Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Regerings-Formen och 2 §. Riksdags-Ordningen: „ „ fdenna Grundlag ) , '”'Rikets Ständer siola,. kraft af |Rikets Regerings.Form] hvart Femte år” ” ”röste Ja;” "Den det ej vill, röste Nej.” ”Vinner Nej, bifalles följande redaction:” „ (denna Grundlag ) . ""Rikets Ständer skola, 1 kraft af |R.te[s anlagna Regerin(.s.Korm j h™‘ Tredje år.” ” 6 Constitutions-UtsTcottets Memorial N:o n5. Denna votering utföll sålunda, att vid sedlarnes uppsummerande befunnos gifna: Femtioen Ja och Tjuguåtta Nej. Andra Voterings-Propositio?ien. ”Den, som bifaller en så lydande redaction i senare delen af Rege rings-Formens och Riksdags-Ordningens 2 §§:s första punkt:” ” ”Rikets Ständer skola ■ sammankomma på den första helg fria dagen af October månad/3 33 ”röste Ja;33 ”Den det ej vill, röste Nej.33 ”Vinner Nej, bifulles följande redaction:” ” ”Rikets Ständer skola sammankomma den i5j eller> om helgdag då inträffar, den 16 Januarii33 33 Omröstningen utföll med Fyraliotre Ja emot Trettiosex Nej. Tredje Voterings Pr opositionen. "Den, som anser StilsRådet böra utgöras endast af ständiga Ledamöter, röste Ja;33 ”Den det ej vill, röste JVej;33 ”Vinner Nej, anses Konungen ega rätt att, utöfver det ständiga antalet, äfven tillkalla extra ordinarie Stals-Råds Ledamöter.” Voteringen utföll med Sextioen Ja och Aderton Nej. T jer d e Voteri ngs-P rop osi t ion en. ”Den, som bifaller, att 5 §. Regerings-Formen må erhålla följande lydelse ” ”StatsRådet skall beslå af — —Ledamöter, hvilke ege rätt att alla der förekommande ärenden öfvervara.
Ilar åter endera eller begge bifall tillstyrkt, sände, inom tre veckor frän det soknestämma blifvit hållen, kyrkoherden soknestämmoprotokollet och soknenämndens yttrande, jemte eget utlåtande i ämnet, till Konungens Befallningshafvande in. Konungens Befallningshafvande fat te deri sitt beslut och gifve det soknenämndens ordförande tillkänna. Fråga, huruvida i sådan ordning tillkommen utskänkning sr attighet lör upphöra, sedan tiden för dess tillvaro tilländalupit, skall likaledes väckas och behandlas. Tillstyrka både soknenämnd och soknestämma alt rättigheten skall indragas, förblifve dervid. Ilar åter endera eller begge upphörandet af styrkt; insände kyrkoherden soknenämndens yttrande och soknestämmoprotokollet, jemte eget utlåtande, till Konungens Befallningshafvande, som äge i ämnet besluta. Der fråga uppstår, att rättighet till minuthandel med bränvin i soken må beviljas eller ock beviljad sådan rättighet upphöra, för jares på lika sätt, som om utskänkning nu stadgadt är. 5 § 14. Rättigheterna för andra tillåtna utskänkningsställen än gästgifverier, äfvensom för minuthandelsställena i soknen, varde derefter, innan September månads utgång, af soknenämnden utbudna på offentlig auktion, för högst tre år i sender, åt den eller dem, som åtaga sig afgift för högsta kannetal. Soknenämnden pröfve de anbud, som dervid göras, och äge dem, med tillbörligt afseende å de bjudandes behörighet och tjenlighet, antaga eller förkasta. Der utskänkningsrättighet för gästgifveri blifvit uppsagd inom tid, som i 12 § är bestämd, äge soknenämnden, om den så för godt finnér och derest ej å den i 13 § föreskrifna soknestämma blifvit annorledes beslutet, att vid den auktion, som nyss sagd är, ny utskänkningsrättighet, med utsättande af stället för dess utöfning, i den uppsagda rättighetens ställe, likaledes utbjuda och auktionsanbuden pröfva. § 13.
