Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Salpeter fonden Bilagan litt. H. vid Salpeter-försåljningsmedlen Sammanbindning sbanan Orebro-Hallsberg Sammandrag öfver alla i 1862 års rikshufvudbok ingående medel. Bilagan litt. A. vid de af Krig s-kollegium under år 1862 bestridda utgifter Bilagorna litt. K L. och M. vid Seminarium för bildande af lärarinnor Serafimer-lazarettet Serafim erordens-gillet Revisionsberättelsen. Silkesodlingen, inhemska, anslaget till sid. 9. Se reservationen å sid. 253—251. Sillre skogs-skolas räkenskap » 34. Sinnessjukes hospital vid Konradsberg Sjukoch begrafningskassa, Kongl. Thea terns arbetares » 152. Sjukhuset, Allmänna Garnisons» 80—81. Sjöförsvaret, anslagen till » 77, 88—89, Se reservationerna å sid. 259—262. Sjöförsvars-departementets Kanslioch Kommando-expeditioners räkenskaper » 88—89. Sjömätningar, anställde » 91. Sjötullsmedlen » 45—47. Bilagan litt. D. vid » 5. Sjöärendena, Förvaltningen af » 88—91. Skara stifts Konsistorii räkenskaper — Veterinärinrättning » 51—52. Skeppsholmen, Arméens förråder å, » 61. Se reservationerna å sid. 257-258. Skiften och afvittringar » 139—141. Bilagan litt. T. vid » 141. Skjutskolor. Se reservationerna å sid. 259. Skogsinstitutet » 31—32. Skogs-skolornas räkenskaper » 32— 34. Skogsstyrelsen » 30-31. Skånska Hofråttens expensmedeisräkning » 148. Bilagan litt. U. vid » 147. Se reservationen å sid. 263. Srnittosamrna sjukdomars botande, anslag till. Tabellen vid » 47. Sockenkartor, anslaget till » 35—36.
Friherre Cederström, Jacob: Jag förenar mig med Professor Rosenschöld uti protesten mot Utskottets beslut att vägra en enskild. Ledamot att fä låta sin sär* Den 17 Julifrn. 76» skilda mening åtfölja Utskottets Betänkande, såsom illiberalt; men, i anledning af Friherre Stael* motion, hvarmed Herr Flach si,j förenat, hvarigenom anmärkningar i annan form än Grundlagen föreskrifver blifvit gjorda, så får jag erinra alt Grundlagen för sådana läll föreskrifver till och med ördal, 'mn sorn dervid skola nyttjas: och en såHUn anmärkningsfråga har ej mindsta gemenskap med Utskottets^ Betänkande. Herr Munck nf Rosenschöld: Jag fö renar mig med den värda Ledamot, som sist yttrat sig, i dea erinran att formen, som Herr Baron Staél von Hollstein nyttjat för framställandet af sin anmärkning, <j är enlig nud bokstafliga föreskriften i 29 §:n Riksdagsordningen. Friherre Stael von Hollstein: Jag har genast i början åberopat mig innehållet af 29 §:n i Riksdagsordningen. Den discussion, sorn ägt rum, har blifvit föranledd derigenom, att det tillkännagafs, det ingen ventilation öfyer ämnet, blott reservation, vore tillåten. Om således det är en nödvändighet att just samma ord skola giv af min raun; så får jag uppläsa dem här utaf Riksdagsordningen: ”Det är anledning till an märkning emot vissa Föredragande f StstsRädet, hvarom remiss begäres till Consti - 782 Den 17 Juli. f. m. tutionsUtskottet, inför hvilket anledningar-» jia uppgifvas skola’’. Friherre Cederström, Jacob, erinrade härvid, att de Föredragandes namn borde uppgifvas. Friherre Stael von Hollstein: Efter personer skola nämnas, sä fär jag tillkännagifva att det är eujot StatsSecreterarne Friherre Wirsén och Grefve Mörner, som jag är» nar göra anmärkning. Friherre mannerheim, Lars Angust:
Härigenom har Magazins-Inrättnin* gen vid skeende Spanrnåls-Utlefvereringar a(( påräkna ersättning för alla vid ett Magazin förefallande Utgifter utan undantag; Och härigenom skall den väsentliga fördel allt tner och trier befordras , att Magazins-Inrättningen bär sig sjelf och dess Fonder oförminskade bibehållas till de ändamål, hvarför desamma af Riksens Ständer blifvit anslagne. För Magazins-Direktionens och dess Tjenstmäns Aflöning, för Transport, Förlaster och andra Allmänna Utgifter, hvilka ej till någon speciel Magazins-rorelse kunna hänföras, anse Riksens Ständer full ersättning böra vara att påräkna genom Bränvins-bränningens bedrifvande i Stockholm och genom Arrende-Afgifter för Bränvins-brännings-rättigheten i Städerne Götheborg och Carlskrona 7. I sammanhang med den föreslagne förändringen i sjelfva Special-Räkningarne , och da Magazins-Direktionens befattning utgöres af 2:ne serskilda åligganden, det ena innefattande Inrättningens skyldighet att emottaga och utlefverera Spanmål för Stats-Verkets räkning, och det andra dess befattning såsom Nationel Handels-anstalt , tro Riksens Ständer det vara nödigt, att serskilde Hufvud-Böcker fcr dessa olika delar uppgöras, hvilka sedermera i en General KapitalRäkning skulle kunna sammandragas. Genom detta Bokföringssätt komme Utslagen af Verkens serskilde befattningar att visas, till en i mångå fall nyttig och nödvändig kännedom; och genom cie på desse Böcker grundade Vinstoch Förlustafräkningar , så inrättade i afseende på Verkets handels - Under Hani ga Sinfveiner'. 63 3 handelsrörelse, att å ena sidan upptogs till hvad pris den af Landet uppköpte Säd uppätt, Fraktkostnader och öfrige i och för Spanmålen hafde utgifter inberäknade’, och å den andra till hvad belopp Spanrnålen afyttrats, skulle ali upplysning erhållas om Mägazins-Inrättriingens tillstånd och dess förvaltning samt Revisionen af Verkets Räkenskaper med mera lättnad kunna verkställas. 8.
Anländ till Zürich, och just under en rodd på den undersköna Zürichersjön till ett landtställe, der en ung, lungsigtig och nyligen utrest landsman147 hade bosatt sig, erhöll han den underrättelse, att denne nyss hade aflidit. ”Hvilken sorglig öfverraskning!” (utropar han härvid). ”Det grep mig djupt.” Vid återkomsten till staden försäkrade mellertid den frejdade läkaren Schönlein, efter en undersökning af Kjellanders bröst, att det var ännu oskadadt, ehuru högst retligt. Nu fullföljdes färden; öfver St. Gotthard, till Italien. Lago Maggiore med sina Borromeiska öar, Milano med sin Dôm, Genua med sina Palatser, Pisa med sin Campo Santo – allt befanns herrligt. Än mera Florenz, med alla sina konstskatter och den ljufliga Arnodalen; korad till halfannan veckas hvilopunkt. Här upplät sig det Italien, som vandrarn egentligen sökte. Ändtligen framkom han, den 20 Oktober, till dess medelpunkt, till resans hufvudmål: Rom. Under hela denna färd var, i allmänhet, hans helsotillstånd bättre, än man kunnat förmoda. Reslifvets besvärligheter tycktes till och med stärka det. Den tid, som nu för honom börjades, bland fornminnen, konstverk och konstnärer, fick han under en höst, som ej var annat än en mildrad sommar, obehindradt njuta: ty de första månaderna i Rom inverkade på ett sätt, som öfversteg vänskapens djerfvaste förhoppningar; han syntes återuppblomma i en styrka och friskhet, som ej på länge varit hans lott. Dessa glada dagar fortforo, om än med några (till utseendet) mindre betydande afbrott af ohelsa, till slutet af Februari 1835. Då visade sig, att äfven i sjelfva Rom kunde vintern, och det första tidskiftet af vårens ankomst, vara menliga för den bröstkranke nordiske pilgrimen. Olyckligtvis inträffade, att vinterkölden i Rom var just detta år både hårdare och långvarigare, än vanligt. Han nödgades innesluta sig i sitt rum; och led dervid mycket af den omständighet, att de romerska boningarna äro beräknade blott på sommarluft.
Angående kreditiverna för ullproduktionens befrämjande, underlättandet af Arméens ackords-reg/ering samt Sveriges deltagande i 1855 års industri-exposition i Paris. (Rev. bersidd. 66—67.) Enär Fullmäktige i sin riksdags—berättelse, sidd. 34—55, för Rikets Ständer uppgifvit ej mindre^de utbetalningar, som skett å dessa kreditiver under den tid, Stats*Utikotle(s Utlåtande Jtä 59. 21 Utskottets granskning af Riksgälds-kontorets förvaltning omfatta*, än Sifvén hvad deraf vid riksdagens början var lyftadt, torde Utskottet endast behöfva hänvisa lill de härom sålunda af Fullmäktige meddelade uppgifter. 21:o. Angående det från Riksgälds-kontoret utbetalda belopp till inlösen af enkel bränvinsbrännings-redskap utaf koppar eller malm (Rev. ber. sid. 67.) Såsom återbetalning af de, för sådan redskaps inlösande efter derför gällande pris-bestämmelser, bos Riksgälds-kontoret lyflade medel, utgörande 246,434 R:dr 31 sk. 4 r:st. B:ko, har Kongl. Stals-kontoret under Maj ocb September månader nästlidet år till Riksgälds-kontoret aflemnat ett sarnmanlagdt belopp af 160,000 R.dr samma mynt. 22:o. Angående de för undsättningar vid missväxter eller felslagna skördar afstäda medel. (Rev. ber. sid. 67.) Genom de, under sistlidet års förra hälft, från Kongl. Stats-kontoret till
Lagerbjelke, Löwenhielm, Adelsvärd, Åkerhjelm, Poppius och Skogman. 40 Bilagor lill Constitutions-Utskoltets MemorialN.o i3. utgående tolagen äfvensom af de så kallade stadsandelarne uti åtskilliga uppstäder, hade Föredraganden yttrat: alt då ifrågavarande afgifter icke ingingo till Stats-cassan för bestridande af Statens allmänna utgifter, utan egentligen hade till föremål municipala inrättningar och anstalter för allmänhetens nytta och beqvämlighet, samt jemväl såsom sådana hitintills blifvit af Kongl. Majrt, utan Ständernas hörande, beviljade, förhöjde, nedsatte eller ock alldeles upphäfne, desamma icke kunde hvarken hänföras till sådan allmän beskattning, hvarom det i 60 § Regeringsformen är Riksens Ständer förbehållet alt besluta, eller betraktas såsom något privilegium för städerna, jemförligt med deni, som omnämnas i Regeringsformens 114 §; alt det föl jagt! igen hädanefter som hittills ankommer på Kongl. Maj:t att, efter sig företeende omständigheter, i Nåder besluta angående såväl beloppet af meranämnda afgifter och grunderna för deras beräkning, som controllen öfver deras användande till sina bestämda ändamål, samt alt vid sådant förhållande anledning icke syntes förekomma att, sedan förslag, rörande dessa afgifters beräkning och användande, blifvit utarbeladt, underkasta detsamma Riksens Ständers pröfning vid en blifvande Riksdag, och dymedelst ytterligare fördröja verkställigheten af en reglering, som redan länge varit af behofvet påkallad. Den 26 Mars i836 tillstyrkte Konungens Rådgifvare^/) Kongl. Maj:t att besluta, det under loppet af tio år, från och med det löpande året, 20,000 R:dr årligen skulle af Handelsoch Sjöfar tsfonden afsätlas för Slussbyggnaden i Stockholm.
Ränta .. 1.275. i76g. af 1 C 89 ) af Åttonde HufvudTitelns anslag till accords-ersättningar; och balanceras såsom återstående Capitalskuld till år 1829 20,448 R:dr 16 sk. B:co. Af den i Kongl. Förvaltningens Hufvudbok för år 1828, såsom utgående Balance till år 1829 upptagne behållning af 213,968 R:dr sk. Banco, hafva likväl 190,628 R:dr 4 sk. 8 r. funnits redan vara utbetalde, såsom förskotter: Till Sterky et Comp. för Hampa . Cederström 152: 28. — Öfverste-Lieutenanten Akrell och Professoren Ågren prenumeration å en Geografisk Lärobok 500. Reseoch Tractaments-kostnader: af Borneman 87: 1. 11. Cronstedt 500. Lefverering af Eke virke, Lidströmers Enka 8,659: 43. 8. Capitaine Servais, modeller m. m 529: 2 5.— Grefve B. von Platen i afräkning på betalning, för arbeten vid Motala Verkstad 5,000: Expeditionskostnader för Fregatten Euridice 12,000. Flottan i Stockholm, aflöning, kostnader för Sjukhuset nr. 2,814: 3 7. 6. D:o i Götheborg, Svinesunds Pontonbrygga m. m 12,209: i3. I. Ersättning för förskjutne Stubbelöner: till Malmöhus Läns Ränteri 707: 8. —• Summa R:dr 190,628: l\. 8. Desse förskotts-utbetalningar, som under namn af behåillne medel och utestående fordringar i Hufvudboken balanceras, hafva, utan dertill i Cassaboken synliga anteckningar, skedt emot interims-qvittencer, hvilka icke åtföljt Räkenskapernes verificationer, utan, efter hvad upptyst blifvit, skola förvaras bos Casseuren, till dess full liqvid och afskrifning sker.
