Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Knappast hade det hvilande förslaget fallit, förrän den ädle Grin företog sig att föreslå för Ståndet, det ny valordning måtte upgöras, byggd, önskade motionären, på liknande hufvudgrunder med de, hvilka i det sednast förkastade representationsförslaget åsyftades. Med denna ovanliga procedur finnes väl knappast någonting annat jemförligt, än hvad i Grekiska mylhologien förekommer, huruledes den yppersta ibland Olympens Gudar Zevs, eller som han af Romarne benämndes Jupiter Tonans förfor, efter att hafva blifvit oroad af en spådom alt hans första gemål Melis skulle nedkomma med ett barn, hvilket skulle växa dess fader öfver hnfvudet. Han tog då, —■ relata refero, et horreseo referens, — det parti, att upsluka denna sin älskade maka, Melis. Någon kort tid derefter sprängdes hans hufvud och Minerva framgick derur i full rustning. Den 1 Mars e. m, 45 På samma sålt har Gr. af Ugglas, sedan han förut delat åsigter roed dem, som framlagt det hvilande representationsförslaget, hasth bidragit att detsamma upsluka, och strax! derefter framträder ur Hr Gr:ns hufvud fullrustad en dotter af förslaget, med eli väl scanderadt klassiskt måtto på sina läppar, om också icke på Grekiska, dock på Latin: ”gutta cavat lapidem, non vi sed saepe cadendo.” Detta uttrycker tillräckligt den stolta tillförsigt, hvarmed Hr Gr:n förmodar, att en god saks inneboende styrka icke skall svika. Denna tillförsigt har otvifvelaktigt sin goda sida och i denna tro på det sednast hvilande förslagets inneboende värde, instämmer jag med Gr:n samt hoppas gerna, att det goda och nyttiga slutligen skall segra: men denna seger vinnes icke så lätt, som Hr Gr:n förmodar. Om jag derutinnan hyser någon tvekan, så må det ursäktas mig, derföre att jag ej blott interresserat mig, men äfven kämpat för nyssnämnde förslag, då Hr Gr:n deremot bar först lofordat men derpå förkastat det.
Förslag lill Förordning ang. mantalsoch skattskrifningarne. ä Förslag till Förordning angående mantalsoch skattskrifningarnes förrättande* WI CARL &c. gore velerligt: att som de i Kongl. Förordningen af den 30 September 4812, angående mantalsoch skattskrifningarne, meddelade föreskrifter genom sedermera utfärdade författningar blifvit i liera hänseenden förändrade och i vissa delar under nuvarande förhållanden icke vidare äro tillämpliga; hvadan, vid nämnda förrättningars verkställande, i sednare tider gemenligen iakttagits hvad i då gällande Beviilnings-förordning derom varit stadgadt; sä och på det föreskrifterna rörande tiden och sättet för verkställigheten af dessa förrättningar icke vidare mätte behöfva intagas och förnyas i hvarje utkommande förordning om allmänna bevillningens utgörande, håfve Wi funnit godt att, med upphäfvande af den under ofvannämnda dag, angående samma ämne utfärdade författning jemte de deri sedermera gjorda förändringar, härigenom till efterrättelse vid de årliga mantalsnch skattskrifningarne stadga och förordna sora följer: § 1. Mantalsoch skattskrifningar, dervid hvar och en person skall till namn och födelseår uppgifvas och i mantalslängden för nästkommande år antecknas, skola inom hela riket årligen förrättas samt taga sin början i medlet af November och vara alslutade före utgången af December månad. 1 allmänhet skall särskild mantalsskrifning försiggå inom hvarje stad och socken; dock kunna flera till samma fögderi och pastorat hörande socknar eller församlingar förena sig om gemensam mantalsskrifnings-förrältning: börande i sådant fall Häradsskrifvaren eller den, som skall verkställa denna förrättning, derom underrättas före September månads början. § Efter afgifvet förslag af Magistraten eller Häradsskrifvare!! i orten, bestämmer och utsätter Wår Befallningshafvande stället samt dagen och tiden för mantalsskrifningens företagande inom hvarje stad, församling eller pastorat samt utfärdar derom allmän kungörelse, hvilken skall i församlingens kyrka uppläsas, minst fjorton dagar innan mantalsskrifningen verkställes.
