Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
595 förrättas i Vexel-Banquen utan hinder i dea dagliga expeditionen.” ”Undertecknade Commissarier, som dela den gemensamma önskan med Commissariatet, att med det snaraste fa allt efterliggande arbete i ordning stäldt, tvifla icke, att ju Cornmissariatet vidtager sådane utvägar, att samina önskan nästa år må kunna bringas i full" bordan, och Högloft. Banco-Utskottets hefali* ning således efterkommas.” Detta Memorial remitterades till Kivistons Commissarien, som deröfver den 8 i samina månad yttrade: ”Öfver nämnde Memorial, som Commls» sariatet behagat öfverlemna till Revisions» Contoiret, får jag i ödmjukhet meddela det utlåtande, att utom 3:ne rum 4 trappor upp, åt Jerntorget, af hvilka 2;ne äro nästan fullpackade med maculatur och korssade små-sedlar samt det tredje apteradt till förvaring af en del Vexel-Banquens Verificationer, äro alla rum i Bancohuset för nödvändige arbeten upp» tagne, så att, utan hinder eller uppehåll i dessa särskilde rum, tjenlige för det af Herrar VexelBanco Commissarierne omförmälde behof, icke äro att tillgå.” ”Vid detta tillfälle torde jag icke böra underlåta föra Commissariatet till minnes, att i flere år, eller allt sedan den starkare expeditionen i Banquen började, samt antalet af Tjenstemän derföre vardt ökadt, har ej mindre i Låne-Banquen än ock i Vexel-Banquen, en del arbetar© måst sakna tjenlige arbets?* 5g6 Banco Utskottets Betänkanden. platser; huru mycken olägenhet och hinder detta förorsakat i arbetets gang, derom äro H errar Commissarierne nogsamt öfvertygade och hafva i Memorial till Höglofl. Banco Utskottet dén 6 sisth Maji till någon del uppgifvit förslag till afhjelpande af nämnde olägenhet.
De 100,000.tals tunnor Spannmål, som på lofterna ligga oförsålda, för det få hafva penningar att inköpa förlag för sina nödvändighetsbehof, och nödsakas öfver höfvan inskränka dessa; de togo tals Auctioner, som för utmätning fåfängt anställas, af brist på köpare, eller som åstadkomma nya Auctioner för att utprässa betalningen af dessa, och ibland ändå ej inbringa penningar^ den nära till omöjlighet gränsande svårighet, att erhålla lån mot största säkerhet, äfven i fastigheter, om icke mot en öfverdrifvet hög renta, bevisa säkrare, analia raisotinementer , än allt förnekande af rena facta, att här verkligen råder i landet en allmän penningebrist, ja penningenöd. Denna skall, om den får fortfara, slutligen förorsaka alla, som icke'' äro genom monopolier gynnade, Näringars förfall, och, äfvensom ett för stort Rörelse-capital åRidd. 0, Ad, Prof, N;o 79, $o. 626 Den 24 April. stadkommer saknad af arbetande händer föf deraf öfver tillgången på dessa ökade speculationer, så skall ett för litet förorsaka en otillräcklig och för litet lönande sysslosättning af för handen varande arbetare, samt föranleda utvandringar, hvaraf vi i de södra Provinserna, under Danmarks lyckliga tidhvarf, haft årligen tusentals beklagansvärda exempel. Jag kommer nu att besvara den frågan, hvilka orsakerna äro till en allmän penningbrist. Jag förbigår dem, som naturen sjelf tillskapar, t. ex. Landets beskaffenhet och läge, samt deraf försvårad gemenskap orter och städer emellan — orsaker, som kunna föranleda penningbrist här och der, utan att den derföre dr verklig i det heia. Den nu öfver* klagade allmänna penningnöd torde kunna härledas af flera orsaker. Om sedelstockens, sedan år 1812, förminskning till öfver 400,000 R:dr ej kan göra mycket dertill, så bidrager den åtmindstone mera till penningbristen, än der. sedan panama tid af Banken till lån mot inteckning i fastigheter ärligen-mgifna summan ?f 80,000
— Krpenfer 236: 32. i. ^örmattningösOmfoftnabcr för SJifögätbé^Kontoret: Aflöning Slrfmobctt enligt Stat titt »cbcrböraitbe t 9tifégäIbé*Kontoret famt äisereLSattfen oct) Sötigt. ipofLSSerfet ... 4°o. — ■ (Srattftcationcr: ben d Stat aitjtagne Summa 666:32.- Stdbegdfmo^mebet 4 y5. — ■ spp|lporto 2,385: 37.- ££ilt fmärre reparationer, intöp af ^nocitraru^perfcbfar, Slättes gdttgéslUgifter famt toattltga KontorésKrpcnfer 2,700. — Utgifter, i od) för KrcbttsScbcLrörclfcn, utom aftöttingen: gör ip«PP^ M KrcbitsScbtar 7,574. „ gormntairené ^rpdning 4°8*' „ gatöning od) |Tärttittg af b:o 280:10.—. „ Stämpling af b:o 925. Piunterertng, batcring, unberffrtfning famt infontna förnötte Smdfebtarö grauffntug od) auituttcriitg 4^784: 4°« »• Krfättniug för forntår od) embtémer, bnutfa för fabrtcatiottctt af papperet titt KrcbifsScbtar marit begagnabe i54:ie.4. betoning för febelförfatjlareö od) ntprdngtareé npptäcfanbe 600. — 8.
