Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om det var med våra Handlandes intresse förenligt, att ej efterlefva förbud mot denna handel, så när tillfälle till vinst var lemnad, måste man äfven underkasta sig förlusten. Man bör ej längre än till billigheten sträcka fordringar, grua - »U D e a s 5 N iviabir a. m. dadé på ert represalie, sorn jag skull* önska, ali Fäderneslandet alici i ig mera mått* komma att använda. Äfven det skäl, att edgång mäste begagna* efter Herr Hjertås förslag, talar för, att man ej bör blottställa personer för en så vansklig sak, keist då mais vet att kännedommen om då varande Handels-fäi hållande var så allmän ocb så tillhörande köpmännens kall, att det vore orirniigt förmoda, det någen okunnighet skulle råda derom, alt varorne voro förbudne. Tig tillstyrker således bifall till Friherr® Hjertås reservation. Grefve ron Platen, BaltzarBogislaus*. Den sals är allmän, oell kan af ingen förnekas , alt hvar jag beträder elt land, så underkastar jag mig det landels lagar , och får ej undskylla mig med okunnighet derom , för att vinna strafflöshet. Dä man ur denna synpunct berntinrättesnöre för vårt omdöme, tror jag, att saken lätt kan afgöras. Jag för min de i kan ej föreställa mig, huru en Köpman skulle skicka varor till ett ställe, så nära Sverige, sorn Memel, och ej veta, hvilka varor der äro förbudne, för det att Commcrce-Coliegii kungörelse af försummelse ej blifvit utlärdad. Det är nästan ej tänkbart , alt någon skickar ut en dyrbar last utan att hafva en Commissionaire, med hvilken man är i handels.förhållande och corresponJ*nce, för att få veta pris-couraulevne. Om ej förr, har man di åtiftia - Den s j Novemi) tr •. m. 535 stone fått veta, hvilka varor som äro förbudne.
I ani. häraf tillkännagaf undertecknad, att förevarande Betänk. blifvit i dess helhet bifallet al Presteoch Borgare-Stånden, men återremitteradt af Bonde-Ståndet. Hr von Koch: Vid det förhållande att Betänk:t är af två Stånd bifallet, fruktar jag, att en återremiss icke skulle leda till ett af mig önskvärdt resultat. Jag tror nemligen, att då Utsk:t finner sin åsigt biträdd af två Stånd, skall det lägga de öfriga Ståndens mening åsido och ånyo framlägga sitt förslag oförändradt. Då man således med säkerhet kan antaga, att en återremiss icke skulle leda till någon önskvärd åtgärd, så vida man icke vore fullkomligt öfverens om den rigtning, hvari en förändring borde vidtagas, tror jag det vore lyckligast, om man nu kunde förena sig om ett förmedlingsförslag, hvars antagande vid denna riksdag torde vara så mycket mer af behofvet påkalladt, som man nu för något så när drägligt pris kan få, hvad man längre fram sannolikt kommer att få betala vida dyrare. Uti första mom:t å sidan 13 tillstyrker Utsk:t: »att R. St:r måtte hos K. M:t i underdånighet anhålla, att K. M:t måtte täckas å alla skjutsstallen i riket, nemligen der, hvarest entreprenader ej äro inrättade, så snart omständigheterna det medgifva, samt å de öfriga, der entreprenader nu finnas, i den mån de derom ingångna kontrakter tilländagå, låta, så vidt öfverenskommelse derom kan träffas, inrätta entreprenader, med rättighet för entreprenörerne att uppbära en skjutslega af högst 1 rdr 50 öre i stad och 1 rdr 20 öre på landet, hvilken skjutslegas belopp borde genom entreprenadauktionerbestämmas.» Den väsendtligaste anmärkning jag har att göra emot detta mom. är, såsom jag förut antydt, att det är affattadt i så allmänna ordalag, att det innefattar alla nya skjutsombyten, till och med sådana, som blifvit efter sednaste riksdag inrättade.
