Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Väfnader; bomulls: tryckta eller pressade. 33o voler:s-propos:n förbigicks i följd af Ståndets förut fattade beslut. Väfnader; bomulls: s h a vv I a r, shawletter och andra d u kar. Utsk:s yttrande befanns icke erfordra någon åtgärd. Väfnader; bomulls: med blandning till större eller mindre del af lin. R. o. Ad. vidblef sitt förut fattade beslut och godkände 331 voter:s-propositionen. Väfnader; ylle: alngods: boy. 332 voter:s-propos:n förbigicks till följe af Ståndets förut fattade beslut. Väfnader; ylle: alngods: casimir, b vitt, svart, gul t och rödt; flanell, fris, frisad, doffel och kalmuck. 333, 334, och 335 voter.s-propos:na godkändes. Väfnader; ylle: alngods: kläde, dråp, o. s. v. 336 voter:s-propos:n förbigicks till följd af Ståndets förut fattade beslut. Väfnader; ylle: alngods: flaggduk och qui nette, packing eller pressduk o. s. v.; samt väfnader: halfylle, eller af ull, med blandning till m i n s t h ä I f t e n a f b o m u 11, lin eller hampa, (rubriken) 337 och 3 58 voter:s-propos:na godkändes. Väfnader: halfylle: fl anell. 3 5g voter:s-propos:n förbigicks till följe af Ståndets förut fattade beslut. Väfnader; halfylle: alla andra slag. Så väl 240 voter:s-propos:n som Utsk:s yttrande ronde anmärkmna godkändes. Den 5 April e. m.
Det förefaller mig nu som om du endast som var oskyldig, alldeles som mordbrännaren, Jo, jag kom hit för att upprätta min far, LISEN. 139 du minns, för hvilken man lade mordbrand. Jag kom också för att upprätta dig, som var offret för en kvinna, hvilken endast kan upprättas geoch där hon icke ofredar andra. Det var mitt ärende, nu har jag uträttat det! Farväl! MODERN. nom att draga sig undan där ingen ofredar henne, ord! Ni kom äfven hit oafsedt det där andra pratet för att bjuda Hélène till er. LISEN. Gå inte, fröken, förr än jag fått säga ett stora teatern, hvilken intresserar sig för henne. MODERN. Ja, och där hon skulle få råka direktörn för ni inte om! Nå! Hélène skall få gå, ensam! Ja, utan mig! Hvad för slag? Direktörn! Och det talar DOTTERN (gest). LISEN. du får komma! Hör du! Nå, se nu var ni ju människa ändå! Hélène, Ja, men nu vill jag inte! DOTTERN. Hvad pratar du! MODERN. 140 i det sällskapet, som föraktar min mor. MODERN. Nej! Jag passar inte, jag skall inte trifvas DOTTERN. ljuset för att skymma dig själf? Var så god och kläd på dig nu, så att du är i ordning! DOTTERN. Hvad är det för konster! Skall du stå i mor, nu sedan jag vet allt. Aldrig kan jag få något mera... Nej, jag kan inte, jag kan inte gå ifrån dig, någon glad stund mer... Aldrig kan jag tro på en dag en man och för hem till sig er dotter, Där skördar ni där ni sått och kommer LISEN (till modern). då sitter ni ensam på er ålderdom och har tid Hermione H E R M I O N E. _______ SORGSPEL. AF FÖRFATTAREN TILL _______ »I ROM» OCH »DEN FREDLÖSE». Kongl. Hofoch Universitets-Bokhandlare. ADOLF BONNIER, STOCKHOLM.
Lagutskottet har nu ansett de af mig då framstäflda skäl icke verka till uppskof: och det är i anledning deraf som jag får den äran ej allenast åberopa mig hvad jag då androg, utan äfven förklara, det jag så mycket heldre förblifver vid samma mening, som jag aldrig kan öfvertyga mig att finna RättegångsBalken, hvars förändring nu blott till en del är i fråga, innefatta någon ting annat än det reglementariska af Lagskipningen, det vill säga, en blott Rättegångsordning, hvilken bör, efter min tanka, rätta sig efter Lagarna, men ingalunda tjena till någon rigtning åt dem: och det är just af detta skäl, som jag tror, att likasom Lagar vis - Den 5 Juli. e. m. 271 serligen tillkommit innan man föll på tankan , att stadga det särskildta sättet för deras anlitande, likaså bör ock nu frågan om nya Lag-Projectet föregå frågan om nya Lagskipningen. Så länge menniskans alla beslut äro underkastade ofullkomlighet, skall nu föreslagna förändring af Domstols-formen, och öfriga Lagskipningens delar, aldrig utgöra annat än blott ett utbyte af olägenheter, af dem vi känna, emot dem vi icke kunna förutse. Det är naturligt, att de närvarande verka lifligast på vårt sinne, emedan de liksom ligga i Avant-Scenen af taflan , men i sjelfva omöjiigheten att genomtränga till alla de som kunna förestå, i sjelfva denna omöjlighet tror jag att vi böra se en varning att icke förhasta oss i vårt beslut, utan låta tiden och det nya Lag-Projectet leda till den stadgade öfvertygelsen i ämnet.
Jag säger, att den alltid styrt den och koinmer alltid att göra det; den är ej annat än utvecklingen af mensklighetens begär efter större bildning och välstånd. Oni man vill afse Statens sanna väl, mäste man tänkt sig dess rätta ändamål, och om man ej kan utgå från någon annan synpunkt än att detta ändamål är ett högre välstånd, en högre bildning, så kommer man till det resultat att en lagbunden frihet i allt, således äfven i ett Lands oeconomiske inrättningar, handel, slöjder och näringar är det rättaste och det nyttigaste. __ Man har talat om utländska theoriers oduglig, het och att ett Svenskt Statshushållnings-system borde följas. Äfven jag inser nyttan af ett Svenskt Statshushållnings system, men detta bör, hvad Landets förhållande till det stots hela angår, vara grundadt på fullkomlig liberalitet; ty annars motverkar det sitt ändamål. Man säger, att detta system bör byggas på Statens sjelfbestånd. Jag förstår ej hvad man då menar med Staten. Den måtte ej vara annat än de generationer, sorn lefva och uppkomma i den samma och villkoret för desj sas kraft måtte vara frihet, bildning och välstånd, omöjlige, att åtnjuta om de isoleras från andra Folk och utan hvilka de förgäfves skola bjuda till att vara sjelfständige, eller Staten kunna såsom sådan hafva kraft och framgång. Kidd, o. Jd. Prot. V. Band. 42 Dtn tu Junti e. m, &Ian »äger att ett sådant system skall byggas pä så mycken enskilt frihet i njutning, sorn med sjelfbestånd kao förenas: skall då detta ske genom förbud, kommer man då icke åter in i desse förhållandet) då Staterne så till gägandes, genom våldet upppehållas. Hvem skall då förbjuda? Hvad skall då förbjudas? Jag fruktar, att man aflägsnar sig från ändamålet, genom hvilket man vill vinna Statens tillväxt och medborgares trefnad, om Lagens princip„blijver illiberal. För min del har jag dea öfvertygelse som jag redan yttrat, att
Hon har afsiått — och da är bunden af din ed » » Jag tror det ej! Aldrig — aldrig skall hon afstå. Jag måste höra det af hennes egen mun. Detta är ett svek, ett bedrägeri. » » Hon har skrifvit till dig därom. » Axel Stjärnes bleka ansikte hade blifvit hvitt som snö. Han andades häftigt o c h lutade sig mot den stora lindstammen, vid hvilken han stod, för att ej falla. » Har hon skrifvit, säger du? Kan det vara detta! Man lemnade mig det nyss, men jag hade ej tid se därpå. » Han sökte nervöst genom alla sina fickor o c h fick slutligen fram ett hopskrynkladt litet bref, som han häftigt slet upp. I detsamma föll ett föremål därur och hamnade glänsande på marken. Ett ögonkast på dessa rader, dessa smidigt eleganta fruntimmerstyper, som han så väl kände, som han förr så många gånger kysst i ensamma drömmar — och med ett doft stönande föll han sanslös till marken. Bestört knäböjde Karl Stjärne bredvid brodern. Han andades. Det var väl blott en svimning, som snart skulle gå öfver. Den smärtsamma öfverraskningen hade kommit för plötsligt för hans nedsatta krafter. Betjäningen kom springande och en af läkarne från brunnshuset. » Ingen fara, » förklarade han genast; » behöfs endast hvila och lugn. En kort vanmakt — intet vidare. » Man fick i hast en vagn, och den sanslöse lyftes upp. Brefvet höll han ännu, hårdt hopkramadt, i sin hand. Som de just skulle köra, trängde sig en af de nyfikna åskådarne fram till Karl Stjärne och räckte honom ett litet föremål. » Förlåt, min herre, jag fann detta i sanden, och den sjuke har antagligen tappat det. » Det var ett helt tunnt, starkt nött, litet kors af silfver, hängande på en smal, svart snodd; ett smycke, knappast ett smycke mera, hvars värde en guldsmed nätt upp skulle gitta beräkna. Men en häftig förvåning grep Karl Stjärne, då han höll det i sin hand. Det föreföll så bekant, detta anspråkslösa smycke, som hade han sett det förut. Ja, helt visst — han hade sett det!
Göromålen, som härigenom sammansmält till ett helt, kunna för dag och genast efter slutad expedition med lätthet kontrolleras, och den förut först fyra veckor efter hvarje veckas utgång vunna vissheten om öfverensstämmelsen räkenskaperna i de särskilda Kontoren emellan erhåiles nu, hvad Kassa-, Depositionsoch Räkenskaps-kontoren angå, vid dagexpeditionens’ slut, hvarförutan balancering af utelöpande attester och invigningar icke vidare kan ifrågakomma. Att förändringen ledt till ökad kontroll inom - 51 — verket är påtagligt, och densamma har jemväl för verket beredt fördelen af förminskning i tjenstemanna-personalen; dock enär göromålen minskats i både Depositionsoch Räkenskaps-kontoret, genom dels diskontärendenas handläggning af särskildt Kontor och dels öfverlåtande till Allmänna Hypotheks-banken af åtskilliga fastighet s-lånefordringar, kan, före reglering af tjenstemanna-personalen på det hela, någon jemförelse emellan personal-staten förr och nu ej framläggas. De fördelar, hvilka beredts allmänheten i dess beröring med Banken genom redan förut vidtagne förändringar, hafva ytterligare ökats genom det fullständiga afskaffandet af de särskilda kassa-attesterna; och den enkelhet vid göromålens handläggning, som numera åstadkommits, visar nogsamt både hvilken svårighet allmänheten under förutvarande förhållanden hade att kunna utan biträde besörja angelägenheter i Banken och fördenskull behöfligheten af förändringars införande. Ganska ursäktligt föreställde man sig att betalningsförbindelse till Banken blifvit fullgjord, då i en af Bankens kassor penningarne aflemnats mot attest, som behörigen annoterats; men det emottagna betalningsbeviset eller attesten, betraktadt såsom bevis öfver fullgjord betalning, skyddade likväl icke från de kostnader en af Banken utfärdad lagsökning för indrifning af samma liqvid medförde. Nu kunna ej dylika obehag för allmänheten uppstå. Ofver alla insättningar erhålles i kassa fullständigt bevis och kassan infriar ock, utan omgång, assignationer och vexlar, på Banken utfärdade. Åtskilliga mindre jemkningar i Depositionsoch Räkenskaps-kontorens organisation äro afsedda att göras vid upprättandet af nya instruktioner för dessa kontor.
Skrifvelse, N:o 8. 11 Stockholms län, för hvilken Rikets Ständer vid sednaste två riksdagar beviljat särskilda anslag, nemligen 124,500 R:dr för den förra och 01,000 R:dr för den sednare bro-bvggnaden, å dessa statsanslag uppkommit behållningar, till belopp för Nockeby bro af 344 R:dr 27 öre och för Drottningholms bro af 3,555 R:dr 68 öre, eller tillhopa 3,899 R:dr 95 öre R:mt: och sedan E. K. Maj:t under den l Februari 1859 i nåder förordnat, att de vid samtlige broarna mellan Stockholm och Drottningholm inflytande medel skulle, i enlighet med Rikets Ständers, vid beviljandet af anslag lill de särskilda broarnas ombyggande, uti underdåniga skrifvelser den 20 Augusti 1851, den 11 Oktober 1854 och den 10 Februari 1858, meddelade beslut, användas till bildande af en fond för bestridande af broarnas vård, underhåll och nybyggnad, hvilken fond borde genom utlåning göras fruktbärande samt af Stats-konloret förvaltas, har E. K. Majit nu behagat i nåder föreslå Rikets Ständer att medgifva, det ofvanberörde besparade medel, 3,899 R:dr 95 öre R:mt, måtte, såsom en behöflig förstärkning, till nämnde fond ingå. Rikets Ständer anse väl det belopp, hvarom nu är fråga, ej vara af den betydenhet, att det icke kunde, såsom besparing, för Staten undvaras; men då Rikets Ständer icke hafva sig bekant, huruvida omförmäldu fond genom detta bidrag kan blifva för framtiden betryggad och fullt tillräcklig för det afsedda ändamålet, eller om tilläfventyrs särskilda anslag af stats-medel det oaktadt komina att för broarnas underhåll erfordras, hafva Rikets Ständer funnit sig sakna anledning att bifalla högstberörda nådiga framställning. Hvilket Rikets Ständer få i underdånighet anmäla, framhärdande etc. Stockholm den 18 Januari 1860. NtO §.
Lan: alt redan under den tid, nu gällande Stadga om Skiftes-verket i Riket utarbetades och antogs, behofvet af en ny Stängsel-Förordning varit erkändt, emedan den nu gällande i flera hänseenden vore högst olämplig och orättvis, i synnerhet der laga skifte öfvergått skifteslagen; hvadan motionären föreslagit, alt det uti Kongl. Maj:ts of vanberörde Nådiga Propositioner intagne förslag till 7iy Stängsel-Förordning måtte af Rikets Ständer godkännas; 3:o af Petter Pehr: son från Jönköpings Län, med hvilken Anders Johan Sandstedt från samma Län sig förenat, atl, sedan laga skillen inom nästan alla Rikets provincer så fortgått, att de flesta hemmans-egare i möjligaste måtto fått sina egor sammandragne såsom enstaka hemman, nu gällande Stängsel-Förordning vore i högsta måtto olämplig. Motionären har föreslagit följande förändringar i 1802 urs Stängsel-Förordning nemligen: l:o ”Alt alla skifleslag, der de med sina egor mola, laga hältteu livar af stängseln uti alla skiljoiinier i ulegor eller afrösningsjord, samt i inrösnings jorden efter uppskattnings-värdet’; 2-o ”Då åker, äng eller inrösningsjord möter utägor eller afrösningsjord, vare den skyldig att hålla stängseln allena, som eger åker, äng eller i nrösn ings jorden”; hvarjemte molionären hemställt, att, om detta dclningssätt icke funnes lämpligt för alla Rikets provincer, det åtminstone målte antagas för Götha rike, der laga skiften försiggått; 4m af Johannes Andersson från Skaraborgs Län: att, ehuruväl det ville synas, som stadgandena i 2 § 5 Gap. Byggninga-Balken och 1802 års Stängsel-Förordning, angående fördelning af den hägnad, som sträcker sig byar emellan, till sina grunder vore billiga och rättvisa, så alt den by gärdar för mer, som för mera ligger, och den mindre, som för mindre ligger; blefvo dock dessa stadganden, då de tillämpades äfven emot byar, som undergått laga skifte, till sine följder orättvisa och obilliga.
Vid föredragning af Stats-utskottets den 10 dennes på bordet lagda utlåtande N:o 130, angående väckt motion om inlösen för statens räkning af framlidne kansli-rådet m. rn. 0. Sundels manuskriptsamlingar, eller beviljande af pension åt bans enka; blef delta utlåtande, på grund af deremot gjorda anmärkningar, af Ridderskapet och Adeln återremitterade S. D. Prot.-utdrag den 15 Maj 1858. 369 S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Expedition s-utskottets den 10 dennes på hordet lagda memorial N:o 7, i anledning af återremiss utaf skrifvelse-förslaget N:o 59. S. D. Yid föredragning af Expeditions-utskottets den 10 dennes på bordtt lagda memorial N:o 8, i anledning af återremiss af förslaget N:o 6 till § i riksdags-beslutet, angående granskning af Stats-rådsprotokollen, blef della memorial, med godkännande af berörda förslag, af Ridderskapet och Adeln lagdt till handlingarne. S. D. Föredrogos och lades till handlingarne Konstitutions-utskoltets den 13 dennes på bordet lagda memorial: N:o 8, angående ett Stånds återremiss å memorialet N:o 5, rörande tillägg till 72 § regerings-formen; och N:o 9, angående Preste-ståndets återremiss af den del af memorialet N:o 4, sorn rörer åtskilliga af enskilda riksdagsmän väckta, men af Konstitution s-utskottet underkända, anmärknings-anledn ingar. S. D. Föredrogs Konstitutions-utskottets den 13 dennes på bordet lagda memorial: N:o 10, angående en af komminister P. J. Hallen anmäld anmärknings-anledning, rörande beviljad förhöjd tjenstårs-beräkning för en af dupplikanterne vid S:t Clarae högre lärdomsskola i Stockholm; och N:o 11, i anledning af Stats-utskottets anmärkning, angående en åtgärd i afseende å vakans-besparingen af sekreterare-lönen i Justitiekanslers-expeditionen vid denna tjensts sednaste ledighet.
Frän Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Till Stats-Utskoltel remitterades, jemte tvänne bilagor, en af Herr Uppling, med åberopande af 5 6 § Biksdags-ordningen, väckt motion, hvaruti föreslås, att medel måtte anvisas till expropriation för statens räkning af den under N:o 1 i qvarteret Riddareholmen belägna fasta egendom, som allmänt är känd under namn: Geijerska Huset. Från Heden. Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogs och bifölls Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande N:o 110, i anledning af väckta motioner rörande skjutsningsbesväret; och skulle Vällofliga Borgare-Ståndet vördsamt och vänligen inbjudas, att i Bonde-Ståndets berörda beslut sig förena. Frän Högloft. Ridderskapet och Adeln. SS. DD. Föredrogs ånyo Bevillnings-Utskoltets den 9 och 12 dennes på bordet lagda Utlåtande N:o 23, i anledning af återremiss utaf Utskottets i Betänkandet N:o 10 afgifna yttranden och förslag, angående tull-bevillningen. Utskottets sid. 2 gjorda anmälan, i fråga om det sid. 13 i Betänkandet N.o 10 framställda förslag, angående tull-taxans uppställning och formela beskaffenhet, lades till handlingarne. Med anledning af Utskottets yttrande sid. 4, i fråga om dess förslag till inoch utförsels-tarifer, företogos till pröfning Utskottets i afseende på dessa tarifer i Betänkandet N:o 10 afgifna yttranden och förslag, samt beslöt Ridderskapet och Adeln dervid dels att lägga till handlingarne yttrandet sid. 16, angående artikeln Bränvin och Sprit, och yttrandet sid. 20, angående 13 § 1 momentet i nu gällande Tulltaxe-underrättelser, och dels att i öfrigt bifalla hvad Utskottet i afseende på inoch utförsels-tariferne yttrat och föreslagit, med följande undantag: l:o.
För min del fruktar jag ingendera, om ej krig och stora Riks-calamiteter inträffa, och då tror jag väl mine Herrar, att vi kunna komnfa öfverens, att Utskottens 8 månaders mödosamma arbete tjenat till jemt ingenting. — Jag yrkar afslag å Utlåtandet N:o i, såsom isoleradt. Herr Franc SparreBengt Erland: Sedan så många Ledamöter redan talat för Utlåtandet, är det svårt att säga annat, än förena sig dermed. Jag ber dock, att få upptaga ett par anmärkningar. En värd Ledamot har sagt, att Utskotten ville införa ett strypsystem. Minst af allt hade jag väntat den förebråelsen, då Utskotten uttryckligen sagt, att sedelstocken skall blifva densamma, som nu. Bankens lånerörelse skall blifva sådan den nu är, och detta är noga iakttagit i Betänkandet om låneregleringen, hvilket snart inkommer. Den anmärkning, att 4 millioner skulle indragas utur rörelsen, vet jag ej huru den kun - Den 6 Julii e. m. 22 r nät uppkomma. Troligen härleder den sig derifrån, att sedelstocken är uppgifven till 29 millioner; men deri är ej inberäknad t de temporära lånen, som Talaren säkert saknat. Utskotten hafva således iakttagit, att ingen förminskning i sedelstocken fått äga rum. —- Hvad sjelfva saken beträffar, anser jag det sätt man i sednare år begagnat, att afhjelpa penningebristen, nemligen genom nja lånebiträden från Banken, likna en dryck, hvaraf man blott blifver törstigare. Ett annat vida förmånligare sätt, är, att göra myntet godt; endast derigenom afhjelpes penningebristen; ty derigenom sättas penningar i rörelse. Det klagas öfver penningebrist i landsorterne, och jag tviflar icke, att denna klagan är grundad; men olägenheten afhjelpes icke genom Bancosedlarnes mängd, utan genom deras rörlighet. "Vi befinna oss i ett besynnerligt förhållande utan allt redbart mynt. I alla andra länder, der sedelmynt finnes, finnes derjemte redbart mynt och alla afhandlingar göras i redbart mynt.
Jag kan för min del icke gilla det afgifna Betänkandet, så vidt det afser, att den, som genom Svedjebränning å egna egor endast sjelf lider skada genom eldens utgående, skall derföre böta 100 Daler, och allraminst, då han bevisligen iakttagit de försigtighets-mått, sora allmänna Lagen i sådant fall stadgar ; jag anser honom alltid vara nog hårdt straffad genom den skada han, i anseende till inträffade tillfälligheter, icke kunnat afvärja, i thy alt hans skog blifvit afbränd, och att således på honom icke de hårdare böter böra tillämpas, då ingen annan af elden skada lidit. Anhållande jag att detta, såsom min esnkilda tanka och reservation, måtte få åtfölja Betänkandet till respective Riks-Stånden. STOCKHOLM, tryckt i Eckstenuka Boktryckeriet, 1S29. lé £flgsamt Allva.. Béfjit O, Otc, lltä, WN:o i Antom till Exped. Utskottet den 19 April 1339. N:o aj. Utlåtande, i anledning af väckt fråga om åtgärders vidtagande mot oloflig Landthandel i Norrland. Uti eli från Välloflige Borgare-Ståndet till Lag-Utskottet remitieradt Memorial, har Her* E. J. Vestman framställt en skildring af de flera missbruk, som en längre tids erfarenhet skall hafva visat egt rum, medelst oloflig Landthandel idkande i Norrland. Dessa missbruk skulle egentligen kunna hänföras till tvänne slag, af hvilka det ena bestod deri, att Allmogen, dels sjelf, dels genom Drängar och Torpare, uppköpa ortens producter, serdeles linneväfnad, hvilka den sedermera i Städerne utbyter mot allehanda slags både nyttiga och öfverflödiga handels^ varor. Med dessa åter upprättar man ny handel öfverallt i landsorten, äfven å öppna försäljningsställen, eller tillbyter man sig derföre nya producter af de kringboende.'
Utdrag af Protokollet, häelct i Borgare* Slängts klenmn wjd Riksdagen j Stockholm ben 26 Sept. 1809. S. O. Efter det Herr Borgmästaren kkolm, som likmätigt Stäudets nästl. dag tagne bcstut, frmtx öfrige Riksens Ständers lillsbrorönade Ombud öfwerwarit den i Riksens Ständers Banque denne förmiddag skedde besigtning af 14 stpckcn derstädes af f. d. Konungen nedsatte Packlärar, som för Hans Ourchlautighct Prinsen af Braunschveig Ocl^ räknelig af Kongl. Stor-Dritanniske härwarande Bcsk-ickningcn reklamerade äro, nu 01» förloppet af denna förrättning sin berättelse afgifwit, fann Skändct sä^ wäl deraf, som det af Banken ben 28 Aprill 1808 öfwer/detta depositmn mebdclte, härwid upläste, bewis, hwarä f. d. Konungen tecknat, att ifrägawarandc Packlärar skutlc, emot ätcr ställandc af samma bewis, Stor - Britanilisse cbmrLL rie5 Rstäires återställas, icke r-ägot hinder, att ju naranämnde Packlärar genast mä till Kongl. Stor-B! itanniska Beskickningen öfwerlcmnas, emot ofwanbcrörde dcpositions-attcst och dcrä meddelade qvitto; hwarom de Respektive Med-Dtänden samt Högloft. Banco-Utskottet skulle genom detta Protocc ils-Uldrag wördsamt och wänligen underrättas. Ot supra. Tx ?rotoco!Io lst. keeeison.
Hon har en stor förmiiga att göra upp ~plaiier ». Då vi göra hennes bekantskap, iii * hon iippthiid af raseri mot de förskriicltliga &gt;iiiackorderingarna~, soni pina och plAga liennes inor och henne sjiilf. Hon inåste blifva deni kvitt; Iioii vet, att hennes inor ej i liingden Itan stii ut ined allt bråk, som inackorderingarna föi.oi.saka henne. Hon får snart liiisets van, dr George, pk sin sida; liela lieminet hyres ut med möbler och inaclrorderingar, och Polly flyttar ined sin mor till San Fransisco för det gynnsamrna klimatets skiill. Hiir får Polly icke dansa på rosor; hon får arbeta och försaka, och det gör hon nied gladt mod. : Eiisets ekonoini sätter lienne många &amp; nger myror i liofvudet, lielst aritmetik aldrig varit hennes starka sida. Polly tar ocksa, lektioiier i s~aiiska, acli (1 % hon en g h g skall falla iit till sin lärare, koniiner hon att stanna vid oriitt jiirnviigsstation. Hoii kommer Iiandelsevis att sta bakom ett trad och därifrån f8r hon höra, hiirii hennes bariidoiiisvaii, den iinge Edgar, som just icke sköter siii: n, stiidier med aggon lofvarcl flit, af sina vänner öfvertalas att med deni deltaga i Atskilliga mintra lag. ' olly vet, att Edgars mor och syster gi ' åtit inhga bittra tirar för lians skU11. Polly ar snabbtiilikt ocli snar i att liaiidla; Iion ghr fram ocli ber Edgar visa sig vägen hem och slapper Iioiioiii ej, förr iin hon har honorii liemma hos modern. Denna &amp; r .lika varmhjartad som Polly - trots sin afsky för inackorderingar blir Edgai:,. snart deras ~inackorderiiig~.