom tillförene, och hans menighet skall trifvas för mig; ty jag vill alla dem hemsöka, som honom plåga. Och hans väldige skall utaf honom sjelfvom född varda, och hans Herre komma utaf honom sjelfvom, och jag skall låta honom nalkas mig, och han skall för mig komma; tv hvilken är den eljest, som med så viljogt hjerta nalkas mig? säger Herren. Och I skolen vara mitt folk, och jag skall vara edar Gud. Si, ett Herrans väder skall komma med grymhet; ett förskräckeligit oväder skall falla de ogudaktiga öfver hufvudet. Ty Herrans grymma vrede skall icke upphålla, tilldess han gör och uträttar hvad han i sinnet hafver; på sistone skolen I väl förnimma det. På den samma tiden, säger Herren, skall jag vara alla Israels slägters Gud, och de skola vara mitt folk. Så säger Herren: Det folk, som qvar blifvet är för svärdet, hafver funnit nåde i öknene; Israel drager bort till sina ro. Herren hafver mig synts i fjerran land. Jag hafver ju alltid och allstädes haft dig kär; derföre hafver jag dragit dig till mig af blotta barmhertighet.
Tillstånd att här i Staden inrätta Boktryckeri - Försegling af här i Staden förfärdigad Brännvinsredskap, som skulle försäljas 122 Personer, utom Militairen, afsände till Carlscrona Arbetshus - 45 till Fästning afsände 6 _ af Militairen afsände till Carlscrona Arbetshus, sedan de blifvit utur Nummer och Rullor utstrukne, nemligen: Äf Kongl. Svea JLif-Gardet - Lif Gardet till Häst _ Andra Gardet . __ Svea Artilleri Arméens Flotta Stads-Båtsmans-Compagniet Af Rote-Bälsmännen — Stockholms Förstärknings-manskap Ryske Ofverlöpare Från Regementerna utstrukne och från Staten förpassade Personer, nämligen: Från Fif-Gardet till Häst Från Svea Artilleri Personer utom Militairen, hvilka’ 5! 3' 3 loj 3 1 1 4 1 3! 11 Transport. 7107; 669 Transport 1 268 Deri 8 Mars. t T ransport 7107 66m dels efter undergånget straff, för tjufnad och andra brott,: dels så- som kända för vanart och lättja, blifvit med fångskjuts förde till de orter, hvarest de trott sig finna Näringsfång 84 Tran Fästning lösgifne och till sina hemorter försände Ryssar 11 Tor sy ssellöst kringstrykande nattetid å gatorna upptägne personer 1 8 2 ^Manspersoner, h vilke här i Staden ej ägt säkra och ordentliga nä ringsfång, utan derföre blifvit upptagne, till tjenst eller arbete använde, eller från Staden bortviste 138, Qvinspersoner, sorn af samma orsak 1 ... ! blifvit gripne, och nied arbete ! försedde, eller till sina hemorter förpassade - 150, Utländske personer från Staden, afförde 3 Till Spinnhuset försände personer för syssellöshet, synnerlig begifvenhet på fylleri, tiggeri och itererad vanart, samt vistande på liderliga ställen: r. Af Mankön *■ 74 Qvinkön - 144 T ransport 7893 669 Dita Den 8 Mars'.
V 99 21 99 Y> 22 99 n 23 99 » 24 99 25 99 » 26 99 143 1 » 99 2 » 99 3 99 99 4 . 99 Transport inredande af den åt Geologiska byrån i Slöjdskolans nya hus anvisande arbetsoch samlingslokal m. m aflöning åt en andre underlärare vid navigationsskolan i Göteborg lärares aflönande och elevers underhåll m. m. vid Skeppsbyggeri-institutet i Carlskrona tillökning af Teknologiska Institutets byggnader för inrymmande af bergsläroverket bidrag vid regleringen af .Ronneby köpings nya område dito till ny reglering af torg, gator och tomter i Carlstad : bestridande af kostnaderna för Sveriges deltagande i en allmän exposition af åkerbruks-, industrioch konstalster i Paris år 1867 undersökningar, inspektionskostnader och expenser för allmänna arbeten aflöning åt Styrelsen för allmänna vägoch vattenbyggnader samt dess tjenste biträden arfvoden för undervisnings meddelande åt civil-ingeniörer stipendier åt elever, som genomgå den för civil-ingeniörer bestämda kurs.