Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Speglar sig solen. Hon gläds åt sin prakt: Är mod uti hjertat, har armen ock makt! Hit hör äfven den berömda choren af Drömmar, i andra aktens andra scen: ”Vid vassen af den krökta ström”; till hvilken Skjöldebrand satt en melodi, som troligen ännu ej är bortglömd. Likaså det tal, som Medea i sista aktens femte scen håller till sina barn, då hon med dem, undan Thessalierne, tagit sin tillflykt i Junos tempel. Börjande med orden: Det finns en evig Makt, som från sin himmel ser Vid barnens späda rop i lägsta vagga ner – har jemväl detta tal blifvit af Geijer beledsagadt med toner, om hvilka jag här ej behöfver påminna. Slut-scenen är, i poesi, i musik, i dekorations-prakt, ojemnförlig; och ingen tid, så länge ett svenskt språk finnes, skall förgäta de ord, med hvilka Medea försvinner i skyn på sin drakvagn: Drucken af hämd, min ära har vunnit. Jason! med dig min kärlek försvunnit! Hvilken triumf! Hvad segrar! Hvad makt! Kreon, Kreusa, i lågor ha brunnit; Under min fot deras kronor jag lagt. Häftiga kärlek! den låga du sprider, Är mäktig till dygder, och mäktig till brott. Älskande hjertan! tillkommande tider! Rädden mitt minne, och gråten min lott! Lidner var nu, i hast, erkänd öfver hela Sverige såsom en stor skald; af många, såsom dess störste. Han hade inom ett enda år utgifvit tre så märkvärdiga verk. Ytterst få äro de skalder, som – och vid sådan ungdom – så (eller mera) lysande debuterat. Allmänheten visste förmodligen ej, att han icke var mer än tjugufem år gammal; men man visste, att han stod i, eller föga hunnit öfver ynglingsåldern. Hvad borde man då icke vidare af honom vänta! Skulle han så fortfara, att, liksom ur ett ymnighetshorn, utgjuta det ena sköna alstret efter det andra? – Man nämnde, man hörde hans namn, med en blandning af hyllning och häpnad. Men detta snille hade redan uppnått sin höjdpunkt. Ett stort försök vågade det ännu, innan det för alltid sönk nedom den.
Men ej må sådant gruf-arbete eller utmål tillstädjas annan än den, som i odalfältet delegare är. §. 41. Förmenar gruf-egare, som, för fyndighet af den beskaffenhet §. 1 bestämmer, innehar ett mindre utmål, än i 31 §. tillåtet är, ehvad ulmålet före eller efter denna författnings utfärdande blifvit honom lilldeladt, alt han för sin grufvedrlft är i behof af större utmål, då må han derom göra ansökning hos Bergs-öfverstyrelsen, som, i läll laga hinder ej möter och behofvet sådant påkallar, eger förordna om nytt utmåls utläggande i den ordning detta kapitel stadgar. Vilja flere innehafvare af särskilda utmål, som gränsa intill hvarandra, dem för lättnad i arbetet och gemensam grufvedrift till ett enda sammanlägga, ege ock Bergsöfverstyrelsen, på gjord ansökning, hvilken det tillkommer Bergmästaren att emottaga och med sitt af fullständig beskrifning åtföljda utlåtande tijl Bergs-öfverstyrelsen insända, att derom, i fall hinder ej möter, förordna efter thy som lämpligt pröfvas, utan afseende derå, att det sammanlagda utmålet innefattar större vidd, än eljest tillåtet är. Om grufnedriflen samt vilhoren dervid, så ock om dag-orters eller s. k. stollars anläggning. §. 42. Grufveeller utmåls-egare skola vara förbundne att grufverörelsen eller afbetet med den drift framgent fortsätta, att åtminstone antingen bergs-sprängning lill en 532 Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 485. kubikfamn, eller 4 å 5 kubikfamnars jordrymning, eller ock annat grofveeller grufvebyggnads-arbete, motsvarande 200 dagsverken, årligen på stället utföres. Dock gälla dessa föreskrifter ej sjömalms-tägter samt grafveoch slaggvarp, hvilka emellertid aldrig längre tid än högst 3:ne år må lemnäs obegagnade eller utan bearbetning. §. 43.
