Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
r Enär det i 59 §. af Riksdagsbeslutet den 4 Seplember 1851 omförmälde, till grundlagsenlig behandling vid innevarande Riksdag hvilande förslag till åtskillige ändringar i Riksdags-Ordningen, Regerings-Formen, Successions-Ordningen och TryckfrihetsFörordningen, sorn afser National-rejpresentationens ombildning, framsläldt i förra Konslitulions-Utskoltets Memorial N:ris 7 och 10, utgör ett belt för sig af större omfattning och är af den beskaffenhet, att på dess antagande eller förkastande pröfningen af de liesta bland öfriga, jemnlikt 60 §. i ofvanåberopade Riksdagsbeslut, jemväl hvilande grundlagsändringsförslag beror, har Konstitutions-Utskottet ansett sig böra, i likhet med hvad i sådane läll vid föregående Riksdagar blifvit iakttaget, förstnämnde förslag till Rikets Ständers afgörande härhos serskildt öfverlemna. I anseende dertill, att förslaget afser dels förändring och dels upphäfvande af ett större antal paragrafer i Riksdags-Ordningen och Regerings-Formen samt ändring i paragrafernas numerföljd, hafva, till beredande af lättare öfversigt och jemnförelse vid förslagets granskning, bägge dessa Grundlagar blifvit till hela deras nu gällande och deras föreslagna text, dessa texter i bredd med hvarandra, anförda; hvilket jemväl är iakttaget mea de delar af Successions-Ordningen och T ryck fri h e ts-Fö ro rd n i ri gen, i hvilka någon redaktionsförändring är föreslagen. Stockholm don 3 Januarii 1854. Förslag lill ändring, i Grundlag. — Riksdags-Ordn. 3 Förslag* till åtskilliga ändringar i Grundlag arne, af Rikets Ständer, enligt 30 §. i Riksdagsbeslutet den 4 September 1831, antaget att hvila till nästföljande Riksdag. fUkMlags-Orcining-eii. (Nuvarande lydelse, hvaruti med finare kursiv stil äro utmärkta de delar, hvilka blifvit föreslagna att andras eller uteslutas.)
An Sammandrags-conto N:o 2 för anordnad spanmålsqvantitct. „ Dito N:o 1 3. „ Wadstena Krigsmanslius-Kassa 22. i „ Invalidhus-fonden 24. f „ Slilitie-Boställs-Kas san 23.J för omföringar från stats-medlen. Crediteras: fPer Special-utgifts-titlarne 13. för anordning af spanmål in natura. Besparings-fonderna . 13. för dito, blott qvantiteten. Kongl. Räntekammaren A 15. för inlevererade spanmålsmedcl. Kongl. Räntekammaren A för magasins-förstärkning m. n». 15. Sammandrags-conto N:o 5 7. för omföring från stats-medlen till diverse Verks medel af de sednare tillhörig, men för Stats-Verket använd, spanmåls värde. Dito N:o 8 11. för magasins-förstärkning m. m. 292 — 19. Kongl. Maj:ts Befallningshaf vandes i Länen conti. Härefter upptagas utom kapitalets massa varande Verk, fonder och personer, nemligen: 20. Tross-passevolans-kassan, Debiteras: An Sammandrags-conto N:o 1 3. Trossdito dito 21. „ Wadstena Krigsmanshus Dito . v 22 „ Militie Boställs Dito 23. „ Jnvalidhus-fonden . 24.| „ Jagt-kassan ... 26. „ Depositions-medlen 30. för inremitterade medel. „ Sammandrags-conto N:o 2 för stats-medels anordningar. „ Kongl. Räntekammaren A för Ränteri-förstärkningar. Ytterligare: „ Skogsplanterigs-kas san för totalbeloppet af Ränteri-anordningar för kassan. Crediteras: Per Kongl. Räntekammaren A. .. för inremisser af flera slags medel. Debiteras: An Kongl. Räntekammaren A 15. „ Utgående balans 39. Debiteras: An Kongl. Räntekammaren A 15. Special-utgifts-titlarnc ... 13.
