Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men då della åtagande grundar sig på en å Enkan Lindbergs sida frivilligt ingången Entreprenad, och Kronan i dylika fall bör vara fri från all ersättningsskyldighet för den förlust, som nå (17*) - ( i3a ) gon gång genom missräkning eller tillfälliga förhållanden för Entrepreneuren uppkommer, kunna Revisorerne, med hänsigt dels till de betänkliga följderna af en slik ersättning, såsom praejudicat betraktad, dels ock dertill, att Gratificationer, enligt Revisorernes förut yttrade åsigt, utgöra föremål för dispositioner å Åttonde HufvudTitelns Extra Utgifts-anslag, icke undgå göra anmärkning mot nämnde utbetalning till Enkan Lindberg. Stuteri-ÖfverStyrelsen. R äkenskaperne, som i Kongl. KammarRätten blifvit granskade för år i83a med och för år 1833 utan anmärkningar, utvisa: Debet: Balance fran föregående året. Uppbörd. Af 8:de HufvudTitelns Anslag: Byggnader och Reparationer i Landsorterna: Flyinge Stuteri 5,000: 5,000: Hästafvelns förbättrande: Strömsholms Stuteri 700: 700: Af 9:de HufvudTitelns Anslag: Åkerbruket, Handeln och Näringarne: Till bestridande af kostnader för Hingstars kringföring 4,000:— 4,000: Stohållningen i Skåne 2,167:43. 1. 1,927:43. r. 6)|67;43, r< 5,927:43. 1. Diverse Medel för en försåld Bagge vid Ottenby 55: 16. D:o för försåld Ull d:o . 1,140:42. 8. 1,744: 8.— D:o Språngmedel 82:32.— 56: D:o för försålde 2:ne Hästar 160: 28. Ersättningsmedel 186: 3o. 3. A n märk n in gsme del . • • ^2: | G70; ^n> 192G.
Men i sådan händelse synes tiden, hvarinom kammunikation skall vara verkställd och bevis derom inlemnadt, böra räknas från . en dag då anslag å Landskansliet sker. Visserligen komme Konungens Befallningshafvandes göromål härigenom att i någon mån ökas; men det är icke alt befara att ökningen blefve så betydlig, att någon serdeles olägenhet deraf kunde uppstå. Åtminstone vore den högst obetydlig emot den, som, genom ifrågaställa förmån, undanröjdes för rättsökande, hvilka dock måste bestrida kost - Latj-UIskottets Betänkande, N:o 17. 7 naderna för de handlingar, som genom Konungens Befallninhafvandes försorg till Hofrätten öfversändas. I enlighet med dessa åsigter har Utskottet alltså utarbetat förslag itll författning i ämnet. Utskottet har dervid emedlertid ej kunnat förbise det fall, att klagande part ej hos Konungens Befallningshafvande, oansedt skedt anslag, uttager öfversände besvär, äfvensom nödvändigheten deraf alt Hofrätten erhåller ej allenast tillförlitlig kännedom derom och angående öfrige på målets fortsatta behandling inverkande omständigheter, utan äfven sättes i tillfälle att en sådan behandling företaga; och föreskrifterna i Utskottets förslag äro jemväl derefter lämpade. Någon närmare motivering derför är dock icke erforderlig, utan får Utskottet till Rikets Ständers pröfning härmed vördsamt öfverlemna följande förslag till Författning. Då Hofrätt anser nödigt att till förklaring utställa dit inkomne besvär öfver beslut, som blifvit meddeladt af domstol eller Konungens Befallningshafvande på Gottland, i mål af den beskaffenhet, att kommunikations åtgärden, jemlikt lag oell författningar, skall genom den klagandes försorg verkställas, bör Hofrätten, derest klaganden derom i besvuren framställt begäran, öfversända bcsvärshandlingame jemte Hofrättens kommunikations resolution till Konungens Befallningshafvande i nämnde län, som derom genast å landskansliet utfärdar anslag med dag och åratal, då sådant sker, och derom gör anteckning å besvären.