Banko - Diskont - Verkets Direction har, uti häröfver infordp.idt Utlåtande, med åberopandeaf ä- §• j <ief för Banko Diskont-Verket utfärdade Reglemente , sorn stadgar, att till säkerhet vid utlåning antingen bör ställas vederhäftig borgen eller ock vid Skuldebrefvet bifogas så beskaffade Documenter, Accepter , Obligationer eller Aktier och goda Vexlar, sorn allmänt äro gällande eller innefatta den för Verket erforderlige säkerheten, ansett, att Aktier i Götha Canal-Bolag destomindre kunna hänföras till handlingar af sistnämnde egenskap, som Aktie-ägares rätt till delagtighet i' Bolaget, heli och hållet beror på fortsatt inbetalning af det tecknade Aktie-Capitalets återstod; vid uraktlåtet fullgörande hvaraf, Aktierne hemfalla till Bolaget , och i Långifvåtens hand blifva - BanhoUlsholtets Betäntanden. 697 Va utan allt Värde. Då, ined afseende härå, den princip vid Diskont-utlåningen i allmänhet, hittills finnes stadgad och följd, att Icke såsom säkerhet antaga och godkänna Aktier, hvarå den tecknade Summan ej blifvit till fullo insatt; samt, äfven med förutsättande äf en sådan inbetalning, ttpprnärksarnhgt dera mäste lästas, huruvida det erbudne Hypöthékét är allmänt gällande safnt innefattar fullkomlig säkerhet För Länet, så att det samma , i händelse af uteblifven godvillig betalning, må genom tantens försäljning ingå; hair Direktionen fufinit med Banko Diskont-Verkets Säkerhet oförenligt att tillstyrka någon Förändring i den föreskrift, hvarigenom Lötha Canal-Bolags* Aktier blifvit från Lane - rättighet i Banko - DiskontVerket undantägnö.
Hon gick i kyrkan om söndagarna, i aftonsången till och med, när han själf predikade, hon var med på andliga symöten och deltog med ifver i kafferep för fallna kvinnor. Men hon hade någonting i ögonen, hvad det nu var, som kyrkoherden var allvarsamt bekymrad för. Hon slog ej ned dem, så ofta han skulle önskat, och här om dagen hade hon skrattat, riktigt gapskrattat åt en historia, som kyrkoherden rodnade ända upp öfver öronen, bara han tänkte på. Och så dansade hon. Kyrkoherden ryste vid tanken på en dansande prästhustru, och han beslöt att omvända henne. »Kärleken förmår alt», sade kyrkoherden till sig själf, där han satt i gungstolen och rökte pipa. »Och Gud är kärleken», tillade han en stund efteråt andäktigt. Kyrkoherden gungade fram och åter, fortsättande sin tankegång. »Jag skall föra henne till Gud», tänkte han. »Den jordiska kärleken skall blifva ett medel i Guds hand att föra henne helt in på den smala vägen. Och den, som med tårar sår, han skall med glädje uppskära. Han drog ännu ett par bloss ur pipan och stälde henne sedan ifrån sig, stärkt af sina fromma betraktelser och af tobaken. Det var med ett stilla, resigneradt sinne, han fattade sitt beslut för lifvet. Konsul Lindbloms hem var ej sådant, han önskade det. Konsuln själf var känd för att aldrig besöka kyrkan, aldrig gå till skrift och aldrig lägga sig i sin hustrus och dotters religiösa förströelser. Från ett sådant hem borde hon räddas, räddas genom honom. Kyrkoherden fick nästan tårar i ögonen öfver sitt eget ädelmod och upprepade för sig sjelf, att salighetens väg är beströdd med törnen. Men om hon nu icke älskade honom? Kyrkoherden gjorde betänksamt toilett, under det han funderade öfver detta. Han knäppte upp sina hängslen – »åhjo, visst gjorde hon det», – tog på sig en ren skjorta – »inte gaf hon honom korgen» – satte på rocken och putsade sina naglar – »om han bara vore riktigt säker» – jämkade prästkragarna framför spegeln – »varium et mutabile semper femina». Om han bara hade någon visshet!
