Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är rätt åt oss, käre far, för ni har varit en god husbonde, men si vi stå inte längre ut. Snart är allhelgona; vi lämna städseln tillbaka. Gå er väg, Lisbet, och sof på den dårskapen! Kalla hit Hagar! befallde tullnären strängt. Det fanns likväl något i hushållerskans enfaldiga anklagelseakt, som bragte husbondens redan nästan afgjorda beslut att vackla. Han anade, att sammansvärjningens trådar utgått från fogdens hustru och gingo ut på att jaga från huset en rival om makten. Men han kunde icke dölja för sig, att ju de två barnens härkomst var ganska tvifvelaktig. Och därtill mäster Sigfrids spådomar! Skulle han, Lydik Larsson, upptaga i sitt ansedda, välordnade hus ett fosterbarn af så tvetydigt rykte och för hvars framtid siaren förutsagt så oberäkneliga, ja så hotande tilldragelser? Hagar inträdde. Hon var blek, måhända af för mycken läsning vid så unga år. Hennes blick var skygg och frågande; man kunde nästan misstänka ett ondt samvete. Det förekom tullnären, som hade flickan sedan tre månader vuxit, magrat och mognat. Du har läst latin för Cannabis? Ja, Petrus ville icke mera läsa med mig. Jag har lofvat dig läsa för Petrus, men icke för Cannabis. Käre far har icke förbjudit det. Tullnären betänkte sig. Hon hade rätt. Mycket som ej är förbjudet är ej därför tillåtet. Hvarför har du ej frågat mig? Käre far var bortrest. Hm ... jag kom ju tillbaka. Nå, det var väl bara hick och behej med den tokige karlen? Han lärde dig, som han lärde stenar och albuskar? Han gaf mig böcker och läxor. Han frågade och förklarade alla ord. Han var alltid klok från sex till nio på morgonen. Såå? Lärde du något? Grammatikan, Eutropius och Cornelius. Därefter gaf han mig Virgilius, som jag nu stafvar på. Käre far må tro, att Virgilius vet mer än en präst! Jag tycker om Æneas, han var en hjälte från det trojanska kriget. Hon lyckades locka ett löje på den stränge domarens läppar.
S p a n m å 1. Indelt, på förslag. Oindelt Mått. Välde å 10 R:dr Tunnan (6,3 Kub. f.) Värde förslagsvis å 10 RidrTunnan (6,3 kub. f.) Summa. Riksmynt. Penningar nuvarande, ansia Indelta Räntor efter markegång Värde enligt 1855 års RiksFörhöjning deruti . Indelt Spanmål: 1855 års Stat anslår (21 k:pr) k:a med värde af . Förhöjning i detta värde täll 2 Färjor och Färjekarlar: Indelta Räntor: samma belopp, som 1855 års Indelt Spanmål: 1855 års Riks-Stat anslår (2 7 k:r med ett förslagsvärde Förhöjning i detta värde till 2 Jordbruket, Handeln Reservations - Skiften och afviltringar Vägar och Kommunikationer . Uudervisnings-anstalter för j Nuvarande anslaget Afgå och upptagas ni för Agronomer ord dan - Tillkommer: Nyanvisning; Agronomer och deras Elever (nytt Ofvan afdragne, nu utgående deras elever, jemte aaslag ersättning Tillkommer: ny anvisning; Befrämjandet i allmänhet af jord Nuvarande anslaget Tillkommer: Förhöjning; se Häst-afvelns förbättrande : Penningar: J Nuvarande anslaget .j Tillkommer: Förhöj ning; se 23 F örslag till blifvande Riks -Stat. - . Indelta Span mål. Penninga r Räntor, enligt markegån på forsla Indelt på förslag. Oindeit. Summa \ Riksmynt. Mått. Värde ä 2 R:dr kub.-foten. Mått. Värde förslagsvis å 2 R:dr kull. foten Riksmynt. - R:dr ö. R:dr ö Kub. f. k. R:dr ö. Kub. f. k. H: d r ö. R: dr Ö. Pe aningar Riksmynt. Mått. Värde å 10 R:dr Tunnan (6,3 kub. f.) R:dr ö. Kub. f. k. Mått.
725 del gerna ingä i Herr D-intLscboläs förflag, at ^L^LLms-vii-eiIionen singe uplaga län; men hem» ställde, vm icke först borde afgöras, antingen Nidderstaper och Adeln bifölle Stats» Utffottets För» stag, at DircÄionens stuld til ^vcrkollsta Arfwingarne matte flyttas pa Riksgälds-Lontoiist, eller likasom Preste-Ständer befallde, at kanken skulle medgifwa det begärde Discont-biträdet. Grefwe^Iörnsr. ^lagsxins - DireÄionen har af Stats»werket aldrig erhållit mer än io Tunnor Guld. Det har icke detzmindre hittils rört sig, och kunnat göra nödiga uphandlingar. Om den har skulder, sa har den ock fordringar, och jag tror, ar med de tilgangar den äger och nu til ersättning för den wägrade Discont-rätten, blifwit söreflagne, stall densamma kunna upfylla sitt ändamäl. Hwad Lan^uen angar, känner jag ivät ej fullkomligen Författningarne, men jag tror, ar uär Lsnco - Urstorret aldeles afstagit, böra Riksens Stander ej befalla en utbetalning derifrån. För min del får jag derföre rilstyrka bifall til flyttningen af Skulden til ^verbokks Arfwingar pä Riksgälds» Lontoiret, likwäl med de wilker, som af Stats-Utstorret blifwir söreflagne. Herr 8noi!sk^ har tilstyrkt denna Discont -rätt i Längusn, endast wilkorligt, i fall den skulle behöfwas; och med ett saDant wilkor, samt med tillägg af räntebetalning, inser jag ej, hwarföre icke dest bewiljande kunde Languen anbefallas. Herr Lnoilskv medgaf, 6t om den nu be sinte» - 726 Dm 15 Mars. flnteliga ponäon oveld lil das, ffuile densamma kunna wara tilräckelig. Hans klxcellLnce Herr Grefwe kluutb.
N:o 314, i anledning af återremiss å Utlåtandet N:o 287. Lades till handlingarne. N:o 315, i anledning af återremiss å Utlåtandet N:o 207. Lades lill handlingarne. Och N:o 316, med förslag till voterings-proposition, i anledning af Riks-ståndens skiljaktiga beslut, angående ifrågaställd ersättning och belöning åt Pofessoren Nycander, för en af honom uppfunnen röst-räkne-machin. Voterings-propositionen godkändes. S. D. Föredrogs ånyo meddeladt Utdrag af Hederv. Bonde-Ståndets protokoll den 7 dennes, med inbjudning till Med-stånden att instämma uti ett af Bonde-Ståndet fattadt beslut om underdånig anhållan hos Kongl. Maj:t, att Riksdagen måtte, inom Oktober månads utgång, afslutas och Ständerne hemförlofvas; hvilken inbjudning afslogs. S. D. Föredrogs ånyo Förstärkta Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 54, med anmälan om de uti nämnde Förstärkta Utskott anställda omröstningar; hvilket Memorial lades till handlingarne. S. D. Föredrogos ånyo och lades till handlingarne Förstärkta Ståts-Utskottets Memorialer: N. o 309, i anledning af verkställde omröstningar, angående allmänna bevillningen, jemte post-bevillningen; och N.'o 310, angående verkställd omröstning, i anledning af Riks-ståndens skiljaktiga beslut, rörande väckt fråga om ett låne-understöd åt staden Christianstad."1 Prot.-Utdrag den 14 Oktober 1854. 475 S. D. Föredrogs ånyo och lades till handlingarne Förstärkta Banko-Utskottets Memorial N:o 64, i anledning af verkställd omröstning öfver frågor, rörande decimal-systemets tillämpning på rikets mynt. S. D. Föredrogos ånyo Banko-Utskottets Memorialer: N:o 62, med förslag till vissa förändrade föreskrifter, angående Bankens depositions-rörelse.
H r W. har äfven uppträdt s o m rom a n - o c h novellförfattare, först under psevdonymen Johannes Norman, senare under eget namn. Kritiken har haft särdeKRISTIAN WINTERHJELM. les ampla loford historia outplånligt inristat sitt namn, i det gen o m hennes energiska arbete det på våren 1869 blef möjligt att låta det finska språket ljuda från scenen. H e n n e s insats vid den svenska teatern i Helsingfors anses o c k vara af stor betydelse. Fru W. är — såsom en kritiker o m henne sagt — en verklig konstnärsande, en sådan, hvarförutan både begåfning o c h arbete icke mycket förmå, en sådan, s o m, när hon uppträder, gör sig gällande under alla tider o c h förhållanden. — Under de senare åren har den framstående konstnärinnan delat sig mellan h e m m e t o c h konsten, i det h o n i sistnämnda hänseende utbildat många framstående elever, bland hvilka vi endast vilja nämna fru Håkansson o c h hr Skånberg. angående dessa arbeten, hvilka i Norge o c h Danmark varit m y c k e t lästa, o c h särskildt ha Henrik Ibsen o c h Erik B0gh uttalat sig synnerligen smickrande o m d e m. Herr o c h fru Winterhjelm, s o m nu lefvat i ett 25 årigt det allra lyckligaste äktenskap, hafva af dessa tillbragt de sista sjutton åren här i Stockholm, o c h deras h e m har städse utmärkt sig för ideel lyftning, personlig älskvärdhet o c h husmoderlig gästvänskap. ALFRED VICTORIN. NÅGRA SÄTT ATT BLIFVA LIGT D » OBOTSJUK ». knappt en läkare, rådfrågat. hon igen. allt, Jag pröfvat. Man behöfver o m läkarkonstens vanmakt. sällan kan totalt behöfva rundlig tid, oförstånd är, att efter en läkare annan att det patienten n å g o n tid f ö r att småningom » knappt ej rådfrågat ». kan tid innan är, att o c h t. o. m. det visar har finnes afbryter sig. s. v.
Bilaga till PleniProtocollet för den i April, förmiddagen. 9 N:0 i» Friherre Skjöldebrand, Pehr Eric-, Då Riksens Ständers Revisorer, i bérattelsen öfver Kongl. Allmänna MagazinsDirectionens förvaltning, trodt sig äga anledning till den anmärkning emot mig, att under den tid, styrelsen öfver Nyköpings Län varit mig anförtrodd, sex års tid förflutit, utan att någon åtgärd blifvit vidtagen, till indrifvande af en, MagazinsDirectionens återstående fordran af Skepparen Ståhl i Thorshälla, för en, igenom dess förvållande skadad Spannemålglast, till beloppet af 415 R:dr 36 sk. Banco, torde det tillåtas mig upplysa att Revisorerne, i saknad af fullständige uppgifter, i så måtto gjordt ett misstag, att anmärkningen blifvit på orätt person tillämpad. Förhållandet är att, år 1S r 4, eller året före mitt tillträde till Landshöfdingetjensten, från dåvarande MagazinsDirectionen, en begär jDen i April. rån om handräckning, till utbekommande af dessa medel, lärer hafva till min företrädare ankommit; men vid mitt tillträde, och under den otroliga oreda, hvaruti LandsContoircts Handlingar och Diarier sig befunno, i anledning hvaraf, till en början, både LandsKamleraren och Räntmästaren funno sig föranlåtne att begära afsked, och, efter sedermera upptäckte tillgrepp och deraf uppkommen Ba^ linee, ännu befinna sig i häckte förvarade, kunde det för mig icke vara kändt huruvida MagazinsDirectionen, före min Tjenstetid, inom Länet ägde någon ersättningsfordran.
För bildande af en fjerde Profession inom Medicinska Faculteten vid Lunds Universitet • • o • 1,600: — - Till löneförhöjning åt 10 Professorer vid Upsala Universitet . 3,000: — - 7:o ElementarLäroverken : Förra anslaget 54,006:43. 4. jemte Indelta Räntor, i kronovärdi 1,263: 32. 2., upptagna efter Marke liU, • samt Indelt Spanmål, 15,868 T:r 5 K:r . - och (lindell Spanmål. 3,523 T:r 24 K.r . Tillökning: För Nya Elementarskolan i Stockholm tills vidare • 6,800: S:a Reservations-anslag 61,706:43. 4. Till Emeriti-löner . 12,480: TiU arfvoden åt Lärare vid Upsala Cathedral-Skola 3,000: —• Skrifvelse j N.-o 88. iö:o Sundhets-Col/egium med Medicinal-Staten: Förra anslaget 47,480: 24. - (med 2,592 T:r Spanmål under lönernej jemte Indelt Spanmäl, 310 l':r 6 K:r Tillökning: Förhöjning i anslaget för Provmcial-Läkare vården 5,666:32: - För Pharmaceutiska Institutet Till Inrättningen för sjukes behandling med electrieitet och galvanism 1,000: 500: 1,600: li:o Carolinska Medico-Chirurgiska Institutet: Förra anslaget 14,987: (med 387 T:r Spanmål under lönerne) Tillökning : Till arfvode åt en Professor i Cliniken för barnsjukdomar . 12:o Barnbördshusen . 7 13:o Veterinär-Inrättninqen i Stockholm: Förra anslaget 7 103:16. Tillökning ' • ’ 066:32. ■ 14.0 Vaccinationens befrämjande , 15.0
Och hade icke Lagutskottet här ägt ett ypperligt tillfälle att, till mensklighetens heder och Svenska medborgarens frid och. säkerhet, föreslå en straffbestämmelse, tjenlig att för framtiden förekomma dylikt våld mot den säkerhet, som äfven en Arrestant bör äga, och såmedelst bereda respect och helgd för Lagarne?? Lagutskottet må sjelf besvara denna fråga. För min del tror jag, att då en Domare eller Executor, under utöfningen af det honom anförtrodda och till folkets värn och säkerhet inrättade Embete, sjelf begår brott emot Lagen, och kränker dess helgd, bör han utan förskoning straffas dubbelt hårdare än en annan syndare; och Lagutskottet hade följaktligen genom ett passande Lagförslag bordt sätta en gräns för ÖfverDomarens frihet, att efter godtycke och gracieusa åsigter bestämma en i så hög grad brottslig UnderDomares eller Executors bestraffning. Uti civila mål har ganska mycket, som till föreslagne ändringar i varande författningar bordt föranleda, blifvit förbigånget. Pag. 43 till 57 i Herr JustitiaeOmbudsinannens Berättelse för åren 1826 och 1827 visar, huru som aflidne ÖfversleLieutenanten Eneskölds enka blifvit ålagd, att till Wadstena KrigsmanshusCassa för andra gången betala G,3a6 R:dr 1 sk. B:co, ehuru hon och Den a3 Mars f. m. 233 hennes man i lifstiden till Casseureni KrigsCollegii Krigsmanshus-Contoir Pehr August Landin, emot hans meddelle qvittencer med Krigsmanshus-Kamererarens åtecknade annotationer, förut erlagt samma summa. Något botemedel, till förekommande af dylika olycksslag för enskilde medborgare, hade väl Utskottet kunnat påhitta; äfvensom Utskottet icke saknat anledning att yttra några välmenta ord om Högsta Domstolens befattning med målet, så vidt samma befattning bor kunna anses såsom en slags förklaring öfver Lagens rätta mening.
Men då af 1831 års materiel med släta kanoner och lavetter samt föreställare ännu återstode följande: 12 <S\ge kanoner .st 38. 6 S":ge dito ... » 22. har Generalfäittygmästaren i underdånighet förslagit, att medel till nedanstående belopp måtte af Rikets Ständer äskas, för anskaffning af reffiade kanoner till utbyte mot ofvannämnda släta jemte nödig reserv, nemligen: till 42 st. 3,"21 a 450 rdr 18,900: — » 28 » 2,"58 ä 370 » 10,360: För anskaffning af spetsprojektiler: Transport rdr 29,260; —• 100 Bil. N:o 3 a. till Kungl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1865. 6,000 Till inredning af 255 st. ammunitionskistor ä 19 rdr . 4,845 lill förändring och nyanskaffning af riktinstrumenter m. fl. mindre utgifter 1,395 tillhopa Rdr 55,000: — att utgå under år 1867. Om detta bifölles och Rikets Ständer beviljade de erforderliga medlen, skulle inom loppet af 3 år fäItartillcriet komma att ega, inberäknadt de 24 kanoner, hvartill medel redan förut blifvit beviljade: refflade fältkanoner ined lavetter och föreställare 192 st, eller i det närmaste det antal, som af Landtförsvars-Komitén ansetts erforderligt, enligt den af densamma föreslagna Arméorganisationen, samt dessutom 10 kanoner i reserv.
Jag vill ej längre föranleda till tidsutdrägt, utan blott önska att Utskottet måtte noga öfverväga ämnet, med afseende på Fabrikernes bestånd, ty man bör komma ihåg framförallt, att genom Svenska armar skall Svensk jord producera trefnad och rikedom. Herr Lefren, Johan Pehr-, jag borde icke en gång till, anhålla om Ridderskapets och Adelns tålamod, men jag finner tnig föranlåten dertill af någre anmärkningar, af den beskaffenhet , att jag anser mig böra besvara dem. Jag finner mig icke vederlagd för det jag icke upptager alla, eller de fleste anmärkningar, som blifvit anförde, jag inskränker mig, af skyldig agtning för Ridderskapets och Adelns billiga fordran, att öl veriäggningen i ämnet ej må allt för vida förlängas. Härefter uppläste Herr Lefren följande s (Se Bilagan N:o 4 ) Friherre Boije, Ludvig; Emöt förbindelse att vara så kort jag kan, torde mig tillåtas att få, dels besvara några anmärkningar, sorn blifvit gjorde vid mitt anförande på förmiddagen, Z>tn 98 Junit t. m, och del* yttra mig öfver åtskilligt af hvad som under discussionen här blifvit framstäldt. En vard Ledamot, Grefve von platen har jäfvat det skäl jag nyttjat, af climatets verkan till en ringare och dyrare production i Sverige än annorstädes; men då Herr Grefven inskränkt sig till blott påstående, att climatets verkan är ingen på Fabrikernes production, så gör tillfyllest för mig, att blott erinra om det obetydliga rum fabriksproductionen tar i hela massan af Landets hela production. För min del kan jag ej vika ifrån den öfvertygelse, att climatet äiveo verkar på fabrikanternes arbetsförmåga, men om Herr Grefven skulle i frågan derom, hafva mera rätt än jag, så står alltid fast, att på den så ofantligt mycket större och viktigare productionen af Landets och jordens alster, är climatets verkan både stark, och aldeles sådan sorn jag den ansedt.
«Den der trappan skola vi gå; men just nu,» tillade hon hviskande, «äro de otäcka svarta männerna der; jag såg dem gå förbi fönstret; det var derföre jag skrek så mycket.» Barnet kunde endast med möda taga trappstegen, och baronen kunde det nästan mindre; derföre gingo de långsamt. «Du kan ju bära mig!» sade slutligen den lilla, som hade tröttnat och var dessutom otålig; «det har mamma många gånger gjort. Stackare mamma! jag har inte sett henne på så länge, så länge; och då var hon så blek och grät så mycket; men vi ska klappa och kyssa henne, och smeka henne, som pappa gjorde; vill du det? men hvarföre stannar du; är du trött? vi är snart framme, bara du inte är rädd!» Ormen vände sig i baronens bröst. «Feodora bor derinne och mamma ach, se der komma de otäcka –!» Nu tryckte barnet sina armar hårdt om baronens hals och gömde sitt ansigte mot hans kind. «Sie muss sterben!» sade en af de svarta männerne till sin medbröder, just som de gingo förbi baronen på vägen till trappan. «Det är icke ännu bestämdt,» svarade den andra, »krisen är nära, allt beror på – » «Feodora!» ropade barnet, och slängde sig hastigt ur sin ledsagares armar, och ilade genom den halföppna dörren. Baronen följde långsammare. «Hvem ropar mig,» sade den gamla – «är det ni barn? nå, vid profetens skugga, hos vildfåglens ungar vexer dock modet tidigt, och deras vingsenor hafva spänstighet, och deras muskler hafva kraft och styrka. Ett eget leende, hvari låg en blandning af triumf och vemod, sväfvade vid dessa ord kring den gamlas läppar, men bortdog snart. – Hon lutade sig ned och frågade; «hvem öppnade buren åt dig, lilla våghals?» men innan barnet hann svara, stod baronen i dörren. «Gå, anmäl mig hos din fru, Feodora! jag måste – jag måste tala med henne – nu!» – «Omöjligt!» svarade Feodora, «hon tar ingen emot; hon väntar en hög gäst, och när den kommer, så – »
Lagsamt Allm. Besa.- och Oecon.- Utah:» Utlåtande N:o 8. 19 beräknande vid Mantalsskrifningen icke uppgifvit, eller ock uppgifvit en mindre pannerymd, än den hvaraf de ega rättighet att sig begagna, äfvensom å dem, hvilka anmält sig till bränvinsbränning endast under hälften af den tillåtna tiden, med utsättande af hvilken termin dertill användes; hörande å desse förteckningar upptagas de hemman, hemmansdelar och lägenheter, å hvilka antingen ingen eller en inskränktare bränvinsbränning utöfvas. Desse förteckningar insändas till Konungens Befallningshafvande, som ega att deraf lemna vederbörande del för control och eftersyn. Mantalsoch Skattskrifvare vare dessutom skyldige, att inom ofvan utsatte tid till vederbörande Kronobetjent insända Socknevis upprättade förteckningar å alla dem, som inom Socknen sig till bränvinsbränning anmält; börande sistnämnde förteckningar, som i Församlingens Sockenstuga eller å annat lämpligt ställe skola anslås, upptaga så väl pannerymd, som den dass, hvartill redskapen hörer, och äfven den tid, hvartill hvar och en sig anmält, 11 §. Den som, berättigad till bränvinsbränning, sig dertill vid Mantalsskrifningen antingen icke angifvit, eller ock anmält sig till mindre pannerymd, än hvartill lian egt rätt, må, om han sedermera åstundar bran vinsbränning för en del eller hela värdet utöfva, antingen under hela den tilllåtna tiden, eller under någon af de i 8 §. omförmälde terminer, anmäla sig derom hos Konungens Befallningshafvande, som eger att det sökta tillståndet meddela, såvida sökanden styrker sig hafva behörigen till Kronouppbördsmannen erlagt belöpande pannerymds-afgift, beräknad i förhållande efter ofvannämnde tid. Andra Artikeln. Om bränvins reds kaperi. 12 §.
Kyrkan var nästan tom, endast ett par gamla qvinnor lågo försänkta i bön eller sömn innanför dörren, och några barn stodo framme i choret, beskådande den döda, hvilkens kista var stäld på en katafalk och locket lagdt tvärs öfver fötterna. Den gamla damens lik var höljdt i siden och spetsar och såg ännu mera hemskt och förvandladt ut genom den färgade dagern, som föll derpå genom de målade kyrkfönstren. — Hvilket vackert arbete! Kulorna och korset äro af agath och bilden af guld! — sade Malkolm, och böjde sig ned för att närmare betrakta det radband man lagt mellan likets sammanknäppta händer. — Det är välsignadt af hans helighet i Rom och skall följa grefvinnan i grafven, — sade sakristanen, som gick och sysslade i biktstolarne vid altaret. — Den fromma grefvinnan har skänkt hela sin förmögenhet till kyrkan här och till klostret, som ligger utom staden, — fortfor han, omsorgsfullt fläktande flugorna ifrån liket med en gammal vigvattensqvast. — Hon var då mycket rik, förmodar jag? — sade Alf likgiltigt, som mera tänkte på den sköna, lefvande qvinnan, som han första gången sett här, än på den dödas frikostighet. — Ja, hon hade ett stort gods, som kommer att tillfalla klostret, och man skall i everldeliga tider hålla messor på hennes dödsdag för hennes själs frälsning. — Den anses då vara mycket illa fast? — inföll Alf leende. Kyrkovaktaren såg på honom med en dum min, vände sig bort och svarade ingenting. — Tro och öfvertro, — mumlade Malkolm, betraktande den döda, — sanning och vidskepelse, fruktan och hopp, hvem gifver dem väl sin rätta betydelse? Liksom färgspelet på stengolfvet här ifrån fönsterrutorna beror på ögats uppfattning, så bero dessa omtvistade abstraktioner på det hjerta, som upptager dem. Lyckliga gamla qvinna, hvars stela fingrar ännu i döden kunna fasthålla, hvad du i lifvet trodde på och hvars hopp kunnat hvila på några afsjungna messor.