Skrifvelse N:o 446. peditionen anställde Officerare, hvilka, enligt hvad Deparlemenls-cheferis uti protokollet öfver Landtförsvars-ärenden för den 1-4 Oktober nästiidet år intagna yttrande bland annat innehåller, hafva tjenstgöringsskyldighel under hela året och för sina tjensteåligganden derjemte måste vidkännas flera särskilda kostnader, men likväl äro lägre aflönade än Officerare, som kommenderas till tjenstgöring mot åtnjutande af dagtraktamente enligt resereglemente!; men då arfvodena för de vid Expeditionen anställde Generalslabs-officerare vid sednaste riksmöte tillökades, för den förste af dessa Officerare från 525 R:dr till 1,200 R:dr och för de fyra öfriga från 525 lill 750 R:dr; hvarförutom rationsersätlning och stallhyra, som förut icke tillgodokommit bemälde Officerare, beviljades för 2:ne hästar med tillsammans 740 R:dr; så hafva i betraktande häraf och då ifrågavarande Officerare, utom dessa arfvoden, ega att uppbära sina löner vid de regementen, der de äro anställde, samt genom tjenstgöringen vid Kommando-expeditionen vanligen kunna påräkna hastigare befordran, Rikets Ständer funnit någon ytterligare förhöjning i dessa aflönings-förmäner icke vara af behofvet påkallad. 3:o. Ki • ig s-Kolli; <j i jivi. I det för bemälde Kollegium nu utgående anslag hafva Rikets Ständer ej funnit skäl alt göra annan ändring, än att Kanslisternas aflöning upplages för hvar och en till 1,000 R:dr, och alt således det till befrämjande af göromålens gång inom Kanslislgraden nu anvisade anslag, 600 R:dr, (rån staten uleslutes, pä sätt Tab. Litt. B visar. 4:o. Gen era lite ts-Slatrn.
M. att i Nåder föreslå, så finner man att Komitén vidlyftigt ordat om hvad så väl statistiska Beredningen skulle företaga sig, som hvad den egentliga Byråns embetsman hade emot betingade löner att verkställa, då de förstnämnde blott skulle erhålla 1 silfverspecie för hvarje sammanträde. Men att, beträffande de förstnämnde, nödigt vore, att de upgifter som kommo från redan existerande embetsverk, förändrades till annan form ocb i synnerhet hvad handel och näringar beträffar i vecko-rapporter och ständiga anteckningar, meddelades Byrån, i st. f. de årsberät - Des 1 7 December. {.elser, som ifrån KommerceColhm ingå endast årligen för dess nyssförflutna. Dertill fordrados måhända likväl särskildta kostnader, som jag ej finnér vara tagna i beräkning. Vidare finnes, att ehuru efter den gjorda afsöndringen af ämne för en officiel statistik, så manga qvarstå att om meningen vore att i verkligheten få de samma bearbetade på en så storartad plan, så behöfdes i st. f. en Expedit:sSekret. minst fyra eller fem; men nu förefaller mig som vore alla de ämnen, hvarmed CentralByråen skulle utarbeta, tillhandahålla och utgifva Tabeller, endast skådorätter, helst det icke uptäckes något annat tecken tili fördelning, organism eller tillräcklig personal med löner, motsvarande påräknadt arbete, än att Chefen, som är föredragande, skall ordna allt sådant efter hand. Det vill med andra ord säga: f hans förmåga äfvensom i hans godtycke ligger hela organisationen. För ett sådant resultat ser jag icke att. R. St:r behöft änslå 10.000 Il:dr b:ko till en Komité. Ej heller hade Komitén behöft skrifva mer än en kort underd. framställning att K. M. täcktes utnämna den designerande Chefen. Då detta mitt Mern. icke är en motion utan blott innefattar mina oförgripliga anmärkmr, får jag öfverlemna åt Utsk. att sjelf tillse på hvad sätt Konungens Nåd. Propos. af 11. St:r bör bemötas. Detta anförande remitterades till StatsUtsk. Föredrogos och begärdes på bordet K.
