Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Genom domsutslag vet Juden att förskaffa sig hypothek; offentlig auktion blir deraf en följd och gäldenären bringas till tiggarstafven. På delta vis hafva många jordegendomar kommit i Judarnes händer, många landtmät! blifvit fattiga, Judar deremot, hvilka ännu för 10 år sedan buro renseln genom landet, hafva blifvit egare af ansenliga gods. Ofta nog skall det hafva in - 32 Den 19 Mars f. m. Iräffat, att, oaktadt en mindre återstod af kapitalet, men genom straffräntor, låtsade förhandlingar, försäljning och återköp, påtrugandet af varor och lifsförnödenheter, gäldenären blifvit otroligt förtryckt och råkat i större skuldsättning, än hvad den Judiske borgenären lemnat valuta för. På samma sätt lyda rapporterna ifrån Ofver-procuratorerna i Koblenz och Trier. Den sednare yttrar: ”På landet äro Judarne vanligtvis folkets bankirer, under det att de gifva dem äfven de obetydligaste förskotter, bevilja långa betalningsterminer och icke låta lofva sig mer än laglig ränta, men hafva sin vinst deraf, alt de låta gifva sig frukter, vin m. m., såsom en discretion, hvilken hvarken afräknas på räntan eller på kapitalet. Minuthandeln med specerivaror och victualie!' är nästan uteslutande i deras händer, hvilken likaledes drifves lill ockrande derigenom, att Judarne äfven härvid bevilja sina kunder anstånd, men emottaga för delta anstånd skänker, hvilka icke ingå i afräkning. De betjena sig af landtfolkets nöd, för att med dem upgöra en affär eller att förstöra en stående fordran.
1 afseende vidare å undervisningen i musik och sång samt i teckning, anse Rikets Ständer äfven denna undervisning, genom sin förädlande verkan på ungdomen vara af den vigt, att Rikets Ständer funnit sig böra bestämma enahanda arfvoden för lärare Expeditions-Flsk otte Is Förslug till unclerd. Skrifvelse, N:o 222. 35 i dessa ämnen vid de högre läroverket), som för gvmnastik-lärare, äfvensom ställa till Eders Kongl. Maj:ts disposition en rund summa för utdelande af sädana arfvoden vid de lägre läroverken, hvilken summa funnits lämpligen kunna bestämmas till 10,000 R:dr R:mt; och hafva alltså för särskilda lärare i musik, och sång samt i teckning vid de högre Skolorna arfvoden blifvit å stat. uppförde att utgå med ett belopp af 500 R:dr R:mt, som efter 5 års väl vitsordad tjenstgöring höjes till 750 R:dr och efter 10 års sådan tjenstgöring lill 1000 R:dr, tjenstgöringsliden beräknad från och med kalenderåret näst efter del, under hvilket fullmakt erhållits, samt en summa af 10,000 R:dr samma mynt blifvit ställd till Eders Kongl. Maj:is disposition, alt användas till dylika arfvoden vid de lägre Skolorna i den mån skicklige lärare hinna bildas. Bland andra till Skolverkens reglering erforderliga summor, upptager den af Eders Kongl. Maj:t föreslagna slaten ett belopp af 21,000 R:dr för Nya Elemontar-Skolan i Stockholm, dock utan att någon utredning eller specifikation af anslagsbehofvet finnes meddelad. Efter hvad Rikets Ständer inhemta!, har ifrågavarande Skola 9 lärare, deraf 7 hufvudlärare och t Adjunkt på ordinarie stal samt 1 extra lärare i fysik och kemi, hvilken sistnämnde fått sig tillagdt eli arfvode af besparingarne å anslaget tor ElementarLäroverken. Med den nu uppförda summan synes Eders Kongl.
Lagerbjelkes förslag och dermed bar Hr von Hartmansdorff icke afsett något annat, än att beslutet måtte upskjntas till nästa plenum. Detta är Hr von Ilarlmansdorffs obestridliga rätt och frågan mäste derföre hvila pä bordet. Gr. Lagerbjelke: Som den förevande frågan väl får anses för bordlagd, emedan Hr von Hartmansdorff icke återtagit sin begäran derom, anhåller jag att nu fä öfvergå till en annan fråga. På K. o. Ad:s föredr:ns-lista förekommer nemi., bland annat, Lag-Utsk:s Betänk. N:o 37, innehållande ett lagförslag af ganska vidlyftig och vigtig beskaffenhet. B. o. Ad. kan icke nu i anseende till den långt framskridna liden medhinna dess pröfning, men del är af vigt, att denna sker så fort som möjligt. Jag vågar fördenskull föreslå att B. o. Ad. icke ville företaga denna fråga förrän i nästa plenum, oell låta upföra den främst på föredr:ns-listan. Gr. Gyldenstolpe, Ant. Gabr.: Med afseende å vidlyftigbeten af det Betänk., Gr. Lagerbjelke omförmält, äfvensom med afseende å de många Betänkm, som finnas upförda på R. o. Ad:s föredr:ns-lista, fruktar jag, att den motion jag väckt, icke förrän efter en längre tid skall blifva föredragen till remiss. Jag vågar derföre anhålla, att denna motion, som är af ganska enkel beskaffenhet, måtte få sättas främst på förednns-listan till nästa plenum, framför ofvanberörde af Gr. Lagerbjelke omnämnda Betänk. Gr. Lagerbjelke: Mot den begäran, som Gr. Gyldenstolpe nu framställt, har jag ingenting att invända, utan anhåller alt, med afseende derå, få så till vida förändra mitt yrkande, att Gr. Gyldenslolpes motion mätte sättas främst på föredr:ns-listan till första, i nästa vecka inträffande plenum, och LagUlsk:s ifrågavar:de Betänk, näst derefter.
Detta kunde vara riktigt, då taxeringsvärdet togs lågt; men just till följe af det beslut, R. o. Ad. förut fattat, hvarigenom grunden till den olikhet, som hittills varit medgifven i afs:de på belåningsrätten, bortfallit, synes skäl icke vara för handen att bestämma denna rätt högre i ena fallet, än i det andra, emedan enligt båda slagen af värderingar man väl ändå åsyftar att erhålla det verkliga värdet. För min del tror jag således, med afseende å hvad som beslutats vid den nya Be v i lin. förordningens behandling, att det vore rådligast att i båda fallen inskränka lånerätten till blott hälften af värdet, vare sig att det bestämmes efter bev i lin. taxering eller efter särskild värdering. Jag anhåller fördenskull om bifall till §:n, med den förändring, jag begärt, hvilken jag anser nödig, icke blott med afs:de å den säkerhet, sorn mod-delegarne böra hafva, utan äfven ur synpunkten af den kredit, som föreningarne böra ega både inom och utom landet. Frih. Raab: Jag har begärt ordet för att uttrycka samma åsigter, som den siste värde talaren. Jag skulle anse för bypotheksföreningarne och således äfven för hypoteksbanken högst vådligt och orättvist, om man skulle stadga, att blott bev i lin. taxeringsvärdet skulle läggas till grund för belåningsrätten. Man torde erinra sig att för bestämmandet af detta värde skola äfven qvarnar, belägenhet m. m. uptagas, hvilket allt kan göra att upskattningsvärdet blir större än sjelfva jordvärdet. Det är möj - Den 12 September f. m. ligt och troligt, att vid en blifvande omtaxering egendomarna pä de flesta ställen taxeras under sitt värde; men det är också möjligt, att de blifva för högt värderade. Jag tror således, att det vore vådligt att förmena hypotbeksfören ingarne rättigheten att genom särskild värdering utröna det verkliga värdet. Äfvenledes tror jag, i fall Hrr:ne reflekterat öfver en tablå, som för någon tid sedan utkom, att man skall finna att egendomarnes värden icke blifvit för högt uptagna, i synnerhet i afs:de å Småländska hypotheksföreningen.
Det är mig väl bekant, att förev:de punkt är af 3 Stånd redan bifallen, men jag anser, att R. o. Ad. ändock bör uttala sitt omdöme derom, och får således hos Hr Gr. o. Landtm, anhålla om propos. på afslag af 12:te punkten af nu föredragna Betänk. Gr. Mörner: Jag anhåller, att Hr Gr. o. Landtm, ville låta upplysa, huruvida prot.-utdrag inkommit om de öfriga Ståndpns beslut i denna fråga. I ani. häraf tillkännagaf undertecknad, att den förev:de punkten blifvit af de tre öfriga Riks-Ståndeu godkänd. Den 17 Mars e. m. 457 Gr. Mörner: Då denna punkt redan är bifallen af de öfriga Riks-Stånden, får jag inskränka mig till att hemställa, det R. o. Ad. jemväl ville lemna sitt bifall till densamma. Häri instämde Gr. Björnstjerna. Gr. von Rosen, Fredrik Carl: Ehuru, sedan denna punkt redan är bifallen af de öfriga Stånden, R. o. Ad:ns beslut icke kan hafva någon inverkan på frågans utgång, anser jag dock, i likhet med Frih. Alströmer, att R. o. Ad. bör uttala sin åsigt. Jag får då anhålla, att R. o. Ad. behagade afslå Utsk:ts hemställan, ty det är klart, att den s. k. termins-afgiftskassan icke bör förryckas från sitt ändamål, emedan, om ock icke alltid denna kassas tillgångar behöfvas för materiels anskaffande, tider dock kunna komma, då de helt och hållet måste tagas i anspråk, och, i händelse de då äro otillräcklige, lärare-kollegierna skulle försättas i den obehagliga ställningen att behöfva beskatta lärjungarne. Frih. af Ugglas: Det förefaller mig som om Frih. Alströmer framställning skulle hvila på ett misstag. Den värde Frih:n liar nemi. sagt, att Utsk:ts hemställan har afseende å den afgift, som vid sisthåIlna riksdag bestämdes för anskaffande af skolmateriel.
För erhållande af den redan här beviljade ålerremissen af de sladganden SlatsUtsk. föreslagit för tillsynen å elementarläroverken m. m., anförde flere talare härstädes, bland andra Hr Tersmeden, såsom skäl att Utsk. bordt, i sammanhang med sine förslag, äfven yttra sig ang:de den af både Regering och enskildte begärda öfverslyrelsen för undervisningsverket och att på sätt doktor Stenhammars reservation innehåller, sammanträde för dessa frågors behandling äfven fordrades med Ekon.- och LagUtskm. Till Ekon.- och SlalsUlskm är min motion redan remitterad och jag bar icke något emot om Utskm för sammanhangets skull och i öfrigt finna nödigt äfven anlita LagEtsk. De föreskrifter, som inom delta rum blifvit antagne för folkskolans bästa, skulle icke hafva varit fruktlösa om de vunnit framgång. Jag har här lill hands R. o. Ad:s prot. för d. 17 Febr. 1841. Dä yttrade den som nu ibland oss förer ordet, följande om folkskole-stadgan: ”Jag har i allmänhet i denna författning önskat att så litet som möjligt måtte reglementeras och händerna bindas på dem, hvilka skola handhafva undervisningen i skolan, men det oaktadt måste jag i detta fall yrka qvarstående af stadgandet att presters kape t skola winst en gäng i veckan besöka fasta skolor ne etc.”, och delta blef äfven R. o. Ad:s samt sluteligen Sländernes beslut; men det bestämda stadgandet uteslöts i skollagen, ehuru det heter i begynnelsen deraf, att densamma blifvit utfärdad med hufvudsaklig! gillande af hvad R. St. hemställt; och följden af detta uteslutande har blifvit — hvad J veten, mine Hrr! Jag har förut utförligen yttrat mig derom. Men blotta sladganden hjelpa i alla fall icke.
Den som bifaller Cancellie-ULskottetstilstprkande r afseende pä Baron Leäerströms Memo ri - Den Sg Augusti. 1277 rial, ffrifwer > den ej will ffrifwer k77cj; winner Nejförblifwer äfwen Ban 0 Utffottei wid dest Beslut at, i afgifwande allmänna relationen ti! Rik ens Stander, en sädan berättelse om realisationen bör inflyta, som Bancv-Utffottet förut derom stadgat med förklarande, det Handlingar och Protocoller, sä widt de Realisations - planen anga, jämlikt det i Cancelli - Utffottet deraf författade Sammandrag, icke innefatta hemligheter, sä at i grund deraf de böra allmän kännedom vildand, agas.' Dä desie owäldigt jämföras, sä wäl med hrvarannan som med de förstnämnde af den 22 Junit, inses tydeligen at den sistnämnde icke i nägor mätto den förstnämnde emotsäger, häldst de sista propositionerna bäve til Ja och Nej lika instämma däri, "at Banco - Utskottet förblifwer wid desi Beslut af förenämnde dag, at til Riksens Ständer afgifwa en sädan Berättelse d.wi uptages, hwari nägon fräga om förändring ho§ Utffottet icke nyslätt, och lw uttil det i ontra propositionen yrkade tillägg, säsom swar pä Grefwe och Baron Lccti.i8li-.,M8 begäran, at de Banco-Handlingar, som icke wsro hemlige, kunde fä tryckas icke i nägor matto föranleder." Om contra propositionen wunnit wid voteringen den 22 Junii, hade Banco-Utffottet, utan alt yttrande redan öfwerlämnat Handlingarne rörande Realisations-planen til Riksens Ständer Lii deras pröfning och bedömande, men majoriteten torde hafwa ansett mindre lämpeligt, i anseen. de til ämnets beffaff.-nbet, at det hänskjuta til Riksens Ständers öfwerläggningar och at der. före
Här heter det icke att enhvar skall vara skyldig taga den vård om sina kreatur, att de ej öfverträda egarens gränser och förnärma annans rätt, utan krigstillståndet är här lörklaradt genom anta - Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Vtskoltens Betänkande, N:o ,24. 13 gandet af sjelfförsvaret till grundsats, sä att enhvar, som ej kan genom stängsel skydda sina egor, får skylla sig sjelf för den förödelse grannens fä å dem anställa. Huruvida en sådan lag kan vara ändamålsenlig och nyttig, skall bär nedan utredas. Att den ej hvilar på rättsgrund, torde vara ovedersägligt.» »Ur eganderälteu kan, i fråga om hägnad, ej härledas annan rättighet, än den för jordegaren att sjelf inhägna sin jord. Hvad man eger är man berättigad att freda pä det sätt man bäst finner, då annans rätt derigenom ej kränkes. Längre kan man ej komma, ty ehuruväl det egna området är en rätts-sfer, inom hvilken man har anspråk på att vara fredad för intrång, och grannen således är pligtig att afhålla sina kreatur från ohägn derå, mäste likväl sättet, hvarpå detta åstadkommes, alltid blifva hans ensak, hvarom ingen annan eger bestämma.» »Rättigheten att fordra grannens deltagande i hägnad lärer således ej eller kunna ur eganderätlen härledas.» »Deremot torde så väl af sakens natur,vsom af de upplysningar våra äldre lagar lemna, det vara uppenbart, alt denna rättighet haft sin grund i åsigterna om den gemensamma nytta, som derigenom skulle beredas jordegare.» »I äldsta lider, då ännu landets odling var så ringa, alt byarne lågo vidt åtskiljde, korn ej i fråga annat än att hvar by stängde kring sina egor elter behof. Småningom möttes byarne med sina odlingar, och de skiljda tegarne löpte tillsammans. Da behöfdes ej någon mellanstängsel, sä framt ej den ena byn ville bruka sin jord på annat sätt än den andra, eller eljest ansåg för sig fördelaktigt att hafva sina egor alstängda.
Härefter utskrifvas oell expedieras: a') Quittencer eller Banco-Attester å de för hvarje serskild Räkning skedda insättningar; bnya Transport-Sedlar å de valeurer och till det antal, som hegardt blifvit; c) en invisning på Cassan för hela Banco-Utskottets Memorial N.o go. 3i den summa, soni en hvar uti smärre Sedlar reqvirerat. De färdiga nya Documenten tillställas hvar och en inlemnarej med upprop af namnet och uppgift af summan, emot den undfångna Pollettens återlemnande, emellan klockan i och klockan 2 till half 3 e. m.; hvarjemte qvarliggande expeditioner ytterligare utlemnas kl. 5 e. m. Inför Vexel-Bankens Commissarier verkställes å de gamla Documenten eller Verificationerne en förnyad annullering, hvartill nu för tiden begagnas trycksvärta, genom en serskild machin, med ordet Inlöst; och de blifva sedermera, jemte den till hvarje Expedition hörande Insältningsnota på dagen, före slutad Expedition, med pagina försedde, och uti ett Diarium under lika paginering hvart för sig antecknade. Den vidlyftiga Bokföringen, hvarutaf endast Åssignationernas inskrifvande å hvar sin räkning i Debet kunnat, under påstående Expedition , förrättas, fortgår härefter i oafbruten ordning efter dessa samma Document eller original-verificationerne, så väl inom Vexel-Banken, som dess ControllContoir; och det hela blifver på runstyc - 32 Banco-Utskoltets Memorial N.o go. ket pröfVadt och controlleradt genom skeende afslutning för hvarje vecka.
Riksdag ytterligare hade blifvit förstärkt; ännu ett par hundradetusen Riksdaler hade derigenom blifvit att använda på annat håll — och gör jag delta så mycket mer, som blott icke de fastställda maxima öfverskridas, de vid realisationen bestämda grunder, i afseende på förhållandet med sedelstocken ingalunda rubbas; emedan dessa just innefattas deri, att man, genom ett på förhand bestämdt maximum för de fleste af de serskilda fonderne, en viss gräns ville utsätta, som sedelstocken väl skulle få uppnå, men icke öfverstiga; och blott denna gräns nu oförändrad bibehålies, är, i min tanke, allt, som det bör vara. — I afseende på fonden för Handelsoch Närings-Disconten, synes Utskottet hafva delat min åsigt; ty der är endast den ifrågasatta tillökningen i den anordnade summans maximum intagen i beräkningen; hvarföre nu en sådan olikhet? det tycker jag Utskottet hade bordt förklara. Emedlertid måste jag vördsamligen yrka, att en justering af uppgifterne om den sedelökning, som med fastighels-lånefondernas förhållanden har sammanhang, måtte blifva företagen. — Vidare har Utskottet varit inconsequent i så måtto , att sedan det i ett föregående Betänkande, lagdt till grund för hvad som skulle beräknas komma att utgöra disponibel tillgång, det förhållande med sedelmassan , som intill slutet af år i S44 skulle hinna inträffa, så täger det i närvarande Betänkande äfven år 1845 med inn i räkningen. Efter milt omdöme, är detta sätt alt gå lill väga högeligen förvillande.
Enligt hvad jag under öfverläggningarne inom Utskottet inhemlat, blef nämnde Verk regleradt år 1824 med en, såsom kändt är, noga beräkning af hvarje Embetseller Tjenstemans ai bets-åliggande. Samma Personal har sedermera, såsom tillökning i göromålen, fått emottaga den löpande controlen öfver Uppbördsoch Redogörelse-Verket, Chartaj-SigillataeVerket, Allmänna Magasins-Ärendena, Våg-Staterne, uppbörden och redovisningen af Wadstena Krigsmanshusoch Militim-Boställs-cassornas medel, Minister-Statens aflöning, ett vida utsträckt Riks-Boksluts arbete, m. m., och hafva, till följd häraf, målens antal för år stigit från 4000 till 6000, hvaribland 7 å 800 Kongl. Bref och Remisser. Till en del måste jag väl medgifva rigtigheten af den gjorda anmärkningen, alt tillökningen i göromålen var känd, då Kongl.
Det är Hr Cederschjölds sednaste yttrande, som föranledt mig att ånyo begära ordet. Han har antydt sin mening vara den, att det ej gör tillfyllest att aflemna sin voteringssedel, utan att man derjemte borde bifoga ett motiveradt yttrande till prot. Men grundlagen talar blott om votering med slutna sedlar, och grundlagsstiftarnes afsigt var ej heller, att prot:n skulle fyllas med långa discussioner, utan de tankte sig, att då ärenderna förekomma till afgörande i RiksSt., äro de beredda af Utsk:n och alla handlingar, såsom tillgängliga i cancelliet, förut kända, så att ingen vidlyftig discussion behöfves. Blott då fråga uppstår om återremiss, förefinnes något behof att höra discussionen; ty då det gäller afslag eller bifall till ett utsk:sbetänk. har hvar och en tillfälle att derförutan stadga sin opinion, och äfven då fråga är om betänk:s antagande med förändringar, kan man af vot:spropos:n se, huruvida man vill bifalla den föreslagna förändringen, utan att hafva afhört discussionen och de långa talen. Att tvinga samtliga ledamöterna af R. o. Ad. att afhöra alla de långa discussioner, sorn här förekomma, kan således ej medföra någon fördel. Hvad slutligen beträffar den upplysning, som blifvit meddelad, att äfven i BondeSt. andra uppropet äger rum, bestyrkes häraf mitt föregående yttrande om anledningen till dess införande och nödvändigheten att för större samlingar stadga andra ordningar, än för mindre. Frih. Boye: Jag har ånyo begärt ordet för att förekomma den förvillelse i begreppet, som af Gr. Cronhjelms sista yttrande skulle kunna hos allmänheten uppstå, att de, som rösta vid andra uppropet, äro influencerade derföre, att de låta sin opinion bestämmas af annat än dessa unga talare, som här uppträda för att tala, utan måtta, i alla ämnen.
Han hade nyss kommit hem, och liten och satt som han var, pustade han ännu efter trapppromenadens och omklädningens ansträngningar. » Hvart då, pappa? » En ung, blond flicka med ett lifligt, rundkindadt ansikte vände sig om från buffeten, där hon höll på att ordna alla dryckeskannor och muggar, hennes far fått till julklapp. » Till Wennmarks. » Om grosshandlarn varit en god iakttagare, skulle han nog kunnat märka ett rödaktigt skimmer, som spred sig öfver dotterns klara hy, men han såg inte vidare på henne, utan började vrida och vända på kannorna. » Ja, det vill säga, » fortsatte han, » det skulle väl snarare vara en påstötning än en bjudning. Jag träffade Wennmark utanför Stöhrs, och han tyckte, jag gärna kunde komma hem till honom och spela vira med hans svåger. Man skulle någonting göra på trettondagsafton. » » Men då ä ' det j u bara du, som ä ' bjuden. » » Nej, för all del. D u kan j u ta dina barn med, sa ' han. » » Tror du han menade Karl också? » frå- gade den unga flickan dröjande. » D e känner ju ingen annan än mig. Karl var inte med, när vi gjorde visit hos dem, oeh inte heller var han hemma, när fru och fröken Wennmark var på återvisit hos mig. Så de ha aldrig sett honom. » Grosshandlarn gjorde helt om på klacken. V a r det någonting, som förargade honom, så var det visiter. Han kunde inte begripa, hvarför man högtidligt måste gå och figurera emot hvarandra två förmiddagar, innan man kunde ha trefligt tillsammans på en eftermiddag. Det var alldeles händelsevis han hade tagit sin äldsta dotter med sig upp till Hon hade icke utan hemlig glädje funnit Svens bästa jacka förskönad med en stor lucka i ryggen, om hvars tillvaro egaren under en hel vecka lemnat världen i okunnighet, ty han var ingen vän af bråk i förtid. Med detta plagg på armen inträdde hon i faderns rum och förklarade som sitt bästa råd, att man skulle ge barnen litet russin Wennmarks och mandel och låta dem stanna hemma alen söndagsförlihop, ty det vore synd, om Sven skulle sitta middag, efterensam på trettondagsafton.