Uti en inom Högvördiga Preste-Ståndet väckt och till Stats-Utskottet remitterad molion, har Herr Professoren Geijer, E. G., gjort framslällning derom, att f. d. Stats-Secreteraren m. m. Magnus Georg Danekwardt, sorn efter en tjenstgöringstid af 34' år, deraf 18 år såsom Föredragande för Kammar-ärenden, i följd af sjuklighet från sistnämnde embete begärt och erhå llit afsked, måtte med afseende på den ovanliga skicklighet, nit och oegennytta, sorn han vid förvaltningen af detta embete ådagalagt, varda på Allmänna Indragnings-slaten uppförd, med pension lill hälften af den lön, han såsom Stals-Secreterare innehaft. Då, enligt hvad en allmän erfarenhet vitsordat, Herr Stats-Secreteraren Danckwardt, vid utöfuingen af sitt vigtiga förtroende-embete, utmärkt sig lika mycket för nit och embetsmanna-skicklighet, som fasthet i giundsatser och oberoende tänkesätt, anser Utskottet, bemälde Herr Stats-Secreterare, oagladt han vid afskeds-tagandet ej uppfyllt de villkor, sorn kunna göra honom lagligen berättigad att uppföras å Indragnings-stat, med bibehållande af lönen såsom pension, vara förtjent att af Rikets Ständers välvilja omfattas, och tillstyrker således, i enlighet med hvad tillförne vid enahanda förhållanden af Rikets Ständer blifvit beviljadt, att för f. d. Stats-Secreteraren Danckwardt må, såsom pension, å allmänna Indragnings-staten varda uppfördt ett årligt anslag, motsvarande hälften af hans innehafde Stats-Secreterare-lön, eller 2,000 R:dr Banco, dock utan derunder beräknad spanmål, samt att denna pension må beräknas och utgå från och med början af innevarande år 1840. Ank. till Exp. Utsk. den 7 Augusti, kl. 6 e. m. Utlåtande, i anledning af Fredrik von Zweigbergks från Skaraborgs
I mån af det jag tillväxte i ålder och visdom, tillökades äfven vårt frågeschema, som till slut omfattade, utom det förutnämnda, äfven kemiska enkla ämnen — ofta de latinska tecknen — djurkretsens tecken, Linnéska sexualsystemet, åtskilliga djurslag — efter ett förädladt begrepp af själfva den mänskliga personligheten. E. G. Geijer. en En däjelig kvinna, som from är, hon är som klar lampa på den heliga ljusastaken. Syrach. Innan Törne tillryggalagt ens hälften af den korta fjärdingsvägen in till staden, föll en tung, våt droppe på h a n s hals. H a n spratt till. E n, två, tre, fyra droppar — en susning genom de h ö g a Kungl. Operan. D e n senaste nyheten » OieMo » lindarnes kronor, s o m å ö m s e sidor kantade vä- mottages fortfarande för hvarje uppförande med odegen — och ett stridt regn började falla, Sänkt i ladt bifall af en talrik publik. tankar, h a d e h a n ej anat dess annalkande, förr På fredagen i förra veckan gafs t det redan var öfver h o n o m. med fru som gäst i än titelrollen. Märkligt nog hade ej den enastående föreställningen Ett ögonblick tvekade h a n, huruvida h a n ej — • i annonserna hade tillkännagifvits, att fru H e n - skulle v ä n d a o m. Men nej — det var väl dock nings endast en gång skulle uppträda i partiet — h a n s plikt att söka upp den svenske läkaren, förmått locka någon talrikare publik, men den behvars bekantskap Berger och h a n helt nyligen gjort findtliga helsade med dess större entusiasm den snillinne v i d brunnsorten; söka npp — visserligen för rika skådespelerskans färgrika och gripande framsent! M e n det låg alltid något lugnande i den ställning. tanken, att få en tredje person m e d, en landsm a n dess bättre, att konstatera den sorgliga tillK. Dramatiska teatern. Samtidigt med att fru dragelsen. Hennings ännu från denna teaters scen gläder och Teater och musik.