En motsatt tanke vågar jag hysa, på den grund, att ett förslag af så stor vigt för Sveriges framtid, kommer alltid för tidigt, så länge dess nytta Den 20 Januari. 119 lör landet stödjer sig på luftbilder, — och kommer ändå mer för tidigt, om afsigten dermed är att återinföra en namnstämpelregering i Sverige. Hvad vårt land med sitt politiska läge framförallt behöfver, är en regering, stark icke allenast på papperet, utan äfven i sin ställning til! folkombuden; — men jag underställer hvarje tänkande mans bedömande, hvad kraft och hvilket stöd en regering har att påräkna af en folkförsamling, som genom sin sammansättning kan till största delen komma att sakna den nödvändigaste af ali sjelfständighet, nemi. den som bildningen gifver omdömet. Denna brist i förslaget har regeringen sannolikt icke ansett af någon betydenhet, enär den Mimers brunn, hvarur all visdom hemtas, hvarje afton äfven är tillgänglig för representanterna, och om regeringen hemtar ur samma källa, så kan icke annat än frid, kraft och enighet uppkomma. Men som, för mina ögon, denna källa, ur fosterländsk synpunkt, icke är rätt klar, så kan jag för min del ej godkänna en sådan invändning. Att en annan form för vår representation kan vara nyttig för landet, vill jag icke bestrida; men icke är regeringens förslag det mönster, jag föreställt mig vara det rätta; ty om äfven jag skulle hylla förslagets princjper, så skulle jag dock motsätta mig detsamma, dels derför, att regeringen i tillämpningen stannat på halfva vägen, vid tillsättandet af andra kammaren; dels derför, att för litet afseende är fästadt vid den återhållande kraft, man hoppas finna i den första. — Hvad andra kammaren beträffar, så förstår jag ej rätt, hvarför valbarheten skulle stanna vid en inkomst af 800 rdr; ty hvarken kan denna inkomst anses såsom en sjelfständig ekonomisk ställning, eller kan den få gälla såsom ett bevis på högre politisk bildning än hos dem, hvilkas inkomst är lägre.
I följd häraf och då Utskottet, i likhet med hvad Sundhets-kollegium i dess olVanberörde underdåniga utlåtande yttrat, anser billigheten fordra, att distrikternes innevånare bereda och underhålla bostad för läkaren å det för hans tjensteutölning lämpligaste och såsom station bestämda ställe, får Utskottet, med hänvisande för öfrigt till hvad i afseende å aflöningsbeloppen för provincial-läkarne i allmänhet blifvit i föregående § af Utskottet hemstäldt,' tillstyrka, att arfvoden för ytterligare 4 extra provincial-läkare, nemligen en inom Handbörds härad af Kalmar län, en inom Nord-östra delen af Westmanland, en inom Ångermanland och en inom Westra och Östra Göinge härader af Christianstads län må, till belopp af 500 r:dr för hvardera, å stat uppföras, dock med vilkor, aft de nya distrikterne upplåta och underhålla bostad för läkaren å det ställe, som af KonglMaj:ts vederbörande Befallningshafvande godkännes. Beträffande åter de i öfrige här ofvan omförmälda motioner ifrågasätta nya läkare-beställningar, är Utskottet, innan vederbörlig undersökning i afseende å de till stöd för motionerne åberopade förhållanden försiggått, icke i tillfälle att bedöma nyttan eller vigten af dessa läkare-beställningars inrättande, hvadan Utskottet hemställer, att ifrågavarande motioner ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Bih. till R. Uti en inom Bonde-ståndet väckt, till Utskottet remitterad, motion har riksdags-fullmäktigen A. ./.