Att 5 proCent af Interesset skall godtgöras, ar en af de Författningar, som fåfängt velat gynna den skuldsatte. 5:0 Lindriga Vtsiylder. Hittills likväl, å det skuldsatta Jordbruket, vid hvarje Riksdag, ökade. Landet kan ej ytterligare bära dem , med annat vilkor, än att det får bibehålla sitt Rö* telse-Capital alldeles oindraget* 6o3 Den 30 December. 6:0 Billig Pennin ge-ränt a. Ibland de nyttigaste Författningar, tagna vid sista Riksdag, tills§Landt-Culturens upphjelpaode, voro Fastighetsoch Uppodiings-lånen, ehuru med otillräcklige anslag. I min ort är mera odladt de tvenne sista åren än förut på 10. Af efterdömet från Herregårdarne, har plogen Varit i gång hos Bönder och Torpare, och Gräsfrösådd börjad. Med tillräckligt Rörelse-Capital, vid lindrig ränta och säkerhet i sin Näring, följaktligen vid Jords och dess afkastningars bibehållna värden, vinner Landtmannen kraft, att förbättra sina tacksamma ägor, kraft art, dertill och till nya odlingar, använda alla händer, som finnas. Äfven Gubbar, Qvinnor och Barn, så lange och så snart de någonting nyttigt Itunna uträtta, få förtjenst i arbeten, lämpade efter deras förmåga; orklösa och dock friska vårda d« bräcklige och de späda, som icke kunna komma från Hemmen, och föga någon Fattig försörjningsanstalt skulle behöfvas pa Landet. Ett tillräckligt Rörelse Capital, som, i brist af Silfver, ägde andra silfver-värda Hypotheker, kan icke lyckligare användas än till Ri. kets försvar, till Statens upprätrhållelse, och till ökad Production, som, genom ett väl stäldt Handels-systeme, blefve enda tänkbara medlet, att få Landet oberoende, och att få den icke på Silfver hypothiserades Sedel-delen förbättrad, om icke realiserad. Ett Den 30 December.
Ifrån beslutet om 2:a Puncten ibland anmärkningarne (sid. 22) vid anordningen på öfverskotten af StatsVerkets Inkomster, eller angående de utgifter, som ansetts böra å Stat uppföras å de TufvudTitlar, dit de, i följd af sin beskaffenhet kunna anses böra, bar Assessoren Lagerhjelm skiljt sig, i så måtto, att Assessoren, hvad beträffade Myntareoch G armakar elon en Jör koppar m. m.; ansåg frågan om dess uppförande på Stat vara för tidigt väckt, så länge ännu icke afgjordt tvore, om kopparskiljemynts-präglingen komme att å MyntVerket härstädes verkslälles, i hvilket fall Assessoren trodde, att berörde utgift, som för öfrigt till visst belopp ej bestämmas kunde, borde åtminstone till någon del bestridas af Myntets Statsanslag, hvilket utginge af RiksStatens 2:dra IIuJvudTitelj men icke af 8:de HufmudTitelnj derå Hrr Revisorerne funnit Myntareoch Garmakarelönen böra uppföras. (Prot. den 20 October.) Vid den beslutna anmälan (se sid. i33 & 134) af förhållandet med de i ConvojCassans Räkenskaper verkställda afskrifningar år 1829 af 77,088 R:dr 26 sk. och år i83o af 40,859 R:dr 18 sk.; bar Friherre Kantzow ansett: att enär befallningen om den likaledes år 1829 verkställda afskrifning af 82,663 R:dr 33 sk. 2 r:st. icke meddelats förr än den 3i December berörde år, samt summan alltså utgjort en tillgång, som samma år förvaltats, sislberörde belopp stöde i lika categori med de 2:ne ofvanberörde summorne, för hvilka Hrr Revisorerne ansett redovisningar böra äskas, och i anseende till saknaden hvaraf Hrr Revisorerne funnit sig förhindrade, att fullborda den dem åliggande granskning utaf samma till ConvoyCassan hörande medel..
