Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
1 vårt land, der några goda år vanligen följas af ett eller två missväxtår; der populationen är i tilltagande och således consumtionen borde ökas, der jordbrukets tillstånd är sådant, att flere provincer ha öfverproduetion, andra brist, lämnsr spannemålshandel alltid hopp om säker vinst, om ej så hastig eller stor. Den kan af enskilde bedrifva» med måttlig Den 21 Fcbrunrii. bekostnad och mindre risque, med både hastigare och säkrare beräkningar, än af ett allmänt verk, som ej kan se med egna ögon eller verka med egen omedelbar kraft. Om enskild spannemåls handel existerat hade tror ligen spannemålsprisen icke stigit så högt som 18*9, ty då hade spannemålshandiares concurrence vid försäljning bidragit att sänka demj icke heller hade priserne kunnat falla så lågt som 1821 och 1822, ty då hade samma Concurrence vid upphandling bibehållit dem högre. Följden af Magazinslnsältningens existence har alltså i detta afseende varit, att då den icke sjelf kunnat köpa, icke heller bestämdt förklarat, att den ej vi i le köpa, och den härigenom afbållit enskilda från speculationer, har spannemålen blifvit så litet afsättelig, att Jordbrukaren, hvars mästa utgifter inträffa de n tid, dä tillgången på denna vara är ymnigast, måst för att skaffa penningar dertill, liksom truga bort sin vara, för ett vanpris. Han kan snarare sägas hafva köpt penningarne, än sålt varan. Magazinslnrättningen har, äfven från en annsn sida betraktad, bidragit till den nu öfverklagade förlägenheten. Dess origtiga förfarande, att alla år om våren och sommaren på borgen utlemna den spannemål, som om hösten blifvit inköpt, förledde, isynnerhet sedan penningeförlägenheten blef mera allmän, många mindre omtänksamme jordbrukare bland allmogen, alt så snart upphandling börjades, afyttra allt hvad sorn för det närvarande ö - Den 2i Februarii. gonblicket kunde umbäras, i förtröstan på den hjelp, man iärt sig att af Magazinslmättningen i behofvets stund påräkna.
Den siste värde talaren har sjelfmedgifvit, att förseglingen icke innebär någon egentlig kontroll emot lönnbränning, och detta är äfven alldeles tydligt, ty den som icke skyr att öfverträda förbudet emot sådan, lär icke heller draga i betänk, att bryta förseglingen. Den enda åtgärd, som kunde vidtagas såsom korrektiv emot lönnbränning, torde vara tillsättande af flera fiskaler, hvilket äfven lärer blifva nödigt, åtminstone i vissa län. Jag fortfar i anhållan om återremiss. Frih. Cederström, Budolf: Då 2 Stånd bifallit TJtsk:ts förslag, är det till följe af antagen praxis klart, att Utsk:t ånyo framställt detsamma; men då B. o. Ad., förra gången frågan förevar, efter mogen öfverläggning, beslöt att icke godkänna det, och då det icke kan vara rätt att bibehålla en frestelse till lagbrott, får jag förena mig i det af Gr. Lagerbjelke gjorda yrkande. Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, yttrade H. Exe. Hr Gr. o. Landtm., att derunder yrkats dels att inbjudningen måtte antagas, och dels att R. o. Ad., med afslag derå, skulle besluta, att nu gällande stadganden ang. försegling af redskap för bränvins tillverkning och distillering fortfarande skola bibehållas; hvarefter och sedan propos. å inbjudningens antagande blifvit framställd, men med nej besvarad, propos. gjordes om afslag derå samt bibehållande af nu gällande föreskrifter uti berörde hänseende; och blcf denna sednare propos. med ja besvarad. TTtsk:ts yttrande i anledn. af B. o. Ad:ns beslut i fråga om öfverkontrollörernas arfvode och resekostnads-ersättning. Lades till handlingarne. Utsk:ts inbjudning till B. o. Ad. samt PresteSLt att biträda Utsk:ts af de Öfriga RiksSt:n godkända förslag i fråga om den tid, hvarunder bränvins tillverkning må ega rum.
Sedan öfverläggningen förklarats slutad samt propos. på antagande af Utsk:ts inbjudning, först blifvit framställd, men med nej besvarad, gjordes propos på afslag derå och voter.-proposms godkännande, hvartill svarades ja. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande StatsUtsk:ts den 16 och 17 dennes på bordet lagde Utlåt. N:o 169, i ani. af väckt motion ang:de revision af nya Trollhätte kanalbolags räkenskaper samt statens bidrag till kanalbyggnaden, och utredande af statens andel i bolagets inkomster m. m. Utsk:ts hemställanden i lista och 3:dje punkterna biföllos, och den 2:dra punkten lades till handlingarne. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande StatsUtsk:ts den 16 och 17 dennes bordlagde Mein. N:o 180, med förslag till sammanjemkning och voter.-proposm i ani. af RiksStåndens skiljaktiga beslut rörande anslagen under riksstatens nionde hufvudtitel. lista punkten. Voter:s-propos:n godkändes. Utslr.ts första yttrande gillades och dess sednare hemställan bifölls. 3:dje punkten. Lades till handlingarne. Voter:s-propos:n godkändes. 70 Den 20 Oktober. 5:te punkten. Utsk:ts hemställan bifölls. 6:te punkten. Voter:s-propos:n godkändes. 7:de punkten. Lades till handlingarne. 8:de punkten. Voter:s-propos:n godkändes. Lades till handlingarne. ll:te punkten. Hr St^edt, Gustaf: Dä R. o. Ad. redan beslutat att för Professor Ågrens enka å allmänna indragningsstaten läta uppföra en årlig pension å 600 rdr, anhåller jag att Ståndet, med afslag å nu föredragna punkt, måtte qvarstå vid sitt fattade beslut.
Betänkanden: N:o 6, i anledning af väckta motioner om förändring af nu gällande stadganden angående flyttningstid för tjenstefolk; Prot.-Utdrag den 21 Juli 1854. 307 N:o 7, i anledning af väckt fråga om upphäfvande af eller tillägg till gällande stadganden, angående rättighet för husbonde att tilldela tjenstehjon husaga; N:o 8, i anledning af väckt motion om tillägg till 8 Art. 46 § af Kongl. Maj:ts förnyade nådiga Lego-stadga den 23 November 1833: N:o 9, i anledning af väckt motion om upphäfvande äf Kongl. Kungörelsen den 28 Maj 1830, angående ekonomiska besigtningar å Kyrkoherde-boställen, Kapellansoch Klockare-bord, samt Preste-stomhemman; N:o 10, i anledning af väckt motion om ändring af 24 kap. 32 § Kyrkolagen, i fråga om Klockares skyldighet att fortskaffa Kyrkoherdes bref; N:o 11, i anledning af väckt motion om fördelning af kostnad för grund-dikning å boställen; samt N:o 12, i anledning af väckt motion om fördelning på vissa år af kostnader, som i och för allmänna byggnader från boställen utgå. S. D. Efter skedd föredragning afslogs Särskilda Utskottets Memorial N:o 12, i anledning af återremiss af Utskottets Betänkande N:o 9, om inställande af bränvins tillverkning under innevarande års höstmånader, och om tillåtande, i dess ställe, af tillverkning under någon tid af nästkommande år. S. D. Föredrogos och godkändes följande Expeditions-Utskottets förslag till Riksens Ständers underdåniga Skrifvelser till Kongl. Maj:t, nemligen:
Föredrogs och lades lill handlingarne Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:ns den 23 dennes f. m. på bordet lagda Utlåt. JU 16, i anledn. af återremiss af Utskins Betänk. J\s 2, ang:de väckt fråga om inrättande af ett statistiskt embetsverk samt anslag dertill. Föredrogos och biföllos Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.- Ulsktns nedannämnde den 23 dennes f. m. pä bordet lagde Ullåttn : JU 17, i anledn. af väckte frågor om vidtagande af åtgärder till lindring i rustningsskyldigheten ; J\s 18, i anledn. af väckte frågor, att rustningsoch roterings-skyldigheten i Småland mätte nedsättas eller lindring deri ega rum; samt JU 19, i anledn. af väckte frågor, att kronobrefbäringen måtte bekostas af postmedlen eller bestridas af allmänna medel. Föredrogs och lades till handlingarne Statsoch Bevilln.Utskms den 23 dennes f. m. på bordet lagde Meni. JU 20, i anledn. af erhållen återremiss af Utlåt. JVs 11, ang:de väckte motioner om den personliga skyddsafgiftens användande för kommunala behof. Före - Den 25 September. 321 Föredrogs och lades till handlingarne Bevilln:sUtsk:s den 23 dennes f. m. på bordet lagda Mern, Jfå 29, i anledn. af erhållen återrémiss i vissa delar af Mern. Vid föredragning af BankoUtsk:s den 23 dennes f. m. på bordet lagda Mena. M 60, med underrättelse om RiksStms beslut, i anledn. af Uisk:s Ut!åt:n N:ris 11 och 49, blef delta Mern., på begäran af flere ledamöter, ånyo bordlagdt. Föredrogs och bifölls Allm. Besv. o. Ekon.Utsk:s den 23 dennes f. m. på bordet lagda Betänk.
Hafva flere deltagit i misshandel, hvaraf kommit skada, som i 11 eller 13 § sägs; då skola, vid straffets bestämmande, de grunder, som i 8 § äro stadgade, tillämpas. Kan ej utrönas af hvilken eller af hvilka skadan blifvit gjord, då skall en hvar, som i misshandeln deltagit, dömas, om skadan var af beskaffenhet, som i 11 § sägs, till straffarbete i högst två år eller fängelse i högst sex månader, och, om skadan ringare var, till böter, högst tvåhundra Riksdaler, eller fängelse i högst sex månader. 16 §. Har någon, i uppsåt att göra skada, eller eljest i vredesmod, emot annan dragit knif eller svärd, spännt bössa eller rest annat lifsfarligt vapen; då skall den omstän - 76 dighet, om skada sker, vid straffets bestämmande såsom försvårande anses; och må, i ty fall, för sådan misshandel, som i 14 § sägs, till straffarbete i högst sex månader dömas. Kommer ej skada, vare straffet böter från och med tio till och med femtio Riksdaler. 17 §. Nu kan så hända, att någon, under utöfning af laga rättighet att aga den, sorn under hans lydnad står, tillfogar honom skada, och är den så ringa, som i 14 § sägs, derför må han ej till straff fällas. 18 §. Ar någon ouppsåtligen, på sätt i 10 § sägs, vållande till kroppsskada, som i 11 § nämnd är; straffes med böter, högst tvåhundra Riksdaler, eller fängelse i högst sex månader. För vållande till skada, som i 13 § sägs, vare straffet böter, högst femtio Riksdaler. 19 §. Har någon gifvit annan gift eller dylikt för att honom skada, och dör han deraf; straffes gerningsmannen efter 1 § såsom för mord. Kommer af den förgiftning svår kroppsskada; dömes till straffarbete på lifstid eller, der omständigheterna äro synnerligen mildrande, till sådant arbete från och med åtta till och med tio år. Följer af gerningen ringare eller ingen skada, eller stannar brottet vid försök; då skall till straffarbete från och med fyra till och med åtta år dömas.
Jag fröjdar mig af dins vittnesbörds väg, såsom af allahanda rikedomar. Jag talar det du befallt hafver, och ser på dina vägar. Jag hafver lust till dina rätter, och förgäter icke din ord. Gör väl med din tjenare, att jag må lefva och hålla din ord. Öppna mig ögonen, att jag må se under i din lag. Jag är en gäst på jordene; fördölj icke din bud för mig. Min själ är all sönderkrossad för trängtans skull, efter dina rätter alltid. Du näpser de stolta; förbannade äro de som vika ifrå din bud. Vänd ifrå mig försmädelse och föraktelse; ty jag håller din vittnesbörd. Sitta ock Förstarna och tala emot mig; men din tjenare talar om dina rätter. Jag hafver lust till din vittnesbörd; de äro mine rådgifvare. Min själ ligger i stoft; vederqvick mig efter ditt ord. Jag förtäljer mina vägar, och du bönhörer mig; lär mig dina rätter. Undervisa mig dina befallningars väg, så vill jag tala om din under. Jag grämer mig så att hjertat mig försmäktas; styrk mig efter ditt ord. Vänd ifrå mig den falska vägen, och unna mig din lag. Jag hafver utvalt sanningenes väg; dina rätter hafver jag mig föresatt. Jag håller mig intill din vittnesbörd; Herre, låt mig icke på skam komma. När du mitt hjerta tröstar, så löper jag dins buds väg. Lär mig, Herre, dina rätters väg, att jag må bevara dem intill ändan. Undervisa mig, att jag må bevara din lag, och hålla dem af allo hjerta. För mig in på din buds stig, ty jag hafver der lust till. Böj mitt hjerta till din vittnesbörd, och icke till girighet. Vänd bort min ögon, att de icke se efter onyttig läro; utan vederqvick mig på dinom väg. Låt din tjenare hålla din bud stadeliga för din ord, att jag må frukta dig. Vänd ifrå mig den försmädelse, som jag fruktar; ty dine rätter äro lustige. Si, jag begärar dina befallningar; vederqvick mig med dine rättfärdighet. Herre, låt mig vederfaras dina nåd; dina hjelp efter ditt ord;
Utom olämpligheten att tjenstemän i olika Verk skulle användas till befattningar alldeles oberoende af hvarandra, hvilket jemväl slår i strid, hvad Banken angår, med 4 § i 3 artikeln af 4 afdelningen i dess nuvarande reglemente, så lärer lånevigilancen i Banken fullkomligen upptaga de personers lid, som dermed hafva att skaffa, äfvensom det icke lärer kunna åläggas någon tjensteman, att, utan sitt begifvande, utöfva annan tjenstepligt, än den som åtföljer bans redan erhållna fullmagt eller förordnande. Det är väl att till Fullmägtige i RiksgäldsContoret öfverlemnas, att på förmånligaste villkor upptaga ett lån. Men beror sättet af vederbörandes välbehag, deras individuella åsigt och den tydning dc behaga gifva åt resultatet, så kunna accorder och y4 De 11 l5 Fe b r u a r ii f. ra. liqviiler uppgöras, på sätt någon gång annorstädes förut handt, som kunna försvaras och äfven låta väl, men som troligen kunnat utslå bättre. Enkla allmänna föreskrifter höra önskas håde af Fullmägtige och deras Principaler, enär de utan svårighet kunna meddelas. Kungörelse i inoch utländska Tidningar, att förseglade anbud inom viss tid måga göras, med å RiksgäldsContorets sida förbehållen rättighet att dem pröfva, för att derefter antingen antaga eller förkasta dem, lärer vara en lika vanlig, sorn naturlig utväg att komma till målet, och hvilken således torde böra Hrr Fullmägtige föreskr ifvås. Dessa mina anmärkningar anhåller jag måtte åtfölja den beslutade återremissen. Örn jag vidrört något, som möjeligen af andra redau blifvit anmärkt, torde sådant benäget öfverses af den anledning, att jag icke öfvervarit hela discussionen i ämnet. Herr Munck af Rosenschöld, Eberhard: I anledning af det nyss uppläste anförande anhåller jag få beledsaga det med den anmärkning, att icke alltid en ökning i rörelsecapitalet gifver anledning till högre varupriser, så framt det användes till produetionen, hvarigenom en ökad varumängd uppkommer. Jag yttrar detta äfven efter egen erfarenhet.
Vthi keyser Augusti 31 Regementz-Åhr, som nu aff osz Christne, Christo til Ewigh åminnelse åhrligen begås, den 25 dagh vthi December månad; Vthi en enfaldigh Comoedia fattat hvilken innevarande åhr 1659 d. 9 Jan. publice celebrerades i Åbo stad vthi höge Herrars närvaro oc förnembligit Folckz frequens, med särdeles personer, och den qvalitet man aff Historiens grund hempta kunde, aff Erico Kolmodino. Tryckt i Åbo aff Petro Hansonio. Stycket har prolog, epilog och 6 akter. Prologen förklarar sig ”kortligen på en stund med personlig gestalt vilja repetera Christi födelse,” vänder sig derpå till borgmästare och råd med nyårsönskan och talar sedan om det stora undret, Kristi födelse, och den hjelp den lidande menskligheten derigenom erhöll, utvecklar den dagens fröjdefullhet samt inbjuder åskådarna att komma och se krubban samt ”den stora frun” med hennes sköna son, den skönaste som finnes. Prologen afslutas med tillkännagifvande, att Josef timmermannen ”med käpp och staf” nalkas. Första akten. Josef har trött af den långa och besvärliga resan anländt till Bethlehem; han vill nu uppsöka ett qvarter för sin trolofvade mö och skaffa strå och hö åt sina hästar. ”Min kropp af ålder är så svagh Ther til och trött blifven i dagh: Ach! Gud migh nåde gamble man At klaga nödgas jagh försann: Aff thenna resa långh och svår Nu wärkia ochså mine lår, Mitt heela lijff thet darrar alt, Så är nu medh och myckit kalt: Oi, Oi! min rygg han wärcker så, Att jagh knapt kan gå eller stå. Oc hu! den hostan är så svår, At jagh, oc hu! må fälla thår. De plågor all, oc hu! ey nembna kan. Gudh nåd’, oc hu! migh fattig man, Den fara, som migh hafver händt
Proposition N:o 21. 7 mäste på ett verksamt sätt bidraga till det nya skogshushållnings-sättets skyndsamma införande; alltså och då, i fråga om den bevakande personalens aflöning, särskildt förekommer, huruledes den vid nya löneregleringen för jägeristaten antagna grundsatts, att allmännings-intressenterne borde ansvara för den egentliga bevakningskostnaden å de under allmän vård bibehållna allmänningar, föranledt en i flera orter yttrad obenägenhet hos intressenterne att underkasta sig de förfoganden i afseende på häradsallmänningarna och de till vissa menigheters begagnande upplåtna krono-allmänningar, hvilka för införande derå af en ordnad och ändamålsenlig skogshushållning funnits nödiga, och hvilka ofta måste vara af beskaffenhet att medföra uppoffring för längre eller kortare tid af mot kostnaden svarande fördelar, vill Kongl. Maj:t härmed föreslå Rikets Ständer, dels att, i de fall, då det än vidare, i följd af jägeri-betjeningens fåtalighet eller af andra skäl, kan finnas nödigt att för allmännings-skogarnas uppmätning och affattning å charta samt deras indelning till trakthuggning, jemte uppgörande af erforderliga planer, uppskattningar och förslag, anbefalla biträde af Skogsinstitutets lärare och elever under chefens för samma institut ledning och inseende, kostnaden härvid, så hvad angår reseoch traktaments-ersättningen till Skogsinstitutets lärare och elever, som beträffande ersättning och erforderliga handtlangare-dagsverken, dem allmännings-intressenterne skola vara skyldiga att tillhandahålla emot skälig betalning, dock aldrig öfverstigande markegångsvärdet å ett drängdagsverke, må af skogsplanteringskassans medel godtgöras, dels ock att af samma medel måtte likaledes få bestridas kostnaden för den bevakande personalens aflöning med kontanta anslag till det för dem vid löneregleringen afsedda belopp, efter afdrag af hvad dem, antingen uti boställsförmåner eller tilldeldta räntor, redan tillgodokommit, dock under vilkor, att, jemlikt den för skogsregleringarna redan stadgade grund, intressenterne underkasta sig en viss afgift, att till bemälda kassa ingå, för alla de skogseffekter, som till dem, enligt af Kongl. Maj:ts befallningshafvande fastställd fördelning, årligen utsynas, och hvilken afgift bör vid hvarje allmännings-reglering, efter vederbörandes hörande och undersökning vid häradsrätten i orten, af Kongl. Maj:ts befallningshafvande föreslås och af Kongl. Maj:t fastställas, med hänsigt så val till den för bevakarnes aflöning erforderliga utgift samt godtgörande af skogsplanterings-kassans förskott dertill, som äfven till andra, i och för återväxtens befordrande genom skogsplantering och stängsel samt en i öfrigt ändamålsenlig hushållning,
Visst händer det då, att flere prata på samma gång, så man har svårt att höra hvad de säga, men lifvadt är det i alla fall. Nu i söndags så började de på igen med eu » fråga », som har varit före flere gånger, då det har varit tal om, hur vi sömmerskor skulle sköta vår hälsa, så vi inte blefvo rakt utslitna i förtid liksom en illa medfaren, utsliten symaskin. Det talades om, hur nyttigt det skulle vara att gå ut och promenera en stund före middagen (för de flickor nämligen, som arbeta i familjerna). Vår styrekefru, hon sa ', att både i Upsala och i Göteborg var det brukligt att flickorna fick gå en stund, och n u frågade hon oss, om vi gjorde så med. D å blef det ett allmänt nej till svar. T y c ker någon det, att en sömmerska, som ska ' sy en klädning på två dar (för det kan somliga), har tid att förspilla en halftimme på sådant! Ja, men ni skulle bli mycket kryare efteråt, sa ' styrelsefrun, och kunna ta ' ihop med ert arbete med dubbel fart, och så skulle ni få bättre aptit, för den är det nog klent med ibland, kan jag tro! Det fick de då medge, för många af oss kan inte äta något till middagen af bara trötthet. — Försök då att gå ut, sa ' styrelsefrun, så ska ' ni få se, hurudan skillnad det blir. — Men damerna, som vi arbeta åt, skulle aldrig tillåta det, sa ' vi allihop. — Hur vet ni det, frågade frun då. Har någon af er satt det i fråga? — Ja bevars, var det en som sa '. Jag bad om lof att gå ut häromdagen i ett fint hus, och då hånade de mej och frågade, om de inte skulle telefonera till hyrkusken efter vagn till syfrökens middagspromenad! — Och mig hände det, inföll en annan, i en familj att frun blef ond och sa ', att när hon kunde sitta stilla i tre dar (för hon försakade sin dagliga promenad för att så snart som möjligt bli af med den odrägliga sömmerskan), så kunde väl jag också hålla mig inne.
Om Bistopparnes löner i framtiden skulle blif« wa nedsatta titt likhet med StatsRadens, skulle dock decwid uppkomma den disproportion emellan Mstopparnes och Kyrkoherdarnes Löne - förmåner, da ds ftdnares i flere Pastorater sknlle öswerstiga de förres, men af en stigande upplysning, af en tilltagande Patriotism sos det Högwördiga PresteStändetkan man med säkerhet hoppas, att äswen häruti i framliden någon jämkning torde äga rum. Wore det icke, efter min öfwerkygelse, stridande emot Regeringsformen skulle jag wist icke tweka art bifalla, det BiskoppsEmbeteua fullkomligen indrogos, och Domprostarne emot skalig Lönelillökning bestridde vefla Embeten; sä mycket haldre, som jag icke tror, att det. esler wära nu gällande Kyrkostadgar, öfwer höfman skulle anstränga en persons lekamliga och audeliga krafter, att pä en gäng dem förestå. H vad jag magar försäkra är att en Kammarstrifware eller Cancellist uli de fleste af Rikets Collegier har fem gänger iner all i och för stn syfl. la ärligen förrätta än en Biskopp, ehuru as ödets underbara delning händt att den sörre af Slaten åtnjuter ivo Riksdaler Banco ärligen och den bast sörsedde af Mskopparne rSooo. Zjerde Band. N:o si, 92. Om 722 Den >4 November. Om likwäl flera warda Ledamöter af Högloft. Ridderstapek och Adeln anse denna sak för en Privilegii fräga, och att den samma följakkeli en bords med största warsamhet behandlas; får jag ödmjukast förfara, akt utom det jag ansett mig tala inför ett Ständ, hwilket för att bidraga till ett älstadt Fosterlands dess Privilegier, sä att föga deraf torde återstå; har detta mitt anförande warit föranledt, mindre af något andeligt nit att förswara Högwördiga Preste.
Det var gående en afton öfver borggården, som han blef varse, i Kassiopeas stjernbild, den stora, nya stjernan, hvilken först lät honom, som icke trodde sina egna ögon, gå ut på landsvägarne och fråga alla menniskor, som han kunde påträffa, om äfven de »sågo den stjernan», och som sedan föranlät honom att utgifva sin afhandling »De nova stella», källan till hans ryktbarhet, varaktigare än stjernan, som längesedan försvunnit från fästet liksom dess observator från jorden. Af de sköna rosor som blommade kring den gamla borgen bröt jag mig en. I Mellins och hans frus sällskap fick jag besöka några odalgårdar. På en af dem uppvaktade vi särskildt den på Helsingborgs landtbruksmöte, i kungens närvaro, prisbelönta kon, som nu för vår skull af egaren fördes fram midt på borggården, ett vackert och ståtligt djur, som tycktes emotse vår beundran, och upptaga den med en viss känsla af sin värdighet. Vid dessa besök trakterades vi med kaffe, vin och fint bröd, och Mellin trakterade vårt värdfolk med skämtsamma infall, och med sin trefliga, värdiga vänlighet, under det han som en patriark bland sitt folk deltog i deras angelägenheter. Hemma ändtligen i det goda, fridfulla, gästvänliga hemmet, var det mig ett sant nöje att se Mellin i sitt dagliga lif, som församlingens själaherde, som husfader, vän, umgängesman och skriftställare.