Svabs tvärort bar fortsatts utan anledning till malm till - - 4:o Gibeons tvärort har hvilat förandra arbeten och is 5:o Konstortens tvärort hade blifvit lemnad tills vidare för arbetet i fält efter den yttre malmstrimman, hvilken dock icke funniLs lofvande, Ort famnar - lil 12 1 K 12 ■ med en indrifning af Å den inre deremot, men hvarest strimmorna allt mer och mer dragit sig tillsammans Och hade af dessa begge arbeten vunnits berg och malm - - T:r Berg 8 2580 210 366 hvilka Gifvit 1 Malm 289 Stats-Vtskotlets Memorial> N.o 168. 13 hvilka 366 tunnor berg, då ortbrytningen icke kunnat utföras annorlunda än efter orternas längd, blifvit evalverade till 5 famnar Ort efter 72 tunnor p:r famn, utgör efter afdrag för de uppgifne 3 tyg famnarne n Summa för år 1841 8 För är 184%- l:o I Storgubbens tvärort, intet arbete 2:o L Storgubbens sänkning hafva blifvit utbrutne 3:o I Svabs tvärort - - 4:o I Gibeons tvärort - 5:o I Öfra konstortens tvärort Efter uppgift från Verket, hade här brutits 5 famnar Ort, men då Geschwornern, sedan de små malmstiimmorne blifvit från början eftersatte med orter och dessa till ett enda malmrum blifvit sammanbrutne, icke kunnat behö- rigen utreda famntalet af hvardera ortbrytningen, hade han, enär denna brytning med sänkandet derefter gått på försök och nästan ingen malm erhållits, uppställt beräkningen efter de tunnor berg, som deraf erhållits, utgörande 1354 tunnor, och då 108 tunnor Ortberg svara emot 1 famn, skulle 1354 tunnor utgöra 6:0
Här är det Ständerne, som ensamme bestämma grunderna ; men just derföre må icke Ständerne inträda i den speciella förvaltningen, hvilken enligt grundlagen är öfverlemnad till Styrelsen. Deri tillhör det Styrelsen att ensam handla. Nu har ett specielt fall inträffat, der en individ begärt förlängning af arrendet. Local-auctorileterne hafva tillstyrkt det, hvarefter frågan kommit till Kammar-colltm. Der har Gr. Anckarsvärd åter misstagit sig, då han trott att jag, såsom President i colhm, öfvervarit målet. Det har jag icke gjort, men detta hörer alldeles icke till saken. Collegii ledamöter hafva emedlertid afstyrkt ansökningen, åtminstone majoriteten, och K. M. har sedermera öfverlemnat handlingarna till Ständerna. Nu kunna Ständerne ej komma längre än alt säga: "sorn arrendatorn erbjudit att afstå byggnader för ett värde af 4000 ,Jr:dr, anse Ständerne för deras del, att, ifall för öfrigt nå"got hinder icke möter för att lemna bifall till ansökningen, 'undantag från de bestämda grunderna i detta fall kunna äga 320 Dcu a3 Maj. "rum.” Då intrader det förhållande jag i mitt första yttrande omnämnde, att undersökning på stället får ske af nämnd och kronofogde, hvarvid upplyses; ”Så och så myc"ket odlad jord finnes, hvarföre enligt vanliga laxer:s-grundef bör n i tunna spanmål för hvarje tunni, öppen åker betalas så och så mycket; vidare finnes odlingsbar jord, som under arrendetiden bör kunna odlas, och således om så och så manga år gifva det och det,” Efter dessa grunder böra sedermera villkoren för arrendets förlängning bestämmas, Då stanna Standerne på den punkt, der de böra stå, ty till ett beslut af dem bör det icke komma. Herrarne hafva för ett par dagar sedan visserligen beslutat prolongation af ett arrende å Svartsjö kungsladugård, men deraf foijer icke, att så bort ske, och dervid har, märkvärdigt nog, en nedsättning af de villkor, arrendatorn erbjudit, af StatsUtsk. blifvit föreslagen och af Ståndet bifallen.
n i n g e n! » Men uppå klippans häll på öde strand Där mås ocli tärna kretsa öfver vågen, Matrosens hustru reste zipp ett kors Till ögontröst när sorgen tyngde hågen. Dit Så Dit Då 67 ännu 80 år e f t e r h e n n e s undras icke endast af som hon snillrika dikter d ö d läsas och b e - de bildade samhälls S DU N 68 klasserna, utan i de m e s t skilda kretsar i helt vårt land. Hvem känner icke dessa sånger, bete m e d i hvilka allvaret så älskligt g ö m m e s skämtet, dessa mästerliga hvardagslifvet, denna dessa blixtrande, het. Då Anna det torftiga, m e n hemmet Maria Malmstedt vid unga i Upsala glada och började fint skrifva år bildade vers och öfversätta, var det helt visst icke m e d tanke p å att v i n n a b e r ö m m e l s e, u t a n f ö r a t t skaffa sig en välbehöflig inkomst. hon nog både genom som kommit en Nordenflycht, farenhet stubb dem, sig redan hon annan Hon, då udd med visste, att rätta literärt arbete ett Emellanåt lelse hårdt fann hon det kallelse, beledd. I utan terhet öfver de d u m m a tankar. sköt och en annan gifvit från till d e l. hon henne med de andra, Dessa i bithvarf äldre med modet sina och Från ej förstå hur hon » Ni kan ni så s i t t e r », v a r n a skalder diktning högsta på den fullaste mästerskap det yrke just hon valt, » g å till s i n n a t u r o c h och endast på itu nu sinnade » så en sjukde henne, vänner, som hade upphört Parnassens med sin Den förvar Sedan kunde det hända salong. hem höjd Men på Uphon prosa. D e lärda vid köksspiseln I tillbragte trefnad, sig öfver i början offentlig grens artid. som rådde för där.
Det återstår nu att genom Calcul visa, det den föreslagna Operationen icke medför någon förlust för Banquen , åtminstone ej 6å 58 Den 17 Martil, /. m. betydlig, att den på något sätt rubbar dess af mig kända soliditet. Jag skall bjuda till att uppgöra denna Calcul , så godt som jag lörstår, och efter det begrepp jag fattat om de Calcnler, hvilka åtfölja Utskottens Betänkande. Debet. Malmö och Götha C3nal - Disconters utelöpande Assignationer göra sammanlag de 737,687: 46: 2. Dessa Verks TreFrocents Skulder 3j924>468: 4 Disconternes utestående Fordringar med löpande Räntor till den 1. Contant behållning samt förmodad tillgång - 162,706: 36: 4. När nu afdrages Debet Summa 6,462,148: 34: 5. Visar sig ett öfverskott af 23,121; 37: 7. Dm 17 Martil, /. m. 59 Hvarigenom detta Liqvidations-sätt, när härtill lägges de af Utskotten beräknade brister . 761,831: 28.’ 3. Blir till en Summa af R:dr 784,953: 17: 10. förmånligare för Staten eller Banquen, än det af Utskotten föreslagna , utan att för Disconternes Borgenärer, på det hela betraktadt, medföra större förlust ^ men väl den för dem och det Allmänna stora fördelen, att genast kunna disponera behållningen. Den Ränteförlust, man kunde tänka sig möjeligen inträffa på Förskottet, lär försvinna, då 3 Procents Ränta, som är Banquens vanliga beräkning på temporaira Lån, i det närmaste uppgå till den Summa, som i Utskottens Calcul är upptagen såsom brist, och då blir förhållandet för Banquen i det ena och andra fallet lika, och kanske, genom den nu föreslagna Operationen, så mycket bättre, att upplupne Räntan till den 1, sistledne October, hvilken jag ej kan calculera , men som troligen ej uppgår öfver ett år för hela Summan, sammanlagd genom öfverskottet ersättes.