Gällö likväl ej detta stadgande i afseende på Stats-Kontoret, hvilket, likasom Bancooch Riksgälds-Verken, bör, i ‘frågor om sjelfva redovisningen af medlen, alla äskade upplysningar omedelbarligen meddela. (§. 43 uti nu gällande Riksdagsordning skulle utgå.) §. 37. Allmänna frågor, med hvilka sådana förstås, som kunna eller böra komma under samtliga Riks-Slåndens öfverläggning och pröfning ejler Ständ, må ej till afgörande i Riksnämnden förelagas, innan Utskott, eller i Grundlagsfrågor, Cunstitulions-nämnden, deröfver betänkande afgifvit; dock må en af riksdagsman väckl fråga kunna omedelbart af Riksnämnden nedläggas, derest den, suni fril - Förslag Ull ändring, i Grumling. — Riksdags-Ordn. vidare i Röijerings-Formens 36. §. stadgas, föregå Riksens Ständers beslut; och kunna Riksens Ständer, genom Ståndens pluralitet, när så nödigt pröfvas, förelägga Utskotten tid till deras Betänka/idens lifgifvande. 2:o. Hvarje Riks-Sländ vare obetaget att, utan de ofri g as hörande, till vederbörligt Utskott hänförvisa ett i dess Plenum framstiildt Förslag; dock må alltid MedStånden underrättelse härom meddelas. 3:o. Hill Utskott återlemna något från ett eller flera Riks-Ständ remilteraclt mål, såsom till dess befattning ej hörande, åiligge Utskottet att, sist inom åtta. dagar; - afgifva, sitt Utlåtande, med deruti anförda skäl, till samtliga Riks-Slånden, hvilka derefter böra skyndsamt yttra sig, under hvilket Utskott de anse målet höra. Aro de flesta Riks-Slånden härom ej ense, eller stadna Tvä Stånd emot Två, afgöre Constitutions-Utskotlet hvarthän frågan bör förvisas. §•
Den som biträder Utskottets, af Presteoch Borgare-Stånden antagna, hemMalen Räg. ställan, att nuvarande afgiftsfrihet vid införsel af »malen Råg» skall bibehållas, röstar Ja, Den det ej vill, röstar Ney, Vinner Nej, kommer i öfverensstämmelse med de begge andra Ståndens beslut, denna vara att åsättas 50 öre införseltull per centner. Denna votering har utfallit med 50 Ja och 69 Nej; hvadan Rikets Ständer beslutat i enlighet med Nej-propositionen. Den som, lika med Utskottet samt Ridderskapet och Adeln, Presteoch Bor-|ennd‘pa*j^™äan gare-Stånden, anser »andra slag malen Spanmåi än af Hvete och Råg» fortfarande af Hvete och böra åtnjuta tullfrihet vid införsel, röstar Käg' Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, antages derå, enligt Bonde-Ståndets beslut, en införseltull af 50 öre per centner. Som omröstningen utfallit med 72 Ja och 47 Nej, hafva Rikets Ständer beslutat i enlighet med Ja-propositionen. Den som instämmer i Utskottets, af tre Stånd gillade, mening, att »Talg» äfven Ta]g hädanefter bör afgiftsfritt få införas, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nei; Vinner Nej. kommer, jemlikt Bonde-Ståndets beslut, »Talg» att vidkännas 2 R:drs tull per centner vid införsel. Omröstningen bar utfallit med 77 Ja och 42 Nej; hvadan Rikets Ständer beslutat i enlighet med Ja-propositionen. 8 Bevillnings-Utskottets Memorial Jtit 19. Böcker. Saltad Sill. Kochcnilj.