Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Äro edra föräldrar döda? Vet icke. Vi ha inga föräldrar. Skall gossen till Tyskland? Ja. Till hvem? Det veta vi icke. Den främmande betraktade Hagar med forskande blickar. Kan du läsa? Ja. Har du läst om Tobias' ledsagare? Ja. En ängel. Jag skall blifva för gossen hvad ängeln var för Tobias. Nu var det Hagar, som forskande och förvånad betraktade den främmande mannen. Aftonsolen sken i hans underligt djupa ögon. Han ingaf förtroende. Hagar fick mod att fråga om han var skickad från stjärnorna. Kanske, sade främlingen. Jag skall ledsaga gossen. Kom, Ingen! Och han ledde den halft motsträfvige unge flyktingen öfver landgången ombord på skeppet. Nu fick Hagar ej dröja längre. Sorgsen vände hon åter på väg till torpet. Hafvets våg, som ryckt med sig den ena flytande spånen, kastade den andra tillbaka mot stranden. Skulle de någonsin mötas mer i tidernas strömdrag? Halmskrinet. Den dromedaren ryms inte i mitt bo. Hagars stjärna hade gått ned öfver Turholm. När vintern kom, sedan Lydik Larsson bortskickat flickan, i afsikt att ännu ett år betänka sig, innan han tog en fosterdotter, kände tullnären sig åter ensam under de långa kvällarna. Han bodde nu i staden. Det föreföll honom, som blefve mörkret med hvarje år svartare, huset tomare, han själf knarrigare och de vackra silfverdalrarna i hans kassakista allt mera spöklikt pockande. Han ledsnade att beständigt höra dem skramla: mera! mera! Att de ej blygdes! De voro ju redan många nog för en ensam man. Inträdde han i stugan, hade Lisbet Wolle glömt att tända brasan. Gick han i mörka förstugan, misstänkte han en tjuf bakom dörren. Sökte han tjenarne, funnos de icke där de skulle finnas, och deras arbete befanns försummadt eller slarfvigt uträttadt. Spinnrocken stod med nedhasadt snörband, lintotten frågade: hvar är värdinnan? Väfstolens ränning skrek efter inslag, spolen hittades under skåpet som leksak för katten. Lisbets gröt var vidbränd, fisken halfkokt och mjölken surnad.
Grefwe k-lörner, ^clolpb 6örÄN, yttrade sig finna detta proM genom sjelfwa sina grunder wara mycket obestämdt, och anse rädligast ak vbestamdheterne icke matte ökas, genom undantag af sadan beskaffenhet som det nu föreflagne. Friherre (legerström, ffacod, instämde med Grefwe körner af det stal, at ju flere wilker före - Den 9 Mars. 4Z9 föreskrefwes, desto mera ökades swarigheterne at uptaga Bewillningen. Friherre L6cler8tröm, kllric, yrkade widare votering, i fall hans motion icke antoges;men lat siq afHerr Grefwe» och Landtmarskalken öfwercaias at derifrän afsta, hwarefter Ucstoctets Förflag oförändradt bifölls, och Friherre OäerLtröm begärde sin särskildta kanka i kiotocollet rsLervergcl. Wid xunckon, angående hus i Staderne, hwaruti stadgas, at för inkomst-behallning bör anses den hyra agaren upbär efter afdrag för högst nödwändiga reparationer och onsra, anmärkte Herr ?rintr,8llölä, at ordet högst har icke syntes böra nyttjas, och yttrade sig ej ilise, hwarföre et olika stadgande skulle göras för Städerne, La för Landet wore stadgadt, ar afdrag finge göras för egendomen nödwandigt atföljande utbetalningar, uran tilläggning af ordet högst; menRidderffapet och Adeln fann Utskottets Förslag böra blifwa oförändradk, Wid tredje momentet, rörande Arf, Testamente eller Gafwa, hemställde Herr dloräenstolpe, ^nclei'8, om det icke wore billigt, at Bewillningen afdroges för den som komme i åtnjutande af en sadan förman, och icke för gifwaren eller Sterbhuset» Grefwe Oe la. 6ar6ie förmälde
Förhållandet härmed är sädcmt-. den Spanncmäl, som inne i Landet lefvereras kan icke, i anseende till transporterne, anwändas till Garnizons-Regemcnterne; Räntegifwarena mäste derföre tilläkas, alt lösa den ester Markegång; och dä Uphandlings-priscrne, manligen äro högre än Markegängen, samt inkomsten i Korn wida öfwerstiger hwad i Räg lesvererasi sä fordras altid uphandling af Räg till fyllande i behofwet. En sädan nphandling har blifwit päräknad till minst 22,000 Tunnor; och som skillnad i priset emellan Markegängen och uphandlingen, med tilläggning af Magazins-afskrifningar, Bärare och Mätarepenningar, transportkostnaden m. m. har förstagswis blifwit päräknadt 2 Rdr per Tunna, hwarjämte Baknings-kostnaden äfwen mäste beräknas; och för alt detta har en Summa pä förslag, och. emot behörig redogörelse, blifwit Z Allmänna Utgifts - Staten npförd med 55,000 Rdr.; men om Allmänna Magasins-DireckionenS inrättning och förwaltnina, jämte Krono, Brännerierne komma att fortfara hädanefter pä famina grunder som hittills; sa förswinner denna AnslagS-Summa ur Staten, och hwarmed altja Statsbrist?» skulle komma att minskas. Sedan Stats - Urskottet således upgifwlt Statens förmodade och päräknade Utgifter, får StatsUtskottet, i anseende till hwad Regerings - Formen stadgar rsog Den 22 November. stadgar om hwarje Summas oförry^ktt bibehållande unde, ' den för hwar och en bestämda H afwud-Titul, för Dest del yttra, att som Stato-U Koktet förmotar alt Riksens Höglofl. S anders afsigt ingalunda är eller kan wara att indränka den styrande Maurena dispositionsrätt, inom kesta i iataii, fall altför inffränkta arch,for, sa har Stats -
SNaj:t, nteb anlebtting af bett mot flutet af år 1857 t^g^nebtrpcEta pennittgeftättningen od) rörelfen inom lätthet, bett 14 december famma år t nåber föreflagit Nitetö bå förfatnlabe ©tanber att, till berebanbe af ett tillfällig föröftting i förlagdfapitalet för ftattbel od) näringar, betmmbtga fine ^uttmäftige i ©anfelt titt ffynbfauit anffaf Sattuart afflutabt nteb -jpanbeldljufet ©alontott dpeine i jamburg od) ©orbfyffa ©anfelt berftäbed, fåluttba, att lånebeloppet, efter afbrag af 2i procent prooifton, finge genom medar, ftällba på mifta terminer, titt ©merige inbragad inom ©ep [Me ega att vcrfjlälla ttibragitingeit od) liqoiben af omfbnnälba lån farnt vibtaga alla be åtgärber, font i fåbattt affeenbe erforbrabeé; od), jemte bet Äoitgl. Majit famina bag till långtfvarne utfärbabe en ljufvubobltga Mård, utfärba parttal Majit l)vab Rifetö ©fäuber i ämnet bcflntat, nemligen att, af beit genom lånet bcrebba tillgång, eit bijfonfcriitgS eller ntlåntitgöfottb fftille bilbaö od) i RiföbaitEeitö räfeitffaper färffilbt tipp» tagaö imber benämning af ”©tatélånefonben", nteb be beftämmelfer i fråga ont befi aitväitbattbe, l)ioi(fa i Reglementet beit 10 Marö 1858 för SSaitfomertetö jtyrelfe od) förvaltning faint Äoiigl. Majité berout utfärbabe Äungörclfe beit 4 Maj fattima år ftttnaö fullftänbigt ttpp 3ör be garaitti
22,800: — » dito af Broby å inom Lannaskede socken af Östra härad och Fröderyds socken af Westra härad, å 13,360 R:dr, emot dito dito 13,360: — inom Jönköpings och Kronobergs län: för sänkningen af sjön Vidöstern inom Ostbo och Sunnerbo härader, å 3,885 R:dr; återbetalas jemte kronoutskylderna - 4,078: 99. » aftappningen af sjöarne Drafsen och Bolmen inom Westbo och Sunnerbo härader, å 22,275 B:dr, emot återbetalning af 8 procent årligen, med beräkning af 2 procents ränta 12,506: 77. 8,570,369: 98. 8,840: 48. 1,548: 30. 1,382: 97. 9,295: 78. 5,260: 39. 1,750: 97. 5,577: 50. 22,800: — 13,360: — 3,884: 71. 11,021: 17. Transport: 8,579,503: 81. 8,655,092: 25. — 35 — Transport: 8,579,503: 81. inom Kronobergs län: för aftappningen af sjön Elen i Wirestads och Vestra Thorsås socknar-, å 3,992 R:dr 15 öre; återbetalas jemte kronoutskylderna 3,991: 94. » utdikningen af Lillasjö samt åtskilliga i närheten deraf belägna kärroch mosstrakter inom Stenbrohults och Wirestads socknar, å 9,000
Sedan uti nådigt Bref af den 7 April 1832, hvarigenom frälsehemmanet £ manlal Repperda Ännagården N:o 9 och | manlal af kronoskatte ruslhållshemmanet Repperda Expeditions-Clshottels Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 62. 35 Källagården N:o 3 om 1 mantal, i Alsheda socken, samt J mantal af kronoskatte ruslhållshemmanet Ufvanäs Westergården om 1 mantal, i Okna socken, af Östra härad och Jönköpings län, blifvit till boställshemman åt Länsmannen i tredje distriktet af Westra härad anslagne, dock utan att af honom få bebos, Kongl. Maj:l tillika anbefallt Dess Befallningshafvande i nämnda län, att, så snart ske kunde, söka bereda utbyte af dessa bostäilsdelar emot annat inom distriktet beläget hemman, som till boställe åt Länsmannen lämpligen kunde anvisas, och derom dä i underdånighet göra anmälan; så har, enligt hvad en af E. K. Majit den 24 Oktober sistlidet år till Rikets Ständer aflålen nådig Proposition innehåller, E. K. Majit och Rikets Kammar-kollegium uti underdånig skrifvelse den 27 December 1860 anmält, att E. K. Maj:ls Befallningshafvande hos Kollegium tillkännagifvit, det Bergsrådet J. L. Aschan i utbyte mot nämnda länsmansbohemman erbjudit kronoskatte kavalleri-augmentshemmanet % mantal N:o 3 Hullsjö Bergagården i Hultsjö socken af Westra härad.
Vill man skrifva med bläck på själfva burken måste man förut gnida den med krita. Saftbuteljer kunna i stället för med påklistradt p3pper mera praktiskt förses med en pappremsa, bunden vid halsen, Mögelbildning pä etiketter i fuktiga källare förekommes, om man kokar det därtill bestämda klistret med boraxlösning i stället för med vatten. — Flugor afhållas från möbler och oljemålningar, om man tvättar dessa flere gånger med lökvatten (vatten, hvari råa lökar ett par dagar legat). Svampinsamling (kantareller, fjällskifiingar m. m.) pågår. Nypon samlas till torkning. I trädgården bortplockas kålmask, i synnerhet borttvättar man dess ägg. — • Fruktträd kunna nu okuleras samt gödslas. Fröinsamlingen börjar och allt frö förvaras på torra ställen med noga uppgift om dess ålder. Lökstänglar knäckas eller nedtrampas på marken; kålplantor m. m. kapas på nytt. I slutet af månaden klippas trädgårdshäckar. Skulle potatissjuka visa sig genom svarta fläckar på bladen, bör blasten genast afskäras. Vill man roa sig med inskriptioner eller monogram på äpplen och päron, så klipper man ut de förra af fint papper och klistrar dem på den på trä- det sittande halfmogna frukten, man väljer sådan, som man vet få vacker röd färg. Det skyddade stället förblifver då ljust. Stenia. * Jfr Hjälpredan 1892, sid, 106. r DUN 256 Ur notisboken. Den första damvelocipedf ' öreningen i Sverige konstituerades i lördags afton å Grindstugan under namnet Dambicycle-klubben (D. B. K.) i Upsala. Att intresset för velocipedåkningen är stort bevisas bäst däraf att 16 damer genast ingingo i klubben. Styrelsen består af ordförande fröken Augusta Wikström, vice ordförande fru Anna Janzon, sekreterare fröken Malla Budbeck, skattmästare fröken Hedvig Gyllenhaal, öfningsledare fröken Gertrud Ekengren. Klubbens öfningar pågå dagligen kl. ' js7 —! / a9 f. m. Nytt barnhem.
Riben hafva ganska riktigt förfarit, då lian emot Utskottens förslag afgifvit sin bär nu uppläste reservation. Om, som Friherre Cederström synes vilja antyda, Ridderskapet och Adeln, jemlikt de beslut som vid 1809 års Riksdag fattades, äfven skulle vara skyldig att deltaga i Båtsmansliållet i släderne, så finner jag derföre icke, alt någon generel rotejemkning blir af nöden , utan tvärtom, alt den ej bör sträcka sig längre än inom hvarje stad, så att icke någon stad utan dess medgifvande må få ökad roteringsskyldighet. Herr von Hartmansdorff', August: Jag fruktar, att det medför skada för öfverläggningen att Utlåtandet icke blifvit uppläst, ty det kan bända, att bär finnas flere, som ej äga fullständig kännedom om hvad det innehåller. 1 allmänhet har man erkänt, att jemkning bör ske, och jag är ej eller döf för det här ofta omtalta behofvet för Öregrund och några andra städer alt erhålla lindring. Utskotten hafva ock der65 H. 27 * 420 Den 12 Mars e. m. före, pag. ii, tillstyrkt, att en ny allmän reglering och fördelning städerne emellan af deras Båtsmanshåll må verkställas. Derom äro äfven Herr Riben och jag samt alla andra ense. Det åter, hvarom man ej är ense, är huruvida denna reglering borde ske på en gång, så att den gjordes generel, eller om den endast skall uppgöras provisionel, hvarigenom lindring medgåfves blott till hälften emot hvad den antages framdeles blifva. H vad blefve väl följden af en sådan halfgjord åtgärd? Jo, ingen annan, än besvär för vederbörande', som skulle blifva föranlåtne att vidtaga nya åtgärder. Det är dessutom naturligt, att de städer, som fått fördelar genom den provisionella regleringen, skulle vilja behålla dem. Nytt trassel skulle derigenom uppkomma, och således den allmänna regleringen uppskjutas derföre, att man ej har tålamod att vänta några år.
Vid förnyad föredragning af Bevillnings-Utskottets den 21 och 28 dennes på bordet lagde Memorial N;o /\6, i anledning af Riks-Ståndens fattade olika beslut, angående stämrnoböters upphörande eller förminskning, antog Ridderskapet och Adeln den gjorda inbjudningen, i följd hvaraf voterings-pror 0 itionerna ansågos komma att förfalla. S. D. Föiedrogs a nyo och bifölls Stats-Ulskottets den 24 och 28 dennes på bordet lagde Utlåtande No 4ff6- 1 anledning af Krigs-Commissarien E. G Lullerstedts ansökning om förlängdt arrende å Starby Kungsladugård. Från II ö g v. Preste-Ståndet. S D. Föredrogs ånyo Stafs-Vtskoltets den 24 och 28 dennes å bordet lagda Utlåtande N:o 489, i anledning af återremiss å Utlåtandet N;o 427. Med ogillande af hvad Utskottet *å i Utlåtanden Niris 427» som 489 hemställt, beslöt, för sin del, Ståndet, att Rikets Ständer anvisa å Riksgälds-Contoret ett årligt anslag af 100,000 R; Ir att intill nästa Riksdag utgå lill reebrande af Cabinetts-Cnssans skuld, med föreskrift för Follmägtige i Riksgälds-Contoret att till amorlissement och ränte-betätning öfvertaga det lån, stort 5o,ooo Pund Sterling, som för ColonialDepartementets räkning år 1836 blifvit hos W. Smith, Paine & Smiths i London upptaget., men till Cabinetts-Cassans disposition öfverlemnadt ocb hvaraf för närvarande återstå 3o,ooo Pund Sterling. De medel, P,ot. Utdr. den 3o April 1841. 389 sorn öfverskjuta, hvad till berörde liqvidation årligen erfordras, öfveilemnäs till Utrikes-Departementets disposition för bestridande al Cabinetts-Cassans ränteoch skuld-afbetalningar.
Credit. Balans från år 1857: Skuld: Konsistorium t 4: 14. Carlstads Elementar-läroverk 63: 53. rO/: oi. Utgifter: Filipstads dito 3,045: Balans till år 1859: Tillgångar: Kontant Utlånta „ Konsistorium: behållning. medel. Fordring». Summa. Summa, behållning. medel. Romanska dito — 1,685: — 1,685: — Anslaget till Seminarium . 494: 60. 494: 60. Carlstads Elementarläroverk : Egna kassan Premieoch fattigkassan Material-fonden Filipstads Elementarläroverk Premieoch fattigkassan Bibliotheks - kassan Besparade ränte-fon ! den Christinehamns Elementar-läroverk: Premieoch fattigkassan. .. 15: 15: — S:r £0: 90. — SoTsä Transport 21,728: 65. 259 Kontant Utlånta behållning. medel. Fordringar. Summa. Åmåls Elementar-läro - verk: Summa 163,239: 51. § 1- Ehuru i Kongl, brefvet den 17 September 1856, angående förändring i sättet för uppgörande af Konsistoriernas och Elementar-läroverkens räkenskaper, är vordet föreskrifvet, att öfyer Konsistorii räkenskap register bör upprättas, saknas vid bemäldä Konsistorii redogörelse icke blott denna handling, utan äfven följande konti, hvilka, jemlikt högstberörde nådiga bref, bordt i räkenskapen upptagas, nemligen:
11) Hans Excellence Herr Grefve von Essens, Hans Henric, den 3 dennes fömiddagen på bordet lagde Memorial, angående tillökning af anslaget för Kongl. Majits Hofhållning. 12) Grefve Wachtmeisters, Hans, den 5 dennes eftermiddagen på bordet lagde Memorial, om anslag å Stat för en Provincialläkare i Blekinge Lån med station i Carlshamn. i5) Herr Brummers, Carl Magnus, den 3 dennes eftermiddagen på bordet lagde Memorial, angående ArrendeContract rörande Uranienborgs KungsLadugård. i4) Grefve Cronstedt®, Claes, den 3 dennes eftermiddagen på bordet lagde sex särskildta Memorial, angående: a) anslag å Stat af minst 5ö,öoq R:dr B:cn årligen till exercice på sjön för Flottornes befäl och manskap. bj inqvarteringspenningar för befälet vid de Indeldta BåtsmansCompagnierne. c) användande af Kronans Koppartionde ech Hammarskattsjern för Flottornes behof. Den ii Martti, 545 dj anslag å Stat af 8000 R:dr Banco årligen för SjöBeväringens beklädnad. e) Lotsoch Båk-afgifternes användande till de dermed afsedde behof. f) anmodan till StatsUtskottet att uppgöra och förelägga Riksens Ständer en så kollad Budget eller utgiftssumma för Flottorne intill nästa Riksdag. i5) Herr af Borneman*, Johan Aron, den 5 dennes eftermiddagen på bordet lagde Memorial, angående Constructions-Corpsens löningsstat. 16J Grefve von Schverins, Fredric Bogislaus, den 3 dennes eftermiddagen på bordet lagde Memorial, angående användande af de så kallade Begrafningshjelp** medlen. ijJ Herr Printzenskjöld*, Axel, den 3 dennes eftermiddagen på bordet lagde Memorial, om tillökt antal löner inom StatsExpeditionerne af Konungens Carizli, jemte Herr Printzenskjöld» i samma ämne denne dag afgifne yttrande.
April 1653 ölverlatne hemman blifvit genom sjelfva öfverlåtelsehanillingen ställde under Kronans inlösen, hvadan Konungen 1782 kallar dem kronoförpantningsgods Häradsrätten lunne, att det åt Adrian Tripp meddelte öfverlåtelsebref innehölle sådan ordalydelse, som genom rikets författningar blifvit bestämd att uttrycka och betyda icke köp, utan kronoförpantning, och att följaktligen den hemmanen derigenom påkomna hufvudsakliga och egentliga egenskap medförde, att desamma vore kronoförpantningsgods. I iil beståndsdelarna af denna tankegång hörer] fiireträdesvis uppfinningen att indela de så kallade, köpegodsen (af Kronan försålda fastigheter) i två klasser, den ena med och den andra utan vilkor om återlösen. Jag bestrider icke möjligheten af all grund till denna indelning, d. v. s. att köpegods kunna finnas, som blifvit fiirvttrade utan förbehåll af återlösningsrätt. Men säkert är,^ att det stora llerlalet af alla de gods, Kronan verkligen sålt, icke förpantat, är saldt med sådant förbehåll; och just den i fråga varande 24 § af Adeliga Privilegierna visar, att verkligt salu, d. v. s. äganderätts öfverlåtande skett genom handlingar, som innehållit villkor Olli återlösningsrätt fiir Kronan. Det är nemligen icke om förpantning, som det säges, att »köpegods, dem Adeln köpt af Kronan, aldrig vidare skola stå under Kronans lösen». Ty omedelbarligen derefter följer, att »kronoförpantningarne ej vöre derunder begrepne». De egendomar,'som förut stätt, men nu ej mera skulle stå under Kronans lösen, voro verkliga köpegods, af Kronan med äganderätt till Adelil försålda. Redan genom 1655 års Iteduktionsstadga voro alla sådana gods, de med återlösningsyilkor sa val, som de iitan dylikt vilkor försalda (i lall af senare slaget några verkligen funnits) lörklarade lör Adelns lasta ari och frälse; och det var endast genom andra vidriga uttydningar, som de sedermera, i gemen blifvit lösen underställda.
Hans ovänner kommo öfver honom en natt och bröto sig in i huset, men han fälde med sina pilar han var öns ypperste bågskytt enhvar, som närmade sig, tills bågsträngen brast. Han fälde ännu tvenne med sin yxa och bad Hallgerd taga en eller två af sina flätor och af dem sno, jemte Gunnars moder, en ny bågsträng. “Beror något derpå?“ frågade hans maka. “Ja, mitt lif, ty har jag bara bågen, kan ingen komma åt mig.“ “Då är det tid“, svarade Hallgerd, “att jag tänker på slaget, du gaf mig en gång. Mig qvittar det lika, om du lefver längre eller kortare.“ “Enhvar har något att skryta öfver“, svarade Gunnar och miste sitt lif inför Hallgerds ögon. Hur mycket denna tiden är vår olik, se vi bäst på ett sådant framstående exempel som Njål. Han egde i fullt mått den kännedom om lagen och lagsedvänjor, som erfordrades för den, som ville komma i åtnjutande af hedern att kallas lagman, han egde derjemte en förvånande skarp blick och en outgrundlig rådighet för att rädda sina vänner, främja deras mål och göra motståndarens om intet. Alla de mål, i hvilka Njål hade någon andel, väckte alltid stort intresse vid thingen. Ofta var hans förfaringssätt vanskligt, men han hade lagt sina planer alltför klokt för att de skulle misslyckas. Hans grundsats var, som han sjelf säger, “med lag skall man land bygga och det ej med olag öda“, men man ansåg sig förfara fullt lagligt, om man, för att vinna sina mål, blott icke använde de medel, som voro formelt lagstridiga. Han ansågs icke af sina samtida bryta mot sitt valspråk. Ett charakteristiskt exempel på det anseende och den tillit han åtnjöt, finna vi i sagan. Der berättas, huru Njåls äldste son Skarpheden och Gunnars son Högne en afton gingo förbi högen, i hvilken Gunnar var jordad i sittande ställning. Det var klart månsken. Då och då for en sky öfver himlen. Högen var öppen, Gunnar satt i öppningen och såg upp mot månen. Fyra ljus sågo de brinna i högen, utan att kasta skugga.
Man har omtalat huru Englands öfverhus och Frankrikes pärskammare icke skulle hafva sina resp. nationers sympalhier, och att Englands pärskammare inom några mansåldrar, ja till och med inom vår tid, skulle ramla: jag tror att denna spådom Krondar sig på ett misstag. Om jag känner Engelska lynnet rätt, så är det sådant, att om jag ur de lägsta folkclasserna samlade 5o Engelsmän, ehartister deribland inräknade, och framställde den frågan till dem, 0111 de önskade se sitt öfverhus upplöst, så skulle åtminstone 49 lltaf dem anse mig som ett underdjur, fallet ifrån månan och såsom ett sådant endast ursägta min framställning. Detta öfverhus består i5 H. 51 Den 31 0 c t o b e r f‘. m. till Englands väl, och Englands frihet beror derpå. Man sager, att Fransyska pärskammaren icke har sitt lands svmpathier: jag har förut sagt, att orsaken dertill igenfinnes uti det förhållandet, att pärskammaren sitter för ofta som domstol. Mitt omdöme i detta fall beror derpå, att jag aldrig sett i utländska tidningar denna pärskammare attackerad för sina tillgöranden i och för landets angelägenheter, men väl för dess åtgärder som domstol. Deraf kommer jag till den slutsats, att när man gör en representantkammare till domstol, så förlorar den sympathier, som den eljest skulle hafva bibehållit. Jag tror således, att en öfre kammare hos oss skulle bestå utan förlust af nationens förtroende, äfven om Konungen tillsatte en del af ledamöterna deruti. Om jag skulle tillåta mig att yttra huru en andra kammare borde vara formerad, sådan som ft. o. Ad. med full öfvertygelse skulle kunna bifalla, och resonera mig till detta förhållande, sä vore det ungefärligen så här: Konungen representerar nationen så inom, som utom oss, Han skall upprätthålla ordningen i landet , Han skall exeqvera de lagar, sorn af nationens ombud gemensamt med Konungen stiftas samt besörja om försvarsverket m. m.
På grund af alla dessa upplysningar, sorn nogsamt ådagalägga, att nuva rande underhålls-anslag icke på långt när är tillräckligt, och då det måste anses vara af synnerlig vigt att ifrågavarande sjukvårds-anstalt icke må genom brist på medel sältas ur stånd alt uppfylla sin dubbla bestämmelse att lemna vård åt Stockholms garnisons-manskap och bereda tillfälle till praktisk bildning för unge läkare, som sedermera beordras att bestrida vakanta Bataljonsläkare-beställningar inom arméen och flottan, har Utskottet ansett sig ega allt skäl tillstyrka, att nuvarande anslag för sjukhusets materiella behof må, såsom Kongl. Majit äskat, ökas med ett belopp af 8,298 R:dr 94 öre R:mt. Slutligen får Utskottet här yttra sig öfver den i Utlåtandet N:o 18, § 59 mom. 9 uppskjutna fråga, angående Rikets Ständers sednast församlade Revisorers anmärkning, att utgifterna för . underhåll af eller reparation å Garnisonssjukhusets byggnader under revisions-åren, utgörande år 1852, 1,122 R:dr 9 sk. och 1853, 3,265 R:dr 46 sk. 2 rist. Banko, blifvit beslridde af 7:de Hufvud-titelns anslag till byggnader och reparationer i Stockholm och icke, såsom Revisorerne ansett rättast, af 4:de Hufvud-titelns medel och emot redovisning af Krigskollegium. Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 71. 23 Då likväl kostnaden för underhållet af Kronans hus och byggnader i allmänhet genom Öfver-Intendents-embelet bestrides af omförmälta anslag å 7:de Hufvud-liteln och bland dem ingå flere byggnader, tillhörande den militära förvaltningen, hvarpå såsom exempel må nämnas Krigs-kollegii och Förvaltningens af Sjö-ärendena hus, anser Utskottet för sin del ej nödigt att bestyret med värden om Garnisons-sjukhusets byggnader af Krigs-koIIegium öfvertages, hvadan Utskottet hemställer, att Revisorernes ifrågavarande anmärkning icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.