Han hade ju aflagt den mest fullständiga bekännelse om sin delaktighet i branden samtidigt med att han anklagat sin husbonde för densamma. Skulle icke denne slå armar och ben af honom, när han finge veta, att Strömberg vore angifvarens? Och nu väntade endast fängelset. Kunde han komma undan? Ack nej, att han ännu var fri berodde just på den omständigheten att polisen vore fullkomligt säker om honom. Hur skulle han också kunna rymma, gammal och orkeslös som han var, utan penningar och med polisen tätt i hälarne på sig? Det lönade ej mödan att försöka ens. Han var ohjelpligt förlorad. Strömberg hade väl ofta gjort bekantskap med fängelsets inre; men aldrig för någon värre förseelse än fylleri. Detta vore något värre. Att blifva dömd till många års straffarbete för det han förorsakat branden, ty det var ju ändå han, som gjort det, huru man än resonnerade! Åh, det var förfärligt. Och alltsammans för det förbannade bränvinets skull. För bränvinet hade han begått mordbrand. Tänk, för endast några usla supar hade han beröfvat två hundra af sina kamrater arbete för en lång tid! För endast några usla supar hade han sålt sin själ till den onde! För endast några usla supar hade han angifvit sig sjelf och förrådt sin husbonde! För endast några usla supar hade han för alltid skiljt sig från sin gamla stackars hustru, som så länge fått dragas med sin sorg öfver honom, sina barn, hvilka så ofta hoppats på hans förbättring! Hur mycket elände hade han icke dragit öfver sig sjelf och de sina genom sitt begär efter den kropp och själ ruinerande helvetesdrycken! Hvad skulle han nu göra? Han vågade icke gå hem, hur gerna han än ville taga afsked af de sina, innan hans öde förseglades; ty i rädslan och ångern vaknade några af hans bättre instinkter. Just då han vore hemma kunde ju polisen komma för att häkta honom. Han såg hur uselt ända igenom hans lif varit. Hur han lefvat som ett mensklighetens afskum, ständigt vållat de sina bekymmer och ledsamheter af otaliga slag genom sitt dryckenskapsbegär, hur litet godt han uträttat, hur otroligt sparsam den glädje varit, som han spridt i hemmet.
Fru Ahlholm var utan tvifvel den mest framstående personen i sällskapet, det såg man genast vid första ögonkastet af hennes pretentiösa min och den belåtna själfmedvetenhet, hvarmed hon blickade omkring sig. Och lika anspråksfullt var alt, som tillhörde henne. Till exempel den grå, af silkesblandadt ylletyg gjorda klädningen och den svarta spetssjalen på hennes axlar, huru yfdes icke de och bredde ut sig alldeles som om de velat säga: se på oss! hvad äro ni andra i bredd med oss! Hon var ett fetlagdt, undersätsigt fruntimmer, på några och fyratio år, mängden lik, hvarken ful eller vacker. Nu, då hon blifvit gammal, var hyn brunrasmig, men såsom ung hade hon kanske varit hvithylt, då håret ännu var linfärgadt. Af samma färg tyktes äfven den glesa, rakt utskjutande ögonhårsstubben vara, så mycket man kunde urskilja af densamma. De utstående, runda, blekblå ögonen lyste af själfmedvetenhet, och munnen var beständigt dragen till ett belåtet leende, så att de små tänderna blänkte fram, och till och med tandköttet syntes, isynnerhet på sidorna. På ena kinden satt ett födelsemärke eller en vårta, med några långa hårstrån ytterst, och just på det ställe, hvilket sköt ut i en rundel, då munnen drogs till skratt. Annars, som sagdt, var hon mängden lik, hvarken ful eller vacker. Fru Saxman, målarens hustru, satt blek och mager närmast henne; hon petade idkeligen med ena handens pekfinger om sina läppar och hörde kutryggig och aktningsfullt uppmärksam på fru Ahlholms prat, hvilket hon alt emellanåt interfolierade med små bifallande ljud. Någon motsatt åsikt uttrykte hon aldrig ens för unders skull, och många ord var det för öfrigt inte häller som hon i en följd vågade komma fram med. I stället försökte ett yngre fruntimmer, som satt på andra sidan, midtemot soffan, att alt emellanåt få ordet, fastän fru Ahlholm omintetgjorde alla dylika ansträngningar, i det hon höjde rösten ännu mera och gaf ökadt eftertryck åt sina ord.
Täcken af Fomull och i Siden W. 20 1 , af alla andra namn och slag W. 5° 1 Täljsten, oarbetad W< 5° 1 „ Arbetad W50 1 Tusch Se Färgor £7. Ull „ Okammad och okardad „ „ Fin Portugisisk, Spansk, Saxisk • 8 6 i lnkom Utgå- T ranmande ende sbo TullTullTullProc. Proc. Proc. och all annan fin ull W. 15 5 „ , Creditupplag 500 1 Ull, okammad ochokardad „ „ Grof Islands, Jut lands, Polsk och annan grof ull Wn 23 „ „ Creditupplag 500 # 1 L. „ Kammad W. 2 5 JO , Skinn-to W. 5 1 Ur, alla slag och delar deraf i „ ] L. 1 „ Studsare , W. 3° 1 1 „ Wagg ) Urband af Metall och andra slag 25 j Urglas Se Glas Urtjädrar Se Fjädrar Urkedjor Se Kedjor L. Urtallor W. 25 i F, Vanille 10 Victriol , Blå, blåaktig, Cyprisk och Saltzburger, el5b3 X. ler sa kallad Galitsenstein , Hvit, Zink och Gosslars, eller sfi kallad koppar-rök „ All annan Vietriol-Olja eller Spiritus Victualie? alla slag, ej specifkeiaHe W Viol Siron Se Sirop w Rot 1 VisitKoft W. m Inkom! Utgämandel ende TuttjTullProc. R. Wadd Bomulls W. H. Silkes s TV. X-Wagn ar och Åkdon, alla slag, nya och mer eller mindre brukade W. : Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 BIHANG TILL B&HHNUKBn RmSNMFAHWraO i» IB Urtima Riksdagen i Stockholm Åren 1844 och 1845. TSOTBE SAMLINGEN.
St:r öfverlemnade, i underd. skrifvelse den 23 Oct. 1823, till K. M:t, att uti personalen inom StatsContoiret i Nåder förordna den tillökning, som för utförandet af RiksHufvudboks arbetet kunde pröfvas nödig, samt att af Öfverskotten på StatsVerkets inkomster låta anordna den för denna tillökta personal belöpande aflöningen, intill dess densamma framdeles på Svea HofRätt med Götha D:o Skånska D?o R:dr 35o. „ 45o. 200. Betänkande!), Nto 128. 77 kunde komma att å Stat uppföras; men hvaremot en del af Tjenstemännen i det under KammarCollegium lydande AfräkningsGontoir borde indragas. På sätt R. St:rs Revisorer år 1827 anmält, har med 1825 års utgång AfräkningsContoirets indragning gått i verkställighet, och genom en, i följd af R. Sttrs ofvanberö.-de Beslut, uppgjord och af K. M:t d. 24 Mars 1824 i Nåder gillad ny reglering af StatsContoirets Tjenstemanna-personal, har samma personal, hvarmed så väl Verkets öfrige som AfräkningsContoirets Ärender och RiksBoksluts arbetet bestridas, blifvit minskad ifrån 4^ 3o. Den i förening härmed tillika skedde och endast genom berörde minskning i Tjenstemännens antal möjlig blefne förhöjning i LöneStaten, hvilken K. M:t ad interim till nästa Riksdag fastställt, har ledt till det resultat; att löne-beloppen blifvit förändrade; i lägsta graden från 264 R:dr 8. sk. till 4oo R:dr i den Andra från 3g5 R:dr 24.— till 800 R:dr i den Tredje från 777 R:dr till 1200 R:dr för Ledamöterne från 1260 R:dr till 1600