Och tusen omsorger omgifva honom med ens, en ung qvinnas delikata omsorger. Boden blir stängd, och kammaren blir så ljus och varm, och toddyvattnet är färdigt genast, fastän spisen nyss var svart och kall, och medan qvällsvarden anrättas och Ruth i tusen bestyr vänder af och an, blåsa glada ord och skratt likt en frisk flägt bekymren ut ur pappa Rebolledos dammiga gamla humör. För den q vallen. Det var en majdag, en af månadens sista, det var söndag, det var ljum sol och lockande blå himmel, och det var Ruths födelsedag. Tusen glada anledningar! Och de skulle ock tagas vara på. En varm hängifven vänskap hade så små- ningom växt upp mellan Ruth och Klara Vrede, växt ut till denna otroliga, allt uppoffrande intensitet, som är en egendomlighet för unga flickors inbördes känslor. Det var visserligen flera år, som skilde dem åt; men Ruth var så ovanligt utvecklad för sin ålder, att detta godt jemnade ut förhållandet. Och så mycket ursprungligare var den hängifvenhet, hon hyste för sin vackra kamrat, som hon, Ruth, visserligen förr i skolan haft stort jemnårigt umgänge, men aldrig intill dessa dagar kännt någon verklig sympati binda henne vid någon bland detta. Matlag-ning. Ett Sätt att få sega stekar möra. Sä- kerligen ha många med mig från slagtaren erhållit kött, som vållat oss stort bryderi genom den långa tid dess stekande fordrat innan det blifvit ätbart, men som dock aldrig blifvit mört och smakligt. Af en erfaren fru har jag nyligen fått lära ett medel mot detta obehag. Se här: köttstycket lägges på ett bord och bearbetas med en kafrel af trä, tills det ger vika för kafveln. Detta arbete sker med samma rörelser som då man kaflar ut en deg; det är ett ganska styft arbete, men lönar mö- dan fullkomligt.
Uti skrifvelse af den 14 Mars nästlidet år hade Fångvårds-styrelsen underdånigst förmält, alt sedan åtta lifstidsfångar hvilka den 1 Februari 186 1 rymt från straff-fängelset i Landskrona samt den 6 i samma månad blifvit på en gång dit återförde, vid deras ankomst till fängelset, af starka drycker öfverlastade, upp - Stats-UtsJcottets Utlåtande N:o 153. 31 fört sig våldsamt och kastat stenar på bevakningen, hvarvid, enligt hvad protokollet öfver hållen undersökning vid Krigsrätt rörande tilldragelsen utvisade, inträda!, att Befälhafvaren för Artillerivakten, Sergeanten vid Wendes Artilleri-regemente Nils Ollo Jonasson dels blifvit träffad på högra benet nära fotknölen af en kastad sten och dels vid det han skolat begifva sig ut genom dörren å planket emellan inre och yttre borggårdarne, fastnadl med högra foten emellan planket och dörren under det fångarne våldsamt fört till den sednare, hvarigenom foten blifvit så svårt klämd, att Jonasson derefter icke kunnat stödja på densamma; hvadan och enär, enligt läkares intyg, den Jonasson sålunda tillfogade skada haft till följd, att han blifvit oförmögen till vidare krigstjenst, samt alt han ej vore fullt arbetsför eller duglig till något sådant kroppsligt arbete eller ansträngning, som mer eller mindre kunde taga den skadade lemmen i anspråk, Sergeanten Jonasson, som derför måst söka afsked från sin sergeants-beställning och efter erhållet afsked, enligt tillkännagifvande från Direktionen öfver Arméens pensions-kassa, från nämnda kassa undfår i årlig pension endast 180 Hulr Runt, hvilket belopp vore otillräckligt för bans försörjning med hustru och två barn, hos bemälda Styrelse anhållit, att honom måtte beredas fyllnad i samma pension, så att han komme alt åtnjuta hvad som under enahanda förhållande skulle hafva tillkommit en Sergeant vid straff-fängelsets inre bevakning. I öfrigt hade, beträffande Sergeanten Jonasson, upplysts, att han under år 1861 vid Regementet åtnjutit i lön på stat 500 R:dr, i beklädnadsmedel 150