St. måtte bevilja Hr Branting den summa, som Hr af Grubbens föreslagit, nemi. 4°° ftdr mera åt föreståndaren, och att i allmänhet det anslag, som för institutet blifvit yrkadl, måtte beviljas utan annat undantag än möjligen för lärarinnorna. Institutet har, på den korta lid det funnits, stigit till en sådan höjd, att man bör tillse att det icke faller af brist på anslag. Då det verkligen är, såsom Hr Lagerhjelm anfört, en inrättning, hvilken gör heder åt Sverige och står framför dylika i andra länder, så synes det också tillhöra oss att bibehålla denna inrätta, vid sitt anseende och vid det förtroende, som hon förvärfva t. Kan detta ske med så ringa uppoffring, som den man begärt, så synes det icke vara skäl att undanhålla medlet dertill. 6: t e punkten. Litt. b. Hr Möllerhjelm, Axel, hade inlemuat ett så lydande anförande: I anledn. af StatsUtsk:s utlåt. JNT:o 62 ang:de reglerandet af riksstatens loide hufvudtitel, samt det mom. af detta ullåUs 6:te punkt, som rör frågan angtde ett anslag af allmänna medel till det af Hr A. P. Bromander i Stockholm stiftade institut för bildandet af sådana ynglingar, som ämna ingå i handel och näringar, anhåller jag vördsammast att få göra följande erinringar, dem jag, i egenskap af ord för. i K. Directionen öfver Stockholms stads undervisningsverk, anser mig böra underställa H. R. o. Ad:s närmare ompröfvande.
Men att nu utsträcka delta af praxis häfdvunna bruk till alla de öfriga såsom bevillningar i 00 § uppräknade extraordinarie inkomster, vore alt nära tillintetgöra lagbudet i 04 §, att icke endast Rikets ordinarie statsmedel och inkomster, utan äfven de under namn af exlraord. utlagor eller bevillningar till statsverket af R. St. anslagna medel, skulle vara till Konungens disposition. Men äfven om det vore grundlagsenlig!, att lill Riksg.cont. öfverflytta uppbörden och förvaltningen af ifrågavar. medel, månne detta skulle medföra någon nytta och skulle icke tvertom stora olägenheter deraf uppkomma? Den förmenta fördelen skulle bestå deri, att Riksg.cont. skyndsammare komme i besitttning af uppkommande öfverskott å dessa inkomsttitlar, än sorn nu sker, dä liqvid öfver statsverkets öfverskotter och brister först efter rikshufvudbokslutets fullbordan kan verkställas. Men utom att K. M. redan till betydligaste delen afhjelpt denna (förmenta) olägenhet, genem anbefallandet af summariska beräkningars uppgörande så fort möjligt, och tillåtelsen, att så fort desse utvisa öfverskott lill Riksg.cont. afräkningsvis aflemna dessa, försvinner hela denna fördel, dä man erinrar sig, alt ju större öfverskott i de öfriga inkomsterne statsverket har, desto mindre behöfver detta verk assignera på sin af allmänna bevillningen ä Riksg.cont. anvisla statsbristsumma. Också har under sista riksdagsiulervallum Slatscont. oftast vid hvarje års slut haft betydliga summor oasignerade på denna anvisning, och har under ett af de sednare åren till och med under löpande året derå icke utgifvil någon anordning, ett förhållande, som Riksg.cont. icke lemnat obegagnad!, för att göra sina behållningar fruktbara. Deremot skulle, genom bifall till StalsUlsk:s förslag, Konungens förmåga att uppfylla det vigtiga Konungsliga kall, att till Rikets behof använda de honom öfverlemnade medel, förlamas i afseende pä största delen af statsverkets oindelta inkomster.
