Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den betydliga skiljaktighet i ägovidd och godhet, som ofta förekommer inom detta Län, hemmanen emellan, göra att det ena drager lättare än det andra de åsätta grundräntorne samt tionden; och den omständigheten, att olika persedlar ingå i de särskilda hemmanens jordeboksränta, verkar ej sällan alt när denna ränta, i följd af högre markegång, stegras mycket för ett hemman, förblifver den låg och nära oförändrad för ett annat. Sedan man vid många jernbruk begagnat sig af den medgifna oinskränkta smidesrällen, har hainraarskatten i någon mån okat sig; men som tionden af bruken och bergverken blifvit uti den till 1843 och 1847 års underdåniga femårs-berättelse hörande tabell i en summa för alla fem åren uppförd och åter uti tabellen, sorn åtföljer denna berättelse, enligt föreskrift, endast för ett år eller 1850 upptagen, kan någon jemförelse emellan dessa summor icke äga rum. Efter bergsfogdens uppgift utgjorde hammarskatten för år 1848 ett belopp af 18,361 R:dr 43 sk. 11 rst. och 1850 deremot 20,015 R:dr 47 sk. 6 rst. Kronoutskylderna hafva vid uppbördsstämmorne inom öslra och medlersta delarne af Länet lemligen jemn t influtit; hvaremot inom Norr-, Westeroch Söder-Sysslets fögderier reslantierne vid summariska räkningarnes afgifvande den 1 Maj alla år, under en längre tidrymd, uppgått till sådane belopp, alt restransakningar der masi hållas; och efter den år 1848 inträffade stagnation i trädvarurörelsen ökades reslerne ännu mer och visade sig en större 22 svårighet att indrifva krono-iantonie i de trenne sistnämnde fögderierna, men i synnerhet uti Nordmarks härad af Söder-Sysslets fögderi, der allmogen med ett svagt jordbruk sällan har annat än skogseffekter att i penningar förvandla. Politi. Uti tillsynen öfver lagarnes efterlefnad samt att vaka öfver ordning och säkerhet biträdes Eders Kongl.
Visserligen är det sannt, att de moderna statsekonomiska principer, som af flere talare blifvit vidrörde, kunna vara ganska intressanta; men jag tror, att seglationen på delta haf icke bör för närvar:de af oss vågas, emedan tid dertill fattas. För egen del utgående från den synpunkt, att erfarenheten visat, huruledes inom de länder, der, genom tullagarne, skydd beviljats näriDgarne, desamma uppblomstrat, vidhåller jag denna enkla erfarenhetssats, till stöd för hvad jag tillförene yttrat, och till besvarande af hvad Hr Hjerta anfört. Denne talare har sagt, att man borde uppmuntra exporten af våra slöjdvaror till Amerika och bereda lättade tillfällen, att derifrån för godt pris erhålla fläsk. Men det kunde lätteligen hända, alt våra varor icke voro afsättliga i Amerika, i hvilket fall de måste, förgäfves utbjudne, återföras hit igen, under det att åtskilligt fläsk blifvit härstädes försåldt, i anseende till det pris, hvarmed Amerikanaren, särdeles för alt få trafiken i gång, kunde finna för godt att undersälja den Svenske laudtmannen. Penningeutgiften blefve då till Sveriges nackdel på det hela. Hr Hjerta har tillika förklarat, att, då inom detta hus man i allmänhet sökt skydda fabriker och näringar, man borde utsträcka denna omtanka derhän, att åtgärder vidtagas, hvarigenom billiga pris på lifsmedel beredas; utan afseende således på om jordbrukarens förmån derutinnan lemnäs åsido. Jag återigen tror, att, i enlighet med hvad Drottning Christina vid ett tillfälle yttrade, man bör sä klappa det hvita barnet, att det svarta dervid icke blifver glömdt. Rättast anser jag att jemväl nu följa det förfaringssätt, som blifvit af flere ledamöter inom detta hus uti många hithörande frågor iakttaget; i det jag speciellt tillika lägger vigt vid detta ädla föredöme, som af åtskilige BondeSt:s ledamöter i detta ärende blifvit gifvet.
N:o 7. R. St. underdån. Skrifv. Andersson, Erik, från Elfsborgs län, Motion N:o 191, om statsanslag till dels vägomläggning inom Marks härad och dels understöd ät behöfvande derstädes. Stats-Utsk. Utlåt. R. St. underdån. Skrifv. N:o 89. Motion N:o 337, att s. k. blänkets för tryckning af kattun och mole skiri måtte förklaras till införsel fria. Bevilln.-Utsk. Betänk. N:o 8 samt Mern. Niis 13 ech 19. R. St. underdån. Skrifv. Andersson Jan, från Kopparbergs län, Motion N:o 128, om ändringar i 20 och 21 §§ af Kongl, förordningen den 1 Oktober 1858, angående tillverkning, vård och försäljning af krut. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. R. St. underdån. Skrifv. N;o 11. Motion N:o 189, om anslag till ackordsersättning åt f. d. Regements läkaren m. m. B. E. Levin. Stats-Utsk. Utlåt. N:o 184. Motion N:o 422, om förändrade föreskrifter i fråga om tiden och sättet för pröfning af egogradering. Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 29 och Utlåt. N:o 53. R. St .underdån. Skrifv. _ — Motion N:o 423, om norra stambanans utsträckning under nästkommande statsregleringsperiod, utöfver hvad Kongl. Majit* i dess nådiga proposition föreslagit, förbi Sala till byn Brovallen inom Kopparbergs län, samt dertill erforderliga medels anvisande. Stats-Utsk. Utlåt. Mern Niis 117 och 143. Andersson, JollJtlllies, från Jönköpings län, Motion N:o 50, angående ändring i 18 kap. 20 § Skiftesstadgan. Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk.
Med anledning af hos Rikets Ständer gjord framställning angående, bland annat, verkställande hädanefter för Statens räkning, af revision utaf Nya Trollhätte kanalbolags förvaltning och räkenskaper, hafva Rikets Ständer i afseende härå inhemtat, hurusom E. K. Maj:ts och Rikets Kammar-rätt, efter erhållen nådig remiss af kanalbolagets underdåniga framställning den 19 sistlidne Januari, angående vissa ändringar i bolagsreglorna, den 15 sistlidne Juni till E. K. Maj:t afgifvit underdånigt förslag, enligt hvilket Statens granskningsrätt skulle utöfvas af två dertill utsedde revisorer enligt den instruktion, som, oberoende af bolagsreglorna, E. K. Maj:t kunde finna för godt att för dem utfärda; såsom skäl hvarför Kammar-rätten hufvudsakligen anfört, dels att, i motsatt fall och i händelse de i detta afseende nödiga bestämmelser komme att i bolagsreglorna inflyta, sådant skulle hafva till följd att, äfven om det sedermera befunnits, att stadgandena vore olämpliga eller icke motsvarande ändamålet, ändring deri endast kunde vinnas med bolagets begifvande och genom förändring af sjelfva bolagsreglorna, dels ock, att vid sådant förhållande de anmärkningar, hvilka under revisionsförrättuingen blifvit framställda af' den eller de revisorer Kongl. Maj:t skulle förordna, komme att af bolagsstämman med afgörande rätt behandlas och pröfvas, så att äfven om dessa anmärkningar vore af den mest befogade art, det dock ankomme uteslutande Bih. till H. St. Fröt. 1862—1863, 10 Sami. 1 A/d. 25 Haft. 1 2 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. skrifvelse, JS:o i91. på bolaget att bestämma, huruvida de med anmärkningarne åsyftade rättelser borde vidtagas eller icke; hvarförutom, beträffande Kongl. Maj:ts rätt att sålunda förordna, Kammar-rätten ansett dess uppfattning af frågan grunda sig på sakens natur samt för öfrigt framgå af sjelfva bolagsreglorna, der saknaden af' all föreskrift, huru tillfälle skulle för
N:o 4 till Kongl. Maj:ts Nådiga Prog. N:o 1, om Statsverket 1859. 35 skolorna i riket, som för tekniska elementai'-skolorna i Malmö, Norrköping, Örebro och Borås, samt den tekniska söndagsoch afton-skolan i Eskilstuna, Rikets Ständer utgått från den förutsättning eller såsom förbehåll stadgat, att den stad, hyari läro-anstalten vore belägen, borde för densamma anskaffa tjenlig lokal eller ock kostnaden för slcol-lokalen bestridas af enskilda donationsmedel; men att, hvad Svenska Slöjdföreningens skola beträffade, det härvid icke utan skäl kunde erinras, att då densamma vore belägen i Rikets hufvudstad, samt, utom det att bland denna stads innevånare funnes ett vida betydligare antal af sådane personer, för hvilka undervisningen i tekniska söndagsoch afton-skolor hufvudsakligen vore afsedd än uti Rikets öfriga städer, härvarande handtverksoch manufaktur-verkstäder företrädesvis besöktes af gesäller eller arbetare från andra inrikes orter, meranämnda läro-anstalt kunde anses på utbildandet af den inhemska slöjdskickligheten i allmänhet utöfva ett så verksamt inflytande, att derifrån kunde härledas giltig grund för det undantagsförhållande att Staten skulle gemensamt med kommunen deltaga i bekostandet af den för skolan behöfliga lokal. I enlighet med denna åsigt och då Rikets sednast församlade Ständer i sammanhang med statsanslags anvisande för ifrågavarande söndagsoch afton-skola, uti underdånig skrifvelse den 6 Februari 1858 förklarat, att berörde läro-anstalts utveckling och bestånd syntes utgöra en angelägenhet af vigt mindro för hufvudstadeu enskildt än för hela landet, ausåge Kollegium
Maj månsrätt för — 7 1 39 — b. 1 Maj b. 1 Maj b. 1 Maj Kommunikation af besvär, som blifvit till Hofrätt ingifna, om förändrade föreskrifter i afseende på sättet för — 7 1 23 — å. 7 Mars b. 3 Mars å. 3 Mars å. 7 Mars I anledning af återremiss — 7 1 41 — b. 2 Maj 1 Maj b. 2 Maj b. 1 Maj 56 36 Komtillmåtta och Rågsvedens gästgifvaregårdar i Stora Kopparbergs län, angående vägomläggning mellan 1 78 — 4 1 13 i Kongelf stad och Kyrkeby gäst I gifvaregård, angående omSe Stats-lbidrag till vägar, m. m. läggning af landsvägen 1 78 i3 i mellan ■— 4 I 2 Maj 2 Maj Konkurslagen, om ändringar i —■ 7 1 38 b. 2 Maj b. 1 Maj I anledning af återremiss — 7 1 54 a. a. 26 Maj a. a. 30 Maj a a. 28 Maj a. a. 26 Maj Kreditiv-summor, om anvisande af de i Regeringsformens 63 102] 10 12 § föreskrifna — 4 1 133 b. 11 Juni g. 11 Juni b. 12 Juni b. 11 Juni Kreuger, Carl Christian, Ofveri 74 HufvudJ ste, om pension åt bans enka — 1 42 Se Nionde Titeln. Krigs-akademien, angående an5) slag till 1 i 7 j » angående anslag till bygg5 55 St Fjerde HufvudTiteln. nader vid 1 t! ) K. i c/d r* ! U ^ N:o IS !?cii I GO ■> ! 5 _ r. C. | p | q! | 3 3- p' jS.° i : ÉL I SL I £ 3“ » j e* 2. » »’ * Krigskollegium, angående anslag till Kronans egendomar, om ändring uti gällande stadganden angående deras utarrendering » mark i Norrland och Stora Kopparbergs län, angående förändrade bestämmelser i fråga om dess upplåtande åt enskilde samt om dispositionen af stubböresmedlem
Och får endast väcka Högloflige Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på den vigtiga omständighet, att i händelse Utskottets Betänkande utan undantag för Gottland bi Palles, skulle genom advocatori-k tolkning den slutsats kunna framdeles uppgöras, att omförmälte så kallade ConventionsStadga jemväl derigenom vunnit den san.' elion, att alla öfverläggningar cm Tiondesätining på Gottland, och Konungens nådiga pröfning’ af de frågor i detta ämne, hvilka till Kongl - 318 Den 2 4 Martu , f. m. Maj:ts Nådiga afgörande blifvit hemställde, måste förfalla. Jag förmodar således, a!c Högloflige Ridderskapet och Adeln upplyst inser nödvändigheten att det af mig projecterade undantag tor Gottland tillstyrka, och får derjemte utbedja mig, att, i anseende till sakens vigt4 denna anmärkning må med de öfrige Respective RiksStånden communiceras, på det, vid deras öfverläggning om Utskottets Betänkande, det försigtighets-steg, som jag hemställt, mai alla RiksStånden varda iagttagit. Friherre Cederström, Jacob: Örn Utskottets Betänkande första gången nu är under pröfning, lärer det af Herr von Hauswolff fö* reslagne tillägg , hvaruti jag i öfrigt för min del fullkomligen instämmer, icke kunna af Ridderskapet och Adeln antagas, utan föregången Återremiss; af hvilken anledning jag får anhålla , att Betänkandet måtte till Utskottet återremitteras. Herr Grefven och Dan dt Marskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg de vid O.-conomiteUtskottets Betänkande gjorda Anmärkningar hindra detsammas antagande, samt på sådan grund behagade Betänkande, jemte Anmäikningarne, till Utskottet återremittera 3 hvilket bilölls. Företogs till pröfning StafsUtskottets den 4. dennes afgifna, samt den 14. och 19. i sam*.
Det medgifves gerna, att en någorlunda försedd kassa hos en artist, åtminstone i Sverige, hör till sällsyntheterna, och visserligen var icke Alexis den, som var mästare uti att samla; men nu hade händelsen gjort, att han oförmodadt fått en borgen, den han förut i Stockholm måst utbetala, ersatt, ungefärligen med samma summa som dem han nu skänkte bort, och denna summa hade han genast bestämt till ett välgörande ändamål. Under sökande efter ett värdigt föremål för sin välgörenhet, fick han höra talas om den nu ifrågavarande fattiga familjen, med hvars historia det kortligen hänger tillsammans på följande sätt. Tunanäs hade i fordna dagar tillhört ryttmästar P., husfadern i den nämnda fattiga familjen. Han hade redan i flere år, till följe af ett fideikommisbref, varit i oqvald besittning af egendomen, då en advokat gör baron Stjernfeldt uppmärksam på, att äfven han, till följe af en otydlighet i fideikommissbrefvet, kunde göra anspråk på egendomen. Det blir en brinnande process, och hur det gick, tilldömdes Tunanäs baron Stjernfeldt, med inventarier och upplupen ränta för de förflutna åren, och ryttmästar P., ruinerad med sin familj, fick af gunst och nåde bo qvar i i ett gammalt torp i skogen. Familjen var så fattig, att den bokstafligen mången gång ej ägde bröd för dagen, och det oaktadt den genom hvarjehanda små arbeten sökte skaffa sig uppehälle. Ryttmästaren hade, genom församlingens val, blifvit antagen till skolmästare i socknen, med fem tunnors årlig lön, men han hade elfva barn, och det kunde således ej förslå långt. Särskildt hade Lydia, den äldsta dottern, (om hvilken vi framdeles få höra talas mera) inrättat ett slags flickskola för allmogens barn, men som man lätt kan föreställa sig, voro inkomsterna af den äfven ganska ringa. Från herrgården var icke vidare att tänka på något understöd, tacka Gud att familjen ej blef körd ur rucklet. Alexis hade redan innan sin ankomst till Tunanäs hört talas om detta förhållande, och beslutat att tillställa familjen de femhundra riksdalerna, men icke var det då ämnadt att ske med någon slags eklat, utan tvertom i största hemlighet.
inströmmar den Den stora boknyheten. Af Hellen Lindgren. Lille Eyolf, Ibsens senaste skådespel, är icke något problemdrama. Ibseus senaste problemdramer, R o s - mershoim, Fruen fra Havet, Hedda Gabler, ha fördjupat sig i en symbolistiskt subjektiv värld, där vi ofta ej kunnat följa diktaren. M^d Lille Eyolf är det icke så — vi se här allt klart. Och därför vill jag för min del ge detta skådespel ett bestämdt företräde. Det är intet gåtdrama. Tidningarnas lörsta redogörelse, de s. k. blixtreferaten, voro vilseledande, därigenom att de talade så mycket o m » de onda barnaögonen », vi kände oss hälft förskrämda som inför Rosmersholms » hvita hästai ». Det är emellertid icke pa något mystiskt motiv, Ibsens senaste drama är byggdt. Det är en ganska alldaglig familjekonflikt, och sorgens stora tragik, s o m skildras med mästarens mest nobla konst, har en storartad fred öfver sig, en lugn allmänmänsklig honzontvidd, som verkar med den slags upplifvande ro, som aftonens färgtoner kunna skänka ett landskap, när solen har slutat att hetta. Vi känna oss inför detta diktarens nyaste verk fyllda af tankfull o c h lugn glädje. Det är det mjuka o c h dock fasta handtaget af en kamrat i lifvets strid, vi tycka oss känna efter genomläsningen. Ja, hfvet är hårdt, missförstånden mångahanda, men när den mänskliga ädelheten finns på botten af karaktärerna, så går dock allt på det hela bra. Titeln uttrycker styckets stämning. &gt; Lille Eyolf » — i denna titel ligger något af det vemodsfulla hopp, den grundton af ömhet, som är styckets stämning. glittrande, större förhåller det en afdem. lämnar allt sig fördystras. unga damerna gå på bal l i g e n f ö r att med och roligt. att sitt innersta. Hon är en berusande vacker kvinna. Hon är förälskad så s o m en ung kvinna kan vara förälskad, fordrande på mannens karlek som en ung kvinna kan vara det, för hvilken lifvet for första gången öppnar sina portar i och med kärleken.
Sparre skriftligen aflemnadt förslag till antagande af ifrägavar:de § med den förändring att, i st. f. de tvänne sista raderna, skulle införas: ”stadens börs eller, der sådan ej finnes, å Stockholms börs noterade kurs för vexlar å förstnämnde mynt, ställde på 90 dagars betalningstid, med tillägg af ränta efter fem för hundrade .ärligen”; hemställde Hr Gr. o. Landtm, om R. o. Ad. bifölle Utsk:s förslag lill redaktion af 36 §, men härvid ropades starka nej, jemte åtskilliga ja; hvarpå propos. lill bifall å Gr. Sparres redaktionsförslag framställdes och besvarades med ja. 37, 38 och 39 §§. Lemnades utan anmärkn. 40 §. Efter uppläsning af BorgareShs i afseende på denna § fattade beslut, innehållande att densamma blifvit antagen, med det tillägg näst efter ordet skada: ”och skall vid betalningen den kurs beräknas, som å förfallodagen gällde, om kursen derefter fallit. Har den sedermera stigit, då räknas den kurs, som gäller den tid betalning sker”; (hvarefter vidtager sista morn., som begynnes med ordet: erbjuder). Gr. Sparre: Utsk. ansåg samma mening, som BorgareSt. medelst det af samma Stånd beslutade tillägg velat uttrycka, innefattas uti ordet: ”skada”. Den kursstegring eller det kursfall, som efter betalningsdagen inträffar, och som icke bör falla vexelinnehafvaren till last, ultryckes nemligen lämpligt med detta ord. Då detta likväl kan anses vara ännu tydligare uttryckt uti det af BorgareSt. Den 18 September. 343 beslutade redactionsförslag, sä får jag tillstyrka R. o. Ad. att jemväl detsamma antaga. R. o. Ad. biföll ifrågavande § med den deri af borgareSt. antagna förändring. 41 till och med 44 §§. Lemnades utan anmärkning. 45 §. Hr Gr. o. Landtm, upplyste att RorgareSt. ansett ordet ”jemväl” å fjerde raden af denna § böra försvinna. Gr. Sparre:
Vinstmedlen för åren 1845, 1846 och 1847 enligt Utskottets beräkning 2,400,000: 5:o 1844 års Diskontvinst, sorn icke upptages i Bankens böcker för samma år, men genom öfverflyttningen måste träda i dagen, minst 450,000: 6:o Genom Utskottets förslag, att den för HandelsDiskonten afsatte serskildta reserv-fonden, skall ingå uti Bankens, nu så betydligt ökade Grundfond, måste såsom tillfällig kapitalvinst upptagas cirka 7:o Genom Utskottets förslag, alt Riksgälds-Kontorets på obligations-skulden till Banken snart beloppet nedgått lill besparing afbetalning skall upphöra, sä 3,500,000, uppstår en besparing i Kontorets be' räknade utgifter för 1845—47 af . 8ä) vid lilländalupen preskriptionstid för Riksgäldssedlarnes cirkulationstid, skall troligen uppstå en kapitalvinst af minst . 240,000: 244.000: 200,000: — Summa B:ko R:dr 5,852,236: 35. 11. Med Herr Presidenten Skogman måste jag dela den tanka, att ett minimum för Bankens metalliska kassa icke bordt bestämmas. Då Bankens skyldighet är alt invexla sina sedlar, så länge någon Specie finnes, men ej att afbryta dermed när kassans så kallade minimum är hunnet, så kan föreskriften om ett minimum ej afse annat, än att Fullmäktige, vid ett visst förhållande, skola vidtaga kraftfulla åtgärder, att äfven till hvad pris som helst, anskaffa silfver, inställa Bankens öfrige funktioner eller hos styrelsen anhålla om Riksdags-kallelse. En sådan rent uttalad instruktion vore bättre än en betydelselös föreskrift om ett minimum. Lika med Herr Skogman anser jag ock, att i sammanhang med Statsbankens, äfven Privat-bankernes sedel-cirkulation hade bordt begränsas till Bih. till R. St.
De liesta mål, som der förekomma, måste först undersökas och utredas i Prov.incaContoireo. När ett mål omedelbarligen inkommer till Konungen, infordras KammarCollegii utlåtande, och Collegium infordrar då först ProvinceContoirets utredning. Det är kanske oftast sorn detta Contoirs Utlåtande grundlägger både Collegii tillstyrkande Bihaitg till RiksSt Prot.ii2i7"18i3) Sami, N;rQ?. Q3, (jQg Serskildta Utskottets Betankanden. och Konungens Beslut. När det Judiciella är derifrån skiljdt;— hvad hindrar då, att icke heda Collegium kan borttagas och den Ledamot i StatsRådet, som blir Chef för Räknekammaren, sjelf infordra ProvinceContoirets utlåtande, Och directe låta föredraga målet inför Konungen? Om något mål af större vigt fordrar en vidsträcktare utredning; så kan Ministern höra alla ProvinceContoirens föreståndare, och de utgöra då för tillfället ett Collegium. Det kan ej bestridas, att indragningen af Presidentsoch Ledamöternas Löner gör en ej obetydelig besparing, och jag vågar tro, att allmänheten ej skall förlora något i ärendernas snara och säkra behandling. Det måste anmärkas, att alla mål, som nu gi. till Collegium, derefter gå directe till Konungen, men af Ministern först beredas, och aldrig få föredragas förr, än Contoirs Chefen deröfver sig utlåtit. På lika sätt torde kunna förfaras med Kammar-Rätten. Endast Revisions-Contoiren bibehållas under Styrelse af den Minister, som förvaltar Kammarärenderna. Uppkommer tvist i anledning af anmärkningar emot Uppbördjmäns Räkenskaper; så kan den afcgörås i vanlig dom tolsväg. Jag vill här likväl erinra, att, om b^skattningslagarne och de invecklade författningarne rörande Rikets Kammarverk en gång, som man hoppas, blifva förenklade, skola de göromål, som nu sysselsätta och nästan öfverhopa KammarCollegium och KammarRstten, ansenligen förminskas.
Men när nu målet företages, så anhåller jag först få nämna, att 12 och i5 punkterne redan äro innefattade uti Ridderskapets och Adelns första beslut. Punkten om Disconten är redan här afgjord j således skulle man ej kunna ingå i någon ytterligare granskning af dessa punkter, titan att med det samma väcka fråga om att frångå hvad man redan beslutit, och ändra hvad som redan är gjordt. Något band deremot finnes ej utan derigenom, att man följer Utskottens Betänkande punkfevis. Det tyckes äfven i det afseendet vara orätt, att sätta frågan om Bankens utlåning framför den om regleringen af Bankens ställning, att man först måste genom denne sednares afgörande bestämma, om och hvad man äger att utlåna eller ej Man har mycket talat om att de 1,200,000 Riksdaler till belåning af jern-effeeter, ej hörde till rörelsecapitalet, och att de derifrån kunde uteslutas. Den calcul Utskotten uppgjort öfver sedelstocken grundar sig på Bankens räkenskaper, som vid hvarje års utgång afslirtäs. Då beräknas huru stor sedelstock som är utelöpande. Af denna summan hafva per medium af de sista årens Bokslut 1,200,000 Riksdaler varit utlemnade genom belåning på jerneffecter. Om man nu på den lösliga grund, att i förra (ider då Bau - Den 11 September J. m'. 357 ken utvexlade SJlfvermynt emot sina sedlar, och en calcul således uppgjordes öfver förhållandet emellan reela fonden och sedelstocken, man der* vid uteslöt de sedlar, som i beläning på jerneffecter blifvit utlemnade, och hvilka således an-r sågos motsvarande af en fullgod och rörlig pant, vill genom ett deraisonnement förklara , att 1,200,000 Riksdaler böra afräknas å sedelstocken, och samma summa således utöfver förra vanligheten kunna utsläppas, så blifver deraf en obestridlig följd, att sedelstocken, så vidt man kan calculera, blefve ökad till 51,2 00,000 Riksdaler.