Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad är det som hindrar att det äfven nu kan ske, och att vi alldeles kunna undgå de prejerier hvilka man påstår att vi äro underkastade genom att begagna kreditiv på Hamburg och London. Det behöfves icke mer än att Statsrådet för Finansärenderna tillstyrker K. M. att uphåfva 1815 års författning, som förbjuder att från utrikes orter dragne vexlar, efter längre lid än 14 dagar få på Svensk börs säljas. Vill man gynna en ökad vexeldiskontering i Banken, hvilket vore ett mycket förståndigt användande af Bankens handels-diskontfond, så haiman ytterligare bidragit till att göra denna Svenska industrigren alldeles sjelfständig och fri från de Hamburgska och Londonska prejerierna. Vidare anhåller jag att få uptaga en annan punkt. Hr von Hartmansdorff anförde den risque som skulle upkomma derigenom att hela införseln af råsocker och kaffe skulle öfvergå från den större skeppsflottan till den mindre, och bedrifvas i smått genom lurendrejeri. Jag får då fråga Hr von Hartmansdorff hur han kan med anspråk på trovärdighet framställa en sådan sals. Smuglaren om han lyckas, betalar ingen tull, men den som inför med tull-lindringar, betalar 2 sk. 2 rst. efter den Brasilianska och 2 sk. efter den Ostindiska tull-lindringen. Det är ju i alla fall en afgift som måste betalas.. I alla fall om någon fara skulle upkomma så vore det för råsockret. Det finnes länder der man föredrager det rena oblandade sockret, som kallas råsocker, men i Sverige är detta icke fallet och om sockerbruken köpa råsocker så är det endast i små partier på 50, 100 eller 300 #. Att sockerraffinadörerna icke funnit någon fara deruti synes bäst deraf, att nya sockerraffinaderier hafva upstått sedan sockret blifvit tillåtit till införsel. Jag kan således icke finna att hvad Hr von Hartmansdorff anfört, i någon mån kan tjena till att vederlägga de skäl som anförts för tull-lindringarnes afskaffandei närvarande tidpunkt; hvarföre jag förnyar min anhållan om propos. på bifall till hvad Utsk. föreslagit i detta hänseende.
Akt i fall Stars-Werket i någon af de nu till detsamma anflagne inkomster skulle sakna den tillgäng hwartill näqon af dem blifwit beräknad, bör den således inträffade brist af detta öfwerskott ersättas: Akl det öfriga bör i händelse as tillgäng tjena lill fyllnad för hwad som ännu brister i den till Förswars-Wer. ket anslagne En Million; Men att om utöfwer besia behof ett öfwerskott skulle yppas, böra Riksgälds^Evntoirets Fullmägtige äga rättighet, att wid inträffande läglighet detsamma till Utrikes gäldens afbetalning anwända och i annat fall alt öfrigt i Banquen till Riksens Ständers framdeles disposition förwaras. Sedan Stats-Utsksttet nu salunda yttrat sig öfwer de hufwudsakeliga delarne af Utskottets förra Betänkande, ester den anledning äter-remisierne ifrän Riksens Högloft. Ständer dertill gifwitz Sä äter stär - -!4 Den Z Zebruarii. star för Utskottet, att sä wäl beswara alla de ivid samma Betänkande uri de Respeciive Ri^s-Ständen gjorde anmärkningar, som icke genom hivad efwan anfördt är, redan blifwit uplysie och förklarade, som ock act yttra sig öfwer Herr Majoren Friherre )Lncra.nt2's Finance Förftag; Och sär Stals-Ulskottet öfwer desie omständigheter häriemte bilägga desi serffildke Utlätanden. Stockholm ben 2 Februarii 1810. Pä Högloft. Ridder ssapets och Pä Högw. Prcste-Ständets Adelns Ledamöters magnar Ledamöters wägnar Llaes kleming. äVeiäman. Pä Wällofl.Borgarc-Ständets Pä Hcderw. Bonde Ständets Ledamöters wägnar Ledamöters wägnar. skräll. k^n^el. Mosters Cliston. K. kröäeliuL. Wördsamt Memorial!