Yäl har det blifvit sagdt att den vidgade sjelfbestämningsrätt, 8 Allmänna Besvärsoch, EkonomiUtskottets Utlåtande N:o 161. sorn härigenom tillkomme kommunen, skulle kunna medföra vådor såväl för det allmänna som för kommunen sjelf, men samma grad af sjelf bes tämningsrätt har redan länge utöfvats af hvarenda landskommun utan att olägenheter deraf försports, och några giltiga skäl hvarföre den i städerna skulle vara betänkligare än på landet torde svårligen kunna uppgifvas. Dessutom hafva de Kommitterade tillika föreslagit sådana garantier, som synas Utskottet tillräckligt förebygga faran af öfverilade eller obetänkta beslut, Intet ärende får å allmänna Rådstugan eller hos Fullmägtige till afgörande företagas innan det förut blifvit beredt hos Magistraten eller Stads-nämnden och i vissa fall af båda, Yid allmän Rådstuga eger hela Magistraten och vid Fullmägtiges sammanträde en af Magistratens ledamöter deltaga i öfverläggningarne och har då tillfälle att meddela de upplysningar och anföra de skäl, som för hvarje frågas välbetänkta afgörande böra iakttagas och slutligen skola i några vigtigare mål besluten, för att blifva gällande, godkännas af Kongl. Maj:t eller Dess Befallningshafvande. Så skola t. ex. beslut om föryttring eller pantförskrifning af någon stadens fastighet, eller om upptagande af lån stäldt på längre åter betalningstid än 5 år, underställas Kongl. Maj:ts pröfning, och beslut om kommunalstadgar till befrämjande af sedlighet, helsovård, ordning eller säkerhet inom kommunen, äfvensom allmänna planer för hushållningen med stadens jord eller andra fastigheter och inkomstgifvande rättigheter, få icke tillämpas innan de blifvit af Konungens Befallningshafvande godkända.
Prot. 1865 Sf 1866. 4 Sami. 1 A/d. 19 Haft. ' 3 18 Stais-Utskottets Utlåtande N:o 51. komme att i allmänhet öfvas efter den för vapnet fastställda effektiva numerär, erfordrades, enligt noggranna beräkningar, i berörda anslag en förhöjning af 250 Ridr. Derjemte och som artilleriets stamtrupp borde blifva ett mönster för beväringsbatterierna, hade militärbefälhafvaren ansett denna stamtrupp böra öfvas i sex dagars exercis med anspända pjeser, utöfver den öfning, den tillsammans med beväringsmanskapet erhåller, och komme legan för nödiga hästar härtill, enligt uppgjorda beräkningar, att uppgå till 500 Ridr. Med afseende å hvad sålunda blifvit upplyst och anfördt, tillstyrker Utskottet, b) att, för fyllande af behofvet utaf ökadt antal exercishästar för artilleriet å Gotland det å nationalbeväringens stat nu uppförda anslag 750 R:dr till lega för exercishästar måtte till 1,500 R:dr förhöjas. Slutligen har Kongl. Majt för artilleristamtruppen på Gotland äskat tillökning i kokinrättningsanslaget med 250 R:dr: och får Utskottet, under åberopande af hvad under punkten 8:o härofvan i en likartad fråga är vordet anfördt, tillstyrka, c) att det begärda anslagsbeloppet, 250 R:dr, må såsom extra anslag för år 1867 å Riksgälds-kontoret anvisas. Kommande, genom hvad Utskottet härofvan i afseende på Gotlands nationalbeväring tillstyrkt, dess anslag att från nuvarande beloppet 138,363 R:dr 40 öre förhöjas till 139,113 R:dr 40 öre.
Rörande r Cap. 6 §., att ordet ”och innestäende” bör utgå, hvarom åberopas Biskop Hedrens med fleres reservationer. Orimligheten af ett stadgande, som innebär: alt en Bank i hvarje ögonblick skall hålla lika stor contant cassa sorn vid första insatsen, eller ock, alltsom vexlingen går ut och in, öka sin räntebärande grundfond, (hvilket är alldeles omöjligt utan att sammankalla Bolaget, helst de vid utlåning bekomne reverser med deras Hypolhek ej såsom ”insatt grundfond” få räknas) skulle knappt kunna ursäktas, Utskotten, på annat sätt, än, såsom händelsen velat, genom misstag och öfverraskning vid justering af ett redan fattadt beslut, vid ett tillfälle, då många af Utskottets Ledamöter varit frånvarande. Hör till Bancooch Lag-TJt sk. Betänk. Att Actie-Banker icke borde tillåtas uppstå annorstädes än i Rikets större stapelstäder, der ordentlig Börs och Mäklare finnas. Motiven dertill har ja^ uppgifvit i mitt tryckta förslag, noten N:o 10. 3:o Att antalet personer., som fä stifta solidarisk Bank, borde vara minst Etthundrade. Det vore serdeles, om i en landsort, der man tror sig kunna finna 5o personer, som tillsamman teckna p5o,000 R:dr courant, man icke skulle kunna uppleta ännu femtio, som teckna 5o,ooo eller 1000 hvardera! Det ligger alltså en stor inconseqvence i proportionen af femtio personer och en million såsom minimum, Ett, som jag tror, missförstudt nit sträfvar att förminska summan till 5oo,ooo R:dr.
Hvad sålunda i ärendet förekommit vill Kongl. Majit nu, med hänsigt till qvarnens användande för faktoriets behof från och med den 1 Oktober 1854, härmed i nåder gifva Rikets Ständer tillkänna, i ändamål att någon afgift för qvarnen icke må för den påföljande tiden påräknas att till Statsverket ingå. Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. OSCAR. A. F. N. Gyldenstolpe. Utdrag af Protokollet öfver Landtförsvars-ärenden, hållet inför Hani Maj:t Konungen, i öfvervaro af Hans Kongl. Höghet Kronprinsen, uti Stats-Rådet å Stockholms Slott den 17 Januari 185i. Närvarande: Hans Excellens, Justitiae-Statsministern, Herr Grefve Sparre, Hans Excellens, Statsministern för Utrikes ärendena, Herr Friherre Stjerneld, Kongl. Maj:ls Nåd. Proposition, M 47. 17 Stats-Råden: Herr Friherre Palmstjerna, Fåhreeus, Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Reuterdahl, Grefve Gyldenstolpe. Stats-Rädet och Chefen för Landtförsvars-Deparlementet, Grefve Gyldenstolpe, uppläste till justering ett, i öfverensstämmelse med Kongl. Majits förut fattade Nådiga beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer om upphörande af den till Statsverket nu ingående arrende-afgift för Carl Gustafs stads krono-tullmjölqvarn; Och täcktes Kongl. Majit, uppå Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande, berörde förslag i Nåder gilla, samt förordna att, i enlighet dermed, Nådig Skrifvelse, sådan den finnes detta Protokoll bilagd, skulle till Rikets Ständer aflåtas. Ex protocollo C. G. Årman. Ank. till Exp.-Utsk. d. 9 Febr. 1854, kl. 3 e. m. Kongl.
Maj:ls nådiga medverkan dertill, vore endast genom nådiga Skrifvelsen den 20 December 1847 till svar meddeladt, alt berörda fråga borde anslå, intill dess en reglering af nämnde korps personal och löningsslat försiggått; och sorn det emellertid nu vore all förmoda, det en sådan reglering kunde genomföras redan före den lid, då Rikets Ständer härnäst sammanträda, orh härtill komme, ali tiden för uppgörelsen med Fullmäktige uti Civdstatens Pensionsinrättning om vilkoren för korpsens delaktighet uti denna inrättning nu äfven syntes vara den lämpligaste, med hänsigt dels dertill, att hela korpsen ännu vore ställd på förordnande tills vidare och följaktligen kunde lörpliglas att ingå uti inrättningen, och dels att de fleste af dess medlemmar vore unge män, hvilka, efter hvad skäligen borde kunna antagas, genom stadgade årliga tillskott olvifvelaktigt komme att till ofvannämnda fonders förstärkande bidraga med vida större belopp, än det. hvartill pensioneringen under en lång följd af år kunde uppgå; har fråga blifvit väckt, dels att Rikets Ständer mätte öfverlemna ämnets närmare utredning åt den Kommillée, sorn erhållit nådigt uppdrag att afgifva förslag till roglering af pensionsväsendel i all - 276 Ejc»editions-(Jtskottett Förslag till anderd. Skrifvelse A:o 205. mänhet, till ledning vid berörde förslags upprättande i hvad det tilläfventyrs komnte alt röra Skogsoch Jägeri-staten, hvartill borde räknas ej blott Skogsstyrelsens chef och tjenstemän, Skogsinstitutets
4:o) att understöd af allmänna medel uppbäres och qvitteras ensamt af den, sorn till utflyttning blifvit förbunden, och hvilken må ega att utan beräkning tillgodonjuta en fjerdedel deraf såsom särskild vedergällning för den lunga, besvär och omsorger, som med utllvttningen äro förenade; hvaremot delegarne i skifteslaget ega att sig till godo beräkna öfriga trcfjerdedelar vid bestämmande och fördelning af det utflyttningsunderslöd, som af dem, enligt 15 Kap. 5 § Skiftes-stadgan, särskildt bör utgifvas; 5:o) att Kongl. Majris Befallningshafvande bör, inom den 15 Januari hvarje år, till Stals-kontoret insända verificeradt reqvisitionsförslag å ersättning till Landtränteriet för derifrån under föregående året förskjutna utllyttningsinedel; börande Stats-kontoret dels meddela ersättning genom anordning å de dertill under Riksstatens Sjette Hufvud-titel anslagna medel, emot redovisning i Landal) oken, samt dels till Kongl. Majrt inom den 1 Maj ingifva ett sammandrag öfver alla de utflyttningsmedel, som i länen under det föregående året blifvit utbetalda. Då lik val uti den författning i ämnet, som skulle ifrågakomma att utfärdas, tilläfventyrs torde böra inflyta bestämmelser, som påkallas af det ölliga redovisningssättet för Statsverkets utgifter, i afseende hvarå Utskottet icke eger den kännedom, som erfordras för uppgörande af ett fullständigt förslag, har Utskottet trott sig böra inskränka sig lill den hemställan, att Rikets Ständer mätte, uti underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t, anhålla, att Kongl. Majit täcktes utfärda en förordning, innefattande, enligt ofvan angifna grunder, förenklade föreskrifter rörande vilkoren och sältet för erhållande af understöd utaf allmänna medel till utflyttningar i följd af laga skiften. Stockholm den 9 Augusti 1860. Stockholm, tryckt hos Sam. Rimstedt, isfio.
Cederström, Jacob: Frih. Palmstjerna har fram ställt de olägenheter, som skulle blifva en följd af ifrågavar. förslags antagande. Det är en känd sak för hvar och en, som bevistat hrotlmålsransakningar, ali de upplysningar, sorn liugsmenigheten är i tillfälle alt lemna, olla äro de, hvilka leda till ransakningens fortgång och slut, hvilka upplysningar deremot icke skulle stå att vinna, i händelse denna menighet icke tillhörde det härad, inom hvilket gerningen blifvit begången. Jag kan icke annat än finna, att Ulsk:s betänk., långt ifrån alt vara grundadt pä praktiska, är fotadt på purt theoretiska bilder, hvarföre jag äfven, ehuru vid denna riksdag icke någon förändring i förslaget kan ske, eftersom 3:ue Stånd redan hafva detsamma bifallit, likväl för min del önskar, att R. o. Ad. mätte afstå betänk. Gr. Frölich, David: Då Frih. Palmstjerna på sitt. sätt icke yttrade sig annorlunda än blott reservationsvis kunde jag icke annat än anse det såsom en följd af den systematiska opposition, som varit antagen emot criminallagförslaget i sin helhet; men jag finnér nu af Frih. Cederslröms framställning, att 10 H. 77 filo Den 21 Maj. afslå nu förevarande förslag, att planen måste hafva varit något vidsträcktare, nemi. att åstadkomma en opinionsyttring. Jag har i min ungdom tillräckligt handlagfjsådane ärenden, stint de, hvilka här äro i fråga, för att kunna göra mig ett enskildt omdöme derom, och med kännedom om planen att vid införande af en ny rättegångsordning ordna domsagorne pä eli annat sätt än nu är förhållandet, d. v. s. territoriell, hvilket jag också förmodar icke lärer komma att förhises vid uppbyggandet af de häradsfängelser, sorn nu äro i fråga, — med kännedom häraf, kan jag ingalunda finna att delta LagUlsk:s betänk, lortjenar några sädane anmärknir, som de, hvilka bär blifvit gjorde till beredande af ett afslag å detsamma, helst desse anmärknir, vid närmare undersökning, i dess vigtigasle delar befinnas obetydliga.