Resolution eller fullmakt på tjenstbyte eller transport från en korps lill en annan belägges, utom för sig.ptgar 1 r:clr, med stiimpladt papper till 10 procent fderunder inbegr. kansligeb. ä 7\ proof) efter samma beräkning, som för fullmakter. Afsked, då dermed icke någre löneeller pensions-förmoner följa, äfvensom då endast sådan pension dervid tillägges, hvartill den afskedstagande, enligt författninqarne, är berättigad, eller för hvars erhållande han sjelf gjort tillskott (dnbegr. kansligeb. å 3:, 4: I2* — Men om den afskedstagande hugnäs med förhöjning å karakteren. förses afskedet med stämpladt papper lill del belopp, här ofvan för karakteis-fullmakter stadgadt är. Tilläte Vi, af serskilde förekommande omständigheter, den afskedstagande att bibehålla antingen hela eller någon del af dess innehafvande lön, förses afskedet med släpladt papper till fem för hundrade af den lön och inkomst, som bibehålles, och efter hvilken bevillning beräknas, samt dessutom i stället för kansli-geb. och sig.ptgar: 4 r:^r • • • • ■Öppet bref eller resolution uppå pension, (inbegr. kansligeb. å 3: ) . 4: — —" Justitie-kanslerens fullmakter: för lands-fiskaler (inbegr. kansligeb. å 5: ) , 6: ra. — 36 Bevillninys-Ulskollets Betänkande, fl:o ff. för stads-fiskaler i Stockholm och Götheborg samt Q irsta klassens städer (inbegr. kansligeb. å 5:— ) i 2:dra och 3:dje klassens städer (inbegr. kansli-geb. a 3: — ■—3 i 4:tlé och 5:te klassens städer (inbegr. kansligeb. a 2: )
— Vid 1828—i83o årens Riksdag föreslog, oförväntadl nog, en af Riddarhusets Ledamöter, Herr Rosenblad, B., att denna afgift matte nedsättas till hälften mot det, enligt 1812 års conlracter, stadgade belopp, 8 R:dr per nummer; men af en stor del utaf Bonde-Ståndets Ledamöter yrkades nedsättning lill ännu lägre belopp, och af de fleste, all nämnde afgift måtte alldeles Stats-Ulskottets Utlåtande, N.o 52. 7 upphöra att vidare betunga den roterade jorden. Friherre Liljehorn j G.j deremot hemställde, ”alt utgiften må utgå alla år, då läger eller mölen ”förordnas, men icke för de regementen, som äro commeiulerade på ”arbeten:” en åsigt, hvilken i vidsträcktare mening, jag an ty dt uti min motion i delta ämne.” Af Herr Doctor Björkman_, C. F.: ”Rikets Ständer afgjorde 182g, oagtadt Bonde-Ståndets protest, mötes-passevolance-frågan, enligt 80 §. och icke efter 71 § i Regeringsformen. Delta har af många kallats, dels ett olyckligt missförstånd, dels en oformlighet och ett olagligt beslut. Jag tvekar ej att kalla della åtgörande lagligt, men anser det hårdt, måhända obilligt, emedan ett närmare afseende bordt fästas vid jordbrukets för tunga bördor. Hårdheten låg dock egentligen uti afgiftens alltför höga beräkning. Ty med denna afgift skulle ej endast beläckas den af gammalt i rote-conlraclen, dels soldaten ålagde, dels på rotarne öfverflyttade skyldigheten att under regementsmötena bestå kost och öfriga behof, utan äfven flera nutidens vid exercis-öfningarne m. m. ökade omkostnader. Denna bårdin t skall nu, enligt Högloft. Stats-Utskottets förslag, godtgöras med hela passevolancens öfverflyttande på Bevillningen, eller med en ny, af Konung och Riksens Ständer samfäldt tillväga bragd , ändring af berörde contract. Detta anser jag dels för tidigt, dels mindre rätt.