Det är visserligen sagdt och skrifvet många gånger, att hans inflytande var mycket stort och att kärleken till fosterlandets gamla sagor och fomtidsodling samt på samma gång vår nationalkänsla frodades och blomstrade just i och genom de fogel-bergska verken, som skulle hafva fyllt oss med en alldeles Ur Dagens Krönika. 5utomordentlig aktning, vördnad och tillgifvenhet. Det der låter mycket Vackert, men har det felet att vara icke sant. Hvad har icke gjorts för att bevisa storheten, vigten och värdet af den “ nordiska riktningen " inom konsten! Först sökte några af Fogelbergs samtida att sätta hans s. k. nordiska konst så ofantligt högt, att vanliga dödlige icke ens kunde se så högt, och likväl var det slut med ’ den konsten, så snart mästarn sjelf gått hädan. Efter hans död hafva försöken förnyats flera gånger och några urnordiska ifrare hafva företagit sig det otacksamma arbetet att blåsa lif i den konst som vardt lik på samma gång som Fogelberg, men det kom ej längre än till en fåfäng galvanisering. Allmänheten går nu temligen likgiltigt förbi Odin, Tor och Balder, anser på sin höjd, att fosterlandskänslan fordrar, det man visar dem ett aktningsfullt bemötande, men dervid stannar det. De unga bildhuggarne bekymra sig icke om Fogelberg och den nordiska gudasagan, så vida de icke någon gång under läroåren på akademien tvingas att behandla ett ur den sagan hemtadt prisämne. Så snart de sluppit lösa, hafva de ingen tanke åt det hållet. “ Skulpturen har, " skref L. Dietrichson för sexton år sedan, “ i flere Retninger vist sig at være i Besiddelse .af Ma-terialier til en heldig Behandling af de mystiske Stoffer, der ej længere dæmrer som en ulöselig Opgave, der skal gives kommende Tider at löse, men tværtimod udgör et af vor Nutids Kunsts livgivende Elementer. Vore det sant, så skulle Fogelberg nog hafva funnit efterföljare. Men hvar äro de?
I anledn. af hvad Hr Carleson anfört, anhåller jagatt få nämna, att sedan åren 184 6 och 184 7, då de första cellfängelserna i Riket blefvo färdiga, hafva dessa frågor, hvilka Hr Carleson anser nya och oafgjorda, förekommit. Redan vid det första cellfängelsets öpnande upstod naturligtvis den skilnaden, att t. ex. en fånge, sorn blifvit dömd till 14 dagars fängelse, fick sitta dessa 14 dagar i cell uti det ena länet, då deremot en dylik fånge i ett annat län, som ej hade cellfängelse, undergick straffet i gemensamhets-fängelse. På samma sätt har det äfven tillgått med ransaknings-, vattenoch brödsamt äfven st raff-fångar, hvilka understundom genom K. M:s nåd fått tillstånd att inom kronohäkte utslå det straff, som blifvit dem ålagdt att aftjena å straff-arbets-fängelse. Slutligen har äfven lagstiftningen beträdt samma bana genom K. Förordmn den 4 Maj 1855, rörande vissa förändringar i ansvaret för stöld m. m., der den principen uttalas, att straff-arbets fångar inom en viss kategori skola hållas i kronohäkten; och då de flesta dylika häkten äro cellfängelser, upkommer den följd, att nämnde straff-fångar i allmänhet komma att förvaras i cell. Jag tror således, att systemet i verkligheten redan länge vunnit tillämpning i vårt land, och jag tillstyrker på det högsta, att man nu begagnar Den 17 Juni f. m. 317 tillfället att vidare utveckla detsamma, särdeles då man derigenom kan i möjligaste måtto förekomma sådana beklagliga företeelser, som att till ett eller två års straff-arbete dömda fångar måste, utan afs. derå, om de för första gången äro häktade och måhända ieke ens blifvit beredda till sin första nattvardsgång, skickas till gemensamhets-fängelserna och der ty värr icke sällan gå förderfvet till mötes.
