Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bifölls. N:o 9, i anledning af väckt motion om förändring af 13 kap. 4 § Giftermåls-Balken. Afslogs. Och N:o 10, i anledning af väckt förslag om tillägg till 1 kap. 12 § Båttegångs-Balken samt 9 kap. 5 § Utsöknings-Balken. Bifölls. S. D. Föredrogs ånyo och godkändes Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande N:o 1, i anledning af väckt motion om tillåtelse för vissa personer att tillverka bränvin från den 14 Februari till den 14 Mars innevarande år. S. 1). Föredrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkanden: N:o 24, i anledning af väckt motion om ändring i rese-reglementet den 31 Oktober 1851. Återremitterades. N:o 22, i anledning af vackt motion om åtgärders vidtagande till förbättrande af vindbryggan och segelleden vid Almare stäk. Bifölls. N:o 25, i anledning af väckt motion om tillägg till 9 § i Kongl. Maj:ts Nådiga Förordning den 16 November 1849, angående iakttagelser i afseende å passagerare-ångfartygs byggnad och utrustning, m. m. Bifölls. N:o 24, i anledning af väckt motion om post-expeditionens i Wittsjö socken förflyttning till Markaryds socken i Kronobergs län. Bifölls. N:o 25, i anledning af väckt motion om användande af manskap ur arméen vid statens jernvägs-arbeten. Bifölls. N:o 26, i anledning af väckt motion om indragning af kronofogde-tjensten i Herjeådalens fögderi. Bifölls. N:o 27, i anledning af väckt motion om upprättande af ny Jordeboks-lig gare för Malmöhus län. Bifölls; och N:o 28, i anledning af ifrågasatt förändring i föreskrifterna om upprättande och aflemnande till presterskapet af förteckningar å personer, som för brott blifvit sakfällde eller under framtiden ställde.
Då jordräntan.ej mera tillfaller den enskilde jordegaren, skall tendensen till jordvärdets spekulativa stegring upphöra af sig sjelf, och ofantliga jordrymder, som nu. i afvaktan på sådan prisstegring ligga obegagnade, skola då säljas åt nybyggare till rent nominella priser. Den derige-nom uppkommande större lättheten för arbetaren att blifva sin egen arbetsgifvare skall för honom göra det möjligt att på fördelaktigare vilkor än nu utlega sitt arbete. Både arbete och kapital skola vinna genom upphörandet af de spekulativa jordvärdena, och de skola behålla hvad som nu tages ifrån dem såsom skatt. En ny jemnvigt meHan Jordräntan å ena sidan, arbetslönen och kapitalräntan å den&gt; V andra skall sålunda uppstå, och de båda senare skola i regeln blifva högre än nu. Sedan denna jemnvigt uppnåtts, skall — såsom följd af en ofantlig tillyäxt i arbetets produktivitet — jordräntan åter börja stiga. Men som den då icke tillfaller ett antal individer, ut^n sjelfva samhället, och sålunda kan användas till allas nytta, blifver dess tillväxt till fördel för hvarje samhällsmedlem .. Samma orsak, som inom det närvarande samhället skapar en allt större olikhet i menniskornas lefnads-vilkor, nämligen detta jordräntans stigande som håller jemna steg med kulturutvecklingen, skall således då medföra en allt ^törre jemnlikhet. Författaren målar i lifliga färger det nya samhällstillstånd, som slutligen skall framgå ur denna enkla och dock så stora reform. Så mycket än hans framställning häraf öfverträffar våra djerfvaste drömmar, framgår den dock med strängt logisk konseqvens ur hans föregående utredning af jordräntans natur och dess förhållande till arbetet och kapitalet. Författarens sociala åsigter stå i det. närmaste samband med hans religiöst sedliga verldsåskådning. Han har fått syn på, att lösningen af vår tids religiösa fråga står i det närmaste Samband med och beror af lösningen af det stora ekonomiska problem, som han i siria årbeten behandlar. Den malthusiska läran bekräftas nämligen skenbart af de egendomslösa klassernas erfarenhet och tilltalar de egendomsegande klassernas sjelfviskhet.
Irån livart och eli af de förvaltande verk och myndigheter, hvilkas verknings-krels omfattar ämnen al hufvudsaklig vigt för den officiel;! statistiken, samt af ett visst antal förbestämd tid förordnade ledamöter, utsedde biand vetenskaps-idkare med flere, och hufvudsakligen hafva till å iggande: all uppgöra plan för insamlande och bearbetning af alla de uppgifter, som anses böra ingå i Sveriges officiel» statistik; ali pröfva formulären för inhemlande af dessa uppgifter: att uppgöra planen för de officiel» statistiska redogörelsernas offentliggörande genom tryck; alt förbereda och med statistiska central-byråns biträde ombesörja utarbetandet och digifvande! tidtals af fullständiga topograliskl-slalisliska öfversigler af rikets hela tillstånd, samt i öfrigt oaflåtligen öfvervalla införande! i den officiel» 126 Expeditions-Utskottets Förslog till underd. Skrifvelse
Nej; Vinner Nej, antages till kontraproposition Preste-Ståndets beslut, att berörda anslag skall utgå efter de grunder, sorn för delfåendet af dylika understöd för närvarande äro fastställda, med iakttagande af de förändringar, som, på sätt i 73:dje punkten af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 66 inhemtas, Kongl. Majit lunnit, i sådant hänseende nödiga, endast med följande tillägg i afseende på vilkoret, att församlings mot folkskoleafgiften svarande tillskott bör vara användt till examinerade lärares aflöning vid egentliga folkskolor: “så vida icke Kongl. Majit, på grund af upplysta förhållanden, finner för godt från detta vilkor befria. För hufvudvoteringen föreslås denna proposition: “Den, som vill att det af Rikets Ständer bestämda anslag till folkskoleväsendets utveckling och förbättring skall användas för detta ändamål i allmänhet uti de församlingar, hvilka till lärares eller lärarinnors aflöning redan till - 6 Stats-Utskottets Memorial N:o 95. skjutit eller åtaga sig att tillskjuta lika stort belopp, som deu till församlingen öfverlåtna andel af personliga skvddsafgiften utgör, röstar J a; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, hafva Rikets Ständer antagit: (l:sta alternativet) Ridderskapet och Adelns beslut. (2:dra alternativet) Preste-Ståndets beslut. 10:o. Utskottet hade i 86:te punkten afstyrkt bifall å väckta motioner om anslag till lön åt en lärare vid Veterinär-inrättningen i Stockholm. Detta atstyrkande är endast af Preste-Ståndet godkändt, hvaremot Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet beviljat ett anslag af 3,000 Riksdaler årligen till lön för en lärare vid Veterinär-inrättningen i Stockholm med hufvudsaklig befattning af elevernas handledning i praktisk sjukvård utom inrättningen. Borgare-Ståndet har för enahanda ändamål beviljat samma belopp, men uppfört anslaget å extra stat.
Anna kunde icke reda sig ur denna labyrint, och med sinnet uppfylldt af tusen orediga och dystra bilder sänkte sig ändtligen sömnen öfver hennes tunga ögonlock, just då dagens första stråle insmög genom de sänkta gardinerna i brudkammaren, och kastade sitt darrande och matta skimmer på den orörda sängens snöhvita kuddar, på den unga, bleka qvinnan med de långa lockarne nedfallna till golfvet, utsträckt i soffan, och hvars häftiga sprittningar, fuktiga panna och oroliga andedrägt visade att hon led af en plågsam dröm, samt bådade slutet af hennes dystra och hemlighetsfulla brölloppsnatt. Afresan. Dagen derefter vid middagstiden, var ett litet sällskap församladt på trappan af flygelbyggnaden vid BelleCottage, bestående af fru Berg, jungfru Lisa, kökspigan, en stalldräng och en dränggosse; allesammans sågo med uppmärksamhet och under djup tystnad ned åt allén, der ett tjockt dammoln och rullandet af vagnar tillkännagaf att deras blickar sökte följa någon bortfarande. – Se så ja, nu veko de af vid grinden, nu kan man icke se en skymt mera, – sade Lisa, stack händerna under förklädet och vände sig om för att gå in i köket tillbaka. – Ja, nu är det herrskapet väck, – inföll gossen muntert, och upptog ett vedträd som han i distraktion tappat ur sitt blå förkläde, lade det till de andra, och lagade sig till att följa jungfru Lisa. – Ack, herre Gud! hvad det gör mig ondt om den stackars lilla grefvinnan, – sade fru Berg, torkande sig i ögonen med förklädet, och såg ännu en gång nedåt alléen. Du himmelske Gud, att resa huvudstupa dagen efter brölloppet, och det till med en sådan man! aldrig hade jag farit ur fläcken om jag varit i hennes ställe för underlig och fundersam har jag alltid tyckt att grefven har varit ifrån första stunden han kom hit men nu var han säkert spritt galen, det tar ingen ur mitt hufvud.
Odisponible uppbördsmedel: I 13,213,045 69 j Statsverkets inkomster: Ordinarie inkomster Extra ordinarie dito | Fondens utgifter: Afkortningar å statsverkets inkomster Riksstats-utgifterna: 875,812: 54. A Usta hufvudtiteln 1,156,917: 45. Riksgålds-verkets fond: Bidrag till bestridande af de på Riksgälds-kontoret anvisade utgifter för år 1862 2,059,790: Andel i öfverskott och besparingar för samma år 3,016,014: 5,075,804: 82. 34,980,714 Utgående balans: Fondens behållning vid 1862 års slut, bestående af: Reservationer å riksstats-anslag 12,968,245: 75. Odisponible uppbördsmedel: Litt. D. till 1864 års revisionsberättelse, angående statsverket, sid. 5. Statsverkets behållna inkomster för år 1862. Ordinarie inkomster: Enligt Rikets Ständers riksstat påräknade. Utgiftäanslag tillkommande. Öfverskott. Brister. Från utgiftsanslag öfverförda. Enligt rakenj skaperna utgö- Litt. E. till 1864 års revisionsberättelse, angående statsverket, sid. 5. E xt i a stats regi e ri ngsfo riden Hebel. Ingående balans: Fondens behållning vid 1862 års början, bestående af; Reservationer å extra statsanslag: Anslag Extra statsregleringsfondens inkomster: Extra statsregleringsfondens utgifter: Riksgålds-verkets fond: o A diverse extra anslag uppkomna besparingar Utgående balans: Fondens behållning vid 1862 års slut, bestående af: Reservationer å extra statsanslag: Summa E&WrSi' " Bil. Litt. F. till 1864 års revisionsberättelse, angående statsverket, sid 5. Riksgäl ds-verkets fond för år 1862. Debet. Ordinarie statsreglering »fonden:
Hr Fri h. o. L a n d t m. yttrade, att första frågan nu blefve, huruvida Hr Cederschjölds förslag, att orden ''tillstyrka Konungen att vidtaga sådant steg,” måtte utbytas emot orden ”tillstyrka vidtagandet af sådant steg,” borde i voter:s-propositionen inflyta. Hr Cederschjöld: På det att icke tvänne voteringar må komma i fråga, vill jag medgifva att den fråga jag väckt om en särskild § må förekomma sedan ansvarighetslagen blifvit discuterad, och förenar mig nu med Gr. Spens. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att då nu Hr Cederschjöld afstålt från sin menings intagande i contra-propos:n, återstode de olika meningar, som blifvit yttrade ang:de den mening, som börjar med ”dock h ä ru nd er” och slutar med ”dylik beskaffenhet.” Dessa vore Frih. Cederströms, Anders, hvilken yrkat denna menings uteslutande utan dess ersättande af någon annan, samt Gr. Spens’s och Frih. Cederströms, Jacob, hvilka yrkat förändrade redactioner af densamma. Frih. Cederström, Anders: Jag förenar mig äfven om Gr. Spens’ förslag och anhåller att det måtte blifva contra-proposition. Sedan äfven Frih. Cederström, Jacob, afstått från sin menings intagande i contra-proposin, uppsattes och upplästes till justering följande voterings-proposilion:
Hus Casian, och aro efter Fru Ameens död Döttrarne grncm Kongl. Brcfwet d. 7 April 1802 bibehMne wid Hrdelar deraf eller .. Gustafwa Magda-lena, Carolina Elisaheth flyvad frän de conwertrra. des Srat, enl. Kongl. Brefwet d. 2v Aug. Commerce-Rädet Westbergs Enka numera 82 är gamnml, enl. Kongl Brefwet till Commerce. Collegnnn d. 2 Now. i? -; - fyllnad fran -7 anufactur Fonden Chef Castellette Vege sa ris Enka desi, enl. Transport hafde Pension, flyttad frän Numer-Lotterie Fonden . Skräddare-Enkan Rodin, flyttad frän Magasins Fonden Serreteraren Ncsti i Enka, har enligt Kongl. Brefwet d. 7 Julii 1795 fäkt Mannens Pension R:dr, hwaraf utgår har samt pä Allmänna Indragnings-Statenj under Titul Pomerst Expectance Stat 66: Z2, enl. Kongl. Brefwet d. 22 Aug. j i8c>8- i Cabinetts Couriercn Menni ers Enka, den' Pension, hwarom hon genom Kongl. Resolutionen d. 16 Julii »792 fatt Nä. dig försäkran, enk. Kongl. Brefwet d. 4 April 1797 har ästvcn säsom Hr^hyra ätnjutit af Cancelli PresidentensTaffelpenningar 66 72. Kammw-Rädet San del hjelms sme döfstumma Döttrar, enl. Kongl. Brefwet d. y Febr. 180;, pä denna Stat samt enl. Kongl. Brefwet d. z April 1781, pä Ordinarie Pensions«Staten 50 R:dr. Majoren Kuhle felis Enka, i anseende pä förekomne ömmande omständigheter, enl.
– Jag lyckönskar er till idéen, min käre grefve – Brandt applåderar med elegant entusiasm, som om han i andanom redan sett upptåget. – En kavaljer, som vill göra intryck på en kvinnas hjärta, måste förstå konsten att sätta sin person i relief. Jag hoppas snart få lyckönska er till en fullständig seger. – Det hoppas också jag – säger Struensee torrt. – Men dessförinnan måste mycket arbete uträttas, och många hinder undanrödjas. – Pyh! – En parisisk axelryckning uttrycker Brandts ringaktning.– Så säger ni bara därför att ni redan är vid målet och troligen med ängslan ser andra komma ridande i sporrstreck för att intaga er plats! Struensees uppsyn mörknar. Han är trött på dessa upprepade afbrott och otvetydiga anspelningar, men vill icke inlåta sig i ordväxling med Brandt. Han hänvänder sig i stället till Rantzau: – Det förnämsta hindret är, som sagdt, grefve Bernstorff. Han skall säkerligen icke underlåta att göra kungen föreställningar med afseende på följderna – särskildt med hänsyn till de pågående underhandlingarna med Ryssland. Jag tror mig emellertid kunna lofva, att ni själf, skriftligen och muntligen, skall få bemöta hans invändningar. – Jag begär icke bättre! – utbrister Rantzau lidelsefullt med ögonen gnistrande som två flintstenar. – Jag tror mig kunna bevisa, att vår politik gent emot Ryssland är oförnuftig! En gång förr, just här på slottet, om jag minns rätt, har jag framlagt mina skäl för er – och ni kunde icke vederlägga dem. Har jag kunnat öfvertyga er, tör jag väl också kunna öfvertyga kungen! – Otvifvelaktigt! – nickar Brandt uppmuntrande. – De tu äro ett! – Men jag tror icke, det skulle vara klokt – invänder Struensee – att redan nu gå bröstgänges tillväga. Bättre att falla undan till en början, om så skulle behöfvas, för att få fotfäste. Hufvudsaken är, att ni finns till hands.
I sammanhang dermed, och då det ej kan vara skäl att upmuntra införseln af en sämre vara, hvilken hufvudsakligen lärer användas till den bättres förfalskande, föreslås att tullen å kaffesurrogatet Cichorie-rot måtte höjas från dess nuvide belopp 2 öre till 8 öre ff. Socker, som jemförelsevis mest förbrukas, på samma gång som det innehåller större mängd hälsosamma födoämnen, föreslås till en förhöjd tullsats af blott 2 öre pr <t(. eller för; Raffineradt, alla slag, från 13 till 15 öre. Andra slag, från 8 till 10 öre. I sammanhang härmed torde tullen till lika belopp böra höjas å Sirap, eller från 4 till 6 öre. Tobak: Cigarrer föreslås till 20 öres förhöjd tullafgift och borde således i st. f. 1 r:dr 80 öre komma att erlägga 2 r:dr fé A Tobak, andra slag föreslås en stegrad afgift af 18 öre €(., hvilken följaktligen kommer att utgöra för Blad och stjelk, i st. f. 22 öre 40 öre fif. Karfvad: » 50 » 68 » » Halen eller snus, » 55 » 73 » » Spunnen eller Negerhead, » 35 » 53 » » Stänger eller Karotter, » 60 » 78 » » En dylik förhöjning i tullsatser skulle, om införseln antages lika med den som år 1837 egt rum, inbringa följande ökade inkomst för Staten å Bränvin, omkring 200,000 Rdr. » Kaffe och Cichoria, » .. 741,000 » » Socker och Sirap, » 747,000 » » Cigarrer 6,000 » » Tobak andra slag » 771,000 » Summa 2,465,000 Rdr. Svårligen lärer kunna förnekas att en dylik åtgärd skulle i väsendtlig mån bidraga till såväl förbättrandet af vår finansiella ställning i allmänhet, som särskildt till förstärkandet af RiksBankens metalliska fond. Minskas importen kommer en motsvarande summa att besparas landet, medan tullinkomsten, till följd af den förhöjda afgiften, bör blifva oförminskad.
Proposition om Statsverkets tillstånd och behof. 819 Till Riksens Ständers Riks-’ sälds-Confoir hafva blifvit leD vererade för åren 18 t 6, iöi7> 1818 och 1819 537.8ot: 3*- *o; Dessa dispositioner utgöra tillsammans 3 35°;l4^: 37- 7* och öfverstiga deri ofvan uppgifna tillgången med 25,954 R:dr 26 sk.; utgörande differencen den brist, som för år 1820 utfallit efter utredningen af Öfverskotterne för samma år, emot der å t. o. m. år 182a gifna anvisningar; och som i sistnämnde års Riks-Stat närmare utredes, samt i Balance, såsom Stats-Verkets fordran, öfverföres till 1823 års Riks-Stat. $. 2. Om Besparingarne från och med 1816 till och med 1820. Bilagan Litt B. utvisar, hvad sorn af Besparingarne f. o. m., 1816 t. o. m. 1820 öfverblifva, att till Tredje Hufvud-Titeln för Allmänna Försvgrs-Verket öfverföras, sedan dispositioner inom hvarje Titel blifvit gjorda; varande detta belopp för alla fem åren 208,134: 15. 6. 5. 5. Om Räkenskapen för 1821. Afslutade och färdige, att till Stats-Utskottets granskning öfverlemnas, äro, jemte RiksStaten, Stats-Contoirets Memorial-Böcker, Kongl. Rante-Kammarens Hufvud-Bok med sine Verificationer, samt Rrotocoller och Handlingar till 820 Preposition om Statsverkets tillstånd och behof, Utredande i öfrige delar af Stats-Verkets förvaltning för år 1821.
Han öfversätter D. von Schweidnitz’ Evangeliska dödstankar, Dufours kristliga och moraliserande lärobok Undervisning lämnad af en fader åt sin son och sist en lång och vidlyftig postilla – på hela 700 sidor, ett utdrag ur Scrivers Själaskatt. Det första af dessa verk är tillägnadt modern, och hennes gamla fromma ögon tyckas hafva hvilat öfver allt den unge Bellmans arbete under dessa år. Han framstår i de första sångerna som en vek och renhjärtad yngling med en ung troendes fasa inför den värld, hvilkens tusen stämmor locka och tjusa, med de samvetsagg öfver de första nederlagen under ett hett och pockande blods kommandon, som i ett tungt och pietistiskt hem växa upp som röda krukblommor. Ty den unge Bellman var säkerligen alldeles för naiv, för enkelt lättrörd, för att vare sig som koketteri eller stilöfning nedskrifva den suck af ruelse och längtan, som begynner med orden: Hjälp, o Gud, och dig förbarma af ditt rika kärleksmått, att ett barn som vilse gått med din nåd du må omarma. Tidens epikureism, Stockholmslifvets njutningslystna och döfvande laisser-aller och först och sist skaldens långt mer lättrörda än djupa själsläggning söfde snart in denna ungdomliga samvetsömhet, men den religiösa känslan från ungdomsåren fortfor att lefva inom honom. Fast med stilladt flöde rann den visserligen i en afsides, men därför dock ej glömd trakt af hans själ, och äfven midt i sin mandoms mognad erfor han ej sällan behofvet att tolka dess klang, som han tolkat allt i sitt inre, i det sångens tungomål, som nu en gång var hans. Så skref han de nya gudliga tankar, som äro kända under namn af Zions Högtid (utgifna 1780–87), utan att kanske själf märka, att han förändrats sedan de unga dagarna: Ransaka dig, min själ, upptänd din låga sakta, sök Gud uti din bön, lär rätt hans nåd betrakta,
General-adjutanten för armeen utlåtanden från irsta, 2:dra och 3:dje districtens General-befälhafvaré, hvilka ytterligare utvecklade skälen för samma sak, hvarefter General-adjutanten tillstyrkte 28 år. Krigs-colhm, som slutligen hördes, föreslog 3o år, hvarigenom likhet vunnes med redan gällande föreskrifter för indelta och värfvade cavalleriet samt artilleriet. Sistnämnda hemställan förordades af Statsrådet och gillades af K. M. De sammanlagda, af vederbörande anförda skälen voro: a) i hänseende till tjensten, att rekryten vore, vid yngre år, lättare att bilda, kunde längre bibehållas såsom soldat, och gjorde derigenom armeen i allmänhet dugligare än då tätare mottagning och besvärligare inöfning af nyskrifvare ägde rum; b) i hänseende till karlen, att han, genom tidigare inträde i tjensten, kunde före afskedstagande! uppnå de tjenstår, hvilka för underhåll på ålderdomen erfordrades, men hvilka han eljest alltför ofta Den i Juli f, ffif. 35 lomme att sakna; och c) i hänseende tii! roten, att denna utsigt för soldaten och den mera sällan påkommande rekry-? teringen skulle, i det hela, nedsätta legan. Det är den sista följden, som Utsk. nekar, dock utan att anföra skälet dertill. Jag gissar, att det måtte vara förutsättningen, att antaglighetens inskränkning inom färre personer nödvändigt skulle höja legan. Men det är icke fallet. Stundom är begärligheten efter bostad och utväg att sätta hushåll sä stor, att roten får soldat för intet, eller kan till och nied välja bland flera unga drängar. Detta förhållande måste, med folkökningen, tilltaga. Men äfven om lega betaltes, och om hon, för tillfället, än stege något högre; så b lefve skilnaden ulan tvifvel icke så stor, att ju roten icke vunne i längden. Inom några år torde erfarenheten redan hafva bekräftat det.
Vid 16: de a) att denna §. är ofullständig i den omständigheten, att missbruk icke blifvit förebygdt, då panna eller hatt är försedd med ifyllningsrör; i hvilket afseende åberopas Rikets Ständers vid förra Riksdag afgifne förslag; b) att innehållet af aftappriingsröret bör fråndragas vid uppmätningen, för att undvika förändring af redskapen; cj att denna §. bör innefatta förbud emot begagnande af lösa halsar och ifyllriingsrör på panna eller hatt, samt att mäskvärmaren icke får stiga högre, än pannans öfre kant; d) att, till förekommande af missbruk med halten, bör stadgas, att pannehalsens öppning ej må vara större, än hälften af pannans vidd. Vid i8:de att det kan vara tillräckligt, om den i denna §. föreskrifna anmälan hos Konuugens Befallningshafvande sker tvänne gånger om året., i stället för hvarje månad. Ber*-, Lagsamt Allm. Be&v*- och Oecon.- Utsh:s Utlåtande N:o 8. n Vid sr.sta S a}: att denna sora ålägger böter för den, sorn tillverkar redskap, synbarligen beräknadt på missbruk emot Författningen, är i strid med äg som omtalar, kuru förhållas skall med redskap, som ej finnes serskildt'uppräknad bland de tillåtne slagen; i följd hvaraf denna §. bör utgå; b) att orden ”med afsigt” böra i §:n uteslutas.. Vid z3:dje $. att i denna §. tydligen bör utsättas, hvaruti denkoslnad består, som af Kronans, medel ersättes. Vid af:de §. att, då någon bränner kortare tid än 6 månader, och försegling skall ske, bör något möte utlysas, på det vederbörande ej må allt för mycket betungas..
Men då Riddarlius-Fiscalen, i följd af sine göromål, till Ii ör Riddarhus-Cancelliet, samt Rikets Ständer, vid sista Riksdag uppförde honom till aflöning af Riksdags-kostnadsinedlen i likhet med Ridderskupets och Adelns Notarier, så får, då han äfven under innevarande Riksdag fortfarande bestrider enahanda tjenstgöring, Utskottet tillstyrka, att Riddarhus-Fiscalens aflöning må, på föreslaget sätt, af Riksdags-kostnadsmedlen utgå. Vidare har Utskottet, jemte förnyande af dess hemställan, att arfvoden och tractamenten må beräknas från antagningsdagen, skolat yttra, alt, om i något af Ståndens Cancellieten och annan af personalen behöft antagas före Ståndens organisation, ett sådant serskildt förhållande äfven bör komina i öfvervägande vid aflöningens definitiva reglering. Slutligen får Utskottet tillkännagifva, att det icke, af hvad i Stånden ytterligare blifvit anfördt och ifrågaställdt, finner skäl att frångå öfrige i Betänkandet gjorde tillstyrkanden, och att Betänkandet blifvit ulan anmärkning af Preste-Ståndet godkändt. Stockholm den 7 Mars i834- Reservationer: Emot Utskottets beslut, hvarigenom ersättningen för Riksdagskostnader bestämmes för Herr Landt-Marskalken till 5oo R:dr och för de öfrige Talmännen till 400 R:dr i månaden ; Af Herr Brukspatronen Petré: Jemte åberopande af min förra reservation, får jag 1111 endast tillägga, att jag tror mig kunna förese, att Landt-Marskalken och Talmännen, eiler de speciela detailer, som i afseende på deras serskilda omständigheter både hos Riks-Stånden och Stats-Utskoltet egt rum, nu mera afsäga sig mottagande af statsanslag, ehvad det bestämmes till högre eller lägre belopp; Af Herr Brukspatronen TVcern samt Riksdags-Fullmägtige Nils StrindIttnd från Wester-Norrlands Län, J. L. Piklund från Westerbottens