Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För ett Bolag till försäkring emot skada å växande gröda genom hagel är för Westmanlands län ett reglemente under den 2 Juni 1852 af Kongl. Majit stadfästadt, men då 14 § i detta reglemente innehåller, att bolaget icke anses bildadt och träder i verksamhet, förr än försäkringar till belopp af 750,000 R:dr Runt blifvit antagna, och detta belopp på långt när icke kunnat ernås, kan detta reglemente, ehuru ännu gällande, för det närvarande icke tillämpas. Till understöd vid rekryteringen åt Rotehållarne vid Westmanlands Regemente finnes inom länet en så kallad Kjiektelegomedelskassa, hvarifrån till hvarje rekryteringsskyldigt nummer vid vakans utbetalas på 4 år tillsammans 75 R:dr Runt, med 18 R:dr 75 öre hvarje år. I denna kassa äro likväl blott 932 rotar delegare, nemligen hela Lif-, Wäsby, Salbergs, Westerås, Strömsholms och Kungsörs kompanier, af hvilket sistnämnde likväl 55 rotar tillhöra Örebro län, samt 32 rotar eller Nio 119 till och med 150 af Bergs kompani. Denna kassa bildades redan vid upprättande af de knektekontrakter, som af Kongl. Majit stadfästades år 1685, och har sedermera tillväxt genom de understöd för roteringen, som enligt Konung Carl XIis skrifvelse till StatsKontoret den 3 Juli 1684 årligen utgått och ännu utgå från Statsverket. Kassans behållning utgjorde vid 1860 års slut 303,251 Ridr 98 öre Runt. Denna förvaltas af en Direktion, bestående af Landshöfdingen i Westmanlands län, Chefen för Westmanlands Regemente saint sju besutne Rotehållare från länet, valde af i socknarna utsedde ombud för hvarje socken, som äger del i legobjelpen. Dessa 7 Rotehållare ombytas hvart tredje år. Direktionen sammankommer till ordinarie sammanträden två gånger om året, nemligen innan den 15 Januari och den 15 Juli. Till biträde vid förvaltningen är anställd en räkenskapsförare och en ombudsman, hvarjemte Räntmästaren är kassaförvaltare.
Återremitterades med den anmärkning, att en eftergift i fattigvårds-ansvarigheten väl vore af 3:ne Stånd medgifven, men att derföre icke bestämdt vore, om sättet hvarpå och af hvem denna eftergift skulle kunna meddelas. i4—2g §§. gillades. S. JD. Föredrogos ånyo och biföllos Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens följande Betänkanden: N:o 76, i anledning af väckt motion, att de af Kongl. Maj:t och Kronan afyttrade Krono-skogar och parker i Riket ej måtte få styckas i mindre lotter, än de blifvit af Kongl. Majit och Kronan försålde;; och Nio 77, om hvad, som bör iagttagas, då delegare i Tackjernshytta äskar att få idka slångjernssmide och deremot afstå från de i och för tackjerns-blåsningen beviljade friheter, men andre delegare i Hylle-bolaget vägra att derpå ingå. S. D. Då nu ånyo föredrogs Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Utlåtande N:o ig6, i anledning af erhållen återremiss utaf Utlåtandet Nio 17g, afgifvet i anledning af Kongl. Majits Nådiga Proposition, angående åtgärder till behöfvandes undsättning i missvextår, beslöt Ståndet, som ogillade Utlåtandet Nio 17g, vidhållet i N:o 196, medgifva ej mindre, att hela den af inkommande utländsk spanmål inflytande tullintägt, jemte behållningen å i83o års Spanmåls-creditiv, må till Kongl. Majits Nådiga disposition öfveriemnas, för att efter inträffade missvexter kunna till behöfvandes undsättning användas, än äfven å Riksgälds-Contoret anvisa ett serskildt Creditiv af 400,000 Ridr Banco, som, i händelse af inträffande behof, kan förskottsvis och mot ersättning från de först inflytande tull-afgifterne för spanmål vara för ändamålet att tillgå.
Ut Supra. S. D. Instämde Ridderskapet och Adeln i BorgareStåmlets denna dag fattade beslut, det åt 1 agUtskottet skulle uppdragas, att genom dess Secreterare genast låta besörja den beslutna tryckningen af Konungens Nådiga Proposition angående förändring af nu antagna bestraffningssätt, ocn inrättande 734 Dm 2 2 M<ij. e. m. af allmänna Arbetsoch Corrections-hus, jemte LagCommittéens särskildt utarbetade Betänkande om förändring af Dotnstolarnes antal och organisation, med. alla dertill hörande handlingar. Ut bupra. S. D. Följande Utskottets den jl dennes på bordet lagde Memorial af den 2 nästföregående, föredrogos å nyo och bilöilos, nemligen: i:o rörande uppfostringshjelp för omyndiga barn, vid boskiften. 2:o Rörande yrkad ändring 1" åtskilliga omständigheter i afseende på MedicinalLagfarenheten. Ut Supra. S. D. Föredrogos å nyo och biföllos StatsUtskottets den 11 och 16 Maj på bordet lagde Betänkande af den 12 och 16 nästföregående. l:o Angående utgifvande af och kostnadens bestridande till Register öfver Bi: hangen till 1810 och 1812 årens Urtima Rik sdagsProtocoller. 2;o Angående ersättningen af skjuts och traclamente för Ledamöter i ConspromissRätter uti Bevillningsmål. Z:o Angående organisation af en Committé till allmän reglering af Statens Embeten och Tjenster» Den 2 2 Maj. e. ml 735 4:0 Angående af Handelshuset J. C. Miiller & omp. gjord ansökning om tillgo. donjutande af den vid ]8l2 års Urtima Riksdag Handelshuset vilkorligen beviljade liqvid för Sju stycken Obligationer uti Svenska RiksLånen i Brahant. Ut Supra. S.
Dels af maklighet, dels af en slags motvilja att slita den i stycken. Det är för resten synd; det är slöseri med andens medel. Som t.ex. när man ligger om natten och inte kan sofva. Hufvudet bränner och ur hjernan myllrar tanke på tanke fram. Man borde tända ljus, få tag i pennan och skrifva det ner allt. Så rik jag vore, om jag gjort det! Nå kanske det i alla fall dock inte går helt och hållet förloradt men formen, den vackra, luftiga formen återkommer aldrig precist sådan, som den var. Det kostar åtminstone mycken andlig födslovånda när den skall till verlden nästa gång. Jag har varit här i fjorton dar. Jag reste egentligen hit för att träffa en menniska, jag tyckte om. Det var för resten en kvinna. Vi hade lekt sommarsaga i Lysekil och jag hade fått reda på att hon skulle hit. Nå, hon var också i sta'n, men vi råkades inte naturligtvis. Jag tröstar mig med Pelle Wahlbergs försäkran att Skåne är »en snobbig provins». Jag är inte alldeles öfverens med honom i det, men man ska' ju ändå se sitt fädernesland; och jag har gjort en vallfart ut till farfars villa. För resten har jag i någon tid varit förälskad i en röst. Dess egarinna bodde i rummet näst intill mitt här på hotellet bodde ensam och var lungsiktig; det är allt hvad jag visste och vet om henne. Nu är hon rest jag anar inte hvarthän. Men jag kände det så tomt och trist den kvällen då jag kom hem och märkte att hon var borta. Först såg jag att hennes namn var utstruket från svarta taflan det högg till i bröstet på mig sen märkte jag tystnaden derinne och kände ensamheten så oändligt tung. Jag anar inte hur hon såg ut, jag är nästan säker på att hon var ful och gick snedt på skorna. Men hennes röst hade en fin, mjuk ton och hennes skratt var nervöst men melodiskt. Jag är säker på att hon var hysterisk var en af de tusen, som förbränna. Man anade det då man hörde de febrila skiftningarne af hennes något tunna men smidiga stämma, de snabba, omotiverade öfvergångarne från sentimentalitet till munterhet och tvärtom.
Under sådane förhållanden synes det mig lämpligt, alt tomten bibehålies för alt i framtiden begagnas t. ex. till upförande af något contubernium för derstädes studerande ynglingar, eller för andra möjligen mera vigliga, lill Institutets gagn tipkominande ändamål; .ty jag har endast exempelvis tagit mig friheten upgifva ett af de sätt, hvarpå platsen synes kunna fördelaktigt användas i Institutets ägo. Men skulle en blifvande fullständig och noggrann utredning visa, alt tomten bör aflåtas, samt K. M. i Nåd. Propos. derom gör framställning, då må tiden vara inne att tillse huru saken bör lämpligen och definitivt regleras på det föreslagna sältet. Om man således för det närvaride inskränker sig till begäran om skeende utredning, har man derföre icke afskurit frågans vidare utveckling, utan fastmera ställt henne pä den punkt, derifrån hon sannolikt skall hinna lill den för det allmänna mest båtande lös 8* - 116 Den 23 Augusti. ning, i samma mån som den grundar sig på en fullständigare kännedom af alla hithörande omständigheter. Hr Bildt: Jag vill icke förstöra det vackra luftslott, som Frih. Cederström söker alt ål de vid institutet studerande medicinae studiosi upbygga på den nu ifrågavar:de tomten, hvarå endast f. n. en smedja finnes upförd, ulan jag vill endast uplysa om anledn:n dertill, hvarföre ifrågavar:de ärende icke blifvit föremål för en från K. M. framställd Propos. Sedan vederbör:de myndigheter förhalat på tiden, som man säger, fann Sundhets-KoII.-ii President för godt, alt sjelf väcka motion uti ämnet. Professorerna vid Karolinska institutet ansågo vid sådant förhållande lämpligast, att icke besvära K. M. med anhållan om någon propos:ns aflätande, förrän den af Hr Ekströmer väckte motion blifvit afgjord. Delta har inom Utsk. blifvit ttplysl, oell torde icke heller vara för R. o. Ad. obekant. Om nu R. St. skulle bifalla det af Frih. Cederström framställda förslag, så blefve frågan undanskjuten för ytterligare 3:ne år. Att Sundhets-Kolkm skulle hysa sådana byggnadsföretag, som Frih.
Berta är du inte glad, att vi äro försonade? BERTA. gjorde mig utom mig det var som hade jag sett honom bära hand på dig nu må han gärna göra det i framtiden det angår mig inte. (Går fram till Wilhelm och ger honom ett handslag.) Förlåt mig, Wilhelm! Wilhelm sade något om dig i morgse, som WILHELM (behåller hennes hand). såsom du jag skulle inte ha tålt det om inte Tack, Berta ingen har någonsin skymfat mig själfföraktet hade förlamat mig ja, hade du blifvit min hustru, Berta du skulle inte ha förgått dig mot mig en gång till, det svarar jag för men du skulle ha gjort mig till en helt annan man. BERTA. utan hjälp af en annan den inifrån måste det komma. (Sliter sig lös och går till modern.) Har pappa varit hemma, sedan jag gick? WILHELM. till höger.) Jag måste hälsa på pojken. (Går med Lissi ut FRU BARK. Nej, pappa har inte varit hemma. BERTA. Vet du, hvar mina nycklar äro jag kunde inte taga de där papperen. Det var bra då har du sluppit nya scener. Åh tro inte det den som inte kan upprättas finna dem i morgse och min låda var läst. Jag vill FRU BARK. flicka. Du måtte hysa misstroende till din mor, min BERTA. lefva längre. Du är nu den enda jag har kvar att tro på. (Omfamnar henne.) FRU Bark (drar sig tillbaka). ende till mig, Berta. Inte till min goda vilja Jag skulle inte undra på, om du hade misstroMisstroende till mamma! Då ville jag inte men till min motståndskraft. Jag är bara en svag kvinna jag, liksom Lissi. Du skall inte döma oss så strängt, för att vi inte fått din karaktärsstyrka. BARK (kommer, följd af kamrern par champagne-buteljer; tar på matbordet, samt betalar samt ett stadsbud, som bär ett emot dem och lägger upp dem stadsbudet, medan kamrern hälsar på fru Bark och på Berta, ningen). som mycket kallt besvarar häls Berta. God middag min söta Julie god middag, Hittebarnet HITTEBARNET LUSTSPEL I TVÅ AKTER AF
På samma våg måste den till jern förädlade malmen äfvensom sågverkens produkter återföras till Hattefura, för att der inlastas till Götoborg och derifrån exporteras. Detta obeqväina transportsätt, till undvikande hvaraf bruksoch sågverks-egarne nödgades föra sina produkter flera mil på hjuldon, lemnade producenten ringa behållning på hans vara samt hade haft till följd, att jernverken på Dalsland — oaktadt den goda skogstillgången och de jemförelsevis ytterst låga kolpriserna, som i sin ordning lemnade allmogen föga eller ingen behållning på koltillverkningen — måst, oaktadt alla ansträngningar af deras egare, stå tillbaka i sin utveckling. Egarne till de stora skogssträckor i norra Dalsland och Nordmarks härad at Wermland, från hvilka den årliga averkningen beräknades till 40,000 tolfter blockar, sorn nu till en stor del kastades i sjöarne för att utför de dem sammanbindande vattenfallen nedgå till Köpmannabro, derstädes inlastas och föras till Wenersborg samt der åter störtas i Göta eif, för att flottas till sågverken vid Trollhättan, tillskyndades äfven genom detta transportsätt kännbara förluster, i det egarne nödgades till de aflägsna sågverken till underpris afyttra sina skogsprodukter, af hvilka en stor del ginge vid transporten förlorade. Slutligen tillskyndades ej mindre jordbruket, till hvars utvidgande genom högst betydliga odlingstillfällen ej mindre i Wedbo, än i Nordmarks härad af Wermland utsigter vore för handen, än äfven boskapsskötseln, till hvars bedrifvande i större skala den i förhållande till sädesproduktionen ymniga hötillgången och rika beten å de vidsträckta utmarkerna erbjöde tillfälle, stort mehn genom bristen på lätta kommunikationsmedel, då jordbrukarne, såsom nu vore förhållandet, nödgades att öfver ytterst backiga vägar och på stora omvägar föra sina varor till det flera mil aflägsna Fredrikshall i Norrige, såsom enda afsättningsort.
Andra Utskott skulle kunna förblifva vid sin förra mening oaktadt alla 4 Ståndens sammanstämmande återremisser; men icke så ConstitutionsUtskottet, hvilket det ovillkorligen åligger att endast söka sammanjemka de af Stånden yttrade gemensamma tankar , utan att ens få pröfva dem. Friherre Cederström: Om Herr Cederschjöld hade kunnat uppgifva någon §, som i afseende på Justitiae-Stats-Ministern haft samma egenskap, som den 35 har i jemförelse till den 16, hade han visserligen haft rätt. Men sorn förhållandet icke är sådant, är uti den fråga , hvarom vi öfverlagt , en origtighet, som bör rättas. Grefve von Platen: Fullkomligt instämmande uti hvad Herrarne Cederschjöld och Hjerta anfört, anser jag högst vigtigt, att Con6titutions - Utskottet får tydligt veta Ståndets mening , och för att blifva fullkomligt säker derpå, anhåller äfven jag om votering. Herr von Hartmansdorff: Innan voteringen börjar, anhåller jag att få göra en anmärkning i anledning af Herr Cederschjölds yttran - Den 3 December f. ni. de. Han har trott kraftigare föreställningar kunna göras af en person, som icke är godtyckligt afsättlig. Jag deremot tror, att då det står Konungen fritt, att besluta huru han för godt finnér, iörfeställningarnes kraft ligger i de goda skäl hvarpå de grundas, och ej i säkerheten eller trottsigheten hos den, som framförer dem. Herr Grefven och Landt-Marskalken framställde följande voterings-proposition : Den som vill, att Justitiae-Stats-Ministern skall upphöra att vara Ledamot af Konungens Högste Domstol, och att följakteligen denna anmärkning må, såsom utgörande Ridderskapets och Adelns gemensamma tanka, till Constitutions-Utskottet remitteras, voterar Ja; Den det ej vili. voterar Nej; Vinner Nej, kommer denna mot Constitutions-Utskottets föreslagne redaction af 5 §. Regerings-Formen gjorde anmärkning att förfalla. Herr Cederschjöld:
Lån fordrar, det de på sätt berördt är skola vara rörlige, den tid af tre år till hela lånets begagnande och ytterligare tre år till dess successiva inbetalning, sorn nu i allmänhet är uppgifven, äfven bör tillämpas på de förlags-lån, sorn blifvit meddeldte til! återbetalning på obestämd tid och samma Lans innehafvare, hvilka vid sådant förhållande ej eber kunna anses berättigade att lånen längre begagnas, sålunda också vara förpliktade af de samma inom sammanräknade Sex års förlopp återbetala; hvaremot någon förändring icke skäligen lärer kunna föreskrifvas fördem, hvilka redan undfått sådane lån på bestämd tid, oaktadt den samma för visse Lån öfverstiger den tid, sorn för Förlags-Låns begagnande är i allmänhet här föreskrifven. Hvad åter angar de utöfver den allmänna repartitionens belopp, meddeldte Lånen hvilka blifvit Siden - Fabriks-Idkaren Mazér, LjädesFabriks-Idkame Söderberg och Arosenius, Frisk och Tillander samt Manufacturisten Oven, för dess inrättade Jerngjuteri och Jernförädlingsverk beviljade till 30 procent afhvarderas tillverkning utöfver hvad de i vanlig Discont-väg agde att åtnjuta; äfvensom innehafvarne af Gripsholms Blyhvitts fabrik till ett tredubbelt emot hvad dero tillkomme, i fall deras Lånrättighet Stats-Utsiottets Betlinkanden.
Ester Wi synnerligen genom samma Stads fundation derefter hafwa traktadt vch sökt, att Wi matte afskaffa the Utlöpare som härtill af Allmogen pä Landet, om deras wahrors ull Linlie, och Dilewäf, Smide och Träkarl! äro creditera öe - Den »8 Julik. 18Z9 de blefne, och således härtill hafwa warit Städerne sä wäl som wär Handels - Ordinanlie till prejudice och försäng; derföre stadge Wi nu härmed om förbemälte Utlöpare således, att ingen af dem efter besia Privilegiers dato mä eller sta hafwa lof eller tillstånd till sädant utlopp kring Riket, utan stola sig i Staden nedsätta och dersammastädes Burskap winna; warder eljest någon af sadane Utlöpare beträdde och Staden deröfwer komma kan, dä stall allt det han haswer att medföra likasom förbrutit till Stadsens gemensamma bästa wara förfallit.'' Hwilken Kong'. Sednare Kongl. Brefwet lyder salunda: "Säsom af någre Städer stola wilja förmena BoräsBoarne kring Landet sina wahror art försälja och för reda penningar att uppköpa hwad Bonden nedre i Landet hos dem kan bafwa att aftära, alitsa anhäller Allmogen undcrdanigst att bemälke BoräsBoer hädanefter som förr, mäge sä resa kring om Landet sin wanliga handel att idka; Kongl. Majtt hafwer besia Borås-Boers sina öfwer denna handeln wälfängna Privilegier Nädigst confirmerat, sä att Allmogen härutinnan ingen ändring hafwer att frukta;" samt följande transsumt af Kongl. Majus Nädiga Resolution pä samtelige Allmogens Allmänna Beswar, gifwit Riksdagen i Stockholm den n Nowember 1636/ 34 §. innehaller att Boräs-Bserne efter rtzzz ars Resolution mätte en otwungen handel kring Landet fä idka, sä will Kongl. Majtt att de harwid som alltid tillförene handhafde blifwa. Om i följd häraf
Rättigheten för enskilde personer att tillsätta prester i församlingarna medför dock stora, dagligen tilltagande olägenheter: för längre tid tillbaka voro vanligen innéhafvarne af jura patronatus i besittning af en stor del, ofta af ail fast egendom inom församlingen, under hvilket förhållande den ifrågavarande rättighetens utöfning icke i allmänhet kunde medföra betänkliga följder; då deremot i sednare tider styckning af de stora egendomarne allt mera fortgått, har icke sällan inträffat att från stamgodsen blifvit afsöndrad större delen af strögodsen, så att den egendom, med hvilken palronats-rätlen är förenad, stundom blifvit obetydlig och således ofta kan förvärfvas af personer, hos hvilka man icke alltid torde kunna påräkna full oväld eller den bildning, som erfordras för bedömande af en prestmans skicklighet lill embelels förvaltande, och likväl måste, i sådane fall, församlingen åtnöjas med den lärare, som en enda medlem deraf, om också mot alla de öfriges önskan, eger tillsätta. Det har ock inträffat, att utlänningar inom riket förvärfvat fast egendom, hvarmed patronats-rätt är förenad, i hvilket fall olämpligheten deraf, att rättigheten att nämna pastor fortfarande är förenad med eganderätten till egendom, ej synes kunna bestridas. Af dessa anledningar få Rikets Ständer hos E. K. M:t härmed underdånigst anhålla, alt E. K. M:t täcktes låta undersöka och derefter meddela Rikets Ständer framställning af de grunder, på hvilka öfverenskommelser emellan innehafvare af patronats-rätt samt E. K. M:t och Kronan, jemte vederbörande församlingar, må kunna uppgöras om patronats-rältens upphörande; äfvensom att E. K. M:t, då utlänningar vinna tillåtelse att i riket förvärfva fast egendom, med hvilken patronats-rätt är förenad, täcktes dervid fästa det vilkor, att samma rätt icke må till dem öfvergå. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 18 Oktober 1854. ipcdilions-Utskoltcls Förslag lill underd. Skrifvelse, N:o i SS. 415 N:o 155.
Att vårt ömsesidiga förhållande således icke helt och hållit undgått Friherrinnans uppmärksamhet, finner jag bestämdt af hennes fint yttrade pique, men, dervid stadnade äfven alla bevis. I går och i dag hafva vi tillsammans gjordt temmeligen vidsträckta promenader; Friherrinnan har sjelf velat taga egendomen något så när i sigte, hvarföre vi straxt efter intagne frukostar begifvit oss å väg. Hvilken obeskriflig sällhet erfar jag icke af, att se henne under promenader betjena sig af S s arm, som under det han varsamt och sirligt stöder henne, likväl oupphörligt genom de ömmaste blickar låter mig finna, huru kär jag är honom. Blir under vandringen jag ett ögnablick efter, eller omärkt snafvar öfver en liten stubbe, glömmer han ovilkorligt, hvilken ledare-plats han innehar, i det han med blixtens hastighet ilar att hjelpa mig. Friherrinnan ettdera märker ej eller låtsar icke märka, det i hvarje ögnablick sig uppenbarande kärleksfulla i hans uppförande, ty merendels upptages under sådane momenter, helt och hållet hennes uppmärksamhet, af någon nedlutande gärdesgård, någon illa sådd åker, några ojemna renar, eller dylikt, till dess hon, en god stund efter det han redan ödmjukt och väntande stått invid hennes sida till fortsättande af promenaden, tankfullt emottager hans arm. I går aftons, och likaså i dag föremiddags, under det Friherrinnan, som vanligt promenerade i salonen, genomgick jag, för att bevisa henne huru oändeligt gärna jag drog mig till minnes hennes önskningar, flere gånger det lilla stycket; men tror du Emilia jag derunder tygligt tyckte mig se, huru S s anlete för hvarje gång stycket af mig upprepades, alltid mer och mer mulnade; jag ville först icke fästa uppmärksamhet dervid, men kunde sluteligen icke undgå att märka, med hvilken småironisk ton, han, i det han för mig framlade några andra sångstycken frågade: "om jag ej trodde tangenterne genom detta endas mer än beständiga återupprepande, möjligen kunde komma i så starkt obestånd, så de vid andra styckens exequerande blefve obrukbara?"
Nu, emedan i 3r §, af i8op års Regerings-Form föreskrifves, att Adelskap, förlunadt efter samma lid, ej må tillfalla flere, än den, hvilken adlad blifvit och, efter honom, hans äldsta manliga bröstarfving i rätt nedstigande, led efter led, samt först efter denna grens utgång, Stamfadrens närmaste manliga afkomling, men General Intendenten d'Orchimont icke är den aflidne Hufvudrnannens äldste manliga bröstarfving, så länge General - Intendentens äldre broder ännu lefver, och den omständighet, att denne senare, under fadrens lifstid upphöjts i eget Adelskap, ej förringar verkan af 37 §:s ovilkorliga och undantagsfria stadgande, anser ConstitutionsUtskoltet frågan om General Intendenten dOrcliimonts behörighet, hvarå Herr Ordföranden vägrat proposition, vara stridande emot Grundlagen i så måtto, som en omröstning öfver samma fråga skulle öppnat tillfälle för afslag å Riddarhus-Utskottet. s betänkande, och dymedelst lemnat rum åt det med Grundlagens lydelse ej förenliga beslut, att General Intendenten d Orehiment förklarats berättigad till Adel - 6 Constitutions Utskottets Betänkande lito t skap i succession efter Hufvudman, lirars äldsta Slägtgren ej utgått. Stockholm den i3 December 1828. På Höglofl. Riddersk. och På Högvördige PresteAdelns Ledamöters Ståndets Ledamöters ■vägnar: vägnar: På Walloth BorgarePå Hedervärda BondeStåndets Ledamöters Ståndets Ledamöters vägnar: vagnar: H. A. Falkman, Jon Jonsson. J. D. Valerius. Utdrag af Protocollet, hållet i Rikets Högloflige Ständers Constitutions Utskott d. i3 December 1828. S. D. Föredrogs å nvo och upplästes Ridderskapets och Adelns den 11 December ankomna och på bordet lagda ProtocollsUtdrag under den 8 dennes, af det hufvudsakliga innehåll: —.