Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Htrr LandtMarskalken tillkännagaf, det Bevillningsutskottet inkommit med ett Memorial af den 21 April, hvilket nu företeddes, hvar uti Utskottet yttrar sig icke kunna till hand läggning upptaga Konungens Nådiga Proposi tion angående en närmare reglering af den un der namn af Gerningsören kända afgift, alldenstund detta icke vore något Bevillningsmål, och föreslog i anledning häraf Herr LandtMarskalken , att Konungens Nådiga Proposition måtte till Statssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskoiten remitteras. Bifölls. e Götha Canal-arbetets fortgång och ytterli-' are befrämjande, blifvit remitterad af Prestamt BorgareStånden till Statssamt BancoUtkotten, men af BondeStåndet, likasom af Riderskapet och Adeln, till både Stats-, Bancoch OeconomieUtskotten. Enär således två tånd häröfver stannat emot två, förklarade err LandtMarskalken saken vara i det skick, tt den, enligt föreskriften uti 2g:de §. Riksdagsordningen, borde till ConstitutionsUtskottets afgörande öfverlemnas. Ropades gfa. Föredrogs å nyo och bifölls Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets den 17 sistlidne på Bordet lagda Betänkande rörande jemkning i rentan för Sågoch Mjölqvarnar. Vidare anmälte Herr LandtMarskalken, att,i enligt ifrån de öfriga respectiva Stånden ani komna ProtocollsUtdrag, hvilka nu företedj des,.
Riksdag anslogs och till utbetalning från Riksgälds-Kontoret anvisades, för att vara tillgänglig, då Kongl. Maj:t, sedan hela StatsRådets tankar deröfver blifvit inhemtade, funne densamma för Rikets försvar eller andra högst vigtiga och angelägna ändamål oundvikligen nödigj hafva, till följd af Kongl. Maj:ts, tid efter annan, meddelade nådiga beslut, Fullmäktige utanordnat nedannämnde belopp, nemligen : den 13 Februari 1846 R:dr 200,000: den 27 i samma månad 150,000: den 14 derpåföljde Augusti 15,000: den 28 i sistnämnde månad 10,000: — —• den 8 Mars innevarande år 20,000: och den 12 nästlidne April 5,000: tillsammans R:dr 400,000: varande, enligt hvad Kongl. Stats-Kontorets härå gjorda reqvisitioner — 75 — utvisa, de lyftade kreditiv-medlen disponei’ade för följande ändamål, nemligen: till undsättningar för åtskilliga provinser efter 1845 års missväxt R:dr 350,000: „ förlagslån åt handlande och näringsidkare i Amål efter den staden öfvergångna eldsvåda „ 15,000: —• — „ byggnadslån för nämnde stad efter samma eldsvåda 30,000: och till understöd för den nya tomtregleringen i Kongsbacka 5,000: Summa R:dr 400,000: Beträffande det återstående heloppet af ifrågavarande kreditiv, så har väl Kongl. Maj:t, genom nådigt Bref af den 25 sistlidne Maj, gifvit Fullmäktige tillkänna, att Kongl. Maj:t äfvenledes funnit oundgängligen nödigt använda den summa af 100,000 R:dr, som denna återstod då utgjorde; men någon reqvisition i afseende å samma helopps utbetalning hade vid innevarande månads början ännu icke tili Fullmäktige inkommit.