R:dr derutöfver; och skola de LåneDocument, som ej vid förfalloliden infrias, skyndsamligen till lagsökning utlemnas; 3:o att,—då det synes desto angelägnare förekomma, det en persons borgen för lån emot adier och publika papper, ehuru endast meddelad för den brist, som vid hypolhekets realiserande kan uppstå, må antagas för ett pbegränsadt belopp, som de hypolhek (Actier i Södertelje och Götha Canal-Bolag) för hvilka en slik borgen enligt Rikets Ständers beslut erfor-, dras, för närvarande belånas till ett deras gångbara värde öfverskjutandebelupp , så att, i händelse af deras realiserande, möjligen en icke obetydlig brist skulle yppas, för hvilken borgesmannen vore skyldig ansvara,—är det angeläget, att löftes-förbindelser i denna låne-rörelse icke antagas för högre belopp än den redan bestämda högsta lånesumma af 20,000 R:dr Banco, hvadan §. 16 pag. bör erhålla följande lydelse; I denna låne-rörelse får ej någon häfla för mer såsom låntagare, *) De §§ hvilka upptaga Rikets Ständers beslut i anledning af punlterne 19 och ao i Utskottets Memorial N;o tia, samt a5 och 3o i Utlåtandet JN:o 16, Bitnco-Utskottets Memorial N:o 128; Bn sammanräknadt 20,000 R:dr Banco, ej heller för större belopp i borgens-förbindelser, än denna summa. Stockholm den g April 1835. Ankom till Exp.-UtsL den 16 April. Memorial, med öfverlemnande af förslag lill reg/ementariska st adgar den ^ angående Bankens Discont-rörelse på namn och re~ verser. Till Rikets Ständers pröfning och stadfästelse får Utskottet öfverlemna följande timslag till reglementariska sladganden om Bankens Djsconl-röreJse på namn och reverser med omsättnings-rätt, molsvaiande §§. 1 r—o.q i 4 Art.
Kyle vestvind saktlig börjar susa, Små foglar leka, pittra, springa; Fru Nachtigal man hörer klinga. Allt frögdar sig; ty här bo Pax och Musa.” Tredje Öppningens I. Inträde. Kärleken, Freden och Dygden. ”Efter en rasande storm, slagg, hagel, och ilige hvirflar; Skiner oss Solen igen, mörker och dimba gå bort. Den gullhårige Phœbus klar uppstiger i höjden, Ljuflig och uppenbar, glimmand’ i gyllene vagn. Hafvet och brusande flod sig sakta; de berg-höge böljor Lägga sitt ifriga ras, bullra nu icke som förr. Örlog, omensklige krig, rof, brand, lands-ödande, fängslan, Jämmer och ynkelighet, gräslig’ ohörlige mord, Nu äro nederlagd; allt ondt och fegd har en ända. Mars är i bojor satt; Fred håller örlog i band. Seger är i förbund med Fred; både, krönte med ära, Fred hafver hemtat igen Dygd, som i elände var. Dygd var i Landsflygt, trängd, förföljd, förjagad af örlog. Kärleken är funnen igen, frusen och illa beklädd. Denne låg hel förglömd uti köld, försmägtad af hunger Nu är ock han uppqvickt, fågnad af all’ i gemen. Ej du hög-älsklige ro! huru ljuft, huru täckligit är der Kärlek och Dygd och Fred hålla hvar annan i famn. O Svea Drottning! Dygdfulla, kärliga, fredsama Furstin! Dig bäre vi (näst Gud) tack för hin önskade fred.” Medan här talet är om Stjernlijelm, må vi omnämna att hans epos ”Hercules” blifvit dramatiseradt och uppfördt inför Carl XI år 1669. Handskriften har till titel: Spel om Herculis Wägewal; Eller Den förste Comoedie, som speltes för Hans Kongl. May:t Konung Carl den XI år 1669, sammansatt af Krigsrådet och Coll: Antiqu: præs: H.
Den som haft alt göra med dylika ärenden vet, att der förekomma bråk af den storhet och vidlyftighet, att, när de skola sammanläggas, är arbetet rätt besvärligt. Det har t. 0. ni. händt i ett stift, att en prest lyckönskades att hafva erhållit de flesta rösterne till ett pastorat, men när bråken slutligen blifvit bragta till deras rätta värden, så befans det icke vara den lyckönskade, utan en annan, som erhållit pastoratet. Jag har sett vallängder vid prestval der bråken stigit till milliarder. När förhållandet är sådant måste man medgifva, att Ulskm haft gruhdad anledning till det förslag det gjort. Den enda anmärkn. jag skulle D e n 19 A :p r i 1 e. m. 023 ■vilja tillåta mig, är den, sorn Riksdagsm. Strindlund framställt i dess vid betänk, fogade reservation, nemi. att fatalietiden icke borde räknas löpa förr, än det beslut, som vore i fråga alt öfverklagas, blefve kunnigt. Jag hemställer derföre, att Ii. o. Ad. måtte antaga förslaget med den förändring, alt ordalydelsen i de sista raderna må blifva följande: ”och beräknas besvärstiden i detta fall ifrån den dag, då underrättelsen om valets utgång kungöres”. Om sådant sker pä den näst efter valförrättningsdagen inträffande helgedag, sä räknas besvärstiden derefter. Hr von Troil, Sam. Gustaf: Till de skäl, som Hr von Hartmansdorff framställt, anhåller jag att få nämna, att samtlige de ledamöter af PresteSt., som voro i Ulskm närvarande, då detta beslut fattades, allmänt delade den tanka, alt den ifrågaställa förändringen vore af behofvet påkallad. Man citerade tlere exempel, att valförrättningar icke kunnat slutas förrän påföljande dag, och att sådana förrättningar medföra den största svårighet vintertiden i en sacristia, der del är så kallt alt bläcket fryser i bläckhornet och valförrältaren ej får lemna kyrkan innan valförråtlningsacten är till alla delar fulländad. Alt den ifrågasatta förändringen i det hänseendet är af behofvet påkallad torde således icke sättas i tvifvelsmål.
Vldr. d. 16 Oct. >834* 35 ring af Expeditions-Xtskottets, under N:o 8y, afgifne förslag till Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om Curhus-afgiftens fortfarande; Kades till faandlingarne. Från Hed er v. Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogos å nyo Lag-Utskottets på bordet livilande följande Betänkandeu: jSj:o 127, i anledning af Herr Grefve O. A, Cronhjelms motion, om afskaffande af stockstraff; Ståndet lät bero vid detta Betänkande; INT:o -128, öfver Änders Janssons motion, om ändring af 8 Gap. 3 Rlissgernings-Balken; Bifölls; IV:o 12g, i anledning af väckt motion, om deportation af personer, dömde till straff för 3:dje resan slöld; Bifölls; N:o i3o, öfver väckta motioner, örn upphörande af spö- och ris straff för vissa brott, m. nuy Gillades; N:o i3 r, öfver väckta motioner, om upp'brifvande af Lagens stadgande, angående qualificerade dödsstraff, och afskaffande af andra sätt för verkställande af dödsstraff, än halshuggning; Bifölls; N’:o i3a, öfver Herr S, I. PVijkmans motion, om afskaffande af offentlig afbön; Bifölls; och N:o i 33, öfver Johan Ericssons från Stora Kopparbergs Län motion, om inskränkning i allmän åklagares rätt att anställa åtal å vissa brott; Ateiremitterades. S. D. Återremitterades BevillningsUtskottets Betänkande, N:o 29, angående Stora Sjötulls-Bevillningen. S. D. Till Lag-Xtskottet remitterades Kongl. Majrts Kådiga Proposition, angående ändring i 5 Cap. 1 §.
Jag får derföre i största korthet förena mig med Hrr Nordenanckar och Gripenstedt i alla de satser, som af dem här blifvit uttalade. Privatbankernas största förtjenst, sorn äfven enhälligt af deras motståndare crkännes, nemi. den att de varit väl förvaltade, i tily fall att de kunnat jitbärda en lång och svår kris och derunder fullgjort alla sina förbindelser, den förtjensten med ett ord, att de gått klokt och varsamt tillväga, tror jag just hvilar derpå, att de haft ett eget mynt alt förvalta, att de måst tillse alt bancocassan alltid varit tillräcklig i förhållande till den utelöpande sedelstocken. Den omtanka, som denna förvaltning fordrat, har åter i landsorterna spridt en ganska nyttig communalanda och håg att deltaga i skötseln af allmänna ärenden, hvilken haft sina ganska goda följder. Jag tror derföre, att det icke vore väl betänkt, om det icke af den yttersta nödvändighet är påkalladt, att borttaga just den mäkti - 470 Den 25 Januari f. m. gaste driffjedern för åstadkommande af en god skötsel af dessa inrättningar. För min del kan jag icke eller anse det inkast, som man i allmänhet gjort emot deras egna sedlar, vara af den kraft och verkan, att det ovillkorligen påkallar deras borttagande. Det är endast en sträng controll, som är nödvändig. Här har blifvit anmärkt, att sedlarne icke mottagas öfverallt; men då privatbankerna i de flesta stora städer, och isynnerhet i Stockholm, hafva vexlingscontor, så är derigenom denna olägenhet afhjelpt. Hvad särskildt kronouppbörden beträffar, så emotlagas privatbankernas sedlar numera i uppbörden på det sätt, att bankerna invexla dem hos nppbördsmannen eller i ränteriet. En värd talare har här mera vidlyftigt utbredt sig öfver grunden till del missnöje, sorn ägt rum emot privatbankerna, och sagt, alt delta icke härledde sig af någon dålig missunsamhet, utan af en billig missunsamhet, som slödde sig derpå, att icke flera ledamöter fått inkomma i privatbankerna.
Der så oförmodadt hända skulle, ali, när Riksdagen skall upplösas, Riksförsamlingen icke hade Staten reglerat eller någon ny Bevillning fastställt, då skall Konungen kunna Riksförsamlingen ålskiljaj och fortfare den förra Bevillningen intill nästa Riksdag. Canstilutions-UtskoUets Memorial, N.o ti 3; 7 Är åter Bevillningens liela belopp bestämdt, men Riks-församlingen icke om fördelningen ense, då skola, elter deri faststälda Uevillningssummans förhållande Lill den, som vid föregående Riksdag blifvit fördelad , de i den sista Bevillnings-Förordningen stadgade Artiklar jemnlikt ökas eller minskas; och nppdrage Riks-församlingen Bess Fulimägtige i Riks-Banken och Riksgälds-Contoiet all en ny Bevillnings-Föroidning på sådan grund uppgöra och utfärda, röste Ja; Den, det ej vill, röste Nej. Vinner Nej, komma hvarken Constitutions-Utskoltels i Memorialet N:o 38 Iramslälda förslag om borttagande af Riksdags-Ordningens i r, 12, i3, i/j, 15, 17, 18, «q och 22 §§., eller samma Utskotts förslag i Memorialen N:ris 68 och 85. att hvila ti i l Grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag. Den öfver denna proposition företagna votering utföll med Fyratiofyra Ja, och Trettiofem Nej. Stockholm den 18 Maj 184r** Nso IIS. Ank. till Exp. Utsk. cl. aa Maj 1841, kl. 1 e. na. Memorial till Riksens Ständer, med förslag till ändring af Regerings-Formens 22 och 106 Riksens Ständer komma vid nästa Riksdag alt besluta om del af Constitutions-Ulskotlet, i Memorialet N:o 18, viickla förslag, att orden: ”Frelse eller Ofrelsc” måtte utur Regerings-Formens t\ §. uteslutas.
Uppå Rikets sednast församlade Ständers, uti underdånig skrifvelse den 22 April Sluts-Ulsknttets Utlåtande M 15 33 April 1857, derom gjorda anhållan, har Kongl. Maj:!, genom nådigt bref den 5 Mars 1858, förordnat, att Ultuna Landtbruks-instituts räkenskaper, efter det den i Institutets stadgar föreskrifna revisionsförrättning egt rum, skola jemte tillhörande verifikationer öfverlemnas till Kongl. Kammar-rätten för behörig granskning, hvilken dock hufvudsakligen bör afse siffran och det formella af räkenskapsförhållandena, men icke utsträckas till bedömande af den ekonomiska förvaltningen; i följd hvaraf Institutets räkenskaper, enligt hvad 1858 ärs Revisorer tillkännagifvit, blifvit för revisions-året till Kongl. Kammar-rätten insände; hvilket Utskottet ansett. sig böra till Rikets Ständers kännedom omförmäla. Allmänna Institutet för döfstumma och blinda. % 28. {1858 års Kev.-ber. pag. 217.) Allmänna Institutets för döfstumma och blinda räkenskaper, som granskas af särskilda Revisorer, en af hvarje Riksstånd, hvilka af H. M. Enkedrottning Desideria i nåder ulses, hade före år 1858 icke undergått revision i Kongl. Kammarrätten; men i anledning af Rikets sednast församlade Ständers derom underdånigst gjorda anhållan, har Kongl. Maj:t genom nådigt bref af den 5 Mars nämnde år förordriat, att Institutets räkenskaper för hvarje år skola för behörig granskning till Kongl.
Att här vidlyftigt orda om de väsendtliga fördelar, som i både moraliskt och ekonomiskt hänseende skulle upkomma deraf att ett större antal till straffarbete dömde fångar, hvilka f. n. intagas å de talrikt befolkade straif-fängelserne och der vistas uti gemensamhetsrum, i stället finge förvaras uti cellfängelserna, torde vara öfverflödigt. Och anser jag mig böra, med afs:de härå, vördsamt tillstyrka att 11. o. Ad., med afslag å Utsk:s Betänk., behagade bifalla K. M:s Nåd. Propos. H. Exc. Ilr Gunther, Claes Ephraim: Det resultat hvartill LagUtsk. kommit i sitt sednare Betänk. ang:de denna fråga har varit mig mycket oväntadt. På sätt en föreg:de talare redan anmärkt, tillstyrkte Utsk. i sitt förra Betänk., med en pluralitet af 11 röster mot 5, bifall till K. M:s Propos. och detta Betänk, blef bifallet af 2:ne Stånd, men återremitteradt af de bägge öfriga, och nu har Utsk. på grund af denna återremiss, med en pluralitet af 10 röster mot 3 frångått sitt förra beslut och afstyrkt den Kongl. Propos. Detta resultat var mig icke allenast derföre oväntadt, utan ännu mera derföre att jag på LagUtsk., under dess nuv:de Ordf:de grundat de största förhoppningar om ett kraftigt biträde vid genomförandet af de reformer i brottmålslagen, hvarmed man redan under Hera år varit sysselsatt. Ett betydligt afbrott i dessa reformer måste nödvändigt inträffa, om man nu ånyo skall börja tvista om arten af de straff, som i den nya lagen böra begagnas. Jag anser för min pligt att, så vidt på mig ankommer söka förebygga ett sådant afbrott i de hittills, som jag trodde, med allmänt bifall vidtagna reformerna, och jag måste vid detta tillfälle yrka, att It. o. Ad. ville med ogillande af Utsk:s sednare Utlåt, bifalla K. M:s Propos.
När deras blickar mötas, tänka de pä den sälla tid, då endast en lampa, deras gemensamma, skall lysa dem båda. Men döden kommer och rycker bort dem från arbetsbordet, blott för att förverkliga deras dröm i » det stora fadershuset », som » samma månes glans försilfrar 2 ». Men en enda gång har skalden glömt sig. Det var i poemet » Silléry ». Der vågar han sjunga naturens och kärlekens språk. Der förekomma hvarken englar eller paradis, men fröjd och lefnadslust: • » Drick djupt, och du skall dricka en rusande lefnadslust! Kung Henrik och hans flicka ^ förkunna i drufvans must, ^ tag mot den vårliga flamman med fröjd i ditt unga blod och hylla som vi med gamman kärlek och hjeltemod. » Dömde man efter hans egna, mycket stränga sedlig-hetsbegrepp, borde man nu fråga, hur en så englaren skald kunnat besjunga — eller snarare lofsjunga — ett så frivolt ämne; och vore man litet elak, förklarade man det så, att han tillåter konungen, hvad han förnekar andra dödlige, ty Wirsén ser ännu i dag » Herrens Smorde » i konungen. Detta vore, som sagdt, mycket elakt gjordt. Ty Wirsén vill sträfva efter ett barns fullkomning. * Ren som ett barn och oskyldig och enfaldig som » en af dessa små », så- 1 » Trädgårdsmuren ». 9. » Lampan ». o Vr Dagen * Krönika. * dan vill skalden vara. Läsaren ber han bevara sin första kärlek och sin ljufva barnatro1. Han ser » en himmel » i barnets blick; på hyn sväfvar » Edens morgonglans » tillsammans med en engel i hvita vingar, och han önskar, att detta » återsken af barnasinne », som är himlens underpant, äfven måtte återfinnas på mannens kinder. Han sjunger i julottan: » Haf tack, o barn, som offrat dig! Haf.tack, och gör ett barn af mig! Om barnet endast fläktar med en lilja, skola portarne springa upp » till vår längtans land ».
Jag vet åtminstone, att ipotsatseij egt rum i Skaraborgs Län; och ora Den 30 September e, m. '47 i ett sådant förbud funnits i Skåne är det ett missbruk i tillämpningen af författningen, den jag dock yrkar måtte till alla delar bibehållas. Oin återrerniss beviljas, torde detta mitt yttrande få medfölja, Herr Tham ■ För mig är det alldeles obé: kant, huruvida någon sådan författning om val af Gode Män. som den Herr Rosenskjöld upp; gifvit, veskeligen existerar. Att densamma åtminstone icke gäller för Skaraborgs Jhan, känner jag bestämdt, då jag vid en allmän sammankomst, som derstädes för öfver arne år sedan i Bandshöfdingens närvaro verkställdes, hade tillfälle att bevista ett val af Gode Män, hvarvid de fleste valdes inom BondeStåndet. Gm missbruk skett med fordna enskiftesförfattningar, vet jag icke, men det förefaller mig oyänladt, att höra talas derom, då dessa missbruk icke äro lagligen uppgifne, i synnerhet dä samma värde Talare, som nu omnämner dem, så ofta här upprepat de stora förmåner Skåne njutit genom enskiften. Om Domstolarne på landet voro annorluode organiserade: om Domaren vöre af Sta* tan väl lönad, och ej hans olyckliga aflöningssätt snarare gjorde det till en förmån, att förhala an att afsluta rätiegångarneskulle jag visserligen ej strida deremot, att äfven enskiftesmålen öfverlemnades till HäradsRiitterne; men så länge dessa Domstolar icke fått ^72 Den 30 September c. m. en förändrad organisation, anser jag det ingalunda nyttigt, att åt dem uppdraga tillämpningen af enskiftes-författningarne, hvilkas ändamål då sannolikt skulle alldeles tillintetgörasJag skulle anse en sådan åtgärd så mycket mindre lämplig, som de fleste Domare redan klaga öfver hopade göromål, och ofta icke ens sjelfve hålla de ordinarie tingen. Hvad skulle val följden blifva ? Jo, att unge män, vicarier för Häradhöfdingen, och möjligen väl kunnige i juridiken, skola döma i Oeconomiske mål utan erfarenhet och döma som den blinde om färgen.
Saltpeterhjelpens utgörande inom Södermanland och Småland 33. a) Saltpeterlösningsprisel, angående .. 123. Sannahed, angående utdikning af . 103. Sandberg, Carl, Kamrer, angående inlösen af hans anteckningar i Kameralväsendet, m. m. 245. Sandby, angående jordafsöndring från Kungsgården .67. Sandström, A. P., f. d. Statsråd, angående pension åt hans enka . 259. » Theodor, Intendent, angående pension åt hans enka 167: 94. Schöning, J. C., Fältkamrer, angående pension till hans dotter . 167: 91. »Scriptores rerum Svecicarum medii sevi», angående anslag till . 148: 122. Seglora, angående en folkskola i . 132. Serafimerlasarettet, angående anslag till 148: 71, 105. Sillnässjön, angående utdikning af . 158: 51. Sjöförsvars-departemenlet, angående anslag under .72. Sjösänkningar, angående statsbidrag till 158. Skara domkyrka, angående lån till reparation af .117. Skalteförenklingen, angående kostnaden för fortgången af . .185. Skattläggning af bergsfrälsejord .. 194. Skaltläggningsmelhod för Vesterbottens län 11. » för Vesteroch Norrbottens län, angående ändring af . 145. Skallskyldig jords friköpande . .161. Skellnora, .. 158. Skjutskolor, angående anslag till . 71: 38. Skjutslega, angående ersättning till embetsoch tjenstemän i anledning af förhöjd . 232. 20 Utlåtandets Nummer och Moment. Skogsläroverk, angående anslag till .136: pag. 29. Skolhusbyggnader, angående lån till .115. Skårman, C. F., angående arrendeskillnads-ersättnlng till 60.
Men icke blott vid sådana tillfällen kan Depart.-Chefens närvaro i Reg.-R:nvara honom till mycken nytta, utan äfven om det vore fråga om att utfärda en ny författn:g och Reg.-R:ns Utlåt:de vore af Konungen infordradt, så vore det af ganska stor nytta, att Depart.-Chefen kunde infinna sig uti Reg.-R:n och genast påpeka de punkter, öfver hvilka han serskildt önskade att densamma skulle utlåta sig, samt vore i tillfälle att afhöra de anföranden, som af Rättens ledamöter afgåfvos. Genom detta stadgande i förslaget är Depart.-Chefen således ställd precist på den ståndpunkt han behöfver, näml. den, att ega'rättighet och tillfälle att i Reg.-R:n inhemta aliade upplysningar som kunna erfordras. Något annat har icke varit afsedt, och något annat behöfver således icke i Grundlagen stadgas. 2)6 Den 12 Juli f. m. Ytterligare kan man, i likhet med hvad som i afseende på Högsta Domstolen föreskrifves, stadga, att likasom 2:ne JustitiaeRåd, då Justitise-ärenden i Stats-Rädet förekomma, skola der vara närvande, så skola äfven vid frågor ang:de stiftande, förändring, förklaring eller upphäfvande af ekonomiska författn:r 2:ne Reg.-R:ns ledamöter vara närvar:de, hvarigenom man är försäkrad, att, likasom man i fråga angrcfe Justitim-ärenden genom dessa Jusfritise-Råds närvaro afsell att Juridisk sak-kännedom måtte vara att tillgå, så skulle äfven i afseende på de ekonomie ska författnrne en sådan detalj-kunskap finnas vid Rådsbordet genom de håda Reg.-Rådens tillkallande. Det vill sålunda synas, som skulle allt det samband, sorn är nödvändigt emellan den uti ekonomiska ärenden allena lagstiftande Konungamakten och O ö den auktoritet, som tillämpar dessa författningar, härigenom vara bevaradt.