Engelska Banquen är en villkorligt privilegierad Assosiation, sorn har mycken gemenskap med Stats-Verket eller Exchequern ocii som hvarje Söcknedag uppgör med Banquen sin räkning. Denna Circulations-Banque Disconterar med både Staten och Private, men fäster icke sina Capital genom intecknade stående Lån, och har dividenden eller utdelningen till Åctie-ägare mycket varierat ifrån y till 9 proCent. Beloppet af Banque-Noter uppgifvas vid hvarje Session tili Parlamentet, som ock flere gånger genom en Comité låtit undersöka Böckerna. Vj hafva ock nyligen i våra Tidningar läst huru de i omlopp varande Banque-Noter, en månad emellan varierat ifrån 28>94f358o till 28,248,120 Pund Sterling: Varande ett klart bevis, att den funderade Capitalgälden, som nu öfveistiger 1 Billton (eller 1,108)059,61y L ) ej är circulerande, utan tvärtom, att å den samma ingen förskrifning utgifves. Svenska Banquen har väl ifrån sin stiftelse år 1668 varit både en Växeloch LiineBanque; men den har blott ifrån 1731 och ytterligare 1735 så utsträckt sina Län pä Fastigheter, emot Inteckning, att den redan är 1747 ej mer kunde honorera sina förskrifningar eller Transport-Sedlar, utan nödgades begära ettså kalladt Jernbref, för att undslippa utbetala redbart Mynt emot sina Sedlar, Det torde nu invändas, att Sedelstockens be - J8 Den ig April. lopp ej kunde determineras innom Sveriges gränsor, då så mycket deraf vore circulerande utom Riket, och i synnerhet i Finland; men erhålles Iros Oss en fri handels-ställning, så skola de Svenska Penninge-Representanter sjelfmant återkomma, emedan Grannarnes mindre accrediterads ideala Sedlar skola uttränga de mera valables, likasom det händer med Speciemyntet.
Prat. 11156 A 11157. 4 Sami. 1 Afd. 2 Hand. 16 Håfl. 1 2 Slats-Ulskottels Memorial M 97. den 17:de punkten, angående komménderingars nr indelta arméen användande för verkställandet af Statens jernvägsbvggnader; hvarvid Bonde-ståndet gjort det tillägg, alt »kommenderingar jemväl ur värfvade arméen borde ega rum»; den 18:de punkten, angående ersättning af de till Jernvägs-kommittén för undersökningskostnader m. m. utaf Kongl. Stats-konloret, utöfver det dertill beviljade anslag, förskottsvis utbetalda medel; den 20:de punkten, angående Riksdagsfullmäktige!! Nils Svenssons frän Jönköpings län motion om anslag för ytterligare undersökning rörande södra Stambanans ledning; den 21:a punkten, angående ersättning af Upsala stads kostnader för det uppgjorda förslaget' lill den norrut från Stockholm gående stambanans ledning öster oin Sigluna-fjärden; och den 23:dje punkten, angående den genom Riksbankens lånerörelse uppkomna årliga räntevinsls användande till Statens jernvägsbyggnader. Likaledes hafva 3:ne Riks-stånd bifallit samt Bonde-ståndet låtit bero vid Utskottets yttrande i 22:dra punkten angående deri väckta frågan om de genom beskattningen å bränvinstillverkning och försäljning inflytande medels anvisande lill jernvägs-anläggningarne. Stånds sammanstämmande beslut har jemväl 15:de punkten, angående redovisningen af inkomsterna ä de före nästa Riksdag färdiga delar utaf Statens jernbanor samt behållningens användande och bestridandet af de inkomsterna dervid öfverstigande utgifter, blifvit af Rikets Ständer bifallen; hvadan den af Preste-ståndet beslutade återremiss af denna punkt icke kan till någon ytterligare åtgärd föranleda. Beträffande de af Utskottet, i 6:e, 7:e, 8:e, 9:e och 10:e punkterna, tillstyrkta anslags—summor för påbörjande samt fortsättning och fullföljande af arbetena å vestra, norra, nordvestra och södra Stambanorna, äfvensom den föreslagna sammanbindnings-banan emellan Orebro och Askersund, hafva Riks-stånden fattat nedan uppgifna beslut:
På sätt utdrag af Höglofliga Ridderskapet och Adelns Protokoll [JVs 106) för den 20 nästlidne December visar, hade bemälde Stånd, vid föredragning of Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, JVs 11, i anledning af väckt motion [JVS 139), rörande ordnandet af lasarettsoch kurhusväsendet i riket, beslutat inbjuda öfriga Riks-Stånden att förena sig i följande af Ridderskapet och Adeln antagna lydelse för Utskottets sednare hemställan i detta betänkande, nemligen: »det måtte Rikets Ständer i underdånig skrifvelse till Kongl. Majit anhålla, att Kongl. Majit täcktes låta genom särskildt förordnade sakkunnige män utarbeta förslag till de förändrade instruktioner, som finnas vara af behofvet påkallade för direktioner och tjenstemän vid länslasaretter och kurhus.» Denna inbjudning blef, vid densammas nu förnyade föredragning, af Bondeståndet antagen. S. D. Håkan Petersson från Blekinge län, hvilken jemte öfrige representanterne från samma län väckt en, den 29 sistlidne November till Stats-Utskottet re - Prot.-Utdrag den 14 Januari 1863. 165 mitterad motion (JV2 204), om vissa förmäner för den s. k. nyroterade jorden i länet samt om anslag af allmänna medel till betäckande af härigenom uppkommande brist, ingaf tvänne dels af Kommissions-landtmätaren B. M. Holmer och dels af Andre Landtmätaren O. E. ödman, rörande arealen och uppskattningsinnehållet af nämnde jord, meddelade bevis; och skulle dessa handlingar, på Håkan Peterssons begäran, till Stats-Utskottet öfverlemnas. Den 14 Januari. Från Höglo fl. Ridder skåpet och Adeln. S. D. Föredrogos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets nedannämnda Memorial, nemligen:
•— med reglementariska stadganden, motsvarande 4 Art, 4 Afd. i i83o års, XXI. B. a5o, 36g. XXII. A. 68. ( 21 ) BankoReglemente, lind reglementarisk» stadganden, motsvarande 4 Art. 3 Afd. af i83o års. XXII. B. 83. A. ioo, — om intagande deruti af ett stadgande, angående tiden för tillämpningen af de utaf Rikets Ständer beslutade förändrade föreskrifter, angående Bankens låne-rörelse, XXII, B. (6(, Å. 176. U. 243, A. 258. BankoSlyrelsen , om rättighet för, att utställa och försälja vexlar till cours, då silfverexport är för den enskilda förmånlig, samt att uppköpa vexlar, då coursell håller sig vid eller under 128 sk. XIII. B. 274. XV. A. 23o., BankoUtskottet vid nästa Riksdag, angående instruclion för., XXI. B, ! 35, A. i57. Banko-Utskottets Ledamöter. Se Lista, Banko-Utskottets Memorialer, Betänk anden och Utlåtanden:; N:o 1. angående Revision öfver LåneContorens i Göthe-' borg och Malmö förvaltning och räkenskaper år 1833. I. B. 259. II. A, 82, .— N;o 2, med öfverlemnande af BankoFuihnägtiges Beräl-' telse till Utskottet år 1834. II. B. 58. A. 154- — N:o 3. med anhållan om Notarie-arfvoden åt 3:ne Prolocollsförande vid Utskottets Afdelningar, och tillåtelse att fil antaga 2:ne Canzlister. III, B. 190. IV. A, 255.
Uppläst och godkänd hos Ridd. och Ad. d. X f Juli 1818, — Prest-Ståndet d. rt Borgare-Ståndi t d. i3 Bonde-Ståndet d. l4 Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse angående Fonderne och Medlen under Kommerse-Collegii förvaltning. Med anledning af så väl de framställningar, Eder Kongl. Maj-t uti Sin Nådiga Proposition om Allmänna Penninge-rörelsen och Myntvärdets upprätthållande d. 10 December förlidet år meddelat Riksens Ständer angående Fabrikernes behof af ytterligare understöd och örn fastställande af vis* procent af tillverkningarnes värde såsom Eån-andel , sorn ock Riksens Ständers Revisorers Berättelse rörande förlidet års Revision öfver de under Komrnerse-Collegii disposition varande Fonder och Medel samt deras förvaltning , hafva Riksens Ständer tagit dessa ämnen i öfvervägande. Då Biskoppen Doctor Wingård, hvilken af All inanna Arbetshus-fonden i flera år uppburit såsom Hushyrernedel årligen 7ooR:dr Banko, numera allida, anse Riksens Ständer, som redan vid 1815 års Riksdag hemställt att denne rättighet måtte Un (lurd a ni q a Strifvelser. upphöra, nämnde Summa} nu höra tilli Fonden återgå för alt till det dermed åsyftade ändamål hädanefter användas. Hvad beträffar Re visorernes Anmärkning oell Beslut örn indragning af det till Manufak turDo-kont-Fonderi från Banken lemnade ytterligare Lån-biträde 200,000 R:dr, hvilket Revlsorerne förklarat förverkadt, enär vid Diskont-Inrättningens Styrelse