Höglofl. Utskottets tillstyrkan att till Kongl. Maj.t i underdånighet öfverlemna, att genom de blifvande RoteringsjäinnkningsCom* missionerne, med de Extra Roteringsskyldige låta contrahera om andra p'aestationers utgörande, i stället för uppsättandet af manskap; kan jag för min del ej gilla. Kongl. Maj:t och Riksens Ständer äga visserligen, att på sätt för Fäderneslandets och Arméens brukbarhet är nyttigast, besluta om Extra Roteringspligtens utgörande. Jag hop’ pas derföre, att ett sådant beslut måtte fattas. På små Landtdagar och Socknestämmor kunna mindre vigtiga ting afhandlas och framställas, men att en sak af denna betydenhet, tt denna vigt för Fädernaslandets försvar skall så partielt behandlas, efter olika åsigter, det tror jag vara skadeligt i flerfaldig» afseenden. Förleden vinter och vår då jag hade den äran var3 L damot i allmänna Besvärsoch EcooomiUtsk et, och i den afdelning der detta ärende förevar, yttrade jag mig vid öf - Den 22 Jltlti e. m, 555 verläggning örn nyttigaste sättet hvarpå Extra voteringen borde föreslås till utgörande, och på hvad sätt som helst. Extra Roteringspligten kommer att utgöras, måtte det af Riksens Höglofl. Ständer föreslås, att ske lika öfver hela Riket, och sålunda af Kongl, Majtt i Nåder gilladt, äga bestånd till verkelig styrka vid påkommande krig, och små Riksdagar i Landsorterne i detta ämne ej mera förefalla. Jag yrkar således återremiss af Utskottets Betänkande, och anhåller ödmjukast att desse mine anmärkningar må åtfölja återremiesen. till PleniProtocollet för don 29 Julii, Herr Treffenberg, Curry Gabriel: Sedan nu Höglofl Bevillnings-Utskottets Betänkande, afgående Postverket och de der - förmiddagen.
Direktionen, sedan revisionen blifvit förrättad, derom afgifva berättelse till Kommerskollegium, som har att, i händelse anmärkning icke förekommit eller ock blifvit nöjaktigt förklarad, meddela redogöraren decharge. Någon föreskrift om denna journals reviderande hos Kammarrätten är icke i nåder meddelad, hvartill anledningen tvifvelsutan förefinnes deruti, att premiekassan icke utgöres af statsmedel, utan jemlikt 23 §. i navigations-skolreglementet, bildas af de medel, som till hvarje navigationsskola inllyta uti inskrifningspenningar, lösen för afskrifter af betyg, eller gäfvor, hvilka icke uttryckligen blifvit för annat ändamål bestämda. livad beträffar Revisorernes anmärkning rörande öfverskridandet af Stockholms navigationsskolas materiel-anslag, så enär detta förhållande tillkommit i strid mot 36 §. i Kongl, navigations-skolreglementet, som innehåller, att någon utgift, öfverstigande hvad skolans stat upptager, ej må derstädes äga rum, samt premiekassan, af hvars tillgångar bristen blifvit förskottsvis fylld, är för annat ändamål afsedd, hemställer Kollegium i underdånighet, huruvida icke Navigations-skoldirektionen ma få sig i nåder anbefaldt att genom besparingar å skolans årliga materiel-anslag söka att, så snart sig göra låter, bereda tillgång för återgäldandet af ifrågavarande skuld till premiekassan. Den nådiga remissen återställes i underdånighet, och Kollegium framhärdar med djupaste vördnad, Stormäktigste Allernådigste Konung! Eders Kongl. Majits underdånigste, tropligtigste undersåter och tjenare, €. II. SliOUMW. A. BRÄNDSTRÖM. Stockholm den 24 Februari 1852. L. S. C. F. Ström. — 304 — Direktionens för Stockholms Navigations-skola förklaring, i anledning af 1851 års Revisorers anmärkningar vid nämnde skolas räkenskaper. Till Kongl. Maj:ts och Rikets Kommerskollegium! Kongl. Kollegium liar, uti skrifvelse af den 23 dennes, anmodat
Diirefte~: slcildras de otaliga faror ocll lidanden, for hvilka han och hnns aahiiagclre voro utsatta under ofvai~niiimncls strid saint slntligen ahget vid Bannoclrbur~, l~varigenom Slzottlands sjiilfstamdighet blef betryggad. Hjiiltnraa i denna ber8ttelse Bro nog stnadom nBgot for mycket idealiserade, 11.vilket gifver, tit bolren en viss gammaldags pragel, men trots dettt.1 har den alltid stBtt i inycket hog knrs hos ungdomen och. y r i t sf clenna ungdom irinerligt Blskacl. Och for att viiria en roman Br den sii oskyldig, cztt vi Icoalla relro~~linendera den soin en. rnyclret god lelrtyr for ~ ~ n g d o ofver ~ n 14 Br. E ' riin Cliie~llgttu. Historisk roman frln folkvandriagarnes tid Xf Felix Ddm. frfin tyskan. Pris 3: 50.- Genorn sina form tubeten,) &gt;En strid om ROMD och)) Julianus Affiillingen c, in. fl. har Felis Dahn berisat sig iiga god for~uAga ntt intressera cle ungn for den bit histoi: ia 11an rneddelar samt for de Bdla, stnndoiri kanslre n4gotfoi: iiclla, pemoaligheter hnn skildrar. Och som h5ir ifriigavaraude arbete har ett tydligt tycke af sina foregiingare, hafvn vi allt skiil fiirmocla, att det blir lika o~ntyckt som dessa. Handelsen tilldrager sig i Bayern. i slutet af 500-talet blnncl de i borjan af Arhundradet invmdracle ba-jura~.erna. Fiirfattaren skildrar forhfillnndet Inellan odalmiinnen och iicllingarna i ltlndrt.
att, emot föreskriften i ofvanberörde 1847 års Nådiga Bref samt förständigandet i Kongl. Brefvet af år 1851, alan runia hafva inneliggande någon enda, större eller mindre, del af denna fondens kapital; hvarjemte Utskottet icke kan underlåta att särskildt fästa Rikets Ständers uppmärksamhet på jemväl ett annat, ovanligt förhållande med fondens förvaltning, eller att, på sätt af redogörelsernas sammandrag här ofvan jemväl inhemtas, och tvärtemot gällande föreskrifter om fondens skyndsamma och ärliga förökande så väl med kapital-tillskott, som infytande räntor, utur 1852 års räkning blifvit alldeles utelemnad den Bergslaget för samma år åliggande silf v er af sättningen, hvarigenom ock den bos Bergslaget den 1 November 1852 utan ränta innestående delen af fondens behållning nu synes mindre, än den verkligen bordt vara, om dertill ock rätteligen blifvit lagdt det ofvanberörda, för Utskottet ännu okända silfverafsättnings-beloppet för året. Bedogöraren har väl med en anmärkning å sin den 1 April 1853 afgifna räkning öfver denna ränte-ersättningsfond för året ifrån den 1 November 1851 till samma dag 1852 upplyst, att »insättningen för 1852 års silfvertillverkning upptages uti nästa års räkning under den 20 December 1852»; men då i hans föregående redogörelser, af den 29 Mars 1852 för året 1851 samt af den 2 April 1851 för året 1850, såsom ock i de förra årens räkningar, hvarje års silfverafsättning förut kunnat behörigen upplagas och blifvit fonden årligen påförd, anser Utskottet enahanda debiteringsåtgärd äfven för räkenskapsåret 1852 hafva bort ega rum, hvarigenom ock ränte-ersätlningsfondens rätta tillstånd vid samma redogörelse-års slut nu kunnat blifva inför Rikets Ständer behörigen framlagdt. Härförutan bör Utskottet meddela, att, sedan nu ifrågavarande tre sista årens redogörelser öfver denna fond blifvit af Kongl. Bergs-kollegii Advokat-fiskal ulan anmärkning granskade, Kongl.
Janne såg nog hur det ryckte och drog kring munnen, ’rent som om hon velat skratta ända utöfver sig i bara glädjen’, men så slog hon helt sedesamt ned ögonen och nappade på kjolen ackurat som en jänta borde göra under slika ’cirkumstanser’. »Gå I före», hviskade hon till sist,» så att int’ folke’ får nå’ att prata om. Ja’ kom’ strax ätter.» Janne gick och slog ihop klackarna så godt han kunde, för att se morsk ut, men benen värkte, ryggen värkte – hela kroppen värkte. Aldrig hade han trott det kunde vara så arbetsamt att skaffa sig en jänta, men så hadde’n å fått en knipig en! I detsamma lyste Märthas ljusa hår i smygöppningen; han hörde som ett dämpadt skratt, och så såg han henne glida in i mörkret ... Påföljande morgon var mor i Björkedet i fullt stök redan strax efter fem på morgonen. Janne hade lallat något, när han kom hem från markna’n qvällen förut, om att det var så godt hon pyntade fint – för i morgon – kom det då folk som hette duga. – Visst hade han varit drucken – han tålde ju ingenting, stackarn, men någon mening låg det nog i det – gud ske låf. Björkedes-mor var liten och förkrympt, med ett par röda ögon, som sågo ut att ha gråtit bort alla tårar de egde, och en känslig, välformad mun, det enda arfvet hon gett Janne, eljes bråddes han till utseendet på far. Hvem han blifvit så ’storsint’ efter, visste gud. Björkedes-mor hade fört ett tungt lif. Mannen hade varit en drinkare af värsta slag, och barnen hade blifvit därefter. Två dogo som idioter, och ett hade prästen hjälpt henne med att få in i döfstummeskolan. Det var bara Janne som var ’riktig’, och inte var han fullt ut han häller – det fruktade hon allt emellanåt. Värst var, att hon för hans klenhets skull måst skicka honom ’till stan i lära’. Se’n hade han blifvit så ’högsinnad och fåfänglig’, att hon knappast stod ut me’n.
Hr Wallenbergs motion och sedermera om bifall till Utsk:s Betänk, af R. o. Ad. antoges till kontrapropos.; hvilka propos:r begge besvarades med blandade Ja och Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, ånyo hemställde om R. o. Ad. till kontrapropos. vid den äskade voteringen behagade antaga bifall till Hr Wallenbergs motion, samt sedan svaren härvid blifvit afgifne med starka Ja, jemte åtskilliga Nej, förklarade det han ansåg Ja nu hafva varit öfvervägande. Upiästes till justering och godkändes följande voter:s-propos.: Den som anser de emot Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:s Betänk. N:o 81 gjorda anmärkn:r föranleda till återremiss, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, bifaller R. o. Ad. Hr Wallenbergs i nämnde Betänk, omförmälda motion. Vid voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit som följer: Ja — 14. Nej — 10. Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. inkomne Betänkm: N:o 88, i ani. af väckte frågor om ändring i de ang:de fattigvården i Riket gällande föreskrifter; och N:o 89, i fråga om förändrad fördelning emellan stamrotar och hjelprotar af prestationerne till knektehållot. II. R. o. Ad. åtskiljdes kl. f på 10 om aftonen. In fidem protocolli. Albert Munck. Lördagen den 9 Maj 1857. Plenum kl. 10 f. m. Justerades 4 prot:s-utdrag för d. 4 och 6 dennes samt pleniprot:t för d. 4 sistl. April f. m. Öpnades Hrr Elektorers lista vid val af en ledamot i Bevilln.- Utsk. efter N:o 278, Frih.