3. hvilket belopp öfverstiger samma års beräknade bevill ningssumma » 1,730,000: med banko r:dr 114,079: 16. 3. Allmänna bevillningen för är 1848 har, efter afdrag af de under besagde år utaf Riksgälds-kontorets medel förskottsvis godtgjorde taxeringskostnader inom Stockholms stad, influtit: under år 1848 med r:dr 59,057:14, 9. häruti inberäknade arfsoch testaments-bevillningsafgifter samt hvad vid ränteliqvider innehållits; och under år 1849 med 1,806,814: 7. — 1 865 871-21 9 och om härtill läggas, under de 3:ne förllutna qvartalen af innevarande år, för 1848 ytterligare influtne 18,774:28.11. 1884 646- 2 8 visar sig således att, utöfver den för 1848 beräknade bevill ningssumma 1,730,000: uppkommit ett öfverskott af r:dr 154,646: 2. 8. Af allmänna bevillningen för är 1849 åter hafva, efter afdrag af en verkställd restitution samt ofvanomförmälte taxeringskostnader, influtit: under sistlidet år, med inberiikning af då erlagda arfsoch testaments-bevillnings-algifter samt innehållen räntebevill ning r:dr 104,950: 12. 6. och under de förflutna 3:ne qvartalen af innevarande år ... » 1,843,064: 25. 7. 1 948014: 38 1 hvarigenom då bevillningssumman för dr 1849 beräknats till 1,850,000: uppkommit ett öfverskott af r:dr 98,014: 38. 1 46 Stats-Utskottets Memorial.
Sami, 1 Afd, 10 Haft. 1 2 Bevillnings-Utskottets BetänkandeN:o ig. seende väckt motion, hvilket är en så mycket större förseelse af Utskottet (om jag får nyttja detta ord), som det har gällt en grundsatts om hvad man är skyldig det med oss förenade brödrafolket. Jag har nemligen väckt en motion för att fästa uppmärksamheten på det oriktiga och obilliga deruti, att sista Riksdagens Ständer hafva tillåtit sig att pålägga bevillning på lönerne af unionella tjenster, som utgå af både Svenska och Norrska medel, då Norrige icke har gjort detsamma. Ja! man har häruti gått så långt, att, om man beräknar, hvad Norrige bidrager till de diplomatiska utgifterne och det antal Norrmän, som bestrida sådane tjenster, hvilket, som jag tror, för närvarande inskränker sig till tvänne Legationssecreterare, så få verkligen Embetsmän, sorn icke äro ensamt Svenska Embetsmän, ty det heter t. ex. Sveriges och Norriges Minister i Petersburg, skatta för mera, än de af Svenska Statsverket uppbära, d. v. s., de få skatta tili Sverige för Norrska medel. Men derjemte finnes det ett annat förhållande, för hvilket icke kan uppgifvas den aldra ringaste grund. Sådane Consuler nemligen, som hvarken äro Svenskar eller Norrmän, utan födde af en tredje nation, få skatta ensamt till Sverige för hela sin lön. Med hvad skäl anser man t. ex. Anastasy i Alexandria eller Wilkins i Odessa vara mera Svenskar än Norrmän? Jag skulle för min del tro, att denna beskattningsrätt af gemensamma medel, som Sverige tagit sig, är ett ingrepp i Norriges rätt, emedan detta är en fråga, som icke annorlunda än i unionell väg kan gemensamt afgöras; och jag tror icke, att de några hundrade eller tusende Riksdaler, som man på detta sätt i bevillning kan komma åt, äro värde ett brott emot helgden af det förenade Rikets rätt.
