Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid förnyad föredragning af Kongl. Maj;ts den 4 dennes aflåtne , samt den 6 derpåföljde på bordet lagde, Nådiga Svar till Riksens Ständer på Deras underdåniga Skrifvelse af den ig September, 10 och November, om granskningen af Allmänna Cassör, Instructionen för Riksens Ständers Revisorer af Stats* Verket , Tullmedlens öfverlåtande till RiksgäldsContoiret, och de, enligt 63 §. Regerings-Formen, afsatte Summor * fann Ridderskapet och Adeln, att Högstberörde Nådiga Svar, som icke etfordrade någon åtgärd, borde läggas till Handlingaine. Ut Supra. S. D. Då nu å nyo föredrogs Förstärkta 476 Den 8 December e. m. Banco-Utskottets den g dennes under N;o 92 aflåtne , samt följande dagen på bordet lagde, Memorial, angående verkställd votering till afgörande af åtskillige frågor, rörande Reglementariske Stadganden för de i Städerne Götheborg och Malmö blifvande Discont-Contoir, derom Riks-Ståndens beslut funnits sinsemellan stridige, fann Ridderskapet och Adeln, att samma Memorial borde till Banco-Utskottet öfverlemna®. Ut Supra. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Lag-Utskottets den 5 dennes under N:o 245 afgifne, samt följande dagen på bordet lagde, Betänkande, angående föreslagen nödig åtgärd till betryggande af Bankens och Enskildtes säkerhet, i afseende på de Assignationer, som komma ätt utfärdas från Westra och Södra Låne-Contoiren. Ut Supra. SD. Vid förnyad föredragning af Expeditions-Utskottets den sg sistl. October aflåtne , samt följande dagen pä bordet lagde, Memorial, angående Kallelse till nästa Riksdags fann Ridderskapet och Adeln för godt att bestämma den 4 November 1828 till den dag, å hvilken nästkommande Lagtima Riksdag borde taga sin början.
Memorial till Rikets Ständer, med voterings-proposition i fråga om Konstilulions-Ulskoltets i Memorialet N:o 16 väckta förslag till ändring i 18 § Riksdags-Ordningen. Konstitutions-Utskottet, som uti Memorialet N:o 28 yttrat sig i anledning af Riksståndens skiljaktiga meningar, angående Utskottets i Memoriaiet N:o 16 framställda förslag till den ändring i 18 8 Riksdags-Ordningen, att Mosaiske trosbekännare må erhålla rättighet att deltaga i Riksdagsmannaval; — hvilket förslag blifvit af Ridderskapet och Adeln samt Borgareoch Bonde-Stånden antaget att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag, men af Preste*Ståndet förkastadt, — har af ankomna protokolls-utdrag för den 6 och 9 innevarande månad inhemtat, att samtliga Riks-Stånden, med vidbiifvande af sina förut fattade beslut, lagt förstnämnda Memorial till handlingarne; och får Utskottet till följd häraf, för frågans vidare behandling genom omröstning uti Förstärkt Konstitutions-Utskott, till Rikets Ständers ompröfvande vördsamt hemställa följande Voterings-proposition: Den, som vill, att det af Konstitutions-Utskottet, uti dess Memorial N:o 16, afgifna, af Ridderskapet och Adeln samt Borgareoch Bonde-Stånden godkända, förslag till den ändring i 18 § Riksdags-Ordningen, att Mosaiske trosbekännare må erhålla rät - 6 Konstitutions-Ulskottets Memorial N:o 43. tighet att deltaga i riksdagsmannaval, skall blifva hviiande till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag, röste Ja; Den det ej vill, röste Nej; Vinner Nej, är berörda grundlagsändrings-förslag förkastadt. Stockholm den 21 Juni 1860. Ank. till Exp.-Utsk. den 21 Juni 1860, kl. 12 midd.
Äuttgörelfe beftänt* mer beit rätt orf; orbning bent berroib tillfomma och i af* fcenbe hvarpå be funna, i hänbelfc af befogenhet, braga roeberböranbe SmbetöroerfS bejlut imber Kongl. SD?a;:tö n.lbiga pröfning; få har UtlTottet anfelt ofroamtäntnbc motion itfc för* anleba till någon åtgärb å 31. ©t:rö jtba. 9 Utldtanöe, i anledning af erljdllcti dtemmijj a Utffottctö' 33ctdnfanDjj 9?:o i8i, r6rant>c Majoren oon Steijerns unt>crt>. anella» f>oö 3ttaj:t om ewdröelicj (fattemamm ratt å a:ne unDcr @tarbt) ^ungégårö Ipbanbe £dgcnf)etcr.
4g speculationen på vinst af brän vins-till verkning skall nedflyttas till de mindre pannorne och husbehofs-bränningen sålunda urarta till små bränvinsfabriker, hvilka, drifne i hvarje bondstuga, om än med skenbar vinst, skola sprida förderf öfver både jordbruket och jordbrukaren; dels ändtligen emedan jag anser stridande emot rättvisa och billighet, att med ett penndrag tillintetgöra en näring, på hvilken medborgare, under förlitande på beståndet af Rikets Ständers beslut, nedlagt, om ej hela sin förmögenhet, dock betydliga capital, hvilka på en gång skulle gå förlorade.” ”Det åsyftade ändamålet, bränvinets fördyrande och en deraf följande minskad consumtion, har jag trott böra sökas, ej allenast genom hög beskattning, utan ock genom inskränkning i tiden för bränvins-brännings-rättighetens utöfning; hvarföre jag äfven reserverar mig emot beslutet att derföre bestämma 6 månader; och anser för min del 4 månader vara ganska tillräcklige för producerandet af hvad som kan fordras till behofvets fyllande.” 13:0 af Hr Lands-Secreteraren Halling: ”Då jag icke mer än uti 2:ne punkter instämt med pluraliteten inom sammansatte Utskotten i frågan om grunderne för bränvins-bränningen, får jag, i följd af derom serskildt gjorde förbehåll, emot Betänkandet i sin helhet anmäla min reservation, och det uppå de skäl jag går att framlägga.” ”Bränvins-bränningen i Sverige har beständigt utgjort ämne för många tvister och ofta satt stridiga interessen i rörelse.” ”Tankarne hafva ock i allmänhet varit, såsom de ock nu äro, mycket delade derom, hvilka som egenteligen borde vara dem, de der egde att åtnjuta de så högt beprisade fördelarne af sjelfva näringen. Man kallar denna ännu för husbehofs-bränvins-bränning, under det man likväl enhälligt erkänner en enda sats, nemligen den, att bränvins-bränningen längesedan tagit en sådan öfverhand, att producten utgör en betydlig handelsartikel öfver hela landet.
Sedan Rikets Ständer dels vid 1840—1841 års riksdag till upprensning af Rottne-ån oell Ronneby köpings redd beviljat köpingens innevånare ett lån å 10,000 R:dr banko, hvilket dock förblcf obegagnadt, dels, på förnyad framställning vid 1844—1845 års riksdag förklarat, att det anvisade lånebeloppet skulle anses reserveradt och få till det afsedda ändamålet användas, men icke heller det sålunda medgifna understödet kunnat af kommunen, i anseende till de dervid fästade vilkor, mottagas, har, uti en vid innevarande riksdag hos Ridderskapet och Adeln väckt motion, Herr Nordenfelt, E. W., anhållit, att Rikets Ständer, för byggande af en vågbrytare vid Rottne-åns utlopp och uppmuddring af samma å, måtte bevilja Ronneby köpings innevånare ett anslag för en gång, utan återbetalnings-skyldighet, å 10,000 R:dr R:mt, motsvarande hälften af den för företagets utförande beräknade kostnaden; — dervid motionären anfört, att änskönt de nödvändigaste af de från början föreslagna förbättringarne blifvit på kommunens bekostnad efter hand verkställde, hade likväl, i saknad af erforderlige tillgångar, det åsyftade målet ej kunnat uppnås, utan blefve det suart nog omöjligt för mera djupgående fartyg att komma in i ån samt upp till den på f mils afstånd från hafvet belägna köpingen, hvilken vore den naturliga afsättningsorten för mellersta Blekinges exportartiklar samt derjemte egde icke obetydlig handelsoch fabriksrörelse, hvadan det vore af vigt för såväl köpingen som kringliggande ort att sjöfarten till och ifrån hafvet blefve fri och obehindrad.
N:o 11 uttalade åsigt. Är delta eli misstag så är det förlåtligt, ty man kan i sanning icke veta, hvilken siutsatts man bör draga af ett läggande till handlingarna. Uti betänk. N:o 16, har Utsk. sagt, att PresteSt. ansett frågan om tull-lindringarnes uphörande vara af bevi!!n:s natur, deröfver votering i förstärkt StalsUtsk. borde ega rum, hvaremot de 3 öfrige Stånden beslutat, att lägga mom. N:o 11 till handlingarna, och torde desse 3 Stånds berörde beslut böra anses innefatta godkännande af Utsk:s åsigt, att förslaget om tull-lindringarnes uphörande är genom 3 Stånds sammanstämmande beslut af R. St. bifallet, hvadan samma förslag icke kunde blifva föremål för omröstning i förstärkt SlatsUtsk. Har nu Utsk. misstagit sig om R. o. Ad:s mening med åtgärden alt lägga mern. N:o 11 till handlingarna, så har Utsk. nu gifvit R. o. Ad. tillfälle att antingen godkänna eller underkänna denna åsigt. Jag anhåller således om den proposm, att R. o. Ad. måtte godkänna den af Utsk. i mein. N:o 11 uttalade åsigt i denna fråga. Den 19 Juli f. m. 503 Frih. Cederström: I den händelse, alt återremiss skulle at R. o. Ad. beramas, önskar jag, att Bevilln.Utsk. vid besvarandet deraf måtte upslälla förslag till contraproposm vid omröstning i förstärkt StatsUtsk. Förmånligast, till tidens vinnande, hade det varit om Ulsk. redan i dess lin omhandlade mern. hade alternalift lipstadt ett sådant förslag. Man hade då på samma gång kunnat fatta sitt beslut så öfver det ena som öfver det andra. Jag anhåller fortfarande om propos. på hvad jag i mitt förra yttrande yrkat, innefattande ett förklarande, att frågan om tulllindringarnes uphörande må anses vara af bevilln:s natur, hvarom således bör röstas i förstärkt StatsUtsk. Detta synes mig vara det bestämdaste och redigaste förfaringssättet.
Då emedlertid landshöfdingen icke skäligen kunde tillförbindas att vidkännas de härmed förenade utgifter, såsom hushyra, rese-kostnader, traktamenten m. m., så för honom sjelf, som för nödigt biträde och betjening, torde ersättning härför af allmänna medel böra anslås, i hvilket afseende motionärerne hemställt, Herr Maechel, att ett anslag af 3,000 R:dr årligen skulle för ändamålet anvisas, samt Per Bengtsson, att, jemte • det den vid nuvarande landshöfdingéns tillträdande af embelet indragne delen af landshöfdinge-lönen, 2,000 R:dr, blefve lönen åter tillagd, ett ytterligare anslag af 1,500 R:dr måtte i omförmälda afseende landshöfdingen beviljas. I följd af Riks-ståndens remiss å dessa motioner får Utskottet deröfver afgifva utlåtande och i sådant afseende anföra, att ehuru norra delen af Kalmar län obestridligen skulle hemta fördel deraf, att läns-styrelsen funnes på närmare håll, än nu är fallet, förlagd, så många hinder, enligt Utskottets tanke, likväl möta för genomförandet af motionärernes härutinnan väckta förslag, att detsamma svårligen låter sig verkställas. Skall landshöfdingen, jemte vederbörande tjenstemän, någon tid af året utöfva embetet å annat ställe, än i residens-staden, blifver det nödvändigt, att läns - Stats-Utskottets Utlåtande, N-.o 283. 9 läns-styrelsens arkiv, åtminstone till större delen, äfvensom landtränterikassan, hvarje gång förflyttas. Derigenom skulle, vid dessa tillfällen, ett i högsta måtto skadligt uppehåll i ärendenas oafbrutna gång uppstå; hvarförutan, jemte de af motionärerne omförmälde utgifter, Stats-verket finge vidkännas betydliga kostnader för flyttningen, äfvensom för anskaffandet af lämpliga lokaler för ränteri-kassans och arkivets förvarande. Att åter på samma gång ega en läns-styrelse i Kalmar och en i norra delen af,länet, synes af många skäl olämpligt och äfven overkställbar.
Ar det då fosterländskt att med den hvassa kritikens blodiga knif söka dissikera det af Konungen framlagda förslaget, för att undersöka om icke ett och annat organ i detsamma möjligen kan vara behäftadt med någon bristfällighet, och lör att bevisa, att det icke utgör ett ideal, fullkomligt efter den politiska skaparkonstens reglor? Jag för min del tror icke en sådan metod för granskningen vara den rätta, hvarken ur politisk eller moralisk synpunkt. Jag har med smärta sett den på ett ovärdigt, kitsligt och bittert sätt begagnad af män, som det i främsta rummet tillhör att predika mildhet och fördragsamhet. Afven jag finner visserligen brister i det ifrågav:de förslaget, som möjligen lätt nog kunnat undvikas. Men jag tror, att då det hela är väl formadt, så bör det ej förkastas, för att någon del deraf kunnat vara det något bättre. Jag tror, att då ståndsskillnaderna inom det enskilda lifvet äro, snart sagdt, helt och hållet försvunna och, der de ännu fortfara, uteslutande bero af tvånget och nära nog förödmjukelsen att folkrepresentationen är indelad i särskilda Stånd, då är ock tiden inne att låta dessa skillnader upphöra äfven inom det offentliga lifvet. Då kunna de, der tillämpade, väl skada, men aldrig gagna. Jag tror, att genom att göra en sådan skilsmessa fullständig, genom att införa förenklade former i tvenne af folket valda kamrar, genom representationens årliga sammanträden och representanternas val på längre tid, hufvudgrunderna äro lagda för en sådan reform, som Svenska folket behöfver och önskar, lör att med endrägt och den nya tidens styrka framgå på den nya utvecklingsbana, som en högre makt åt oss utstakat, om vi icke sjelfva derför ställa hinder i vägen. Jag tror att uti dessa hufvudgrunder, sådana de finnas tillämpade uti det K. förslaget, icke blott anspråken på rörlighet, utan äfven på kontinuitet och fasthet äro tillräckligt motsvarade.
Enblom tillhörig, vid stranden af Mälaren, på Kungsholmen i Qvarteret Päronträdet under N:o £, belägen tomt, enligt designation innehållande i areal 35,018 qv.-fot eller — efter afdrag af 3,400 qv.-fot till en £0 fots bred körväg på tomtens norra sida, om hvilken vägs bibehållande till fördel för tillgränsande grannar säljaren gjort förbehåll, — 31,618 qv.-fot, utgörande omkring 6,700 qv.-fot mera än sammanlagda areal-innehållet af nuvarande Kongl. Fatburarnes tomter å Blasieoch Riddarliolmarne; varande skriftligt anbud af Enblom inlemnadt, deruti han erbjudit sig att till den lista April nästkommande år hålla sagde egendom Bil. 6 till Kongl. May.ts Nåd. Proposition N:o 1 om Statsverket 1865. 1 1 Kronan tillhanda för en köpeskilling lika med den, hvartill egendomen nyligen blifvit till honom sjelf försåld, eiler Rirnt R:dr 45,000: — b) inredning af ett å denna tomt redan befintligt stenhus till tvättstuga, tork-, mangeloch stryksalar, machinoch ångpannerum, med dervid fästadt afseende å tillgodogörande för inrättningen af nyare tiders ändamålsenligare tvättnings-apparater till åstadkommande af minskning i klädernas slitning, tvätterskornas antal och bränsleåtgången, för 27,4 7 5: 50. uppförande å tomten af ett nytt stenhus, 2 våningar högt samt innefattande boningsrum för tvättförestånderska, tvätterskor och portvakt 18,403: 29. Anbringande af vedskjul,strandskoning,klappbrygga,plankm.m. 9,421: 21. 55,300: utgörande sammanlagda kostnaden alltså R:mt R:dr 100,300: — Efter fullbordande af den beslutade och redan påbörjade utfyllningen af Nybroviken kommer den egendom, hvaruti H. M. Enke-Drottningens och D.D. K.K. H.H.
Han får höra om fadrens bortfärd och egendomarnas indragning. Han far till dessa senare de lågo i Sogn, fylket närmast i söder om Ingolfs hembygd och fördrifver de personer, som å konungens vägnar förvaltade dem. Dömd till landsflygt och med möda undkommen de förföljare, konungen sände efter honom, håller han sig dold öfver vintern hos Thorolf på Mostr, en ö ej långt i norr från Stavangerfjords mynning. Då visades äfven Thorolf bort ur landet, så vida han ej föredrog att underkasta sig konungen på nåd eller onåd. Thorolf tvekade. Han ställde till ett stort blot (offer) och frågade Thor, hvars ifrige dyrkare och offerprest han var, om råd. Han visades till Island. Då skaffade han sig ett stort hafsskepp och rustade ut det, tog med sig alla dem, som voro skyldiga att följa honom den s. k. skuldaliden och många vänner dessutom samt sitt bohag samt större delen af Thors tempel jemte jorden, som fans under den ställning, på hvilken gudens bild hade sutit. Färden gick lyckligt. Han seglade förbi den Isländska vestkustens sydligaste näs, förbi Faxefjärdens mynning och det andra näset, som ytterst prydes af den 6000 fot höga, snöhöljda och af skyar omkransade Snöfjällsjökeln, kring hvilken så många underliga sägner gå, och styrde sedan in i viken i norr derom. Han såg att hon var bred och omgifven af bergiga kuster och kallade henne Bredefjärd, såsom hon heter än i dag. Högsätessulerna, som stått i det gamla templet i Norge den ena var öfverst utskuren till en bild af Thor kastade han ut och på näset, der de flöto upp, ungefär midt på södra kusten, uppförde han sin boning och det nya templet, som småningom blef en helgedom för hela trakten deromkring, när han blef bebyggd, och derinvid tog man sig för att afgöra de mångahanda tvister, som ingalunda uteblefvo. När lagväsendet sedermera ordnades på ön och denna delades i fjerdingar, fick Thornästhinget rang af fjerdingsthing.
3:dje — om lån till odling af Storoch Höns-myran; 4:de — om ifrågastäldt anslag till upprensning af Olands å; 6:te —- om lån till upprensning af Himble och Tollareds åar; c') Väg-anläggningar: 8:de puncten, om ifrågastäldt anslag till jernvägar; g:de — om dito till ångbogsering på Götha canal; (ty föreskrifter för utbetalningen och användandet af de i Litt. C. tillstyrkte medels anvisningarne, i:sta, atdra, 3:dje, 4 Litt. Utskottets Utlåtande uti i:sta puncten, litt, c, hvarigenom anslag för tillbyggnad af Landshöfdinge-Residenshuset i Wenersborg blifvit afstyrkt, är vordet bifallet af Borgareoch Bonde-Stånden, hvaremot Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet till uppförande af en stenhusbyggnad j 36 StatsUtskottets Memorial, iV.'o 4 9o. nämnde Stad, för inrymmande af dervarande Lands-Canzlie, Lands-Contoir, Landt-Ränteri och Landtmäteri-Contoir, beviljat ett anslag af i5,ooo R:dr. För afgörande af denna skiljaglighel föreslås följande votering: Den, som bifaller, hvad Stats-Utskottet uti Utlåtandet, N:o 4^5, litt.
På frontonen ristades med stora bokstäfver den så mycket omtalade inskriften: Aux grands hommes la Patrie reconnaissante. Voltaire och Rousseau intogo utan motsägelse det förnämsta rummet i detta »åt alla gudar» helgade tempel. Mirabeau och Marat förflyttades efter hvarandra dit, men fingo gifva vika i följd af den politiska opinionens vexlingar. Det var icke så lätt att afgöra hvilka af Frankrikes ryktbara män förtjenade en så utmärkt hviloplats; men Napoleon gjorde slag i saken, då han befallde att alla hans senatorer skulle begrafvas i hvalfven under Pantheons dom. Så blef då odödlighetens tempel befolkadt en bloc, men förlorade i och med detsamma den betydelse, som revolutionen velat gifva det. År 1822 lemnades Pantheon ånyo åt kulten och invigdes högtidligt af erkebiskopen i Paris. 1830 års revolution medförde ny vexling. Slutligen har nu Napoleon än en gång låtit helga den åt de katolska kyrkoceremonierna, och Pantheon får i det officiella språket heta sainte Geneviève. Få se huru länge denna nya förändring varar! Emellertid är det ovedersägligt att Pantheon är ett af Paris’ skönaste monumenter. Kyrkan har formen af ett grekiskt kors, bestående af fyra lika stora skepp, förenande sig i en gemensam medelpunkt, öfver hvilken den beundransvärda dômen hvälfver sig. En trappa leder upp till portiken, som utgöres af en peristil af tjugotvå korintiska kolonner. Öfver dem hvilar den triangulära frontonen, prydd med en ofantlig basrelief, föreställande Äran, utdelande sina pris åt medborgare, som gjort sig deraf förtjenta. Hela denna façad erbjuder en både smakfull och storartad anblick: den erinrar starkt om det romerska Pantheon. Detsamma kan naturligtvis ej sägas om kyrkans interiör, ehuru äfven den är af gripande effekt, särdeles då man skådar upp mot den majestätiska dômen, som, hvilande på fyra trekantiga pelare, lyfter sig till en svindlande höjd.
Härförutan har från Borgareståndet blifvit öfverlemnad en af flere handlande i Carlstad undertecknad skrift, deri, på anförda skäl, är vordet hemstäldt, att införseltullen å råsocker, alla slag, skulle bestämmas till 2 sk. samt å topp-, kandioch kaksocker till 3 sk. skålpundet; hvilken åsigt äfven blifvit förfäktad i den här förut i sammanhang med frågan om bomullsgarn omförmälda skrift af flere handlande i Mariestad. Vid öfvervägande af alla dessa olika meningar har utskottet, hvad tullen å råsocker angår, funnit sig böra instämma i Kongl. Maj:ls förslag och hemställer, att nu gällande införselstull, 3 sk. skålpundet må bibehållas, för »maskovad eller brunt och gult, ordinärt terresoch tetessamt hvitt pu dersocker». Beträffande åter frågan, huruvida de till rubriken »krossadt lump-, bavannaterressamt andra till sockerhalten lika slag» hänförliga sockerarter böra, såsom Kongl. Maj:ts förslag, i öfverensstämmelse med nu gällande taxa, innehåller, fortfarande upptagas under serskild rubrik och draga en från både råsockrets och den fullt förädlade varans tullbestämmelser olika afgift; så torde härvid böra tagas i betraktande, att nämnde rubrik omfattar sådana sockerslag, som redan undergått den förädling, att de, utan vidare bearbetning, kunna ingå i den allmänna förbrukningen och att således det skydd, som vid borttagande af förbudet mot införsel af toppkandioch kaksocker, bör lemnäs inhemska sockerfabrikationen, skulle, med hvilken lull som helst å toppsockret, hufvudsakligen gå förloradt i samma mån, som den något mindre förädlade, men till konsumtion användbara varan tillätes allmän in försel emot lägre afgift; men att, efter hvad genom ofvan anförda yttranden och faktiska uppgifter blifvit upplyst, skyddstullen å topp-, kandioch kaksockret deremot bör, utan våda för inhemska fabrikernas bestånd, kunna nedsättas under hvad Kongl. Majrt föreslagit, så vida samma tull äfven bestämmes för de till rubriken »krossadt lump etc.» hänförliga slag.
Öfver den ensamma lilla hvilade ett drag af vemod, framkalladt måhända af Redan upptogs då s o m fosterdotter af en fadder, brukspatron af hennes sjuklighet, men kanske o c k det lidande hon såg omkring sig. sin ansvarsfulla hon taga kirurgiska plats s o m afdelningen på Sahlgrenska sjuki Göteborg. att skingra vemodet. Det fortfor Läkarnes o c h här mottagningar äfven sedan h o n ombytt vistelseort o c h i prosten ett par hundra, då oftast hem, V i k a församling af Dalarne, bereddes till sin första hjälpen, nattvardsgång. operationer, omfatta ty närhelst, pas krigsskådeplatser, K r i m, uppträdt en kvinna, och hon som flickan där åt sitt kön arbetsfält. skulle eröfra ett vidHennes namn var F l o r e n c e har vara det, utvecklats uthållig kvinna är hon till hands; ty den sjukliga lilla till en sällspordt med jämnt och K r i m k r i g e t s slut 1856 återvände Nightingale till England, där som tacksamhetsDet som bekände: gifvenheten åt honom, hennes verksamhet, att som Ett hindra af kvinnans onekligen henne från bästa tjänst glömmer den hjälpande höga sin b ö r d o c h tjänar s o m syster vid den anspråkslösa tjänarin nans sida. Men ett sådant arbete får icke vara en modesak, det måste kallelse, betingas af anlag och ty endast då kan man fordra verklig hängifvenhet Detta sker icke blott vid sjukbädden. I kritiska het, men denna uppfattning försvinner i samma o c h den egna viljans uppoffrande. kan t. glömma sig själf, o. m. i ett meningsutbyte. ligen stort värde A l l v a r sätter hon nämpå, o c h mot den elev eller sjukhus begärde sedan krigförande makter skö- underordnade, som visar dugande kraft o c h utterskor, hållighet, är fröken K l i n g b e r g icke tills Korset 1864 Geneve-konventionen R ö d a bildades. kant att Dennas uppgift är som beDen o c h sjuka i fält.