En Förwaringsman för dito — sv: Tre Warderingsman för öfrige Pan, ter a 25 R;dr hwardcra — 75- — -7" En Den 2? Julik. 1961 En vice Warderingsman med Lön pä Stat 20: Tolf Waktmästare för Panters fortvarande a 20 R:dr — 240: Tolf Kammardrängar a 14 R:dr 163: En Husdräng 12: En Auktions Urringare — 2: I öfrigt hade hos Herrar Fullmagtige äfwen förekommit, sa wäl, att Kamererarcn wid Auktions, Werket bestrider en Syssla, hwarwid erfordraS mera skicklighet i Räkenskapers förande, än wid nägon annan Räkenskaps, Svssia wid General, AssistanceContoiret, samt derjemte mvckcn noggranhet och trä, get arbete, men hwilket oaktadt, denne Kammererare icke njuter sä stor inkomst, som Casteurerne wid General - Assistans-Contoiret, ehuru Veste sistnämnde wid Tomens reglerande emellan Riksgälds, Contoi, rets samt General-Assistancc-Contoircts Tjenstemän blifwit ställde uti nästa grad under Auktions,Kammeerraren; Som ock, att, enär Riksens Högl. Stönder, enligt hwad vfwanberördt ar, ar 18»o fastställde en willkorlig Löneförbättring för Kammarssrifwarera wid Utlånings, och Inlösnings - Departemenren< blef en sädan förmän icke tillagd de z:ne wid Auktions - Werket tjenstgörande Kammarskrifware, hwilka likwäl innehafwa lika beswärlige och answariga Tjenster med Kammarffrifwarena uti förstnämde 2me Departementer. Och af hwilka skäl
Konstitutions-Utskottet, som fått emottaga utdrag af Riks-Ståndens Protokoll för den 15, 19 och 22 sistlidne Augusti, har deraf inhemtat, att, vid före^- dragningen af Utskottets Memorial N:o 24, hvaruti Utskottet till Riks-Ståndens behandlande anmält befunnen oförenlig skiljaktighet emellan Riks-Ståndens beslut rörande det af Utskottet uti Memorialet N:o 14 föreslagna tillägg till 12 § Regerings-Formen, att Konungen ej må utan Rikets Ständers samtycke blifva regerande Furste af utländsk stat, Preste-Ståndet, som nämnde grundlagsändrings-förslag förkastat, detta sitt beslut vidblifvit, men Borgare-Ståndet, som yrkat någon ändring uti förslagets ordalydelse, bifallit Utskottets uti förstnämnda Memorial gjorda hemställan, att Utskottets af två Stånd helt och hållet godkända förslag måtte oförändradt antagas att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag. 4 Konsliluiions-UlskoUcts Memorial N:0 40. Med anledning häraf får Utskottet för omröstning uti Förstärkt Konstitutions-Utskott vördsamt föreslå följande Toterings-proposifioii: Den som vill, att till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag skall hvila detta af Konstitutions-Utskottet uti Memorialet N:o 14 föreslagna tillägg till 12 § Regerings-Formen: »Ej må Konungen utan Riksens Stunders samtycke blifva regerande Furste af utländsk stat», röste Ja; Den det ej vill, röste Nej; Vinner Nej, är förslaget om nämnde tillägg förkastadt. Stockholm den 1 September 1857. N:© m. Ank. till Exp.-Utsk. d. 2 Sept. 1857, kl. 2 e. m. Memorial till Rikets Ständer, med vo te i 'ings-p rop o s i tio ner rörande den i Konstitutions-U tskottets Memorial N:o 15 föreslagna ändring i 72 § Regerings-Formen, angående inlösen af Rikets Ständers Ranks sedlar.
Under dessa förhållanden och då ett förslag till pensionsreglering, grundadt på tillförlitliga beräkningar, måste stå i nära samband med en förut utarbetad plan för Arméens organisation och en bestämd lönreglering för befälet, anser jag något förslag till en sådan reglering af pensionsväsendet för Arméen, som Rikets Ständer åsyftat, icke kunna för närvarande till Kongl, Maj:ts pröfning framläggas; utan hemställer i underdånighet, att, — under afvaktan af ärendets behandling hos Landtförsvars-Komitéen, samt att Arméens Krigs-befäl derefter sättes i tillfälle att yttra sig öfver den af Rikets Ständer väckta fråga om Arméens Pensionskassas öfvertagande af Staten, mot förbindelse för Staten, att ensam besörja pensioneringen, — Eders Kongl. Maj:t täcktes nu endast föreslå Rikets Ständer: dels att medgifva en fortsatt tillämpning, under åren 1864, 1865 och 1866, af den genom Kongl. Brefven den 9 Februari 1858 och den 6 November 1860 tillsvidare fastställda och intill 1863 års slut gällande pensionsstat för Arméen, äfvensom af den genom sistnämnda Kongl. Brefvet särskildt för Gotlands LandtBeväring bestämda pensionsstat, dels ock att bevilja det årliga bidrag, som för berörda tidrymd erfordras till upprätthållande af Arméens Pensions-kassas egen pensionering. I afseende å beloppet af det årliga kreditiv, som erfordras för fortfarande tillämpning af de nya pensionsstaterna, har Direktionen öfver Arméens Pensionskassa ansett en årlig anslagssumma af 1 50,000 R:dr behöflig, att utgå fx-ån och med år 1863; och i betraktande af det ännu efter hand stigande beloppet af de från statsmedel utgående fyllnadspensionerna, hvilket utgjorde: vid 1858 års slut R:dr 26,020. » 1859 ärs slut » 54,485. » 1860 års slut » 75,145.
a. jag fordom skref var några visor, af enklaste slag — de äro ganska få, men i folktoner, alldeles konstlösa. Roligt vore att ge ut dem till nästa jul med illustrationer af Larsson. De blefvo då en liten prydnad för förmaksbordet, blefve » folkvisan i salongen ». De skulle heta » Några folkvisor af Onkel Adam » — helt simpelt och sanningsenligt Fundera ut om någon förläggare vill utgifva boken, som blefve liten och nätt och folklig. Min gumma helsar. Hon menar på att om Ahnfelt i tiden finge bläddra i mina samlingar blefve det en stor bok deraf, men alldeles utan » eldbränder och gnistor ». Jag är for lat att ordna dem och för gammal och för trög äfvenledes. Dessutom få de ej komma ut förr än efter min död. Skrif då och då till Din gamle Wetterbergh.Julklappar och nyårsgåfvor, refererade af Anna María Lennqvist. Allt hvad man både gett och fått till julklapp uppå Stockholms slott bar pressen vetat att berätta, och ganska intressant var detta. Men mången vill ha reda på hvad några andra fått också vid jul och nyår, och se detta man skall i korthet nu berätta. Här nedan några rim ni ser, i hvilka träffas vänner fler. Ett ord man ber att till få lägga: här nyttjas knappnål blott — ej slägga. Vår store Bergström uti Örebro en julklapp fick, rätt nyttig, må ni troni känner nog, ni, liksom jag och många, hvad ryslig plåga som det med sig har Ur Dagtn9 Krönika. 2.om ens galoscher råkat bli för trånga *. Nåväl, till julklapp han nu fått ett par, i hvilka foten ledigt kan sig röra, förutan tryck, hvart stegen han må föra; och öfver gåfvan högst förtjust han var. Ett motto var uppå paketet skrifvet, men på latin — nåja, det var ju gifvet. Björnson en nyårsgåfva har fått, som förtjenar att nämnas; stor till volymen hon var, tung och rätt dyr uti frakt. Dock, han löste den ut; det var ej annat att göra — packade upp den, men då bet sig i läppen vår man. Och hvem undrar derpå?
Vägoch vattenbyggnader delgifvet, med befallning att i anledning deraf vidtaga de på Styrelsen beroende åtgärder; hvarefter Kongl. Majit under den 2 Juli 1858 gillat så väl plan som kontraktsoch säkerhetshandlingar i afseende å utförandet af berörde företag, äfvensom meddelat nådig föreskrift angående ifrågavarande statsbidrags utbetalning till vederbörande. 145:o af den 4 November 1857, angående en ändring i Kongl. Stadgan om Skiftesverket i Riket af den 4 Maj 1827 (460). Kongl. Majit har under den 24 November 1857 låtit utfärda Kungörelse om den ändring af 6 § i 2 Kap. af nämnde Stadga, hvarom Rikets Ständer gjort underdånig framställning. 146:o af den 4 November 1857, angående ändringar i Handelsordningen af den 22 December 1846 (161). Bil. till B. St. Just. Ombudsm. Emb-Berättelse för år 1859. IV — 26 — Sedan Kommerce-kollegium häröfver afgifvit underdånigt utlåtande, har Kongl.
Hans Excellence Herr Grefve De la Gardie„ Jacob: Ehuru jag nogsamt är öfvertygad, att flottan ej kan undvara det icke särdeles betydliga Ekvirke, som här bos oss kan anskaffas, och äfven inser omöjligheten att på annat sätt, än genom upbudad skjuts, framföra det till stranden; kan jag dock, å en annan sida, ej dölja den svårighet och orättvisa, som genom nuvarande forslings-sätt upkommer vid nämnde virkes transporterande. Denna skyldighet bar varit ålagd vissa Härader, omkring den ort virket funnits, ofta vid årstider, då bonden bäst behöft sitt arbetsfolk, och så tätt efter hvartannat, att allmogen ej kunnat hjelpa hvarandra, utan måst anskaffa alla de hästar och dragare, som funnits, till och med genom lega. En annan olägenhet har äfven ägt rum, nemligen att författningarne ej så noga blifvit följde i afseende på cubikantalet af Ekvirke, som af hvarje par dragare borde transporteras. Jag har visserligen tyckt mig finna, att Utskottet till betydlig del sökt hjelpa de skjuts-skyldige, Den 19 Februarii f. m. då det sagt, att betalningen skulle erläggas efter gästgifvarskjuts, att särskild afgift skulle lemnäs för åkdonen, och att transporterne skulle anställas på de tider af året, då vägarne äro goda, och Landtmannen lättast kunde undvara sitt folk; men då det ej är möjligt för dem, som sälja ekvirket, (jag är och har aldrig varit ibland dem) att sjelfve skjutsa fram det, och det således är nödvändigt, att det sker med kronoskjuts, ville jag att tyngden skulle drabba alla lika, och ej blott de orter, som ligga omkring ekeskognrne, Jag anhåller derföre om återremiss af Utskottets Betänkande, på det Utskottet måtte ändra detsamma i detta afseende, och äfven bestämma antalet af cubikfot, som skall föras efter hvarje häst, hvilket borde komma till Allmänhetens kunskap genom en härefter lämpad ny författning. Friherre Wrangelj Henning:
– Tack för dina råd, men jag känner ställningar och förhållanden här bättre. Akta dig för lilla Sophie Gæhler. Hennes hjärta är ett stycke rödt vax, fullklottradt af kalkyler, och själf har du hustru och barn hemma i Schlesien! – Godnatt med dig, Friede! Låt bli att moralisera. Efterlef dina egna förordningar! Om en af två äkta makar hoppa öfver skacklorna, har endast den kränkta äkta parten rätt att påtala detta. Inne i sofrummet skymtar den breda, bäddade sängen fram mellan tjocka, guldfransade sidenomhängen. Men där framför står kammartjänaren och anmäler högtidligt: – Hennes Majestät drottningen har skickat flera bud. Struensees ansikte mulnar; med en vink befaller han Wolff att försvinna. Sedan sätter han sig tungt i en stol, tänder sin pipa och röker en stund. Han liknar icke en eldig älskare, brinnande af begär att skynda till mötet med sin hjärtans kär, men han känner sig bunden af omständigheternas makt och vet, att han måste lyda, när hon drager i länken, hvarmed han en gång i lättsinne smidt sig fast, och som han aldrig skall kunna slita. Om han dröjer mycket längre, skall hon i egen hög person komma och öfverraska honom. Han har ingen ro i denna våning; den är som ett öppet torg, dit många vägar leda. Gäspande reser han sig, lägger pipan bort och försvinner genom en tapetdörr, därifrån en hemlig gång leder direkt till drottningens budoar. En half timme senare öppnar han åter samma dörr, men ryggar tillbaka, då han ser en främmande kavaljer nonchalant placerad i länstolen. – Se icke så förskräckt ut! – ropar Brandt i falsett. – Jag sitter och väntar på er. Jag antog, att den ömma tête-à-têten icke skulle räcka så länge. – Har ni någonting särskildt viktigt på hjärtat? – Viktigt? Nåja – Brandt rycker på axlarna. – Det är det gamla vanliga. Jag behöfver pengar. – Men min käre vän – kungen har nyss skänkt er tio tusen riksdaler! – Jag hör ni säger så, ja, men jag förstår icke hvart de tagit vägen. De äro spårlöst försvunna, och mina skulder växa mig öfver hufvudet. – Märkvärdigt.
Ett hufvudsak ligt villköl' för alt en sådan lånerörelse skall kunna uppfylla sitt ändamål är, att penningarne skola vara att tillgå, då de behöfvas. Detta villkor ar redan till en del oinihtetgjoidt, ty ofta mäste man rut vänta 2:ne månader innan länet kan Utfalla. Men om, genom den nu föreslagna lindringen i Detalnings-terminei na, dessa lån göras ännu mer begärliga; så kommer ofelbart att inträffa, det så många lånesökande tillströmma att, i händelse icke creditiven för bancodiseonten Ökas, kommer man att få vänta på lånen, icke endast ett par månader, utan ett år eller kanske flera. I sådant fall finner man tydligen, att denna inrättning blefve helt oell hållet ett oting, icke motsvarande behofvet hvarken för dem, som Önska stående lån, eller för dem, som behöfva lån på kortare tid. Man skulle då troligen vid en annan riksdag finna sig föranlåten att rätta detta missförhållande, men skulle dervid icke vilja skärpa villkoren för låntagarne, hvilket alltid är obehagligt. Måhända skulle man då finna sig föranledd att öka creditivet, d. v. s. öka det belopp, som genom allm. disconlen kunde Utlånas, hvilket efter mitt förmenande vore en bland de mest vådliga åtgärder för hankens säkerhet, som kunde vidtagas. Elt bevis på att theoretiska grundsatser understundom finnas i den praktiska tillämpningen alldeles förändrade, är det, alt för Svenska Statsbanken äro de s. k. fastighetslånen, ehuru mindre princip - 672 Den qG September. enliga, iikviil mindre ufventyrliga, än allmänna discontrövelsen. Man skulle t. ex. företaga sig att hastigt upplösa den ena eller andra af dessa lånerörelsegrenar, att låta dem upphöra eller utredas så fort sorn lagen medgifver; och man skulle otvifvelaktig! finna på discont-utredningen en ojemförligt större förlust än på den andra. Då jag tror att så väl banken som den lånebehöfvande allmänheten är bättre betjent med det nu var. förhållandet, än med det som Utsk. tillstyrkt, tillstyrker jag afslag å betänkandet. BancoUlskts utlåt.