Vidkommande åter i öfrigt »alla mer eller mindre arbetade trävaror, ej specificerade, derunder inbegripna Snickareoch Stolmakarearbeten», utgör tullen i nämnda taxa för sådana: af furu eller gran, med eller utan betsning, målning eller lackering, 3 öre; af alm, ask och andra dyrbarare inhemska träslag, med eller utan betsning, målning eller lackering, eller med fanering af nämnda träslag, 10 öre, samt af mahogny, jacaranda och andra utländska träslag, massiva eller dermed fanerade, äfvensom arbeten, försedda med äkta eller oäkta förgyllning, 15 öre pr skålpund. Sedan dessa afgiftsbelopp, likaledes i öfverensstämmelse med hvad Komiterade i ämnet tillstyrkt, genom Traktaten med Frankrike blifvit nedsatta för det förstnämnda artikelslaget till 1 öre samt för de tvänne sistnämnda till respektive 3 och 5 öre pr skålpund, och Komiterade icke ur synpunkten af hvad i öfrigt blifvit tillämpadt, vare sig i afseende på varuvärdet eller i fråga om tillverkningskostnaden, funnit sig föranledda att i de sålunda antagna tullsatserna nu föreslå någon förändring, hafva dessa till sagda belopp här utförts. Likaledes har, i enlighet med hvad förut i jemnförliga fall ansetts böra ega rum, den i oftanämnda taxa till 50 procent af sjelfva trävarutullen stadgade tilläggsafgift för möbler, försedda med stoppning och öfvertyg, blifvit, på sätt som jemnväl skett genom Traktaten med Frankrike, nedsatt till 20 procent af samma tull. Enligt uppgift beräknas värdet å oparfvmerad Tvål från 15 till högst 75 öre pr skålpund, samt å parfymerad sådan i förhållande derefter, och till högre belopp i mån af parfymens mängd och godhet. I Traktaten med Frankrike äro tullsatserna å denna artikel, hvilka i 1863 års taxa utgöra i ena fallet 8 öre och i andra 50 öre pr skålpund, bestämda, för oparfymerad vara till 5 öre, och för parfymerad till 'rävaror. Tvål. 148 Tågvirke. Tändstic kor.
Disconten skett, och innan någon utbetalning åt Actie-Egarne får ega ruut, gälda uppå samtlige denne Disconts Obligationer ränta till det belopp, Discontens tillgångar medgifva, dock icke öfver Sex procent om året, att räkna från den dag, å hvilken Riksga ds-Contoirets Obligationer blifva daterade, och intill de dagar, då samma Obligationer till inlösen förfalla.” 12. Punkten är hel och hå len bifallen af Höglofl. Ridderskapet och Adeln, och afven af Hedervärda Ronde-Ståndet blott med den förändring, att', i stället för att punkten mot slutet innehåller: kommandes alla uppl.upne Interes'Sen till den dag, under hvilken Riksgälds-Contoirets Obligationer skola utgifvas, att sammanslås med Capitalen, skulle det heta : kommande alla upplupne Juteressen till den dag, linder hvilken RiksgäldsContoirets Liqvidation hörjås, att sammanslås med Capitalen. Då respective Riks-Ståndens, i afseende på 11. och 12. punkterne, fattade .Beslut, mot hvarannan jemföras, så förekommer aldraförst den skiljaktighet, att 2-’ne Stånd, nemligen Högvördige Preste-Ståndet och Vällofl. Borgare Ståndet, i enlighet med Utskottens Utlåtande, beslutat, att någon Contant afbetalning icke hör ega ruin förr, än efter ett års förlopp ifrån den dag, under hvilken Riksgälds-Contoirets Obligationer äro utgifne, och det endast till Vdel; hvaremot Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Hedervärda Bonde-btåndet beslutat, att Skulderne skulle genast till hälften betalas med Riksgälds-Sedlar, och andra hälften Statsoch Banko Utskottens Betänkanden. 1851 liqvideras med Riksgälds - Contoirets Obligationer, förfallne till inlösen efter Tvä och Ett halft ars förlopp; hvarvid dock, i afseende på nyssnämnde Obligationers förfallo-tid, den skiljaktighet emellan Höglofl.
De gingo på isen, en hel procession, en och en, hasande sig fram, nedhukade, kännande sig för. Lyktan rördes allt oroligare, slutligen ställdes den på isen. Bredvid den, litet längre fram, kastade sig någon ned ... det var Lasse. De andra skyndade dit, snart lågo de alla där, man hörde deras utrop genljuda i den stilla morgonluften. Det dröjde och dröjde, lyktan lyftes och sänktes igen. Dess sken tycktes allt mattare. Blek och grå randades morgonen, kontur efter kontur framstod ur dunklet, perspektivet klarnade och blef längre, det gråa blef hvitare och i allt tydligare linier tecknade sig bergen på ömse sidor Långträsket och åsen bakom gården. Någon kom uppspringande, det var Agreens Josef, som skulle ha en båtshake från lidret och tåg... På fruns frågor svarade han, att Lottas nya svarta ylleklädning låg vid vaken och nattmössan med... Själf hade hon hackat hål på den is, som se'n julaftonsmorgonen hade bildats på vaken... Frun visste nog, att drängen hade vittjat en krok på lördagsmorgonen ... och så hade hon hoppat i... Det fanns några märken af att hon med händerna hade gjort försök att komma upp igen eller i, hvem kunde nu veta hvilket Säkert är att hennes händer varit söndersargade, och droppar af blod syntes på snön där bredvid. Josef gick och frun satt ännu en stund ensam. Hon kände ej att hon frös. Hon visste knappt, hvar hon var. Hon förstod ingenting af hvad som skett. Där låg Lotta ännu i går afton, hoppfull och sig lik, lugn, stilla och undergifven! Gladare än förr hade hon talat om Lasse nästan med kärlek. Hvad hade händt? Hvad skulle väggarne hafva berättat, om de kunnat tala? Sängkläderna lågo huller om buller, så som folket kastat dem, då de sökte. Skåpdörren stod öppen. Därifrån hade hon tagit sin nya svarta kjol. Lifvet hängde ännu kvar. Frun öppnade kistan. Allt låg i ordning, linnekläderna i stora buntar. Hon drog upp en byrålåda. Lottas ordningssinne kände hon... Jo, allt fanns där, ingenting var rördt. Hvarför?
De i dessa Memorial föreslagna voterings-propositioner blefvo af Ridderskapet och Adeln godkände. S. D. Föredrogos och lades till handlingarne Stats-Utskottets nedannämnde den 24 dennes på bordet lagda Memorial: N:o 272, angående verkställd omröstning i fråga om den förre Justitie ombudsmannen Theorell tillerkända pension; N:o 2 73, angående verkställd omröstning i fråga om eftergift af den f. d. Lands-kamereraren Svante Lindberg ådömda ersättnings-skyldighet; N:o 274, angående verkställd omröstning i fråga om ett anslag till Lifbevärings-regementet; N:o 275, i anledning af verkställd omröstning i fråga om löne-förhöjning åt statens embetsoch tjenstemän m. II. för år 1857; N:o 2 76, angående verkställd omröstning i fråga om medels anvisande till påbörjande af Stockholms befästande å landsidorna; samt N:o 277, angående verkställd omröstning i en fråga rörande den till folk undervisningens befrämjande anslagna halfva personliga skydds—afgiften. S. D. Föredrogs och bifölls Slals-UIskottets den 24 dennes på bordet lagda Memorial N:o 278, med förslag till rcglementariska stadganden, angående förräntningen af Riksgälds-kontorets kontanta behållning. S. D. Föredrogos och biföllos Sammansatta Statsoch Banko-Utskottets den 24 dennes på bordel lagda nedannämnde Utlåtanden: 'N:o 56, i anledning af särskilda förslag till åtgärder för att underlätta penningo-ställningen och rörelsen inom landet; och N:o 57, i anledning af väckt motion om åtskilliga ad pios usus stiftade kassors förvaltande af Rikets Ständers Bank eller Riksgälds-kontor. S. D. Föredrogs och bifölls Banko-Utskottets den 24 dennes på bordet lagda Utlåtande N:o 81, öfver väckta motioner om beviljande af kreditiv-rätt i Banken för hypotheks-föreningarne i landet. 840 Prot.-Utdrag den 25 Februari 1858.
Emellanåt kan det j u vara mindre behagligt, men man får ärran gera det så, att herrn icke får anledning dertill, hvilket visserligen ibland kan vara kinkigt nog, om ej rent af omöjligt. En dam behöfver ej hysa betänkligheter för att mottaga en hjelpande hand från en herre, som hon ej känner, vid urstigandet ur en spårvagn, omnibus eller slikt, om blott denne ser ut som en hyfsad menniska. Det kan ju hända, att denne herre blott ser ut att vara det eller det, men hvad betyder detta? Min fru, ni som har söner på 12, 14 eller 16 år, ni bör aldrig tillåta, att dessa undandraga sig nödvändiga höflighetsformer gent emot sina farmödrar, tanter eller systrar. Få de först vana att visa höfiighet mot sina närmaste, följer sedan af sig sjelft, att de visa sig höfviska och förekommande äfven mot främmande. Teater och musik. Kungl. operan återupptog i förra veckan Meyerbeers klangfulla o c h storslagna opera » Hugenotterna ». Utförandet var på det hela taget förträffligt; men som en stjerna bland de öfriga glänste fru Östberg i drottning Margaretas parti. Säkerligen har detta oerhördt svåra, men för en sångerska af första rang så tacksamma parli aldrig å denna scen erhållit ett mera briljant och vårdadt utföranda Fru O. har här lagt en ny o c h skön lager till sina föregående. Om någonsin, var här den inkastade lagerkransen på sin plats. Fröken Klemming sjöng Valentine ' s ganska fordrande parti alltigenom musikaliskt och på det i alla afseenden redbara och omsorgsfulla sätt, som man är van att finna hos henne. En bättre representant än fröken Karlsohn som page Urbain får man leta efter. Hennes entrée i första akten var charmant. — Bland herrarne utmärkte sig i främsta rummet hr Sellman, hvilken i Raouls parti uppträdde som gäst. Något svag i början, sjöng hr S. som vanligt snart upp sig. Bland de öfriga torde nämnas hrr Sellergren, Linden o c h Strömberg som resp. grefve de Saint-Bris, grefve de Nevers och Marcel.
Oftast händer det att Recmrsrings-Möten uksat. tes pa ett stalie med hesa Regementet, svin förorsa, kar för Rustoch Rothållare en den drygaste kostnad, och da de aro hindrade ark företaga en längre resa, äro de ästven betagns art sjelfws bcwaka sina rättigheter, sä torde det böra föreskrifwas nägst i berra falt. sä art desto Rastoch Rothääare u:i mözeligoste matto kunde undwika onödige kostnader och tidspillan, som derigenom torde winnås om desto Recruttrings, Maten hallas Compagniewis elier ock »agra Eompag, Ni'er sammanstaö pä etc ställe rättar efter Compagnie»-» naS lage, sä att ert »visst dckermineradt miltal mätts i Förrättningen »ftsäktaS, hwarutöfwer ingen Rust, eller Rot-hägare mätte förpiigkaS arr med resa till Rkcrukennas. Mötet beswäras, mod sa mycke»» mera billighet öswerensstämmande som mera afseende bör göras pä en talrikare »uvckenhet af Skattdragande Medborgares tidsspillan och kostnad än de fä Rcrur terings-MötclS förrättnings mans beqmämlightt. Manskapers längd ^ sä wid Cawalleriet sam In. fankerlek har uti bm-delig matto werkar pä en Re, cruiS Lega, och Fo> fattningar hastva tid efter annan warit ganska ombytlige i delina del. Jag sar således underställa, om intet deimal omständighet bör nu när, mars' regleras tili undwikande af de dryga utgifter, som Rust » och Rokchäsjare oftast sätt widkannaS ge. nom anbefaljr öswerdrifwen kroppslängd, afwensom ' en uttryckelig föreskrift mätte gifwaö, der intet afseende bär göras pä Karleus mer eller mindre sagra ut, fteude, utan endast pä dest kroppsstyrka.
A andra sidan har deremot tillkommit en skuldbalans å 332 R:dr 81 öre, som ej har någon motsvarighet i 1858 års räkenskap; och lärer slutligen orsaken få sökas deruti, att skuldbalansen för Stockholms stads undervisningsverks fond blifvit ökad med 3 R:dr, hvarmed, enligt näsllidet års Revisorers berättelse, redogörarens fordran hos fonden rätteligen öfverstiger det i räkenskapen upptagna belopp. Då emellertid vid uppgörandet af räkenskaper särdeles angeläget ar, att ingående balansen för det år redogörelsen omfattar, olifver fullt öfverensstämmande med föregående årets utgående balans, men, på sätt här ofvan omförmäles, detta icke är förhållandet med räkenskaperna för Stockholms stads undervisningsverk, hafva Revisorerne ansett sig böra härom erinra. § 3. Säkerhetshandlingarne befunnos vid anställd granskning i god ordning. YexelundervisniDgens normalskola. Af den utaf Direktionen i Sällskapet för vexelundervisningens befrämjande aflemnade redogörelse för såväl normalskolans i hufvudstaden enskilda tillgångar, sorn ock de åt Stockholms folkskolelärare-seminarium samt till stipendier åt elever derstädes anslagna medel, hvilken redovisning, såvidt den rörer statsmedel, blifvit i Kongl. Kammar-rätten utan anmärkning granskad, inhemtas följande förhållande med inkomster och utgifter: Debet. Balans från år 1858: Tillgångar v —• 43,160: 12. Doneradt kapital, 12,000 R:dr, föres inom linien. Uppbörd: Statsanslag till normalskolan 3,000: — Dito till folkskolelärare-seminarier 1,725: — Dito till folkskelelärare-elever 900: — Räntemedel 2,152: 43. — 261 — Credit. Utgifter: Löner och arfvoden 4,675: — Pensioner 87: 43. Reparationer, onera m. m 1,192: 72. Ved, ljus och renhållning , 1,396: 20. Stipendier 900: •— Premier, skolmaterialier m. m 339: 49. Utgifter för arkivet 2,502: 67.
Detta misstag, som sålunda tillförene möjligen kunnat förklaras, kan det icke vidare nu. Jag vill söka ådagalägga detta, först genom att visa, att Utskottets skäl för dess afgifna tillstyrkande sakna giltighet och vidare genom att anföra de Bevillnings-Ulskoltels Memorial, N:o 23. 59 grunder, som styrka den åsigt, jag hyser, att tullbevillnings-, såväl som alla öfriga till Bevillningsutskottet hörande frågor, med undantag endast af dem, som röra allmänna bevillningen, böra behandlas enligt 73 och 75 §§ Riksdagsordningen, d. v. s. så, att tre Riksstånds sammanstämmande beslut angående tullbeloppen utgöra Rikets Ständers, och att, der två stånd stannat mot två, eller hvart Stånd för sig fattat skiljaktiga beslut, frågan bör afgöras genom omröstning i förstärkt Bevillningsutskott. Utskottet åberopar till stöd för sin mening, att 53 § Regeringsformen utstakar såsom Bevillningsutskottets enda åliggande, att föreslå bevillningens fördelning; att 59 och 60 §§ Regeringsformen förklara hvad med bevillningar förslås, nemligen allt, som tillhör Bevillningsutskottets handläggning, hvaribland jemväl förekomma tullafgifterna; och att, sedan genom 56 och 69 §§ Regeringsformen blifvit stadgadt, huru förfaras skall med afgörandet af de ärenden, som handläggas af Konstitutionsoch Statsutskotten, 70 och 71 §§ Regeringsformen bestämma förfaringssättet med det ärende, bevillningens fördelning, som tillhör Bevillningsutskottet; af hvilket allt den slutföljd velat bernias, att med bevillningens fördelning förstås bestämmandet af alla de i 60 § Regeringsformen uppräknade algifter, som lill bevillningar hänföras, och att således 71 § Regeringsformen afser dem alia.
Utskottet, som tagit i öfvervägande hvad sålunda blifvit anfördt, har funnit den af Herr Lagercrantz väckta motion afse ej allenast ändring uti Kongl. Förordningen den 27 April 1S10, så vidt med stadgandena i densamma öfverensstämmer, att Kongl. Maj:t tillkommer pröfva frågor om ägtenskapsskillnad, då ansökningar derom ske i anledning af de i 14 Cap. 1 § Giftermåls-Balken omförmäldte händelser, att hat och bitterhet emellan makar uppkommit, än ock att till beständig skillnad emellan oenige makar må dömas endast till följd af makarnas ömsesidiga begäran och utan att de erhållit andra varningar, än dem, som presterskapet åligger meddela ; men då något behof icke synes vara för handen att göra rubbning i det sätt, som för ägtenskapsskillnads-frågors behandling i nämnde fall nu är föreskrifvet; och då, för öfrigt, genom det föreslagna tillägget till nämnde lagrum, utvägarne att upplösa ägtenskap skulle allt för mycket lättas, samt, i och med detsamma, lätlsinniga förbindelsers ingående befrämjas och ägtenskapets helgd nedsättas; så kan Utskottet icke biträda denna motion, utan hemställer, att densamma måtte lemnäs utan afseende. Hvad härefter angår Herr Kyrkoherden Bergvalls förslag, så förekommer emot detsamma: att, om rättighet medgifves Pastor, att lemna oenige makar tillåtelse att för en tid afbryta sin sammanlefnad, inrymmes derigenom åt denne embetsman en magt, som för hans bestämmelse är helt och hållet främmande; att meddelandet af en sådan tillåtelse i sjelfva verket är detsamma, som att döma till skillnad i säng och säte; samt att denna åtgärd endast kan tillkomma domaren , emedan derifrån måste vara oskil jagtig skyldigheten att, efter föregången undersökning om makarnes sammanlefnad, pröfva och bestämma, hvilkendera af dem, som under skillnadstiden bör vårda barnen, der sådane finnes, samt det gemensamma boet förvalta; och torde flere skäl ej behöfva af Utskottet andragas för det vördsamma tillstyrkande, att Herr Kyrkoherden Bergvalls motion ej må till någon åtgärd föranleda.
N:o 53, öfver väckte motioner om stiftande af en lag emot uppror och olagliga folksamlingar; N:o 60, i anledn. af väckt motion om upphäfvande af författningarne, ang:de tiondepennings erläggande af arf, som föres Utur stad; IV:o 61, i anledn. af återremiss utaf Utskrs betänk. N:o 48, öfver väpkt motion om förändring af vitlneseden ; samt Den 10 Augusti. 185 N:o 62, i anledn. af återremiss utaf 2:ne punkter uti det af Utsk., i dess betänk. N:o 57, framställda förslag till förordning, ang:de inteckning i fast egendom. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. \ till 9 om aftonen. In fidem protocolli, Albert Munck. Lördagen den 12 Augusti 1848. Plenum kl. 10 f. m. Justerades 3 prot.utdr. för d. 10 dennes. Upplästes ett af Hr Söderhjelm, Gust. Au g., inleranadt sålydande mern.: Den af H. R. o. Ad:s Hrr Electorer mig anförtrodde befattning, att numera vara ledamot i R. St:s BankoUtsk. vid innevande riksdag, får jag, för sjuklighet och trägna tjenstegöromål, mig härmed vördsammast afsäga. Jemte det Hr Gr. o. Landtm, i sammanhang härmed tillkännagaf, att Gr. Sparre, Johan Alexander Artemis, inlemnal sin pollet, samt att följaktligen den Hr Lindroth, Garl Joh. Gust., uppdragna befattning att under Gr. Sparre beviljad ledighet inträda i Bevilln.Utsk., hade upphört, aumodade Hr Landtm. Hrr Electorer, att utse en ledamot i BankoUtsk. efter Hr Söderhjelm samt en ledamot i Bevilln.Utsk. efter Gr. Sparre. Upplästes följande af Frih. Ehrensvärd, Fredr., inlemnade mern.:
Län, om Statsanslag till anläggning af vägen mellan Lerdal och Ofvanmyra i Rättviks socken; 2:o Nils Andersson från Wermlands Län, om anslag af 2 tunnor kronotionde till vinsäd åt Lekvattnets församling: 3:o Olaus Eriksson från Götheborgs och Bohus Län, angående komministersbostället Torps inom Skee Socken af nämnde län befrielse från rotering; i:o Christen Andersson från Malmöhus Län, angående uppbördsstämmornas fram flyttande till början af Mars månad; 5:o A. W. Svartling från Östergöthlands Län, angående beviljande af anslag att användas till ersättning för under boskapspest dödade kreatur; 6:o Anders Medin från Kronobergs Län, om lindring i rustningsoeh roteringsbesväret inom Småland: 7:o Josef Holm från Stockholms Län, om beviljande af statsanslag till sänkning af Angarns sjö inom nammie län; 8:o Per Edén från Wester-Norrlands Län, om användande af den från Storö fiskehamn utgående kronoränta till hamnens underhåll; 9:o Jan Samuelsson från Kalmar Län, angående framflyttning af tiden för kronouppbördsstämmorne på Öland; 10:o Johan Johansson från Örebro Län, angående ny reglering af Läns-Styrelserne; lim Magnus Månsson från Östergöthlands Län, om indragning af det i samma län varande Båtsmans-kompanie; 12:o Vice Talmannen J. A. Zetterberg, om förhöjdt anslag till institutet för blinda och döfstumma : 13:o Måns Månsson från Kalmar Län, angående hemmantalsräntans upphörande; 14:o Erik Christensson från Götheborgs och Bohus Län, angående sportelersättning til) förre kommendanten på Ny Elfsborg G. Krook; 15:o Carl Ersson från Westerås Län, angående återgång till soldatrotar vid Westmanlands regemente af från dem indragen spanmål, m. m.; 16:o H. Öbom från Norrbottens Län, angående förhöjning af priset för inhemsk salpeter; Prot.-Utdrag den 30 December 1850. 87 17:o Erik Måmson fron Blekinge Län, angående förhöjning af pensioner Hil afskedade båtsmän; l8:o Per Edén från Westernorrlands