Jag var icke närvarande, då Ridderskapet och Adeln sista gången fattade sitt beslut i ämnet; jag skulle annars då hafva upplyst förhållandet. Men af hvad jag nu anfört, lärer Ridderskapet och Adeln finna skäl, att bifalla Utskottens här gjorde hemställan. Utskottens hemställan, att denna §. skulle ur den nya Författningen utgå, bifölls af Ridderskapet och Adeln. 1 Art. 6 eller nu 5 §. Utskottens i afseende å desse punkter gjorde hemställanden biföllos. 3 Art. 1 $. Ansågs ej erfordra någon åtgärd. 3 Art. 2 §. 3 Art. 5 §. Dessa tvänne punkter biföllos. 3 Art. 6 §. 3 Art. y och 8 §§. 3 Art. Dessa trenne punkter ansågos icke erfordra någon åtgärd. 3 Art. 14 eller nu t3 <$*. Bifölls. 3 Art. i5 eller nu 14 Ansågs icke erfordra någon åtgärd. Dessa tvänne punkter biföllos. Den ii December e. ni. 117 5 Art. 2 §. 4 Ansågos icke erfordra någon åtgärd. 5 Art. 5. §. 7 Ansågos icke erfordra någon åtgärd. Angående Utskottens förslag att j derest uti en eller flera hithörande Lageller Ekonomifrågor Stånden skulle med sina. beslut stadna 2 emot 2 de uti 1824 års Författning dermed åsyftade förändringar må förfalla j och samma Författning äfven hädanefter i dessa delar blifva gällande. Bifölls. Andra Hufvud Af delningen. Bevillnings Frågor. Om BevillningsAfgifterna. Si' Bifölls. Herr Tham: Ehuru jag sjelf deltagit i Utskottens tillstyrkande, hemställer jag D e ii 11 December e. rn. dock, att Ridderskapet och Adeln måtte förblifva vid sitt i saken redan fattade beslut, så att frågan kunde komma att slitas af Förstärkt Statsutskott. Herr Rothlieb , Axel, förenade sig med Herr Tham. Herr Grefven och Ordföranden hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade förblifva vid dess i detta ämne redan fattade beslut. Ropades Ja.
Pierr von Hartmansdorff, jtitgust; Om PresteSlandels Ledamöter inom Lag-Utskottet instämt i pluralitetens mening i förevarande fråga , så se vi dock af Utskottets nu algifne betänkande, att dess lörsta utlåtande i ämnet blifvit ifrån Högvördiga PresteStåndet å terfron t teradt, af samma, skäl, sorn de, hvilka Grefve von Schwerin emot samma utlåtande har anfort. Då det förevar, yttrade jag mig i likstämmighet med dem, sorn ogillade Utskottets förslag. Det synes mig riktigt, att något längre tid, än frenne månader, gifves åt den ena makan, att göra sin rätt gällande emot den andra, ochj då Presterskapet enligt nu varande Författning äger efter omständigheterna förkorta tiden för hinders. Den % hdii t. m. anmälande, så kan jag för min del ej inse någon nödvändighet, att ändra samma Författning. Jag vågar således yrka, att Lagutskottet® betänkande matte afslås. Herr Grefven och Landt Marskalken gjorde proposition till bifall af LagUtskottets ifrågavarande utlåtande, hvilken proposition med Nej besvarades. Hvarefter Herr Grefven och Landt-Marskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade afslå LagUtskottets berörde utlåtande. Ropades Ja, Föredrogs å nyo LagUtskottets den i6sistledne Junii under N:o 100 afgifne, samt den s5 i samma månad eftermiddagen på bordet lagde utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets den i4 sistledne April under N;o 4o meddeldte Betänkande, angående bestämmande af viss grund för Fastighets värde vid Bouppteckningar, hvarefter en åttondedels Fattig-procenten må beräknas. Herr von Hartmansdorff, Augujl: