Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I öfverensstämmelse med gällande taxa, innehåller Kongl. Maj:ts förslag utförsellull af 3 sk. stycket för endast sådana bjelkar och sparrar af furu och gran, som äro af mindre tjocklek än 5 tum midlpå. Deremot har Herr Stenberg inom välloll. Borgareståndet dels såsom anmärkning vid Kongl. Maj:ts förslag, dels ock genom väckt motion yrkat, att timmer och sparrar af mindre än 9 tums tjocklek icke måtte få tullfritt utföras, utan lagstiftningen i afseende å utförseln deraf i möjligaste mån skärpas. 60 Bevillnings-Utskottets Utlåtande, N:o 13. Tvål. Tågvirke. Ur. Visitkort. Vadd. Vekar. Verktyg. Vin. Då sparrar under 8 tums tjocklek midtpå kunna anses vara af omogen skog, hvars utförsel icke bör medgifvas tullfrihet, tillstyrker utskottet, i nära öfverensstämmelse med Herr Stenbergs motion, att för »sparrar af furu och gran, af mindre tjocklek än 8 turn midtpå» må bestämmas 3 sk. utförsellull per stycke. Såsom Kongl. Maj:t föreslagit, anser utskottet redaktionen för artikeln tvål böra blifva »parfumerad» »andra slag» samt införseltullen å den förra rubriken nedsättas från 16 till 12 sk. skålpundet. För nytt tågvirke har Kongl. Maj:t, på grund af föreslagna tullfriheten för ohäcklad hampa, ansett nu gällande införseltull 36 sk böra till 24 sk. lispundet nedsättas; men då utskottet icke kunnat tillstyrka tullfrihet vid införsel af hampa, kan utskottet icke eller understödja en så betydlig nedsättning i tullafgiften för tågvirke, utan hemställer, att införselafgiften å »tågvirke, nytt», må bestämmas till 30 sk. lispundet.
549 hurusom den, hvilken med våld föröfvat tillgrepp i öppna sjön eller från strandadt fartyg, eller vid vådeld eller vattunöd, eller under farsot, eller då fiende tränger, eller der något undan annan fara bergadt är, skall stralfas för röfveri; hvarjemte Kongl. Förordningen den 5 Mars 1735 innehåller, att den, som öfverfaller posten samt borttager antingen postväskan eller något derutur, skall såsom röfvare dömas. Lagberedningen åter har endast såsom svårare arter af rån upptagit omförmälde, under röfveri i gällande lag stämplade våldsamma angrepp, samt belt och hållet från broliens olika klasser uteslutit röfveri, hvilken benämning Beredningen dock bibehållit å rån i öppen sjö på sjöfarande. Om man ensamt ser på brottens hufvudmomenter, så finnes i sjelfva verket ej heller annan skillnad emellan det rån, som afses i 20 kap. 9 §. Missgernings-Balkén, och det i nästpåföljande kap. omtalade brott eller röfveri, än den Lagberedningen, på sött nämndt är, gjort. Visserligen har man af de i 1 §. af sistnämnde kap. begagnade uttryck: »Lägger sig någon att röfva till lands eller vatten» o. s. v., velat hemta stöd för den åsigt, att det i samma lagrum afsedda brott förutsätter ett mera stadgadt uppsåt än det tillfälliga rånet, en så stor förhärdelse i det onda, att man gjort brottet till, snart sagdt, en handtering; men i röfveri vid eldsvåda, under farsot, m. m., synas dylika förutsättningar ej ingå. Den, som med våld tillgriper något vid berörde eller andra likartade tillfällen, han röfvar dock, efter hvad i åberopade kapitels 4 och 5 §§. sägs. Men den åtskillnad, gällande lag härutinnan gör, har emellertid sin vigtiga betydelse såsom grundad i de särskilda frider, som städse af Sveriges lagstiftare omgärdats; och under brott emot den allmänna landsfriden hänföres röfveri.
De skäl, som en värd talare i närheten af mig anfört mot det förslag till gemensam lanke som Hr Gyllenskjöld framställt, och som äfven jag i eli sednare förslag yrkat, skulle jag tro vore intet att säga emot, om vi hade yrkat ett förökande af antalet af de embetsman, hvilka såsom valde skulle få inträde i de blifvande kamrarne, eller om vi sökt att helt och hållet borttaga alla inskränkningar i detta antal. Då kunde man befara, och det med skäl, att de äfven i numerisk vigt skulle vinna ett alltför stort inflytande i Riksförsamlingen, likasom de utan tvifvel skulle tillvinna sig detta inflytande genom deras vana vid allmänna ärenders behandling samt genom en mera upöfvad taleförmåga. Men härom är ju icke fråga. Ingen af oss har yrkat att det skulle blifva mer ån de föreslagna 15 ledamöterna, ehuru jag beklagade i går, att man icke kunde gifva dem större andel. Vi yrka blott att valrätten måtte utsträckas till alla de personer i vårt land, hvilka äro eller hafva varit em - 352 Den 28 Maj e. m. betsmän med K. fullmakt, emedan vi anse att det är på denna grund som deras anspråk rättvisligen bör byggas och icke på det tillfälliga, om de kunnat förvärfva sig en liten jordtorfva. Det rätta skälet hvarföre de skulle deltaga just i Adelns representation, ligger väl deruti, att från äldre tider embetsmän med K. fullmakt ansets för Adelns vederlikar, såsom man säger. Om sä är, bör man icke af dem för uiöfvande af deras valbarhet, fordra någon annan kategori eller grund, än den som egentligen fordras för Adeln till valbarhet, och det är K. M:s utnämnande af dessa personer. Sedermera har delta gått i arf, men det är dock egentliga grunden för Adelns valbarhet. I öfrigt instämmer jag i hvad den siste talaren yttrat deruti, att jag förutser stora vådor för det grundlagsförslags framtida bestånd, som vi nu diskutera, om vi fortfarande genom att utesluta en stor del af embeismännen och låta hos dem gro del frö lill missnöje som utan tvifvel bidragit lill de agitationer som i sednare tider egt rum i vårt land i delta fall.
Herrn och frun i huset bör du visa uppmärksamhet genom ett handarbete. At frun föreslår jag en fotdyna. Den göres ungefär 24 centimeter lång, 30 cm. bred och 20 cm. hög samt klädes öfver med vanlig juteväf. Ofversidan och sidorna broderas med brokigt yllegarn i korsstyngsbroderi, botten klädes med något mörkt tyg, som alldeles ej behöfver vara nytt men dess mera starkt. Kanterna och hörnen dekoreras med en yllegarnskordong, som man tvinnar sig sjelf. Som stoppning i dynan användes hö. V i d ena underkanten anbringas ett handtag af trefaldigt hopfiätadt simpelkort, hvilket handtag, då det ej begagnas, skjutes in under dynans botten. Pris: högst 1 kr. Annu billigare och äfven den särdeles praktisk blir en » synålskappa». En hvit, 15 till 20 cm. lång och ungefär 6 cm. bred flanellremsa sys rundt om i kanten med vidt utdragna languettestygn och prydes med något silkesbroderi. 25 synålar stickas bredvid hvarandra fast i denna remsa. Ett sidenband af samma längd och bredd fästes vid hörnen under flanellsremsan, och vid den ena tvärändan af arbetet fästes en trådrulle medelst ett fint band, som dragés igenom den. Begynnelsetråden på rullen dras genom samtliga nålarne, och den ena efter den andra af dessa » påträdda » nålar kan nu efter behag dras ut med nödig tråd, som klippes af. » Kappan » rullas till om trådrullen, förses med 2 små sidenöglor set dansade. Sä han Tvi • dem plötsligt — honom. var tårarne hon ljuset och glaruset, tog önskade, att enda, ban och perlknappar. Två sådana » synålskappor », en för hvit träd och en för svart, bli bestämdt välkomna. För dagen hinner jag ej mer; men 1 nästa vecka skall jag återkomma till brukspatronens och de öfrigas julklappar. Till dess en vänlig helsning från din gamla Tant Malla. T a l g k o r f. Till 10 " 8 väl hackadt kött tagas 5 " 8 fint skuren njurtalg.
Tre och icke senare än Två måna”der före Stämmodag; äfvensom Utskotten ”skolat tillstyrka, det Husbonde må vara ”skyldig att , senast fjorton dagar efter uppsägningen , Orlofssedel utfärda. I öfverensstämmelse hvarmed Utskotten vördsamt ”hemställa, att Artikelns i §. måtte erhålla ”en så lydande Redaction ''Vill Tjenstehjon skiljas vid Husbonde5 ''sage upp tjensten , dock icke tidigare än "Tre, och icke senare än Tvä månader före ”Stämmodag. Sker det ej; tjene ytterme’’ra till nästa Stämmotid, för lika lön, som ”tillf örene. Likaledes ege Husbonde , dock ”icke tidigare än Tre och icke senare än ”Tvä månader före Stämmodag , Tjenstehjon sitt uppsäga, om han dess tjenst ej ''längre ästundar. Gör han det ej, behälle ”det till nästa Stämmodag, och gifve sä ”stor lön, som förr. Vare ock skyldig att, ''senast fjorton dagar ejler uppsägningen ä ”någondera sidan, Orlofssedel utfärda Lag-samt Allm.Besv.o.Oec. Utsk. Bet. Att för Hufvudstaden och de större Städerne stadgas måtte, antingen att uppsägning skall ske en månad före afflytiningen, eller ock Husbonde och Tjenare ega ömsesidig rättighet att, efter en månads uppsägning, åtskiljas, utan afseende på årstid eller vanlig Stämmodag* ”Hvad den förra af ifrågavarande alter”nativa lramställningar beträffar, kunna Ut”skotten icke inse något skäl, som skulle föranleda till undantag, för Stockholm och de ”större Städerna, från bestämmelse om upp”sägnings-tiden i allmänhet, och Utskotten ”anse således framställningen redan vara i "det föregående besvarad.
Sedan han hemtat sig, påstod han att hustrun ej kunde vara död, och försökte uppväcka henne medelst stinkspiritus och slagvatten; men då detta ej hjelpte, påminte han sig, att bäfvergäll och tobak, inblåst i munnen, torde göra bättre gagn. Till all lycka låg den döda ännu qvar i sängen. Han blandade bäfvergäll och tobak i en pipa, påtände den och stack skaftet i hustruns mun, samt blåste sedan ifrån piphufvudet röken in i hustruns mun, så att den gick ut ur näsborrarne, hvarvid hon började harkla. Härefter uppkastade hon en mängd slem, började sedan öppna först det ena och sedan det andra ögat, och sade slutligen: “O huru illa I gjorden mot mig, som ej låten mig dö en så stilla död.“ Hon blef sedan frisk och födde derefter ännu trenne barn. Nathanael Thenstedt, prost i Tuna, föddes år 1731 och dog vid den ansenliga åldern af 93 år. Han var emellertid i sina spädare år utsatt för lifsfaror, som han endast genom särdeles lyckliga tillfälligheter undgick. En gång var han nära att blifva ihjältrampad, men slapp undan med en krossad hand. Kort derefter nedsväljde han en blykula, som nästan hade förqväft honom, om icke snar hjelp emellankommit. Sjuknade sedan i en svår fläckfeber, och ansågs flera timmar för död, så att anstalter gjordes till hans svepning och begrafning, då en läkare lyckades återställa honom till lifvet. Dessutom var han vid trenne särskilda tillfällen i fara att drunkna. Prosten i Tierp, C. J. Lohman, har år 1750 uppsatt en berättelse om en drunknad person, som blifvit begrafven, men vid detta tillfälle ännu torde kunnat återkallas till lif. Denna berättelse lyder:
Hvilket Rikets Ständer få hos E. K. M:t i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 9 September 1854. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 6 Sept. 1854. Preste-Slåndet den 6 Borgare-Ståndet den G Bonde-Ståndet den 9 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående förändrad löneberäkning för Presidenterne i vissa Rikets Kollegier. (Stats-Utsk:s Ulkden m. m. N:ris 87, 187 och 245 samt Först. Slats-Utsk:s Mern. N:o 254.) S. A. K. Då Rikets Ständer ansett med rättvisa och billighet öfverensstämma, att Presidenterne i Kammar-kollegium, Stals-kontoret, Kommerse-kollegium och Kammar-rätten, hvilka för närvarande åtnjuta i årlig lön 3,500 R:dr och i taffelpenningar 1,000 R:dr hvardera, erhålla sådan tillökning i den ordinarie lönen, alt densamma motsvarar den löne-inkomst af 4,000 R:dr, hvilken numera uppbärés af Presidenterna i E. K. M:ts och Rikets Hof-rälter samt, vid innevarande Riksdag, jemväl blifvit tillagd Justitie-råden, hafva Rikets Ständer beslutat, att lönerne må för förstbemälde fyra Presidenter förhö - 260 Expeditions-Utskotlets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o i26. jas till Fyra Tusen Riksdaler hvardera, emot det att Talfelpenningarne minskas med ett löne-tillökningen motsvarande belopp. Hvilket Rikets Ständer få härigenom hos E. K. M:t i underdånighet anmäla t framhärdande etc. Stockholm den 9 September 1854. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 6 Sept. 1854.
Hedman densamma egenhändigt underskrifvit, ehuru de sådant icke åsett, förklarats skyldige att den genom nyssberörde intyg ManufacturDiscontFonden orsakade skada ersätta, hvarföre ock godtgörelse af ManufacturDisconten blifvit sökt bos Ziervogel och Wirelius, hvilken sistnämndes bo äfven kommit i Concours tillstånd, utan att dymedelst eller genom utdelning af Ahlraarks och Hedmans Concoursmassor större afbetalning kunnat erhållas än att 10,509 R-'dr B:co af ManufacturDiscontens berörde fordran ännu befunnos obetaldte; så har Hedmans måg, Majoren P. N. Gussander bos K. M:t i underddiet anhållit, att K. M:t måtte täckas af Nåd tillåta, det Hedman finge till Riket återvända och befrias från åtal för oftanämnde löftesförbindelse, emot det att Sökanden godtgjorde ManufacturDisconten dess återstående Capitalfordran med 1000
Det finnes något, som icke med ett penndrag aflyses och der den bästa förordning måhända mötes med ovilja och förlorar sin kraft, — och detta visar sig, när vanor och bruk skola afskaffas. Den ena generationen efter den andra hafva uti vissa classen af samhället uppväxt med förespegling af brännvinet, såsom, om ej Uteslutande det enda, åtminstone ett oumbärligt requisitum till förströelse och nöje, och, må vi ej dölja det, begäret till brännvin har blifvit nationelt, ett bruk, en vana, som, om än straffbestämmelserna blifva skärpta och de lagförda förbrytarnas antal ökadt, likväl qvarstår, till dess förbättrad uppfostran hunnit sprida mera bildning och . mera sann kän - 136 Den 24 Februari i. sia för menniskans värde och bestämmelse. På bildningens väg ligger måhända det enda beståndande correctivet emot den med skäl så mycket öfverklagade lasten; och då troligen icke med fog något häremot torde invändas, synes den enkla slutsats häraf kunna dragas, att allt, som i någon mån kan bidraga till bildningens spridande, ingalunda bör åsidosättas, utan tvärtom förtjena!- all uppmärksamhet. Många vägar finnas, som kunna leda till detta ändamål. Bibringandet af en nyttig riktning för menniskonaturens inedfödda begär och sträfvanden, äfvensom ökad contact med mera bildade, äro, bland dessa, icke obetydliga medel till ändamålets ernående. Må en hvar gå till sig sjelf, granska sina egna böjelser och svara, om ej hos hvarje menniska finnes ett inneboende, ett af naturen nedlagdt begär till förströelse; — och om, vid sådant förhållande, till den naturliga böjelsens tillfredsställande ej någon annan utväg än krogbordet visar sig, hvi bör det då förundra, att detsamma så begärligt blifver anlitadt? Samfund med prohibitiv tendens äro väl bildade och bildas för att hämma de skadliga verkningar, som häraf härflyta.
Aflöningar och diverse anslag 16,585 15 10 — —■ till medico-Iegala besigti,654 ningar 16 1 —: „ farsoters och smittosamma sjukdomars botande 1,221 3o 1 Dfver-Ståthållare-Embetet . 3o4 35 2 Öfver-Intendents Dito 2,094 42 Landtmäteri-Staten 139 21 Transport | 48.624)17!—| 4*8{231 3| 219.394] 9|ip 58 Transport Jägeri-Staten Landt-Staten i Stockholms Län Södermanlands Dito Östergöthlands Dito Gottlands Dito Kalmar Dito Blekinge Dito Jönköpings Dito Kronobergs Dito Christianstads Dito Malmöhus Dito Hallands Dito Götheborgs Dito Elfsborgs Dito Skaraborgs Dito Nerikes Dito Wermlands Dito Westmanlands Dito Kopparbergs Kavallerioch Infanteri-Re■ 30,744 4° 9 gementerna Exercitie-Sqvadronernas un• 5,i 11 22 7 1,736 6 9, derhäll Ersättning för hädanefter utgående högre betalning till Inq varleringsgifvare för dagportioner vid Indelta Regementernas marcher 893 25 6 till och från mötena . — Q,000 — Lif-Gardet till Häst KronPrinsens Husar-Rege1’916 38 10 “ — mente « •««!«• 5,963 15 1 1 Svea Lif-Garde . , io,365 45 5 — ; Andra Lif-Garde Kavallerioch Artilleri-hä- stars remonlering, skoning 31,738 24 8 ra. m Lega för hästar till Artil* ,517 34 8 - *— leriets excercis Beväringsmanskapets vapenTl " 100 ***' 1 mmmam öfning .. 3,27 i 43 3 i Dito för Städernas Magistratspersoner ni ..fl. vid besigtningar, — 900 — ■ — Skrifmaterialier och Expenser samt
Banco , sorn anses hafva obehörigen tillkommit Myntverket å de 35,000 Rdr Banco, sorn, till följd af Kongl.. Brefvet den 26 Maj i832, borde af Öfver-Intendents-Embetet successift utbetalas för al det förstnämde Verket förskjutna kostnader till en quai nedanför mynthuset, så hafva dessa 2,708 Rdr 6 sk. 8 rst. så mycket mindre blifvit använda till ett för deras rätta ändamål främmande behof, som dåvarande ÖfverStyrelsen för Myntverket, uti dess underdåniga skrifvelse af den 20 Februari 1835, föreslog: 1:0 uppförandet af tvenne smärre flyglar på Myntets sjögård till spruthus, materialbod och andra oundgängliga uthus, sorn förut alla voro inrymda i trälider, hvilka vid quaibyggnadens början måste nedrifvas ; 2:0 mynttomtens stängning mot auktionsgränden närmast sjön, medelst en tegelmur och inkörsport, till ersättning för den gamla muren, som vid quaianläggningen måste nedtagas; 3:o nedra myntgårdens stensättning;; och förmodade Öfyer-Styrelsen, det kost - — 223 siaderna för dessa arbeten skulle kunna bestridas af det redan beviljade anslaget för quaibyggnaden, med hvilken de stodo i närmaste sammanhang, såsom endast utgörande ersättning för under dennas utgörande borttagna, omisteliga lägenheter, eller åstadkommande sjelfva byggnadsplatsens städning. Detta Öfver-Styrelsens underdåniga förslag täcktes Eders Kongl. Maj:t, genom Nådigt Bref af den 9 Maj i83S, bifalla; hvadan de uppräknade arbetena omedelbarligen derefter företogos, och, i sammanhang med dem, äfven iståndsättandet af stora mvnthusets fasad r mot nya quaien, hvartill Eders Kongl. Majrt, genom Nådigt Bref af den 14 Juli i835, äfven täckts lemna bifall.
Hus och Tomter Oskattlagd grofbladig Såg Diverse Personer, som ej höra lill viss näring Summa Borås Stad. Hus och Tomter Jord Tull-Mjölqvarnar med 10 par stenar Garfveri-Fabriker Tegelbruk Bränneriet', Krogar och andre byggnader . Diverse Personer, som ej tillhöra viss näring Summa . Alingsås Stad. Hus och Tomter Jord Klädes-Fabriker Garfveri med engelsk beredning Qvarn Sunt ma Ulricehamns Stad. Hus och Tomter Jord Illeoch Linnevälnads-Fabrik Kattuns-Tryckeri Tegelbruk Läderjjarfveri O Sur Åmåls Stad. Hus och Tomter Jord . Medelafkastning, sedan utsädet är afdraget. Uppskattadt värde. Jemlikt Rikets Ständers beslut, uttryckt i 149 §. af 1845 års Bevillnings-Stadga, äro alla hus 0eh tomter i staden Wenersborg intill nästa riksdag befriade frän bevillning och hafva alitsa icke blifvit något taxeringsvärde åsatte, hvaraf följer att något uppskattadt värde å fastigheter i nämnde stad icke här kunnat utföras. Berättelse öfver Elfsborgs Län för åren 1843—1847. Elfsborgs Läns Lands-Kontor den 15 Mars 1848. inom Elfsborgs Län. s a 82 i «1 r a g. Bevillning. Efter 2:dra och 3:dje Artiklarne. Efter l:sta Art. Efter 2:a §. Jord, Hus, Tomter, Verk och Inrättningar. Borgerlig näring. Efter 30 och 36 §§. Personer, som ej höra till viss nä- ring. R:dr. S. r. R:dr. s. r. R:dr. s. r. 155 40 - Bränvins brännings afgift. Ständiga Räntor. Bosljapsoch Åkerskatt. Summa. Kostnad för Städernas styrelse. Klereciets underhåll. Pastorers. Kommini strars. Kyrkobetje nings. Fattig försörjning. Skjuts. Diverse Onera.
Denne var för öfrigt en surögd personnage, som Gjörwell sällan nämner, fast han en tid tycks hafva varit »factor» – i hans egen boklåda. Jag har dröjt något vid dessa familjeförhållanden, därför att de säkerligen satt sin stämpel på mannen och gifvit honom ett drag af vek eftertanke och moralisk sentimentalitet (något analogt finns af samma orsak hos Blanche). Gjörwells barndom var emellertid fri och lycklig. Han uppfostrades af Ehrensparres båda systrar, två gudliga gamla damer, som med bibel och postilla lefde i en by vid Kristianstad. Märken af en uppfostran i »frustugan» skulle också länge synas hos honom – ett drag af ordrik och from gammal mamsell satt i honom till hans dagars ända. Fadern, som hoppades på ett soldatbarn, gjorde jungfrupilten blott åtta år gammal till volontär, men – som han själf skrifver, »den myckna skjutningen och det bullersamma väsendet» passade honom ej. Så fick han blifva kammarsittare och läskarl. Han blef då sänd till Ehrensparres svåger, v. Glahn, prost på Tenala gård i Finland, vandrade sedan långsamt mot parnassen, först med informator och sedan på egen hand vid universiteten i Åbo, Greifswald och Lund. Själf hade han framför allt fängslats af svenska historien, allt sedan han som tioårig drömt öfver Nordbergs folianter om Karl XII – och hur skulle ej deras sidor lysa och flamma 1741 på en gård nära Willmanstrand. I Lund hade den geniale Sven Lagerbring, vår förste helt moderne historiker, hos honom rotfäst detta intresse. Men han skulle blifva teolog och började också predika i tidens stil, till exempel öfver »döden i grytan, då fäsjukan kommit till en af Lunds grannsocknar». Allt detta skiljer sig ej från tusen andra prästmäns ungdomshistoria, men hvad som gör Gjörwells autobiografi från dessa år så intressant är skildringen af hur hans väsen, stött tillbaka af tidens torra förståndstro, vände sig mot svärmisk sekterism för att till sist i herrnhutismen finna den känslorusiga religion, som gaf honom frid.
Månads slut på en rad sig visar, så val hela Utlånings-Summan för Månaden, sorn ock Summan på lösta, till Auction leverevade och oinlösta Lån; hvilka tvänne sistnämnde tillsammans utgöra den förra eller Utlånings-Surn-; man. Då ur detta Diarium, ett summariskt Sammandrag öfver hela Utlåningen samt dessutom ett extract öfver alla större vid årets slut olösta Lån, med beskrifning öfver hvarje Pant särskildt, författas och aflemnas, att såsom Verification Hufvud-Boken biläggas, synes tillräcklig Controll derigenom vara förvarad, hvadan ofvanberörde utförliga Extract, hvilket, ehuru uppgående till imellan 20 och 30 Sexterner, ej tjenar till annat än att deraf se Summan på oiulösta Lån vid årets slut, tyckes kunna såsom ett både onödigt och vidlöftigt arbete, utan skada indragas. 2;o Alt Auctions Förvaltaren bör åläggas, att, om Köparen det försummar, utlösa de Panter, som andra gängen pä Auction försäljas, med vilkor, att ur panten göra sig skadeslös, bäst han gitter. Härvid andraga Herrar Fullmägtige, att då en Köpare icke utlöst sin vara, utan den vid en annan Auction för hans räkning blir försåld, samt dervid kan gå till mindre Summa, än första gången, är billigt, att AuctionsEörvaltaren, som både genom Hand-pennin gars - Den 2 5 Juli. gars tagande oell Defectens utpanfande genom Auctions-Betjenterna kan göra sig skadeslös, bör Panten utlösa, utan att densamma må vidare försäljning undergå. 3:0 Att hyran för Åkdon, i anseende till det utrymme, sorn fordras för deras förvarande, mätte förökas med 50 Procent. Herrar
Enligt hvad redan förut är för Rikets nu församlade Ständer anmäldt, har, sedan sistförflutna riksdag, utaf det då anvisade mindre krediti vet ett belopp af 400,000 r:dr blifvit i föreskrifven ordning från riksgälds-kontoret utbelaldt, nemligen till undsättningar efter 1845 års missväxt 350,000 r:dr, till förlagsoch byggnads-lån åt staden Åmål 45,000 r:dr samt till understöd för en ny tomtreglering i Kongsbacka 5000 r:dr; varande dock af dessa kreditiv-summor den förstnämnde eller den till undsätta ings-lån lyftade summan numera till riksgälds kontoret återbetald. Uti det utlåtande, Utskottet under denna dag afgifvit, angående åtgärder för behöfvandes undsättande vid inträffade missväxter, har Utskottet tillstyrkt Rikets Ständer att, i stället för anvisandet af det för detta ändamål af Kongl. Maj:t nu äskade serskildta kreditiv, vid bestämmandet af (len kreditiv-summa, hvarom nu är fråga, taga i beräkning hvad som, utöfver andra härtill anslagna tillgångar, under tiden intill Rikets Ständers nästa sammankomst kan för besagde ändamål erfordras. I öfverensstämmelse med denna tillstyrkan, får Utskottet, under åberopande af de till stöd derför uti samma utlåtande anförda åsigler, hemställa, att det mindre kreditivet måtte höjas utöfver dess vid de tvenne sednaste riksdagarna fastställda belopp; hvilken förhöjning dessutom, så vidt utgifter för ifrågakommande utomordentliga försvars-anstalter vid detta kredilivs bestämmande jemväl böra a (ses, onekligen påkallas af den nuvarande ställningen inom flera främmande länder och deri snart sagdt dagligen mer och mer invecklade beskaffenheten af de politiska förhållandena, ej mindre mellan dessa länder inbördes, än mellan dem och töfriga stater uti samma verldsdel.