Jag anhåller om upplysning, huruvida detta betänk, nu är för andra gången föredraget; eljest synes mig bäst, att det får ytterligare hvila, tilldess statsregleringen förekommer, ty en återremiss linner jag icke lämplig, helst Utsk. icke haft för afsigt att minska inkomsterna för de svagt lönade landshöfdingarna i de norra länen. Jag skulle derföre tillstyrka de talare, sorn hysa någon farhåga för bifall till detta betänkande på förhand, att begära detsamma ytterligare på bordet. Gr. Cronhjelm, Otto Au g.: Som jag har mig bekant, att betänk, nu är före första gången, anhåller jag om den propos., att frågan får hvila till företagande i sammanhang med statsregleringen. Det skulle eljest kunna hända, att vi här borttoge en afgift, som utgör en del af fyra landshöfdingars löner, och vid statsregleringen afsloge beviljandet af ett motsvarande anslag, hvarmed dessa Jandshöfdingar skulle blifva mindre belåtna. Uppå derom framställd propos. beslöt It. o. Ad., att StatsUtsk:s utlåt. N:o 62 skulle hvila för att i sammanhang med statsregleringen ånyo föredragas. Ånyo föredrogos och biföllos StatsUtsk:s d. 2 dennes e. m. på bordet lagda utlåt:n: N:o 63. ang:de frihetsår för jernverk inom Norroch Westerbotten; N:o 64. i anledn. af väckt fråga om skatteköp af hemmanet Norrgrytstorp till klockareboställe för Carlskoga församling; N:o 65. i fråga om förändrade tider för restransakningars verkställande inom Westerbottens län. Till pröfniug företogs StatsUtsk:s d. 2 dennes e. m. på hordet lagda utlåt. N:o 66, i anledn. af väckt motion, att 6 H. 48 Den 10 Maj f. m. anmärkningar öfver oriktig debitering ej må drabba deri skattskyldige, sedan lians debetsedel blifvit qvitterad, utan den person, sorn debiteringen verkställt. Gr. Cronhjelm, Otto Au g.:
Vid öppnandet af voteringssedlarne hafva befunnits 44 jaoch 75 nejj,. och då således nej vunnit, är införsels-tullen å fläsk bestämd till 1 r:dr per lispund. 36:te voteringen: (l34:o) Den, som biträder det af 3 stånd fattade beslut, att foglar, slagtade, skela, såsom hittills, åsättas 6 sk. införselstull per stycke, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Neji Vinner nej, komma slagtade foglar alt ur kontexten uteslutas och i noten hänvisas till lika tullin handling med kött. Voteringen har utvisat 89 ja och 30 nej; hvadan och enär ja vunnit, den för foglar, slagtade, nu gaiiande inforselstull vidblifves. 3/:de voteringen:: (l35:o) Den, som, lika med hvad 3 stånd beslutat, anser gällande införselstull af 2 r:st skålpundet böra bibehållas för ”formar, krukor och potten för socker bruken, ” röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Förstärkta Slats-Utskotlets Memorial, N.o 278. 13 Vinner nej > nedsättes denna tull till 1 r:st per skålpund.
Medan menniskovännen söijer för de sinas väl och gör stora uppoffringar för deras skull, låter egoisten bero vid det gamla och gör ej större uppoffringar, än han är tvungen tilL När nu egoisten lägger ned mindre kostnad på sin aflar, blifver följden helt naturligt, att han kan nöja sig medmindre vinst och att han sålunda ute i marknaden kan underbjuda den menniskovänlige arbetsgifvaren. För att nu kunna hålla sig uppe i täflan med den förre, det vill här säga för att kunna lefva, tvingas äfven den senare att följa hans föredöme och behandla sitt folk på samma sätt. Det är visst icke någon ny upptäckt vi här meddelat Men de allvarsamma händelser, som föra den sociala frågan i förgrunden, hafva gifvit eller skola gifva en ny tillämpning deråt De ariska folken äro icke skapade till trälar. Medan deras söner i fjärran land med svärdet vinner sig nya riken eller med plogen grunda sig nya hem i vildmarken, medan de sålunda sträfva att jtaga hela jorden i besittning, skola de för visso aldrig finnas villige att i de gamla hemmen böja sina stolta nackar för en hand full millionärer. Ju hårdare oket trycker, dess häftigare skola de ock skaka derpå. Klarare än någonsin förut har detta sakförhållande trädt i dagen under de växlande skiftena af det sociala kriget. Men det är just trälar, som kapitalet behöfver, lydige trälar, som finna sig ' väl till freds med mycket arbete och litet mat Kapitalistens menskliga känslor må aldrig så mycket uppresa sig deremot, så skall dock konkurrensens allt vildare rasande kamp tvinga honom erkänna, att det så förhåller sig, och — hvad mera är — att handla derefter. Det beror då på, om han kan finna folk, som kunna göra den hvite mannens arbete, men på samma gång lefva på en bråkdel af hans dagspenning och vara nöjde ändå, — allt detta på det fabrikens driftkostnader må minskas. Något hvar känner det sätt, hvarpå denna uppgift löses i Kalifornien, Australien med flera stater vid Stilla hafvet. Hit lockades af guldfebern den hvita rasens oroligaste hufvuden från alla delar af verlden. Men då jagten efter efter guld upphörde, trädde äfven här motsatsen mellan kapital och arbete i dagen och ett proletariat uppstod.