Dermed är icke upplyst, åt hvilken eller hvilka en så vigtig, så afgörande framtida profuings-rätt skall upplätas, men månne, i alla fall , det står att förena med Ständernas representativa omvårdnad för Nationen, och med afseendet på tidepunktens ovilkorliga behof af hjelp, att åt tillförordnade Fullmägtiga eller Auctoriteter anförtro afgörande rätten angående sättet för verkställigheten af Ständernas Beslut, eller, rättare sagdt, angående uppfyllandet af deras löften till Nationen. Jag, för min del, tror det icke: Och begär alltså, att, hvilken Financeplan som vidtages, verkställigheten af densamma må försäkras genom en i allo bestämd ovilkorlig föreskrift, och ingalunda öfverlemna» åt någon särskild pröfning, deri V7 Juli. f. m. §69 deri ett Arbitrinm, eller, må hända, stridande financeprinciper, lätteligen kunde taga öfverbanden, utan att rättelse sedermera stod att vinna. y Sträckom nu betraktelsen ut på en .mera aflägsen framtid: Antagom, att Credit-Systemet vinner ali mej lig framgång, omfattning och vidd; antagom att alla £ Sverige varande Capitaler insättas i Disconten och pä Annuitets-Lån; och antagom, att genom ett så kalladt liberalt Förvaltnings-satt alla Gäldskyldige i Sverige blifva Discontens Debitorer; det vill säga : antagom att tre fjerdedelar af Sveriges JordÄgare och Närings-Idkare blefvo, till deras Credit, och följaktligen också till deras välfärd, underlagde beroende af Discont-Directionen; föreställom oss sedermera, för ett ögonblick, att denna Direction icke, i ali framtid, vöre otillgänglig för inflytandet af all slags magt; — och döljom oss derefter, om vi kunne, deU sanning, att också möjligtvis detta CreditSvstein kunde fa en skadlig politisk vigt i Magtens hand, lika under hvad Regeringssätt som heldst. Betraktadt åter på en annan sida, företer detta CreditSystem möjligheten af ändå förskräckligare följder. Föreställom oss också, att sedan tusendetals familier hade ned Ridd. o. Ad.
Hvad Herr Tham sålunda föreslagit, har Utskottet i öfvervägande tagit; och hvad först angår den delen af Motionen, som åsyftar Bergs-Tings-Rätternes bibehållande; så och enär, i Utskottets tanka, erfarenheten, under loppet af den efter senaste Riksdag förflutna tid, icke lärer hafva föranledt till något bättre eller säkrare bedömande af förevarande fråga, än det som grundläde Rikets Ständers då vidtagna åtgärd genom öfverlemnandet åt Kongl. Majit att, i händelse det i Nåder för godt funnes, att på Hof-Rätterne öfverflytta Bergs-Collegii domsrätt, indraga Bergs - Besv. och OeCon. Utsk. Tings-Rätlerne, deras domarebefattning på Härads-Rätterne öfverföra-, och efter locala förhållanden eller öfriga omständigheter, emellan vederbörande Härads-Rätter Bergslagerne indela; samt härtill hommer, alt Kongl. Majit, uti Berättelsen den i5 sisth November om hvad i Rikets Styrelse sig tilldragit sedan sista Riksdag*, behagat gifva Rikets Höglofl. Ständer Nådigst tillkänna, alt Kongl. Majit vidtagit förberedande åtgärder till den återstående regleringen Rikets Styrelse-Verk, och i sådant afseende uppdragit åt serskildt utsedde Comilerade, att i underdånighet föreslå en i alla delar förbättrad organisation äfven af Bergscollegium och hela Bergs-Staten , dervid fråga om Bergs-Tings-Rätternes upphörande förekommer; alltså kan Utskottet desto mindre tillstyrka Rikets Höglofl. Ständer att, i ett sådant sakens skick, framställa den af Herr Tham föreslagna underdåniga anhållan om dessa Domstolars fortfarande, som de serskilde omständigheter, hvilka kunna finnas talande för deras upplösning eller bibehållande, bäst och tillförlitligast böra kunna utredas af Comiterade , som sättas i tillfälle att, på grund af anställda undersökningar och dervid inhemtade närmare upplysningar i ämnet, underderdånigt utlåtande och förslag afgifva. 4 Bcsv. oth Octon.
Såsom ett sätt anser Utskottet Grefve Posses Motion om indragning af RiddarhusDireoteurernas Honorarier; men då af 5 och G §. §. i desi för RiddarhusDirectionen utfärdade Instruction af den 25 April 1810 finnes att särskildta uppdrag blifvit gifna åt några af dessa Directeufer, såsom att en Ledamot, den Directeurerae välja, skall vårda nyckeln till Fantekistan, der RiddarhusCassans säker hets-Documenter, Reverser och Obligationer förvaras, hvilken Ledamot, under den lid han äger denna befattning, ansvarar för ligtigheten af alla handlingar, som i ofvannämnda kista förvaras, och derföre bör vid Documenternas uttagande och inläggande sjelf vara närvarande; hvarförutan det jemväl tillkommer denna Ledamot att efterse hvad sorn tillhörer Riddarhuset och dess vidmagthåliande i allmänhet, äfvensom alla öfriga Riddarhusets oeconotniea samt de Riddarhusets tomt tillhörande Byggnader och huru HyresGontracterna uppfyllas; och att en annan af Directeurerna åligger att hafva speciel inspection öfver Archi vet; med hvilka uppdrag en större uppoffring" sf tid och möua är förenad ån som skäligen kan väntas att någre skulle vill ja åtaga sig desamma, utan att derföre erhålla Ridd. o. Ad. Vrot. r6g. löö. Den 27 Juli e. m. motsvarande vedergällning eller Honorarium; har Utskottet ansett sig böra i så målto tillstyrka’ bifall till Herr Grefve Posses ofvanberdrda Motion; att af de nuvarande Sex Honorarier endast Fyra indragas och till RiddarhusCassan återgå, då nya RiddarhusDirecteurer vid nästa Riks* dag väljas; men att deremot de öfriga Tvänne bibehållas oförryckt, såsom Honorarium till de tvänne Ledamöter af RiddarhusDirectionen, hvilka, pä sätt redan finnes föreskrifvet, hafva vård ofver Pant-kistan jemte Riddarhusets Archiv; hvilka befattningar
Han var en af dessa menniskor, som ega den gåfvan att frappera öfverallt och i allt – till och med genom sitt yttre. Också hängde hans porträtt i stort format i alla boklådsfönster, och folk stannade alltid och såg på det – isynnerhet damer. Han var framstäld i full sällskapstoilett – svart frack, hvit väst – djupt urringad – och atlashalsduk. I knapphålet en stor rosenbukett. Ställningen var trött – ena armen krökt och slagen upp om fåtöljens ryggstöd, den andra hängde slapt utmed sidan och handen hvilade på knäet. Han satt starkt i profil och med hufvudet så framåtlutadt, att man såg ett långt stycke af halsen ned mot skjortkragen. Nacken mycket hvälfd och hjessan bred; håret är alldeles svart och faller ned öfver pannan i en lång, tjock lugg. Derunder titta ögonen fram – stora, vidunderligt stora, svarta ögon med djup, skygg och drömmande blick. Näsan skjuter skarpt fram – litet böjd; munnen – fint tecknad och med uppåtkrökt öfverläpp – är tätt sluten och den runda, släta hakan starkt framkörd. Der låg något theatraliskt öfver hela denna figur – något sökt. Man sade också ganska öppet, att han ville göra reklam med sitt utseende. Det hade man för resten alltid sagt om honom – ända ifrån det han som mycket ung student kom till universitetet och kamraterna på skämt kallade honom för »Narkissos». Men det namnet hade kanske också en annan orsak än hans skönhet – han var så innerligt upptagen af sitt eget jag. Icke så att han gick för sig sjelf och försummade eller var likgiltig för andra – tvärtom; han var en meddelsam natur och talade gerna. Men han brydde sig icke om att dölja, att han just icke hade intresse för något annat än det, som stod i direkt eller indirekt samband med hans egen personlighet. Man påstår, att ju mera en djurrace eller ett plantspecies blir beroende af – så att säga civilisationens inverkan, desto skarpare skilja individerna sig från hvarandra. Må hända gäller detsamma äfven om menniskorna. Nils Max härstammade från en förnäm, mycket gammal familj, hvars medlemmar i alla tider innehaft sin tids högsta bildning och förfining. Nu var slägten för gammal – åtminstone sade man det.
3från d)artce»figillatae»afgift befriad bocf: a) £e» flantenten till mafa ocf> jfplbemän t rätt upp» od) nebfltganbe leb fantt fpfFott odj beraö affomlingar; b) be tejlamentarijFa biöpofttioner, b»ilfa i contant eller »arbe icfe uppgå till 300 3v:br; famt c) De, f»il!a göras till fromma fltftelfer; odj iafttages för öfrigt, att fämplabe papperet å $ejiamente eller ©åfwobref till lagliga arfwingar beräfnaS enbaf å bet belopp, font öfwerfiger arftningenS egenarföbel. Éftettffapé»förorb .. 2 §. 5. £i?avtermg af (Dppna 23ref, ^wUmafccL', Conftttutorialer, 2iff£eö m. fran EDått Canjli, t ^wilfcn datering ben fordna Can3lt Adelsbref (inbegr. Canjltgeb. å 75: ) . 284: — ©refroebref (inbegr. €anjligeb. å 150: ) . 559: — ^IBapen odj ^apenförändringar 34: 16. öppna bref, f)tparigenom någon i nåder tillägges de för# maner, fyederStitlar od) företrädesrättigheter framför andra under fater, font ferrat SviffenS fKåd af ålder tillerfända blifroit (inbegr. (Eanjligeb. ä 125: ) . 626:
Herr von 8ckultren7 heim yttrat, wilja namna, att dä Banco-Utskottet redan un twenny serskildta memorialer yttrat sig öfwer de 2 frägor Herr von LchultLenKeim omrört, hade Utskottet irodt det wara öfwerflödigt, att siter uprepa hwad som redan förut blifwit sagt. Härefter gjorde Herr Landt-Marskalken proposition till bifall ä Statssamt Banco-Utskottens betankqnden, hwisken proposition med Iq beswarades, . hhplästes Kongl, Maj:ts nådiga Proposition till Riksens Ständer, med förslag lill förändring och jemkning af missa h. §. i Regerings-formen, gifwen Orebro Stort den 7 Augusti itzra. Remitterades till Conftitutions-Utskotret. Wid förnyad föredragning bifölls Bewillymgs. Ulstoltels, den g Augusti pä bordet lagda, memorial om rotefrihets-afgiften. Justerades följande: Utdrag af Protokollet, hältet hos Högloft. Ridderffaoet och Adeln wid Urtima Riksdagen i Arebro den 8 Augusti 1812. S. D. Wid förnyad föredragning af BancoUtstottets, den 5 dennes pä bordet lagda, ullätan» de, angående bestämmande af den summa, som enligt 6z §. i Regerings-formen, bör i Banquen för infallande krigsbehof, wara alt tillgå, beslöt Högloft. Ridderstapet och Adeln anmoda Banco Utskottet widtaga den författning, att en summa af 2 millioner Riksdaler ma ställas Kongl. Maut tillhanda, att kunna enligt föreskriften och förbehållen i berörde §. af Regerings formen anwändas. Vt supra. Uplästes ett ifrän Borgare-Ständet inkommit protocolls-utdrag af denna dag, uti hwilket
Vid det berörde Memorialer till handläggning hos Utskotten förekommit, hafva Utskotten LagBesvärsoch Oecomm.-Utshottens Bet ani. 655 ansett sig böra i sammanhang dermed uti öfvervägande taga det af Herr Grefve G. W. Hamilton till Höglofl. Ridderskapet och Adeln ingifne, samt endast till Lag-Utskottet remitterade Memorial, hvilket bemälte Utskott till pröfning j förening med Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottet hänskjutit, hvaruti Herr Grefven anmärkt, det den stridighet eller otydlighet skulle uti förenämnde Kongl. Förordning förekomma, att då, uti 1 §. a mom. deraf, Skogsoch Jägeri Betjente förbjudes att tillvälla sig något inseende öfver Skattemanna skogar, med undantag af Ekeskogen, den följande 5 3 §. stadgar, att svedjande å sandmo samt bergaktig och stenbunden mark skall allmänneligen vara förbudit, de orter dock undantagne, der särskildt annorlunda vore förordnadt, äfvensom 56 §. utstakar ansvaret för den, som häremot sig förbryter; I följd hvaraf och. då uti sislberörde §• §. något undantag för Skattehemman icke är gjordt, Skogsoch Jägeri-Betjente tagit sig anledning att tilltala ägarne af dessa hemman för olofligt svedjande å deras egne skogar. Herr Grefven, som ansett berörde åtgärd af nämnde Betjente icke vara behörig, och oförenlig med hvad Författningarne i allmänhet stadga om Skattemans oinskränkta dispositionsrätt om sin jord, den lian syntes böra få använda på sätt han nyttigast funne, utan att Statens tjenstemän dermed borde sig befatta, har således föreslagit , att, till undvikande af olika begrepp derom hos D omstolarne, och förekommande af Hetnmansåboers oskyldiga lidande, det stadgande må vidtagas att JCronooch Jägeri-Betjeningens tillsyn å Skogarne i Riket, äfven i afseende å 656 Lag-Besvärsoch Oeconom.-Vt skottens
Utan en förening af de små och på många händer fördelade penninge-tiUgångar vårt land eger, kunna sådane företag icke åstadkommas; och om ock någon gång den enskilde medborgaren skulle vara i tillfälle att ensam, eller med några få associerade, försöka en anläggning eller en näring af något betydligare omfång, skall han tvifvelsutan, varnad af sina företrädares exempel, icke utan oro våga att derpå offra sin förmögenhet. Utan hopp om vinst, utöfver landets allmänna räntefot, söker ingen att genom dylika föreningar göra sina capital fruktbärande; men huru mycken anledning har han väl att här vänta sig en sådan, der man ej sällan måste börja med både rudimateriers, arbetares och verktygs införskrifvande, der skråförfattningar och småaktig egennytta försvåra hvarje steg; der åratal tilländalöpa, innan man i vederbörlig ordning får sitt tillståndsbref, och slutligen der man, i stället för uppmuntran från Statens sida, har att påräkna, att den problematiska vinsten skall till en betydlig del till Staten afstås? Med erfarenheten af våra Canal-och Diligence-bolag, flere Ångfartygs-bolag, och en mängd andre Inrättningar, skola säkerligen de flesta draga sig tillbaka, och allenast de verkligen patriotiskt sinnade, mera med beräkning af det allmännas än egen fördel, blifva de, hvilka afsätta någon del af deras tillgångar för ett allmänt förelag; men desse lemnäs icke ens det hoppet att, om deras bemödanden vinna framgång, deraf få, sjelfve eller deras efterkommande, njuta frukterne, utan att Staten skall komma emellan och procenta med dem. De högst väsendtliga fördelar alla större Verk och Inrättningar medföra för ett land, genom det tillfälle de lemna allmänheten till förtjenster, den uppmuntran till idoghet och den håg för näringsyrken de sprida, samt den konstfärdighet de framlocka, öfverväga rnångB ihan g till R. St. N:0 5"J. faldigt den af Utskottet påräknade högst obetydliga Stats-intrad; och äfven Statens directa inkomst af dem går icke för Staten förlorad, ehuru den kommer att inflyta på helt andra vägar.
I ig förnyar och bekräftar detsamma icke allenast för Mig Sjelf, utan ästven för Mina Efterträdare pä Swensta Thronen til upfyllande sä widt det istär i mensklig försigtighet och de olycksfall samt oförrnodade händelser undwikas, hwilka ingen dödelig förmur at astvärja. Och pä det under de tider, dä I icke arén til allmän Riksdag sammankallade, tilfälle »nätte lemnäs at erfara fullbordandetaf denna Statens 1-eZlerinF^ will Jag i Räder tillåta, at Edre Fullrnägtige uti Kancooch Riksgälds - Werken snage emellan Riksdagarna, hwarje ar uti Martti snänad fä se det föregående årets afstrttande Riksstat, samt derefter' äga, at öfwer det hefundna tilMndet i afseende pä gulden, enär någon finnes, en Berättelse upställa, hwilken til Konungen afiemnad, Eommer at derefter förseglad förwaras, för at wid Riksens Ständers nästa sammankomst kännas af det Utstött, för hwilket Konungen enligt 52. §. r Regeringsformen, Staten upwisa later. Hwad Jag således förklarat, tillåter Jag mä »rti Riksdags-Beflutet blifwa infördt, pä det Utkommande tider mä se med hwad »präktighet Jag gatt Eder til mötes och hwad omtanka Jag haft at un« Danrödja allt, som kunde leda til farhäga eller miffSankqr: och dä allt fädant är Mig sjelftrast och onödt - 5ZZ bestulit och gjordt, kiruna nagra öfwerläggningar vm detta förklarande icke äga rum; förblifwandes Riksens Ständs-r med all Kongl, Näd och ynnest städse wälbewägen. Norrköpings Slott den 22. Maji 1802. (l-. 8 ) Herr ^äl er sparre, ^ xeI, anmälte sig ak kala. Herr Grefwe» och Landt - Marskalken anmärkte, at Konungens Nådiga Förklaring icke wore et öfwerläggningö-ämne. Herr Adlersparre.
Lagersvärds underdåniga anhållan,om betalning för de Capital, hvilka han, enligt dess underdåniga ansökning bifogade handlingar, är fordringsägare uti Svenska Rikslånen i Genua; 13:0 Samme Fullmägtiges underdåniga utlåtande öfver f. d. Svenska Ministernsvid f. d. Neder-Sachs i ska Kretsen C. Peijrons underdåniga ansökning, det Kongl. Maj:t, utan afseende å hvad Riksens Ständer vid sist hällne Riksdag G. Mörner< samt be - Den 17 "A nrill slutatj angående Rikets utländska Gäld och dess 1'qviderande, i Nåder täcktes, i betraktande af de af Sökanden i underdånighet andragna skäl, meddela befallning derom, att så val redan upplupna sorn vidare upplöpande intressen å ett af sökanden uti det under åren 1790, 1791 för Svenska Kronans räkning i Haag upptagna Kif-RenteJjån insatt Capital, af 10,000 Gulden Holländsk Courant, jemlikt en till sökanden utfärdad oell i afskrift underdånigst bifogad förbindelse, oafbrutet måtte varda utbetalte. - Kongl. Maj:t, som ansåg, att, om dessa för-' dringar blifvit under sistförflutna Riksdag i ordning anmälte, hade - de visserligen blifvit upptagne ibland de Svenska undersåtares tillhöriga Obligationer, hvilka ifrån den allmänna författningen angående Rånen i Brabant, Holland och Genua, blefvo undantagna och efter 52 sk. Cours med Obligationer ä 5 procent i Svenskt Banco inlöste, täcktes nu i Nåder förklara, att som dessa fordringar nu mera icke utan Riksens Ständers förutgående pröfning och beslut kunde Riksgälds-Contoiret påföras, ville Kongl. Maj:t, att, för hvardera Capitalet, uträknadt i Hamburger Banco, efter 52 sk:s Cours, skulle renta ä 5 procent sökanderna utaf de af inkomsterna ifrån S:t Barthelemy behållna inedél, årligen, till nästa Riksdag tilldelas, och sökanderne tillika försäkras om Kongl.
Den underdåniga önskan, «om Herr Munck af Rosenskjöld nu framställt, tror jag att han så mycket häldre kunde bespara sig till nästa Riksdag , som man, i stället för indragning, redan talar om tillskapande af en ny Division i Christianstads HofRätt. Herr Mundi af RofcnfnjMd: Om jag ej ir rnr mig, har Götha HofRätt i senare tider erhållit en tillökning af två eller tre Divisioner, och har härigenom för närvarande ett större antal Tjenstemän, än vid dess första inrättning. Orssken lärer hafva varit ökade rättegångar; men denna orsak är temporaire och måste kunna en gång upphöra. Skall då det tillökta antalet af Tjenstemän, i alla fall bibehållas'? Sidant strider nog mycket emot de motioner, som vid denna och föregående Riks - Ridd o. Ad Prot. Vill. Band. 4 Den i September )\ m\ d*gar blifvit gjorda, om indragning i stället För tillökning af embeten och (jenster. jag får derföre förnya min anhållan om proposition å hvad jag tagit mig friheten att föreslå. Herr Ribbing: Herf Munck aF Rosenskjöld torde tillåta mig meddela den upplysning, att ehuru HofRättens Divisioner blifvit ökadé, tillökningen dock är ganska skenbar, emedan i Samma mon som Divisionernas antal ökats, dä arbetande ledamötemes äntå! inöm hvarje Division minskats. Herr Von Stahl: jag hemställer till Herr Munck af Rosenskjöld, om icke hahs motion är något förhastad. De tnål, soth äro anhängige uti Götha HofRätt, visa tydeligen angelägenheten och béhofvet af de Divisioner * som nu der SrO till finnahdes, och erfarenheten har intygat att dessa Divisioner ingalunda medhinna alla de rätfegångsärenden, som inkotrH ma. jag tror således det vara omöjeligt, att inskränka Divisionernes antal, åtminstone ické före nästa Riksdag.
* En syn. fönstret i skymningstimma sä drömmande tyst Jag salt — där ute föll kvällens dunkel och stjärnor glimmade matt. / Jid Frid låg Öfver nejden vida, beklämd dock var jag i håg — till det blödande Hellas tanken gled sorgsen i vemodståg. JVtathilda von JCoch. Till krigets fasor och ve och sorger till arma sårade^ i plågor förutan och jämmer och kval, slagne tal. Jag såg dessa stora salar, där sjuksäng vid sjuksäng ryms. Men, tyst — hvem är väl gestalten — jag tänkte — som ljus där skyms? i l Hon står vid lidandeslägret — med lätt och kärleksfull hand på sargade, sårade lemmar hon omsorgsfullt lägger förband. : Hon ler med tåren i Ögat, sä tröstande, varmt och gladt, hon svalkar brännande panna skridande natt. Hvem är hon? jag tänkte — då fag vet, hvem den ljusa är, jag ser ju, att korsets tecken i flammande glöd hon här! Det tecknet så mäktigt talar, det svar pä min fråga ger — jag spörjer ej mer — för den den väna systern jag ber. plötsligt ljusa, I Jill fröknarna Elin Ahlström och Hild 1 Daug, systrar af Röda korset, hvilka, som vi förut meddelat, den 28 april lämnade fosterlandet för att å krigsskådeplatsen ägna sårade sin hjälp, slöt sig på vägen, i samma ädla syfte, fröken Mathilda von Koch, hvars afresa vi likaledes förut omnämnt och hvars drag vi här återgifva. Fröken von Koch — född 1852 på Gottenvik i Östergötland, dotter till major Hans von Koch och hans maka, grefvinnan Octavie Stackelberg, elev vid Sofiahemmet 1891 och efter treårig utbildning till sofiasyster föreståndarinna för Barnbördshuset å Kungsholmen — hade alltifrån krigets utbrott känt sig mäktigt dragen till de nejder, där, om någonstädes, insiktsfull, offervillig, kvinnlig sjukvård är af nöden. Denna dragning blef oemotståndlig, då Röda korsets beslut i frågan vardt kändt.