I Norrska författningen står bestämdt utsatt vissa böcker, som skola finnas der, utom de s. k. skolböckerna. Kanske vore det tjenligast att äfven hos oss bestämma vissa böcker, som Jjorde i skol-bibliotheket finnas, utan att derföre inlåta sig i alltför noga föreskrifter. I närmaste likhet med Norrska författningens i4 §, skulle jag anse, alt vid hvarje sådan skola borde finnas bibel, psalmbok, postilla, lagbok, grundlagarna och en karla öfver Sverige och Norrige utom skolböcker. I §:n i4 yttras i fråga om enskild persons åstundan att inrätta skola, "att anmälan derom bör göras hos församlingens skolstyrelse, att den sökande bär vara välfräjdad och äga den skicklighet, som för undervisning erfordras, samt att en sådan skola bör, hvad undervisningen angår, lyda under skolstyrelsens inseende.” Om man föreställer sig, att en skol-slyrelse vore, såsom man påstår om andra styrelser, intagen af något be - D c ii 22 Juli f. m. grepp om egen skicklighet; så kunde det hända, att hon ausåge ingen annan skola duga än sin egen; eller att, fruktande för medtäflare, hon skulle vilja tillintetgöra deias tillvaro och derigenom möjligen hindra all förbättring i sockenskolan. Jag anser således detta stadgande vara för vidsträckt. Skol-styrelsen har icke med andra undervisningsanstalter att göra. Den ende, som med dem har att skaffa, ar socknens kyrkoherde, som skall tillse, att ett sedligt förhållande i skolan iakttages och att christendom der läres. Författning derom utfärdades redan under tvediägtstiderna. Den stålhös Wilskman, jag skall ej besvära nied uppläsning deraf; ty mitt anförande är redan för långt; men jag har velat antyda detta till Utskms underrättelse, i händelse att betänk, återremitteras. Jag tillstyrker således, att hela stadgandet måtte utgå. Sedan kommer 16 §:n 2 morn., så lydande:
Dessa omgångar, hvilkas tillämpande vid ingen riksdag kunnat undvikas, hafva, enligt hvad erfarenheten nogsamt ådagalagt, alltid bidragit lill att betydligt förlänga riksdagarne, men sällan lyckats att åstadkomma hvad man med dem åsyftat, nemligen förmedling och jemkning af Ståndens och Utskottets olika åsigter. Den rätt, Stats-Utskottet i omförmälda måtto har sig tillagd, slår emellertid, närmare betraktad, utom den princip, hvarpå bildande af Utskott grundas, och som egentligen icke är annan, än behofvet af utredning och beredning af ärendena, innan de hos Stånden företagas till pröfning. I afseende å ifrågavarande förhållande, står Slats-Ulskottet dessutom ensamt framom de andra Utskotten, till hvilka väl, enligt 49 § Riksdagsordningen, återremisser af meddelade betankandeu, vid dessas föredragning första gången inom Stånden, kunna ske, men icke ovilkorligen böra ske; och denna rättighet för Stånden att, der de sådant nödigt finna, kunna till ny utredning af Stats-Ulskollet återremittera vissa eller aila delar af de genom detsamma beredda förslag, synes ock för vinnande af tillräcklig upplysning öfver alla till detta Utskotts preliminära behandling hörande frågor innebära ali den garanti, som önskas kan, utan behof af de omgångar, som nu äro påbjudna. På dessa grunder hade Konstilulions-Ulskollet under sistlidne riksdag lili grundlagsenlig behandling afgift it ett förslag lill ändring af 69 § Regeringsformen uti ofvannämnde syftning, upplaget uti dess Memorial för den 15 Juni 1848, N:o 16; och ehuiu delta förslag sedermera, lill följd af eli Riksstånds afslag, förfallit, har Utskottet, som, i anledning af derom vackt motion, å nyo pröfvat frågan, funnit sig, serskildt med afseende derå, alt tre Riksstånd gillat nämnda förslag, böra detsamma å nyo framställa, med följande lydelse: KonstitutionsUtskottets Memorial, N:o 14. 5 Regeringsformen, § 69.
1 enlighet härmed vågar jag vördsamt föreslå: alt Rikets Ständer läcktes lill bidrag för en jernbana från Ystads stad till södra stambanan vid Eslöfs station anslå en summa af 2,450,000 R:dr, motsvarande 1 af den kostnadssumma, hvartill anläggningen af nämnda hana, uti af Herr Kapten Frykholm uppgjordt förslag, beräknats, med vilkor alt det bolag, som för ändamålet bildats, ansvarar för anskaffande af den återstående tredjedelen. Om remiss häraf till Höglofliga Stats—Utskottet anhålles. Stockholm den 26 November 1862. Jöns Andersson, från Malmöhus län. Af C. Jl. Svensén från Calmar län, om ett bestämdt lagstadgande rörande bättre rätt lill utmätt fast egendom. Gällande föreskrifter i afseende på utmätning och försäljning af fast egendom äro i hög grad ofullständige, föranledande till rättegångar och obehagligheter mellan fordringsegare, gäldcnärer och underexsekutorer. — Vid försäljning af fast egendom, som blifvit i laga ordning utmätt, förekommer som oftast det förhållande, att antingen gäldenären efter utmätningen försålt fastigheten lill annan person, eller ock att inteckning blifvit sökt efter det utmätning skett, och af domstolen, som om utmätningen icke kunnat ega kännedom, beviljad. Det inses lätteligen att en oredlig gäldenär, ifall den ena eller andra af dessa åtgärder blifvit lagliga förklarade, kan helt och hållet betaga utmätningssökanden Motioner i Bonde-Ståndet 1862. 307 dess rätt att få liqvid ur köpeskillingen för den utmätta fastigheten, enär såväl försäljningen som den intecknade skuldsedeln kunna vara diktade och tillställde just i sådan afsigt; och som jag känner att domstolarne, då rättegångar i dylika fall uppstått, fastställt både försäljning, sora af gäldegären efter utmätningen vidtagits, och inteckning, som efter laga kraftvunnen utmätning i fastigheten blifvit sökt och erhållits, anser jag mig böra föreslå: alt en bestämd lag härutinnan utfärdas, som stadgar, att hvarken försäljning af elier inteckning uti fast egendom, som tillkommit efter laglig utmätning deraf, må ega gällande kraft. Prejudikat saknas visserligen icke derpå, att Högsta
I öfverensstämmelse med föreskrifterna i 47 Kap. Missgerningsbalken, 2 och 56 §§ af Kongl. Maj:ts förnyade nådiga Legostadga för husbönder och tjenstehjon den 23 November 1833 samt 10 Kap. 1 § Utsökningsbalken och Kongl. Förklaringen den 23 Mars 1807, hade nemligen förrberörde, Båtsmannen Silfver ådömda böter bort förvandlas i ena bot till enkelt fängelse; hvaraf följde, att, ehvad det till Länsmannen extraderade protokoll eller del sedermera till Konungens Befallningshafvande insända transsumt deraf innefattade HäradsRättens å tinget afsagda beslut, hvarken det ena eller andra instämde med lag; och att således svårare straff blifvit den sakfällde, för hans förseelser, ålagdt, än lagligen bort äga rum, åf hvilka det svåraste jemväl gått i verkställighet.
(Beviljadt vid samma Riksdag) Dito till staden Wenersborg å dito af 150,000 R:dr, för stadens återuppbyggande efter 1834 års eldsvåda; för hvilket lån den lindring i betalningsvilkoren, vid Riksdagen år 1841 medgafs, att stadens skuld vid 1840 års slut får godtgöras med 6 proc. årligen af den ursprungliga lånesumman , hvarvid skall beräknas 4 proc. ränta för det oguldna beloppet. (Beviljadt vid 1834 och 1835 års Riksdag) . Dito till staden Wexiö, å dito af 100,000 R:dr, för dito efter 1838 års eldsvåda, emot inbetalning af 6 proc. årligen, hvaraf 4 proc. ränta för det återstående lånebeloppet borde beräknas samt^ rän tan utgå från den 1 Juli 1843, men kapital-afbetalningen först från samma dag 1846. A detta lån, som utgick af det vid sistnämnde Riksdag anvisade mindre kreditiv, afbetaldes 79,400 R:dr genom den efter 1843 års eldsvåda från Städernas Allmänna Brandstods-Bolag utbekomna brandskade-ersättning Dito till samma stad å 240,000 R:dr, för dito efter den staden år 1843 å nyo öfvergängna eldsvåda; lånemedlen få innehafvas räntefritt till deni Januari 1850, hvarefter 3 proc. ränta skall utgöras för lån å hus af sten, kalkbruk eller med tegel klädda trädhus samt 4 proc. dito för lån å andra trädhus; börande från den 1 Januari 1853, såsom kapital-afbetalning och ränta, årligen erläggas 6 proc. å primitiva lånesummorna. (Utgifvet af det vid 1840 och 1841 års Riksdag anvisade mindre kreditiv)
Efter Taxeringarnes flut äligge Häradsskrifware!, at öfwer alla de Officerare och öfrige Tjenstemän wid Regementet päförda afgifter ofördrojeliaen upprätta och till Lands, höfdingarne aflemna förteckningar, som till w.e« derbörande Regements-Befälhafware öfwerlem. nade, af dem böra tillställas Uppbördsmännen wid Regementen, för att samma afgifter af hwars och ens Lön innehälla; kommande att sörhälas med deste medels lefwererande och redowisande pä sätt hittfls manligt warit." "Hemman, Bruk eller andra Lägenheter skola, om än ägaren är annorstädes Mantalsskrifwen, alltid sä wäl till deras wärde, som till den ärligen behällna inkomsten uppskattas af Taxeringsmännen i den Ort der de äro belägne; men för sädane Fabriquer, eller Förädlingswerk, hwilkas tillwerkning ej pä stället afsättes och hivilkas afkomst Taxerings. Comiteen säledes icke är i tillstånd att bedöma, kommer endast tillwerkningens betydlighet eller gwantitet jemte tillwerkningskostnaden att af bemälte Comitee antecknas, och uppgifwas till den Taxerings-Comitee, der ägaren taxeras bör." Sid. 27. n. Mom. ''Mantalsskrifningarne pä
För att undgå denna tanke, har jag öfvergifvit alkemien; men en pergamentrulla, som, förseglad med sju insegel, förvaras i den hemligaste vrå af mina hvalf, innesluter de märkvärdiga erfarenheter, som jag med afseende på perpetuum mobile och homunculus har förvärfvat34. Men till våra förberedelser för andebesvärjningen! Först möter oss frågan: är stunden gynnsam? Äro aspekterna goda? Aspekt kallas den ställning, som tvenne planeter intaga till hvarandra. Hvarje kalender från de århundraden, som ligga mellan mig och er, talar om dessa aspekter: om planeternas konjunktion (då de befinna sig på samma meridian och således intet vinkelafstånd dem emellan eger rum); deras opposition (då de stå midt emot hvarandra på himmelen), deras qvadratur (90° afstånd), trigon (120°) och hexagon (60°). Om den blodröde Mars eller den bleke Saturnus står i qvadratur eller opposition till hvarandra eller till någon af de öfriga vandrande stjernorna, så bådar detta förderf35. Men i dag äro begge dessa planeter oskadliga; aspekterna äro goda, och sjelfve Mars, som ”befinner sig i första ”ansigtet” af sitt eget hus36, är på grund häraf tillochmed vänligt stämd. Äfven månen, hvars bistånd är nödvändigt, står i en vänlig stjernas hus och i en hugnesam qvadratur till Jupiter. Här möta således inga hinder. Saturnus bor i Stenbocken och Vattumannen, Jupiter » Fiskarne och Skytten, Mars » Väduren och Skorpionen, Solen » Lejonet, Venus » Oxen och Vågen, Merkurius » Jungfrun och Tvillingarne, Månen » Kräftan. I astrologiskt hänseende återstår oss ännu att tillse hvilka planeter äro det innevarande årets regenter. Med andra ord: hvilka planeter bilda årets första aspekt? Se här i mitt kalendarium: Mars var den ene af dem.
Bayerskt öl, tillverkadt i Sverige, 12 ä 13 %. Salupriset, utom tull, för vara på buteljer, här levererad, utgör å nämnda slag af Engelsk porter om - 120 kring 3 rdr 25 öre pr kanna samt å Skottskt öl omkring 3 rdr 92 Öre pr kanna. För Svensk porter på fat, åter, uppgår priset, ersättningen för kärlet oberäknad, men med frakt och 9 månaders ränta, till 77 å 78 öre pr kanna samt å så kalladt Bayerskt öl på buteljer till 49 å 50 öre pr kanna. Tillverkningskostnaden för Svenskt öl, förnämligast af sistnämnda slag, beräknas till ej fullt 6 öre pr skålpund, eller omkring 37 ä 38 öre pr kanna, hvartill kommer kostnaden för tappning, korkning, m. m., 1 ä 1£ öre pr skålpund. Samma kostnad för porter nppgifves ställa sig något högre, hufvudsakligen till följd deraf, att denna erfordrar dyrbarare beredningsmateriel och längre liggetid, innan artikeln blir till afsättning tjenlig. Med afseende härpå och då varan, i följd af sin beskaffenhet, ställer den inhemska tillverkningen, i hvad angår de allmännast förbrukade sorterna, utom konkurrens med den utländska och sålunda gör förstnämnda tillverkning oberoende af tullsatsen, hvadan reglerandet af denna kan ske helt och hållet ur finansiell synpunkt, hafva Komiterade föreslagit, det tullen å Maltdrycker, alla slag, må bestämmas för vara på fat till 2 öre pr skålpund, samt för sådan på buteljer till 15 öre pr kanna. Mandel. för Mandel utgör tullen för närvarande 12 öre pr skålpund. På skäl, som redan i det underdåniga Betänkandet ofvan finnas angifna och med afseende på hvad för åtskilliga jemnförliga artiklar blifvit tillstyrkt, hafva Komiterade ansett sig böra föreslå, det nämnde tull må höjas med 3 öre, eller till 15 öre pr skålpund. Marmor. Vid Marmor har hänvisning lemnats till Sten, med hvilken den jemnväl förut varit lika tullbehanlad. Masker.
Den ersättning, som från brandstodsbolaget utbekommits, hade nemligen utgjort endast 9,280 R:dr 58 öre, förlusten för de branskadade uppginge således till icke mindre än 6,366 R:dr 92 öre. De branskadade hade visserligen vid Daga Häradsrätt mot Kongl. Styrelsen för Statens jernvägstrafik anhängiggjort rättegång angående utbekommande af ersättning för den genom branden lidna skada och Häradsrätten hade äfven genom utslag ålagt Kongl. Styrelsen att af omhänderhafvande medel ersätta den uppkomna skadan, men Kongl. Svea Hofrätt, dit saken af Kongl. Styrelsen fullföljdes, hade genom utslag, som vunnit laga kraft, befriat bemälda Styrelse från all ersättningsskyldighet; Och har motionären, under åberopande af hvad sålunda blifvit anfördt och på i öfrigt andragna skäl hemställt, att till ersättning åt de brandskadade för den förlust, som genom ifrågavarande brand dem förorsakats, måtte anvisas ett anslag af 6,366 R:dr 92 öre att på dem fördelas enligt af motionären framstäldt förslag. Stats-lltskottets Utlåtande N:o 108. Då, på sätt ofvan är omförmäldt, de brandskadades anspråk på ersättning af allmänna medel är af domstol underkändt och dessutom på dem sjelfva berott att genom försäkring af sin egendom till dess rätta värde skydda sig mot den förlust, de genom uraktlåtenhet i sådant afseende nu fått vidkännas, hemställer Utskottet, att den ifrågavarande motionen måtte af Rikets Ständer lemnäs utan afseende. Stockholm den 22 Maj 1866. Ank. till Eip.-Utsk. den 22 Maj 1866, kl. 2 e. m. Utlåtande, i anledning af väckt förslag att Staten måtte öfvertaga förre Lokomotivföraren G. A. Riex ådömd ersättningsskyldighet till personer i följd af den vid Sandsjö jernvägsstation den 23 December 1864 timade olyckshändelse. (U. A.) Sedan Westra Häradsrätt genom utslag den 6
Hof-Rätt, om bildandet af en sådan för Norrland. — 7 1 31 — 1. b. 7 Juni b. 27 Maj b. 31 Maj g. 31 Maj » om summa apellabilis i tvistemål, se Summa Apellabilis. Hof-Rätterna, anslagen för, se Statsreglering, Andra Hufvud-Titeln. Hof-Stallet, om anslag till uppförande af ett ridhus för dess behof 101 4 1 323 — b. 21 Okt. b. 21 Okt. b. 21 Okt. b. 25 Okt. 177 20 Hospitalen, om anslag till deras förbättrande och till anläggning af ett sådant i Stockholm 64 4 1 212 — b. 18 Aug. b. 12 Aug. b. 11 Aug. b. 11 Aug. 109 20 Hospitals-fonden, understöd till . Maj 58 20 » hemman, utarrendering af, se Akademi-Hemman. » Syssloman, om årliga kassainventeringar hos sådane — 8 — 40 — b. 25 Febr. b. 18 Febr. b. 22 Febr. b. 22 Febr. IIufvud-Titlar, se Stats-reglering. Hundkreatur, om särskild skatt för ägandet af 5 1 9 b. 17 Maj b. 29 Apr. g. 29 Apr. b. 28 Apr.
Fortsättning af vånings påbyggnaden å Bankens Archivi-Hus, och i förening dermed Nybyggnad å förra Kiiselska Tomten, loljanitu: *’Den 28 Maji 1823 uppdrogs sReciefä ^administrationen öfver alla med denna byggnad gemenskap egande ärenden åt LillJBih. till Riks. St. Urte Haft. * BancoAJtthstttts Memorials JV:ö 34» ”förordnade Revisions-Commissarien G. A. ”Brakel och då varande Kamereraren, Coin”missarien F. M. Helsingens samfällt, ”hvarjemte förordnades att By ggnads-Räk”riiilgafrie komme att successivt granskas och ”till rigtigheten attesteras af Commissarien ”i General-Boksluts-Contoiret N. Kolmodin. ”Varande detta en från deras egentliga tjen”stémanna-åligganden alldeles afskiljd extra ”förtroende-befattning.” ”Den 28 Junii anställdes, efter Bygg”nåds-Administrationens anhållan, vederbörlig besigtning af personer, tillförordnade ”genom Kongl. Öfver-Intendents-Embetet* ”hvilka afgåfvo deras utlåtande angående ”det arbete, som vid Öfvertagandet fanrls ”förrättadt.” ”Om Byggnads-arbetets successiva gång ”under Administra to rernes ledning från öcb ”med Junii månad i8a3 till och med December månad 1824, då det fullbordades, ”ingingo till Bankens Commissariat speci”ficerade Månads-Rapporter, hvilka seder”mera månadtligen coinniunicerädes Banco”Fullinägtige. ’* ”Arbetet blef den 22 December förli' *’det fir genom af Kongl, Öfver-Intendents* Baneo~\} t skottets Memorial. N:o I4. i ”Embetet tillförordnade Besigtningsman gran» ”skadt och öfversedt; hvarefter Administra”torerne inkommo med slutlig specificerad ”redovisning för fullgörandet af deras upp”drag i alla dess detailer.