Charta öfver Skandinavien, ^ingående bidrag af allmänna medel till anskaffande af. XVI. B. 202. XVII. 5g. Å. 4 J8. XXI. B. 98, 578. XXIII. A. 4. U. 356. XXIV. A. 3. XXV. U. 86. U. 87. A 128. XXVI. E. 114. ( 69 ) Charta-sigillata å fullmakter, constitutorialer, transportoch bytes-resolutioner, afsked m. m., om frihet från. Cbartae-sigillalas-afgiften, om förändrade föreskrifter i afseende på beräknandet af. V. B. 104. A. ,85. VIII. U. 378. A. 453. — om beräkning af. Se Sjötullsmedlen. Chartae-sigillatae-förfättningen, om föreskrifter till förekommande af underslef emot. III. 217. IV. R. 110. XVIII. U. 597. XXIII. Cbartering af handlingar i concursmål, om förändrade föreskrifter för. V. B. 104. A. ,85. VIII. U. 378. A. 453. Chartor, statistiska, om anvisande af ett förskott till anskaffande af, öfver Statsförvaltningens särskilda grenar. lil. 270. Chaussee emellan Westerås och Fahlun, angående anläggande af. VII. Chole,a-farsoten, angående sökt befrielse från ersättandet af uppburna förskott till utgifter i följd deraf. XIII. B. 559. A. 621. XVI. U. 202. XVII. A. 60. XIX. E. 108. Christianstad, om upphörande af portpenningarne derstädes. Se Portpenningarne. Christinehamns stads äldste, angående eftergift för, i fråga om ett danaarf. Se Eftergift.
Dessa hafva redan blifvit granskade af så många talare inom Ståndet att man kan vara ganska kort i frågan, men det är likväl ett par hufvudskäi, ibland dem, som Utsk. anfört, hvilka jag tror det icke vara öfverflödigt, att ytterligare vidröra; ty om dessa skäl vore öfverensstämmande med verkliga förhållandet, så skulle det vara af stort inflytande. Utsk. påstår det vara otvifvelaktigt, att ''den öfverdrift, med hvilken bränvinsbränningen under sisth höst blifvit utöfvad, och i följd hvaraf mera bränvin anses hafva blifvit på vissa ställen tillverkadt under en månad än eljest plägar tillverkas pä G” vara den förnämsta anledmn till de höga sädesprisen. Med den här omtalade öfverdrift, hvarmed bränvinbränning blifvit utöfvad förhåller sig likväl så, som en talare på förmiddagen, Hr Gripenstedt, upgifvit, nemi. att bränvinsbränningen under höstmånaderna år 1853 icke i afseende på pannerynul och antal bränneriet' öfversteg den pannerymd och det antal pannor, hvarmed bränvinsbränning om hösten året förut varit bedrifven. Han lemnade likväl uplysningar endast från 15 län. Jag har deremot sett officiella upgifter i ämnet ifrån 21 län, hvaraf likväl 3:ne läns upgifter äro i det fallet ofullständiga att man icke kan se huru många pannor drifvits med ånga eller huru många, som endast utgjorts af enkla apparater. Af dessa upgifter för 21 län (då upgifter ännu fattas för Jönköpings, Elfsborgs och Gottlands län), finnér man alt hösten 1852, brändes med 26,013 pannor och hösten 1853 med 26,467 pannor, d. v. s. ungefärligen 400 pannor mera, både stora och små, det sednare året. Hvad paunerymden angår, så visar sig att den år 1852 utgjorde 570,558 kannor och deremot 1853, 546,362 kannor och att således pannerymden det sednare året utgjorde emellan 20 och 30,000 kannor mindre.
