Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
J ag tror at Ni blitt aldeles fö rryck t. TROSELIUS. Min nådgunstiga, bli inte ogunstig! Det brinner inte för Er, utan för er älskeliga Doter, den dygderika Mamsell Regina. FRUN. Faller det Er i n at sk ämta? eller är Ni inte v erk eligen galn? TROSELIUS. Jag är f ör hederlig för at vara galn och för gammal för at stå och raillera, i synnerh et med en så högvördig Fru, som min g unstbevågna Patronessa är. FRUN. Ni är också för gammal för at gifta er med et Fruntimer, hvars Farfar Ni kunde vara. TRO Så mycket bättre, min Fru Patronessa. Den Qvinnan pris as ju lycksalig, som får i sin mann en Far. Då är ju den dubbel t lycksaligare, som f år i honom en Farfar. FRUN. Altid talar Ni opp åt väggarna. Och hvad tilgångar har Ni at föda en Hustru med? TROSELIUS. Tilgångarna u tser nog Försynen. Jag drömde i natt en dröm, som var rätt märkvärdi g i sit slag. Den betyder h elt visst något godt. Ur golfvet sträck tes en hand, i hvilken jag s åg et papper, hvarpå Nu mrorne 3, 7, 17, 51 och 55 stodo skrefne. Från taket hördes en röst, so m s ade med tydliga ord: höglärde och vidtberömde Herr Magister! Tag dessa Numror til nästa dragning ; och Ni ska få u t dem alles amman. Sker det likväl inte straxt; så h af tålamod och spela på dem altj ämt! Lyckan sk all änteligen g ynna Er. FRUN. Jag g ratulerar er til vinsten. Speculationen är just f örträfflig. Men en ting ska jag säga er h elt alfvarsamt, jag vil aldrig h a en Magister til mann åt min Doter. TROSELIUS. Konungar och stora Po tentater h a v ari t både Magistrar och Skolmä-
Då sålunda ett hulvudsakligt skäl för Bergsskolans flyttning hemlats från svårigheten att i Fahlun åstadkomma en grundlig undervisning i de ämnen, som äro förberedande för skolans lärokurser, vill det synas Rikets Ständer, som skulle man härvid hafva fästat allt för mycken vigt vid en omständighet, som egentligen ligger utnrn ändamålet för sjelfva Bergsskolan; och Rikets Ständer hafva för sin del ej kunnat inse något hinder derför, att för dem, som icke vid Universitetet undergått bergsexamen, en förberedande kurs vid Teknolo - KxpediUons-Utskottels Förslag till underd. Skrifvelse N:o il0. 123 giska lnstilulet kunde föreskrilvas såsom vilkor för inträde i Bergsskolan, hvilket ulan tvifvel skulle lända denna till synnerlig fördel, då lärarne derigenom, frikaliade från den elementära undervisning i theoretiska ämnen, som icke tillhör deras befattningar, men hvilken de icke desto mindre i följd af ofvan anmärkta förhållande, måst åtaga sig, blefve oförhindrade att egna sig åt sina hufvudämnen, och läroverket sålunda komme att bättre uppfylla sin bestämmelse, hvilken Rikets Ständer desto mindre kunna antaga vara någon annan, än ati utgöra en lillämpningsskola lör bergshandteringen, som skolans Föreståndare uti sitt till Brukssocietetens Fullmäktige i ämnet afgifna utlåtande, med hänseende till Bergsskolans ändamål, såsom varande hufvudsakligen praktiskt, yttrar med egna ord sorn följer: ”Antingen Bergsskolan förblifver i Fahlun eller förflyttas till Stockholm, synes den mig aldrig kunna nöjaktigt uppfylla sin bestämmelse med mindre än alt tillträde herodes för densamma till ett passande och välbeläget jernbruk, der eleverne, såväl under bergsskolekursen som efter densamma kunna lå uppehålla sig för alt praktiskt studera gru(brytning, masmästeri, stångjernssmide, ståltillverkning, bergsmekanik, skogshushållning, bruksbokhålleri och bruksekonomi, och hvarest allt skötes på bästa möjliga sätt, sä att bruket vore alt betrakta såsom ett framåtskridande normalbruk.
Af Herr Friherre Sprengtporten: ’’Under åberopande af min, Utskottets Betänkande, N:o 354, vidfogade reservation, får jag tillstyrka: atti stället för den, för ändamålet otillräckliga, summan af 75,000 R:dr, som blifvit anvisad för de båda slussanläggningarne vid Forshaga och Deyeforss, ett anslag af 60,000 R:dr, förutom 4>u0° jordersättningar, må beviljas för det af dessa företag, som försl kan komma till stånd, och af Bih. till R. St. Kongl. Maj-.t profvas nyttigast och nödvändigast, dock alt detta anslag icke må utgå lill högre belopp, än Co.ooo R:dr lör Deyeforss och 5o,ooo R:dr för Forsshaga, oberäknadt hvad, som erfordras för jordersältningar af dtn serskildt för detta ändamål anslagna summa; blifvande sålunda 10,000 R:dr Statsverket reserverade, för det fall, att slussanläggningen vid Forss liaga kommer i åtnjutande af anslaget.” Härmed har Grefve v. Platen sig förenat. Af Herrar Anckarsvärd, von Troil, Biskopen, m. m., Hedrén , Prostarne Stenhammar och Östberg, Lector Laurenius och Herr Schartau. Vid 22:dra punclen > angående anslag för Errens canal.
Då foder o c h tyg skola sammanfogas, lägges fodret under, tyget ofvanpå, o c h öfverkanten fästes j ä m n med nålar; man stryker med flata handen nedåt och fäster äfven där med nålar, hvarefter man tråck| den, vänliga ord och blickar hos barnen, och frid och hemmet. behålla än kärlek — Sök gjuta ett godt lynne. guld; till lifvets sitt därför att inflytande förvärfva Det är öfver och värdefullare det fängslar mer än skönhet; och slut bibehåller det hela sin friskhet och makt. * Motgångar äro förklädda välsignelser. Paul Heyse. Teater och musik. Kungl. operan. Bötelföreslällningarna börja nästa vecka. Biljettförsäljningen begynte i onsdags med de betydligt höjda biljettpris, s o m betingas af den ryktbare gästens höga engagementsvilkor. Vid första föreställningen uppföres » Trubaduren ». K. Dramatiska teatern gaf i onsdags för första gången Gogols 5-akts lustspel » Revisorn ». Närmare därom i nästa nummer. Vasateatern har upptagit den välkända operetten » Teblomma » med fröken Anna Pettersson som Cesarine o c h fröken Johnson i titelrollen. S o m fröken Anna Petterssons gästspel vid denna teater utgår med månadens slut, gifves operetten endast åtta gånger. Fröken Anna Pettersson gifver o m söndag en intressant matiné å Svenska teatern. Programmet upptager dels en konsertafdelning, dels en dramatisk afdelning med det populära stycket » Kolhandlarne » o c h ett nytt särskildt för detta tillfälle skrifvet stycke, kalladt » Ung kärlek », i hvilket de båda rollerna utföres af fru Hartman (ung flicka) och fröken Anna Pettersson (ung gosse). Att denna matiné blir talrikt besökt kan man taga för gifvet. IDUN 206 Striden om hjärtan. (Forts.) V. Antonio Bosca. ® 5 o m ungdomen plägar, var ock den unga) «g %) sommaren nyckfull. ii^i Efter en grundlig tvagning af surmulen grät, visade redan den följande dagen ett strålande solklart anlete, mot hvilket den vårparanla hufvudstaden ej kunde annat göra — lätt hänfördt som Stockholm alltid är — än att af hjärtans grund le tillbaka.
Ständers uppdrag, har BkwillningS» Utskottet upprättat och fär Den ii October» Zz fär äran härbos öfwerlemna Förslag till sä wäl Reglor. och Föreskrifter till de Skattstyldiges och Laxeringsmännens samt andre wcderbörandes ef. terrättelse, som ock Formulair för uppgift till Mantalsskrifning saint Beredningsoch Taxerings. Comiteerne ej mindre ä Landet, än i Sraden; Och borde, efter Utskottets ranka, färenämde Reglor och Formulair intagas wid sintet af den Förklaring öfwer Bewillnings. Förordningen, som, enligt hwad ^Utskottet förut projecterat, lärer komma alt utgrfwas. Wid den allmänna öfwerfigt af Bewtll» ningsFörordningen som, för utarbetandet af be» rörde Reglor och Formulair, warit nödwändig, har Utstottet, i frägan om afgift utaf Tjenste, hjon, funnit bet med billighet öfverensstämma, att deras föda och lön icke borde upptagas i beräkningen af deras behättna inkomst, dä de efter Tanffen Nw i komma att Taxeras, eme. dan den för dem bestämda personliga Skydds» afgift kunde anses swara emot hwad för Lönen och underhället borde betalas; hwarföre Utstottet ocksä Uti Reglorna föreslagit, att den för Tjenstehjon i Tariffen N:o <2 utsatte algift all. tid borde för dem erläggas, äfwen dä de för Egendom eller serskild inkomst Taxerades. Till följd häraf får Utstottet äfwen före» ftä att i. Art. mä erhälla följande Redaction:
Hon talar om den lille Francesco och den lilla Lina, hur de vuxit. Hon vet ingenting om det han kämpar för. Men nu kommer han fram till modern, tar henne om handleden, för henne till relingen och frågar henne om hon ser något där långt borta i söder. Hon blickar framåt hafvet med sina skumma ögon och ser blott natten, blott den svarta natten på hafvet. Hon ser alls ej, att det sväfvar en eldsky öfver horisonten. Så börjar han åter vandra, och hon kryper ned under skärmtaket. Han behöfver ej tala med henne, det är glädje nog att hafva honom hemma igen efter endast två års skilsmässa. Han var dömd att vara borta i tjugufyra. Hon hade ej väntat att få se honom mer. Men nu har kungen gett honom nåd. Ty kungen är en god man. Om han endast finge vara så god, som han ville. Bosco går fram öfver däcket och frågar matroserna om de ej se guldskyn där framme vid horisonten. »Det är Palermo,» säga sjömännen. »Det sväfvar alltid en sådan ljussky öfver det om natten.» Det kan ej vara något, som angår honom. Han vill sätta sig in i att ingenting är gjordt för honom. Han kan ju ej begära, att alla människor på en gång skola hafva blifvit socialister. Men om en stund tänker han: »Det måtte dock vara något ovanligt på färde. Alla matroserna samla sig framme i fören.» »Palermo brinner,» säga sjömännen. Se, det kunde det ju också vara. — Det är därför att han lidit så förfärligt, som han väntar, att det skulle gjorts något för honom. Men så se sjömännen eldarna på bergen. Det kan ej vara eldsvåda. Det måtte vara en helgonfest. De fråga hvarandra hvad dagen heter. Han försöker också tro, att det är något sådant. Han frågar sin mor om det är festdag. De hafva så många af dem. De komma allt närmare. Det dånande festbruset från den stora staden kommer dem till mötes. »Hela Palermo sjunger och spelar i denna natt,» säger en. »Det måtte ha kommit telegram om en seger i Afrika,» säger en annan. Ingen har en tanke på att det kan vara för hans skull. Han går och ställer sig i aktern för att ingenting se.
Billarder, Sammandrag öfver Bevillningen efter 2 Art. af 1818 ars BevillningsStadga uti Lör Landet N. N, Stad N. N. dito N:o 1, Summa Enligt TaxeringsLängder och Sammandrag, N;o 2. I Nto 4. Nto j. CLif, Hh. till N;r 17 i Bihang till RiksSt. Plof, 1817 1818. j;te Sami.) 3 ►ti o -• r» o Län för år 18 - er särskildta Längder och Förteckningar. För Gärdfarihandlandes Pass. Öfverdrag frän Taxerlngs-Längderne för Städerne i llän för är 18 - * Summa (Lif. Ii, till N.-r 17 i Bihang, till RiksSt, Proh 1817—181S. f itc Sami.) Öfverdrag frän Sammandragen öfver TaxerlngsLangderna N:n i , 2 oell 3 uti I>an för år 18 Hemman och Lägenheter m, m. som innehafvas under ägande rätt Dito sorn innehafvas under Rosia! Is-rätt Kungsgårdar och Krono Lägenheter m. m. Hemman och Lägenheter sorn disponeras af AcademieStaterna Di !o, sorn disponeras af allmänna Bolag Dito, som disponeras af fromma Stiiielser ■ Summa Medel-värde Hemman. FrälseRentor. Lägenhet er. BergVerk. Manufacturier, Fabriker och Inrättningar. Qvarnar. > w 0- S 3- Värd, —i 2 CU EJ Värdi > EJ < »: Ou A nta <1 aR» Vard > El t-» < »t tgr PJ * P • <T> * * • (Lit, K k, till N:r 17 i Bihang till RiksSt. JIte Simi.) Sammandrag Öfver Afgift för Öfverflöds nyttjande, enligt 3:dje Art. af 1818 ars BevillningsFörordning uti För Landet N. N.
St., i anseende till ämnets vigt och på det att nästkommande Ständer må blifva i tillfälle alt närmare utlåta sig deröfver, hos K. M. anhålla,* att e„ sådan undersökning må ske på Statens bekostnad. Gr. Frölich: Jag nödgas att ännu en gång begära ordet, och skall söka att vara så kort som möjligt. Se dan Hr Hjerta förklarat att hans uppmärksamhet först för några dagar sedan blifvit fästad härpå, så förfaller den anmärkn. jag eljest ämnade göra, att hans förslag kommer nog sent; gien jag tror att Hr Hjelta förbise!t en omständighet, som vid ombyggnad af gamla canaler bör considereras, att man ej får afstänga all den rörelse, som under ombyggnadstiden kan äga rum. Detta måste ske, om man skall ombygga denna gamla canal, men inträffar icke under byggnaden af den nya, emedan den gamla canalen likväl är farbar och man betjenar sig deraf så godt man kan. Visserligen har man sagt, att bolaget troligen skulle blifva ganska belåtet att emottaga 3oo,ooo r:dr i afträde för canalen, men man har ej kunnat borga för bolagets vilja i detta fall, om Ständerne om 10 å 12 års förlopp t. ex. skulle vilja canalen till sig lösa. Det är derföre jag önskar , att något positivt stadgande måtte utsättas, att Ständerne äga denna rätt utan att Ständerne derföre borde fatta ett definitivt beslut att så skall ske. Jag vill ingalunda förbinda Ständerna att inlösa denna canal; jag vill blott förbehålla Ständerna lösningsrätten, om de vilja sig deraf begagna, och för att ytterligare bevisa att jag vill främja och gå bolagets fördel till mötes, får jag, med afseende å framställningen örn nedsättning ifrån i5,ooo till 10,000 r:dr, föreslå, att, i händelse bolaget vill underkasta sig villkoret om Statens lösningsrätt, och Staten skulle vilja sig deraf begagna, bolaget må erhålla 5ooo r.dr ytterligare tillskott årligen för de sistförflutna 5 år bolaget varit ägare af canalen, till de 10,000 r:dr, som bolaget enl. mitt förslag äger att hvarje år af canalen uppbära med 25,000 r:dr.
Någon upplåning af Penningar mot 3 Procents ränta har alldrig vhrit tillåten, att ske för Canal-arbetet, utan endast för Disconten, hvarifrån dessa Penningar åter skulle på det sätt och i dea ordning, Reglementet fureskrifver, till Discontens förmån, åt Enskildte utlånas. Creditivet på Banken finnes också vara meddeldt, icke, för att begagnas till Canal - byggnaden, utan såspm Reserv-Fond till Discont-rörelseng vLdmajt - ilig Statsoch Banko-Utskottens Bctdnkanden. hållande. Det är således Disconten, för sig sjelf betraktad, som måste häfta för hela det Skuldbeloppi hvilket uti Calculen finnes Upptagit: och rtu återstår, att undersöka de bokförde Tillgångar, hvarmed Discontens Skulder skulle kunna liqvideras. Dessa Tillgångar bestå af utlånte medel till Enskilde samt Fordringen hos Canal Arbets - Cassan af 1,100,000 R:dr. Att Götha Canal - Discont är på obestånd, och med dess nu ägande Tillgångar icke kan förnöja sine Borgenärers derpå torde icke fordras något säkrare bevis, än det af Herr Grefve von Platen uti dess Anförande till Höglofl. Ridderskapet och Adelns Protocoll den 17 Mars, till stöd för motsatsen, åberopade Förslag till Calculer öfver Götha Canal och dess Disconts Financer, enär detta Förslag finnes hufvudsakligen grundadt på en beräknad årlig Tillgång af 150,000 R:dr från Banken så.som ersättning för förlorad Discont - re venue. Man föreställe sig således nu, att Canal-Bolaget nödgas begära cession för sin Discont. Banken anmäler sig då för sin Crt'tditiv-fordran, likasom de öfriga Borgenärerne , samt yrkar betalning ur Discontens Tillgångar, under förbehåll af öppen rättighet, att för hvad Sorn brister uti desse Tillgångar, få hålla sig till Canalen med dess tillhörigheter. Ibland
Kronan lider stor förlust genom tidens utdrägt, och då Bruks-ägare erhållit den stora förmon , att få lösa den för Eruken behöfliga skogen till skatte för den ringa summa af 6 års renta, som de ett ögonblick voro på vägen att gå förlustige vid i'8oq års Riksdag, och som ännu är i framtiden osäker för dem, intill dess de genom Skatte-lösen hafva laga fång å denna jord, tyckes mig, de må gerna till den uppgående kostnaden bidraga, for att vinna säkerhet; härjemte får jag anföra, att som Krono-skogarne enligt 77 i Regeringsformen äro till Riksens Ständers disposition öfverlåtne, ärendet tillhörer Statsmen icke Besvärsoch| Oeconomie ■ Utskottet , hvarföre jag om remiss till Stats - Utskottets behandling anhåller om allt det som rÖ,- rer delta ämne , samt att Riksens Ständer genom Stats.Utskottet måtte få kännedom och upp-, lysning, huruvida redan någon del af dessa Krono - skogar blifvit till skatte köpte, huru många tunneland blifvit på hemmanet beräknade, samt huru stor skatteskilling derföre blifvit erlagd, samt om den i några räkenskaper är be-*% räknad, Den 7 Juli. 761 räknad, samt om på Auction till den mestbjudande något är försåldt, ty omöjligen kunna Bruk, om de än äga 2 ä 3,000 Sfts smide, erfordra 50, 60 ä 70,000 tunnelands skog, till kolning, och vore så, tyckes vara bättre nedlägga Bruken, och använda jorden annorlunda, ty ehuru sterilt ett tunneland än månde vara , så framt det intet är rena gråberget, måste det dock i årlig afkastning kunna öfver hufvud tagit, da ioo;de sammanräknas, gifva g
M e n ej nog därmed, när de skulle hälsa på kamrater, boende vid någon station i närheten, buro de unge männen sängen g e n o m Chicagos gator bort till järnvägen, o c h så ilade den nyss innestängda sjuklingen, liggande på sin bädd, ut åt landet. » Professorerna, » så berättade fröken Lindholm, » föreläsa öfver ett ämne i n o m sitt fack så länge, tills de se, att vi blifvit så intresserade, att vi ej k o m m a att sky någon m ö d a för att få reda på alla tillgängliga källor. Då sluta de o c h slå in på något nytt. M e n sedan kan man ej vara säker på, att ej den lärare, hvars föreläsningar man följer, går tillbaka till det afslutade o c h begär, att någon af studenterna, utan ett ögonblicks betänkande, skall hålla ett litet föredrag öfver ämne.t. H a n måste därför alltid vara förberedd att kunna fatta sig kort o c h koncist, ty går nå- gon utanför ämnet, blir han vänligen påmind o m, att tiden är dyrbar o c h tillhör alla, o c h uppträder han oförberedd o c h trasslar in sig, blir han utskrattad. » I åtskilliga brancher äro de kvinnliga studenterna talrikare än de manliga, hvilka bemöta de förra m e d vördnad. Ofta när » recitationerna » gå trögt, säger professorn: » Det här kan ingen stå ut med, jag måste vända mig till damerna för att få lif i spelet. » Detta lyckas vanligen, ty kvinnorna gå ej upp oförberedda. Mellan professorerna o c h studenterna råder i allmänhet ett m y c k e t godt förhållande, o c h dock blifva på studenternas fester lärarne lika m y c k e t föremål för skämt s o m kamraterna. Ä r o någon gång studenterna missnöjda m e d sin lärare, har han gjort sig skyldig till häftighet, gnatighet, partiskhet eller glömt artighetens fordringar, anmäles detta för högskolans president, o c h äro klagomålen befogade, får läraren tillsä- gelse att ändra uppförande eller att lämna sin lärareplats. Vanligen söker han då u p p sina anklagare. Det k o m m e r till ömsesidiga förklaringar, o c h det goda förhållandet återställes. Studenterna arbeta därför från morgon till kväll beundransvärdt flitigt.
Utskottet eger att vid sitt första sammanträde emottaga följande berättelser, nemligen: l:o) af Banko-fulimägtige, dels om Bankens tillstånd, rörelse och förvaltning i sin helhet, och dels angående Tumba pappersbruk; samt 2:o) af Styrelserna öfver Diskontoch Låne-kontoren, om dessa diskontinrättningars rörelse och förvaltning; åliggande Utskottet att förstnämnda berättelse, jemte öfriga upplysningar till befordrande af fullständig kännedom om Bankens ställning, vid riksdagens början, Rikets Ständer skyndsammeligen meddela. Och bör Utskottet, i sammanhang med det förslag till reglering af Bankens låneoch krediliv-rörelse, som Utskottet har att till Rikets Ständer afgifva, meddela yttrande och förslag om användande af den sedan 1863 års början upplupna bankovinst. § 8. Rörande sådana administrativa, ekonomiska, eller räkenskaps-ärenden, som endast afse tillämpning af redan utaf Rikets Ständer gifna stadganderi, eger Utskottet att med Rikets Ständers rätt besluta och förordna, hvarvid Riksdags-ordningens 38 § länder till efterrättelse. Ofver anbud och ansökningar, som af Bankens och Låne-kontorens gäldenärer hos Utskottet kunna blifva gjorda, i fråga om liqvid af skulder till Banken och Låne-kontoren, har Utskottet att definitivt besluta, såvida dervid blott afses förlängning i den föreskrifna tiden för skuldens betalande, utan minskning eller afskrifning i sjelfva fordringsbeloppet, hvaremot om eftergift å kapitaleller räntefordran anses böra få ega rum, sådant skall af Utskottet till Rikets Ständers slutliga pröfning och afgörande anmälas.
Der emottagas och införas rein och afhartdlingar af Svenska Landtbrukare från alla orter i Riket, hvilkas namn alltid utsättas, och således sjelfve böra vara Riksens Ständer ansvarige för värdet af hvad de 6krifvit, om, såsom Memorialets författare synes tro, Riksens Ständers granskning äfven bör sträcka sig till böckers innehåll. Akademien har dessutom besörjt öfver* Bihans iliksSt, Brot, 18x70818, 8:‘?e Saml4l 42‘ JJE Besv. och Ekon, Utsk. Eetänkanden. sättning af flere nyttiga Ekonomiska böcker, ibland hvilka Thuer % stora arbete i Landt*, hushållningen hittills varit ansedt för det. vigtigaste. Skulle någon af Svenska Landt*' hushållare känna någon bättre eller af sam-, jna värde, synes han derom böra underrätta Akademien, som ej blott för spridand af upplysning, utan äfven för att sjelf erhålla den, valt Corresponderande Ledamöter, ej mindre bland de erfarnaste landtbrukare inom Riket, än de för dessa slags i nr i vter förmonligast utmär' te Vetenskapsmän i andra Länder. Genom denna Correspondance synes lättare en förbättring eller ledning af Akademiens åtgärder kunna vinnas, än genom anmälan hos Riksens Ständer, hvilken mäste förorsaka omvägar och dröjsmål. Endast vid ett dylikt oafbrutet samlande, af andra Uti Landthushåll ningen långt framskridna Länders uppgifter och erfarenhets-grunder, alltid åtföljde af egna rön och försök, huruvida de äro användbara för Sveriges, jord och luftstreck, tror Utskottet möjligheten vara fästad, att framdeles ernå den föreslagna Systematiska Afhandlingen om Svenska jordens behandling och Ladugårdsskötseln, hvilken, i förtid framkallad, säkert skulle förfela Aka* demiens väl beräknade ändamål. Författarens anmärkningar om Landtbrnkets vetenskapliga behandling är alldeles enlig med hvad Akademiens egna utgifna skrifter på många ställen yrka. Men att föreläsningar, hällne på vissa dagar, utgöra egenteliga Carakteren af en Akademi, kaa Besv, och Elkon. Utsk.
I afseende på denna §. har blifvit anfördt: att deri jemväl borde stadgas, dels att en person, hos hvilken annan har fordran, ovilkorligen skall vara skyldig acceptera de vexlar, soni af den sednare å honom dragas, dels ock att i händelse vexelgifvaren blott eger tillåtelse att draga vexel på godkännaren till ett visst fixeradt belopp, godkännaren bör vara pligtig acceptera vexlar, så länge utgifvaren håller sig inom fixerade beloppet, hvilket icke följde af stadgandet i förevarande §., som blott hade afseende på blancokredit; hvarjemte den anmärkning blifvit gjord, att det vore obilligt, att acceptant, som lemnat dylik kredit, ej finge vägra antaga vexel, efter hvars utgifvande trassenten råkat i konkurs-tillstånd. Då fordringsegare ej ensidigt eger förändra naturen af sina fordringar, möter redan häri ett hinder mot ett stadgande derom, att borgenär alltid skulle vara berättigad draga vexel hos gäldenär, blott på grund af fordringsrälten, hvadan Utskottet ej kan tillstyrka ett sådant stadgande; likasom Utskottet ej eller finner en bestämmelse i den syftning, som den i öfrigt föreslagna, af nöden ; och beträffande anmärkningen rörande rättigheten för den, som lemnat blanco-kredit, att vägra accept å vexel, sedan uLgifvaren gjort Bill. till R. St. Prot. 1845. 7 Sami. 1 Afd. 40 Haft, 2 10 Lag-Utskotléts Utlåtande, N.-o 124. konkurs, så bör erinras, att den, som gifvit ovilkorlig tillåtelse åt annan att å den förre draga vexel, synes ock vara ovilkorligen förbunden att vexeln inlaga. Ett annat förhållande vore ej rällsenligt och skulle dessutom föranleda bedrägerier.emot ve elköpare, som, med kännedom om tillvaron af ■en sådan tillåtelse, och i förlitande derpå, tillhandlat sig vexel.