Da den tvid nämnde § i Riksdags-Ordningen gjorde anmärkning af lwänne Stand är bestridd, kan den ej afgöras förr an wiv nästa Riksdag, och lärer således ej blifwa något hinder för denne §:s afgörande. Uppä derom af Herr Grefwen och Landt-Marffalkcn gjord proposition blef den Ztte §. gillad. 6:te ?:de och 8:de §. Biföllos. q.'de Den 24 Nopembep, y:de tz, Herr I^a^Lrkeirn. Dä Högloft. Ridderskap?? pch Adeln reda» behagar förklara, att Justikigs-Oms hudsmannen barde med sin npmäufsam het omfatta olla fel och förbryietscr af hwad egenskap soln halst, xa hwjlkcn arund Högloft. Riddcrffapek och Adeln äfwen ansel? någon hanwikiiing frän Justiiirs-Omhudsuiannen rist ZusticiW^Eancelleren icke wara af nöden, sä sär jag ödmjukast hen,ställa oni icke denna §. mä anses wara öfwerfiödig och kunna iu?;ä. Herr ^orsteustolps, ^nZertz, förnyade wid henna Z sin föruk .derwid gjorde anmärkning, art skristeligt bewis märcc lämnas pa de inlagor, som sill Justiriso Ouibudsmanncn ingifwas. Herr HZerkeim. Dä dek är hwarjs Domstols, hwarje Embels-Werks i Lag grundade ffyldigher, akt Meddela hewjS östyex riden, när handlingar inlämnas, äfiven som Prorocolls-Urdrag öfwer alla de grqgrder, som wgrda foggde, sä kror jag icke, als yäqon särskild föreskrift i denna del behöfmer ZustlliM-Ombudsmannen lgmnas.
Revision hvarje halft år hos Chartse Sigillatae Ombudsmdnnern» Dea n Martil. 229 sker, bör äfven sådan förrättas på PostContoiren öfver dessa LösningsChartor, hvilka då böra befinnas i enlighet med hvad de vid samma tillfälle framlagde PostChartor deröfver upplysa. Yppas brist bör densamma genast af Postmästare fyllas i contant, och dessa medel till Chartae Sigillatae HufvudContoiret i Stockholm genast insändas. 26) Om någon bevisligen upptäcker försnillning vid PostContoir, bör denne erhålla i belöning floo R:dr J3:co, hvilka böra hos Postmästare af dess enskilta egendom uttagas, hvartill han bör mista tjensten utan att sedan kunna den återfå. Jag vågar ingalunda tro, att hvad jag nu föreslagit år fullkomligt ledande till ändamålet, men det år icke eller med den öfvertygelsen framlagt, utan fast mer för att gifva en väckelse åt någon mera skicklig, att en defaille uppgifva en bättre plan till efterföljd, hvarvid förenades Statens säkrare controll öfver Postintraderne med beqvämlighet för de corresponderande; och tror jag att Piiksens Ständer borde till och med utsätta ett lämpligt premium för den som inkommer nied ett antagligt förslag i detta ämne. Vid detta tillfälle anser jag mig icke böra förbigå att nämna huru ofta det händer, att bref som expedieras med lösposten ej framkom* Den 3 Martil, ma, i synnerhet då under couvert till närmaste PostContoir löspenningar inom detsamma medfölja till postporto för hrefvets vidare befordran. Sådane bref qvarstanna behändigt på Postgårdarne, penningarne uttagas och brefven uppbrännas, utan att man möjligen kan upptäcka på hvilken Postgård det skedt då brefvet passerat flere sådana, och inga förteckningar åtfölja från ena station till den andra.