De lyda sålunda: ”Wi CARL JOHAN gore veterligt: Att då Wi ansett det vara ett bland de vigtigaste föremålen för Wåra Nådiga omsorger, att kraftiga anstalter vidtagas för befrämjandet af odlingen och befolkningen i rikets norra provinser, der stora ödeliggaude trakter ännu vänta på arbetande händer, för att blifva gagnande för landets innebyggare och det allmänna; och för vinnande häraf angeläget är, att Afvittringsverket derstädes får en skyndsam, ändamålsenlig och säker gång efter i alla delar bestämda föreskrifter, så att tjenliga tillfällen för hugade odlare att sig nedsätta när som helst må vara att tillgå, och den redan varande nybyggaren, genom stadga och säkerhet i dess område, uppmuntras till sina egors vidare upparbetande och förbättrande; så håfve Wi — —, § 1. ”Afvittringens föremål äro: "Att skilja Kronans marker från enskildes egor:" ”Att af Kronans marker tillägga svaga hemman fyllnad i deras behof:” Att urskilja hvad hemman utöfver deras mantal och ränta innehafva:” Att al Kronans öfverloppsmark indela och utstaka nybyggen, att af hugade odlare emottagas; och Bih. till R. St. Stats-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. ”Att genom dessa anstalter bereda för hemmans-åboerne full visshet och säkerhet om deras egorymd, och för idoge arbetare tillfälle till nya hemmans anläggning på Kronans allmänningar och öfverloppsmarker, samt sålunda befrämja landets uppodlande och bebyggande.” § 6.
Ty det kan icke förnekas, att många i samhället ega ej annan känsla för den i hrottet fallna menniskan än föraktet, se inga möjligheter till det goda hos henne, kunna ej upptäcka en enda gudomlig gnista glimmande i det djupa mörkret — kunna ej urskilja den dyrbara själen lik ett juvelsmycke i dess smutsiga, illa medfarna låda. Huru skall icke för denna obarmhertighet de brottsliges och fångnes hjertan stötas bort från det goda och hårdna i en sådan fiendtlig luftkrets! Men huru nu afhjelpa alla dessa missförhållanden och för framtiden hindra, alt tusentals menniskor redan från ungdomen undanryckas samhället och derefter måhända för lifstiden borttvina i Statens fängelser till börda för sig sjelfva och det samhälle, som dem förskjutit? Medlen kunna vara många. Jag skall angifva ett och annat, såsom efter milt omdöme de förnämsta. t. En af våra frejdade förfaltare, framlidne biskopen Agardh, har vid ett tillfälle yttrat, ”att principen för vår tids förbättringsanstalter är, alt genom en ny yttre lefnadsbana, en ny endast till ytan och handlingarne trängande uppfostran åstadkomma en förbättring. Oaktadt alla våra försök deruti oupphörligen gäckas och misslyckas, fortfara vi alltjemt alt fortgå i denna rigtning, hvilket är ett bestämdt vårdslösande af kristendomens lära, som innehåller, alt ingen förbättring eger rum utan den, som utgår från hjerlats fullkomliga förändring genom ett förutgående förkrossande och en derefter följande ombildning af hela den förderfvade naturen.” Fångens religiösa undervisning är också den säkraste grundval, på hvilken all förbättring måste grundas, den rot ur hvilken all pånyttfödelse måste utgå, för alt bära goda frukter. Den förutan är all yttre förändring i fångens uppförande endast hyckleri; bans inre blifver lika förhärdadt, endast med en tillökning af slughet och list. Själavården är således af en djup inverkan oell måste utföras med nit och samvetsgrannhet, Presten vid eli fängelse hör hafva ett rikare mått af erfarenhet och följaktligen en förut förvärfvad djup menniskokännedom för att kunna läsa i brottslingens hjerta.
Förordningen den 24 September 1861, angående tillsyn å förvaltningen af omyndigs egendom; 104 Prot.-Utdrag den 3 December 1862. 2:o Jöns Rundbäck från Göteborgs och Bohus län, om revision af Kongl. Förordningen den 24 September 1861, angående tillsyn å förmyndares förvaltning af omyndigs egendom; 3:o samme man, om ändring i föreskrifterne, angående rösträtt vid organist-, klockareoch skollärareval; samt 4:o Erik Ersson från Gefleborgs län, om tillägg till 1 § i Kongl. Förordningarne den 20 November 1845 och den 27 November 1834, angående jords eller lägenhets afstående för allmänt behof. S. D. Till Stats-Utskottet remitterades följande motioner, nemligen af: l:o Carl Anders Larsson från Östergötlands län, derom, alt Rikets Ständer icke mätte bifalla Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof m. m. i vissa delar; 2:o Sven Nilsson från Christianstads län, derom, att uträkning, debitering och uppbörd af den så kallade halrastädjan i Christianstads län må upphöra; 3:o samme ledamot, om anslag och lån för anläggande af en jernväg emellan Hessleholm och Christianstad; 4:o P. 0. Hörnfeldt från Wester-Norrlands län, om anslag för myrutdikningar och sjösänkningar inom Wester-Norrlands län; 3:o Josef Smedberg, jemte andra Riksdagsfullmäglige från Elfsborgs län, om statsanslag för