Dess emellan utgjuter han rikligen sin harm öfver Storhertigen af Darmstadt, till hvilken detta paradisiska land nu hör. De många små nyskapade souverainiteterna tyckas verkligen vara Tysklands förbannelse och en hufvudorsak till det allmänna missnöjet. – Man tyckte mer om Fransyska regeringen, med hvilken det dock var besked, och som gaf svar på lika många dagar från Paris som man nu får vänta veckor från det närbelägna Darmstadt. Den fordne Prefecten i Mayntz Jean Bon St. André, hvars minne ett monument förvarar, omtalades med aktning och tacksamhet. Såsom till en gyldeneålder ser man likväl tillbaka till den tid, då man lefde under den milda Krokstafven d. v. s. då den gamle Churförstens af Mayntz kräkla var detta lands scepter. – Under sådana samtal med våra resekamrater anlände vi om aftonen till Mayntz. Denna stad med sitt dråpeliga läge, vid Maynflodens sammanlopp med Rhen, ämnad att beherrska denna herrliga nejd, är en af naturen betecknad historisk lifspunkt. Också slå här historiens pulsar från gamla tider. Redan år 13 före Christi födelse uppstod här under den Romerske fältherren Drusus af ett Romerskt läger en fästning. Du kan från Drususstenen – en Romersk ruin innom Citadellet, som jag besteg – ännu öfverskåda trakten; liksom du i Bibliotheks-byggnaden bland andra antiqviteter kan se en mängd Romerska grafstenar, funna i nejden, och nu i ordning uppställda genom Professor Lehnes försorg. De äro mest efter soldater. Namn, födelseort, Legionens nummer äro uthuggna på hvarje sten. Man ser att dessa soldater, som här i Romersk garnison funno döden, voro sammanbragta från vidt aflägsna länder. – På udden af Mayn’s och Rhens sammanlopp byggde Kejsar Trajanus ett castell, Carl den store en borg, Gustaf Adolf fästningen Gustafsburg. – Hvilka namn! – och på platsen ses ej spår efter ruinerna.
De små, högt uppe sittande fönstren insläppte en dämpad, färgmättad dager, som hade en underbar trolsk verkan. Man tyckte sig för alltid kunna lefva i denna luft; tanken på den ljusa, bullrande verlden blef nästan plågsam, och munkarnes entoniga mumlande röster, som hördes genom den halföppnade dörren till sakristian, var det enda ljud man tyckte sig kunna fördraga. Jag skulle visserligen kunna dela in kyrkan i skepp, egyptiska och italienska pelarrader, beskrifva dess tak, som tyckes sprunget ur sjelfva klippan, så mäktigt nyckfullt ser det ut, dess väggar täckta med mosaiker på guldgrund, hvilka egentligen förskaffat kapellet dess stora rykte, dess panelningar, inlagda med millioner stenbitar af en half tums storlek, dess golf af samma dyrbara arbete, dess for öfrigt slösande prakt och rikedom, men till hvad skulle det tjena! Dess förnämsta skönhet, dess harmoniska lugn och helgjutenhet i form och färg, som kommer det lilla templet att i dubbelt afseende göra ett stort intryck, måste kännas och kan icke beskrifvas. De få sittplatser, som finnas, äro förenade i choret, till hvilket en låg, bred marmortrappa leder, och här öfver hufvudaltaret, som består af ett enda svart marmorblock, finnas den heliga jungfruns och frälsarens afbildningar i en nisch, uppburen af smärta marmorkolonner; och så lefvande afteckna sig dessa figurer mot den guldglänsande bakgrunden, att man tycker dem andas i stället för att som nu endast bestå af känslolösa stenmosaiker. En skarpare ljusreflex från kupolfönstren upplyser denna del af choret, hvilket är af en särdeles god verkan. Till venster finnas de kungligas platser, och här är hvarje tänkbar lyx samlad. Trött af att beundra och ofrivilligt gifvande vika för den känsla af hemlighetsfull förtrollning, som smugit sig öfver mig, satte jag mig ned på en pall, som stod under ett af fönstren. På afstånd hördes tonerna af en skär fyrstämmig barnchör; det var kyrkans elever, som öfvade sig; eljest var tystnaden fullkomlig.