N:0 16* Herr von Hartmansdorff, An gud'. En af de största bristerna i vår Regeringsform är utan tvifvel, den att Svenska Folket *cke, såsom det Norrska, deltager med Konungen i den oeconomiska lagstiftningen. Som upprinnelsen till detta fel ligger i Grundlagen , så kan det icke utrotas utan genom en förändring deri, och jag ämnar derom vända mig till ConstitutionsUtkottet. Men som det synes mig föga vara att hoppas, att detta envälde i allmänhet eftergifves, så har jag trott mig böra fästa Höglofl. Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på några delar af dess verkningar, hvilka äro mäst i ögonen fallande, på det att Riksens Ständer må kunna göra underdåniga föreställningar mot deras fortfarande, och i önskningsväg erhålla de rättelser, hvarom de, fastän lagstiftare, icke äga rätt att besluta Det undantag, 89 $ Regeringsformen gör från Folkets deltagande i lagstiftningen, är så stort, och så obestämdt, eller förstås så vidsträckt, att Författningarnes stadgande i Militaira, Närings, Ordnings, Drätsel, Dykeri Och Bergningsärender m. fl., beror på regeringens godtycke, och att undersåtens säkerhet till person och egendom, följakteligen i dessa afseenden är välbehag underkastad. Den 28 Februarii. Det hjelper ej att magten i andra afseenden är med folket delad. Ehvar hon saknar motvigt, går hon till öfverdrift, och jag skall söka i någon mån visa huru vådligt och menligt detta envälde sedan 1809 varit och är, samt uppgifva några af de underdåniga önsk. ningar, som i anledning deraf synas mig åtminstone, böra inför thronell frambäras. Riksens Ständer äga väl, enligt §• 87 Regeringsformen gemensamt med Konungen, stifta allmän, civil och criminal-lag. Men derunder räknas förmodeligen icke krigsartiklarne och värfningsstadgan. För huru mycket våld och våda kan icke personliga säkerheten utsättas genom dessa Författningar? Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970
Denna min anmärkning torde , i händelse af återremiss, få åtfölja Grefve von Rosens yttrande, och utbeder jag mig i öfrigt, att dertill få bifoga följande: Hvarefter Friherre Anckarfvärd anförde skrifteligen: (Se Bilagan N:o 3.) Grefve von Ro/en: Ingen kan lifligare än jsg önska, att Allmänna Magazinslnrättningen 512 Dm sy Junii f. nn sådan den nu är, måtte varda afskaffad , och att en annan tjenlig anstalt i de norra provincerne, som mäst behöfva Spannemåls-undsättring, måtte etableras; men jag kan ändock, ej instämma med Friherre Anckarsvärd deruti, att ett större Magazin icke skulle vara behöfligt i Götheborg. Der äro alltid tvenne värfvade Regementen, och en Escadre af Skärgårdsflottan stationerade; och ett betydligt nederlagaf Kronotionde inflyter dit årligen, samt ökar behofvet af utrymme i Msgazinen. När tillförene extra omständigheter inträffade, förråd skulle samlas, eller trouppar till Götheborg sammandragas, begagnade alltid Köpmännen tillfället, att emot de mest onereusa hyresvilkor, utlåna sine Magaziner. Man skulle kunnat äga ett rigtigt palats, för hvad dessa hyror medtagit. Jag tror det sålunda vara behöfligt, att anskaffa ett tjenligt KronoMagazin i Götheborg, och i sådant fall anser jag den erbjudna hälften af Ostindiska huset, vara det bästa man kan få, hvadan jag, i händelse af återremiss, önskar att StatsUtskottet vill taga detta ämne i närmare betraktande. Den enda omständighet, man emot sistnämnde egendom kan anföra, är dess fördelning emellan två ägare, men denna fördelning är af den beskaffenhet, att hvardera hälften kan anses aldeles isolerad. CommerceRådet Björnbergs hälft, är dock preferablé, emedan den är försedd med Koppartar. Herr Den 25 Junii /. m. 5i5 Herr Tham, Wollrath: