Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men, Mine Hrr, jag har ett ännu mycket vigtigare skäl, som talar för förslaget, nemi. ett politiskt; men respekterande Grundlagens helgd, och iliågkommande 90 §:n Reg.F., vill jag endast hålla mig till framtiden. Hrrrne Funck och Cederschiöld hafva citerat 45 §:n Reg.F. Jag vill äfven citera denna §, men jag kommer måhända ej till samma resultat, som nämnde värde ledamöter. Denna § förbjuder hvarje Prins att hafva något Lifgeding eller civilt embete. Jag talar icke här om militära högre chefsposters beklädande, det hör egentligen icke hit, vi veta att så tillgår, Reg.F. lägger icke heller något hinder i vägen derför, och Svenska krigsmakten till lands och vatten har genom den dagliga erfarenheten lärt sig inse de välsignelserika frukterna häraf. Då således Grundlagen ej tillstädjer Prinsar att befatta sig med Statens angelägenheter, så förefaller det mig alldeles klart, att Staten icke heller bör åt dessa personer lemna något slags anslag. 308 Den 22 Norember. Detta är en lifsprincip i vårt konstitutionella samhälle som, enl. min tanke, icke nog kan upmärksammas och begrundas. Hr Gripenstedt har sagt, att de klandrade småposterne tillkommit i enlighet med Ständernas egen önskan. Om så är förhållandet, skyr jag icke att öppet uttala den mening, att denna Ständernas önskan har varit ganska småaktig. Ständerna böra tillse, att anslagen blifva tillräckliga, men att reglementera i smått, att utportionera summor till ljus, ved, kol, renhållning m. m. är, såsom jag redan sagt, högst opassande. Jag har nu skärskådat Frih. Cederströms förslag från flere synpunkter, från familjeförhållandenas, grannlagenhetens och den politiska klokhetens tida, och jag har icke kunnat tinna annat än att förslaget är ganska välbetänkt, hvarföre jag ock detsamma till alla delar biträder, med anhållan till Hr Gr. o. Landtm, att detta mitt yttrande må få åtfölja den blifvande remissen. Frih. Cederström:
Dessutom finnas helt andra orsaker än legan, som skulle kunna lägga hinder emot införandet är entreprenad, hvarföre jag tror, att om legan höjes på de ställen der icke entreprenad finnes, deraf icke blir en följd att den äfven måste höjas för entreprenads-skjuts, hvilket jag på det högsta bestrider, ty det skulle blifva ett höjande ad infinitum af skjutslegan. Hr Tham, Casper Wolrath: Afven jag stannade inom Utsk. i minoriteleten. Jag dref der den sats, att legan skulle bibehållas oförändrad, af det skäl, alt jag ansåg en förhöjning till 20 sk. på de^ ställen der entreprenad icke finnes, komma att omintetgöra sjelfva den nuvar. författningen om entreprenader. Men under sjelfva diskussionen inom Utsk. frångick jag min åsigt uppå framställning af Hr Ordfin, på den grund, att ledamöterna så väl af det Högv. som af BondeSt. allmänt yrkade på förhöjning. Det fanns, med undantag af en eller par ledamöter, ingen enda, som icke yrkade förhöjning och de sora yrkade förhöjning yrkade den ändå högre än här föreslås. Jag skulle tro alt om R. o. Ad. återremitterar punkten, så skall den lillbakakomma med en tillstyrkt förhöjning till 24 sk. b:co Den 23 Juli. 569 milen, och att om It. o. Ad. afslår densamma, följden ändå blefve den, alt 3 Stånd komme att antaga punkten; hvarföre jag vördsamt tillstyrker R. o. Ad. att godkänna Allm. Besv. o. Ekon.Utsk:s utlåt, i denna punkt. Frih. Toll, Guslaf: Dit K.
Som Oeconomie-Utskottet, vid handläggningen af de oiåi, hvilka till dess utlåtande blifvit remit te - Den 4 April. terade, inhämtat, att eft stort antal Memoria! rörande flera särskildta ämnen, redan hit ankommit, ehuru ännu allenast något öfver en vecka förflutit från dpn tid, Utskottet böfjat sina sammanträden; Utskottet derjemte ater sig bekant, att ganska många Remissér till det samma blifvit från de Respectiva Riks - Stånden beslutade nti ärender, hvilka ännu icke hunnit hit expedieras, och ett betydligt antal oeconomiska frågor äfven hädanefter, under innevarande Riksdag, torde blifva från Riksens Höglofl. Ständers Plena, till Utskottet öfvéilemnade, hvilka måls behandling säkerligen lärer fordra utarbetning af mindst tvenne inom Utskottet utväljande beredningar; så har Utskottet fått all anledning förmoda , att för detsamma skulle blifva omöjligt, att inom den för Riksdagens fortfarande, genom Riksdags-Ordningen, föreskiifne tid hinna till Riksens Höglofl. Ständer afgifva utlåtanden öfver alla dessa mål, så framt arbetet uti Utskottets Cantzli kommer att skötas allenast af en Secreterare och tävnne Cantzlister; Trien då 24 § i Riksdags-Ordningen ej tillåter något
För att underlätta jemförelsen emellan stadgandena i Riksgälds-kontorets nu gällande reglemente samt de åtgärder och förhållanden, hvilka här nedan komma att omförmälas, hafva Fullmägtige, vid denna berältelses afgifvande, trott sig böra iakttaga samma efter föremålens beskaffenhet lämpade ordning, som blifvit följd vid nämnde reglementes uppgörande; och Fullmäg - Ståts-Utskottets Memorialj 2V.0 2. 3 tige hafva derföre äfven sammanfattat sina uppgifter och framställninger under enahanda afdelningar, som i reglementet förekomma. Riksgälds-kontorets skulder. (§§. 2—19 i 1845 års reglemente) Enligt hvad läkenskaperne utvisa, utgjorde Riksgälds-kontorets skulder, undantagandes de inom linien förda skuldposter, men med inberäkning af de Riksgäids-sedlar och kopparpoletter, hvilka det åläg detta verk att inlösa eller invexla. vid början af år 1844 R:dr 5,196,620: 41. — „ „ 1845 . 4,773,682: 42. 3. „ „ 1846 4,380,102: 23. 4. 1847 5,026,407: 17. 1. Skulderna hafva således minskats under år 1844 med 422,937: 46. 9. och „ „ 1845 „ 393,580: 18.11. eller under dessa begge år med tillsammans 816.518: 17. 8. hvaremot desamma under år 1846 ökats med 646,304: 41. 9. så att den, jemlikt räkenskaperne, sedan 1844 års början, uppkomna skuldförminskning utgör 170,213: 23. 11.
hvilken, det af Rikets Ständer blifvit staden tillåtet att, tills vidare få innehafva räntefritt och utan afbetalning, såsom i någon mon ersättande stadens utöfver skyldigheten dragande inqvarterings-besvär, bemälde Fullmägtige alltså mätte blifva förständigade att, intilldess annorlunda varder förordnad t, låta staden tillgodonjuta de af Rikets Ständer sålunda bestämda förmoner. Inom Hedervärda B onde-Ståndet: af von Zweigbergkj som i afseende å hvad ofvan Högstberörde Nådiga Skrifvelse innehåller om uppförande å 3:dje Hufvud-titeln af serskildt anslag för beredande af lindring uti Städernas inqvarterings-besvär, bestrider beviljandet deraf, hvaruti Hans Jansson från Elfsborgs Län nied en stor del af Ståndets öfrige Ledamöter sig förenat. Sedan sålunda här ofvan blifvit anfördt, ej mindre hvad till utredning af ifrågavarande ärende ansetts nödigt, än ock hvad, i sammanhang med detsammas öfverlemnande till Utskottens behandling, blifvit inom 3:ne af de respeclive Riks-Stånden yttradt, hem ställd t och yrkadt, få de sammansatte Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten, med serskildt fästadt afseende å Kongl. Maj:ts ofvan Ilögstberörde Nådiga Skrifvelse i nedannämnde delar, nu i anledning af allt detta sig utlåta: 1:0 Beträffande grunderna för utgörandet af den ständiga in qvar teringen i städernas utom Stockholm.
Vilja vi tänka tillbaka på våra forna riksdagseller tvedrägtstider, då Stånden valde sina talmän, så frågas, om det dä var den utmärktaste skickligheten eller om det var hörandet till något visst parti, som förde till Landtnnsoch Talmansslolar2 II. 59 460 Den 25 September. ne? Huru 5r det med de valde ordfirne pä andra ställen i de högre och högsta befattningarna, t. ex. i presidentskapen, der hvarest regenten heter så? Jo, han väljes af det mäktigaste partiet bland alla dem, hvilka långa tider förut bearbeta allmänna tänkesättet, för att bringa valet till önskad utgång. När någon slutligen blifvit vald till president, så måste han, för att blifva återvald, eller bibehålla sig sjelf, buga sig än för det ena, och än för det andra partiet, hvilkeldera som kan vara det mäktigaste. Jag är ingen älskare af val, utan_ värderar vida mera att såsom sjelfskrifven äga min rösträtt. Ar jag sjelfskrifven, så äger ingen något anspråk att jag skall tala i bans mening, mitt ord är fritt. Ar jag åter vald, så fordra de väljande, mer eller mindre, att jag skall tala och yttra mig i deras tanka. Friheten från detta beroende eller åtminstone från anspråken derpå, är för en representant eller åtminstone för min känsla så angenäm, och för riksdagsmäns oafhängighet så nyttig, att ju mera man kan undvika val ju bättre är det. Det torde nu tillåtas mig att tala om den andra frågan, eller huruvida det framlagda förslaget är nyttigt för R. o. Ad. särskildt. Sådant vill jag öfverhufvud åsidosätta; emedan förslaget, efter min tanka, är onyttigt för riket och derföre bör bestridas. En talare, motionären sjelf, har nyss sagt, att ordförandet i Utsk:n ingalunda vore ett gagn för Adeln, emedan det för Ståndet ofta medförde förlusten af en röst. I sådant fall skulle jag tro, det böra höra till samme ledamots ädelmod, att rösta mot förslaget, på det att Adeln fortfarande måtte vara det försakande Ståndet.
JVs 125, i anledning af motion, angående närmare bestämmelser i afseende på sättet för erhållande af skatterätt å krononybyggen. Bifölls. JVs 126, i anledning af motion om frånträdande af Kronans rätt till åter lösen af de s. k. Trippiska hemmanen i Halland. Bifölls. JVs 127, i anledning af motion om ändring af § 2 mom. 3 i Kongl. Kungörelsen den 11 Maj 1855, angående grunderna och sättet för markegångsprisens bestämmande. Bifölls; samt JVs 128, i anledning af motion angående öfverlåtelse åt Warola församling af en kronotomt i Warola by, äfvensom om efterskänkande af räntan för densamma, likaledes Bifölls. S. D. Vid nu ånyo skedd föredragning af Banko-Utskottets nedannämnda Memorial och Utlåtande, blef Memorialet JVs 37, i anledning af återremisserna af Utlåtandet, JVs 25, i fråga om förändrad grund för utmyntningen af Svenska silfvermyntet, af Ståndet godkändt, hvaremot Memorialet JVs 38, i anledning af återremiss af Betänkandet JVS 32, lades till handlingar ne; hvarefter Utlåtandet JVs 39, i fråga om ett af förre Bruksegaren H.
Jag har blifvit missledd deraf, att Const.Utsk. låtit utföra liela momts ordalydelse,- i stället ätt med streckar beteckna hvad .sorn ligger emellan öhdén: ^Konungen äger’’ oell ”Domstolen Öfvervara.’’ jag afstår således ifrån mitt yrkande att Const.Ulskis förslag skall blifva hvilande jemte Konungens propos., emedan samma hesultat vinnes, örn endast den K. proposin blir hvilande. Gr. Frölich: Jag fruktar att den siste talaren médgilvit för mycket, då lian återtagit sin först gjorda framställning. Väl hade Const.Utsk. kunnat uppställa delta meni. på ett annat sätt; men jag kan ej finna, att deraf följer någon oformlighet, om både Konungens propos. och ConstiUtskis förslag alternativt blifva hvilande, emedan', i händelse Ständerne vid nästa riksdag gilla hvad sorn är beslutad t rÖr:de i morn 1 qi §:n , d. v. s. den säk, hvarom äfhandlats i betänk. N:o 53; så Ser jag ej, luiru ens det kan blifva fråga att antaga Const.Ulskis förslag N:o 54, Sorn rör 2 mom i samma §. Antages deremot icke Konungens propos. röride 1 molius försvinnande, så hindrar sådant likväl icke att bifalla förslaget i afseende på det Sednare momentet. Inträffar nu åter motsatsen, så kommer det alternativt lagda förslaget icke att bifallas; ty det ligger ju i naturen af alternativa förslag, att ej begge två kunna antagas, utan blott det ena. Frih. Cederström, Jacob: Jag hemställer, för den händelse att Konungens propos. skulle vid nästa riksdag afslås, eller sorn Utsk. förutsatt, att denna propos. kunnat Vid denna riksdag blifva afslagen, huruvida förslaget kommit att se hattie ut, örn deri statt "Konungen äger Domstolen öfvervara,” eller om förslaget, då det ej är längre än aJj, rader in netto, fullt uttryckes.
487 let för fattigas försörjande vid deras annalkande ålderdom. 3:0 Densammes Dictamen angående lindring i skyldigheten for vissa Hemman , att till Warbergs Fästning lefverera BrännTorf. 4:0 Ett Memorial af Doct. Knös, angående förbättrade Fattigvårds Anstalter. 5:0 Prosten Östermans Memorial, om angelägenheten af enhet i SkjutsFörfattningar. 6:0 Densammes förslag till ändring i Författrtingen om Allmänna Landsvägars underhållande. 7 0 Tjenstförrättande K. Ö. HofPredikanten Doctor Hed/ens anförande om förbud emot Skådespels uppförande på Sönoch Högtidsdagar. 8:0 Ett Memorial af Prosten Doct. Stenhammar , angående saknad eller fördröjd verkställighet af Kongl. Majlis och Riksens Ständers vidtagne Beslut uti åtskilliga Rikets inre hushållning rörande ärender. g;o Prosten Eks anförande om förbud emot Marknaders början å Måndagarne jemte Prosten Fellenii tillägg dertill. 10:0 Ett anförande af Prosten Doct. Stenhammar, angående förbättrad organisation och förvaltning af Tullverket. S. D. 1 anledning af en af Prosten Lector Fröberg väckt motion , beslöt PresteStåndet anmoda StatsUtskottet att närmare granska redovisningen öfver Statens förskott till tryckning af RiksStåndens Protocoll vid 1815 års Riksdag , med dertill hörande Bihang, samt att be - 488 ProtokollsZJtdrag d. 5 Jan. 1818. sörja, det de Exemplar deraf, hvilka vid skeende redovisning icke äro försålda , skyndsamligen må blifva till Riksens Ständers disposition aflemnade; i hvilken anmodan de ötrige Respective RiksStånden skulle vördsamt och vänligen inbjudas att sig ined PresteStåndet förena. Frän Väl/of. BorgareStändet. S. D. Instämde BorgareStändet uti Högvördige PresteStåndets den 2 uti innevarande månad beslutade och medelst nu ankommit ProtocollsUtdrag tillkännagifne Remiss till BancoUtskottet af Herr Biskoppen m. rn.
Behofvet af lagstadgande till förekommande häraf hade ock, enligt motionärens förmenande, länge varit erkändt, och uti det af Lag-kommittéen och Lagberedningen utarbetade Förslag till allmän Civil-lag hade man genom innehållet af 22 § uti H Kap. Rättegångs-Balken sökt få ifrågavarande brist afhjelpt. l)å likväl upptagandet af samma § i dess helhet möjligen skulle i andra lagrum påkalla förändringar, dem motionären icke egde erforderlig lagkunskap att föreslå, ville han ock inskränka sig till den del, som anginge å okänd ort utom eller inom riket vistande svarandepart och hvilken ej kunde på någon af de i lag redan föreskrifna sätt stämmas; och har motionären i anledning häraf, med anhållan, det ville Utskottet åt förslaget gifva den form, som fullkomligt stöde till - Lag-Utskottets Betänkande N:o 45. 3 sammans med gällande lagstiftning i öfrigt, hemställt, att uti li Kap. 4 § Rättegångs-Balken efter orden: »ifrån det han stämningen fick» mätte tilläggas: »är then ort inom eller utom riket, ther han sig uppehåller, icke känd, och han annorledes laglikmätigt icke stämmas kan, läte käranden stämningen införas trenne gånger, minst 14 dagar emellan hvarje gång, uti de allmänna tidningar, som höra upptaga Kongl. Maj:ts och Embetsverks kungörelser, så tidigt, att stämningstid blifver sex månader ifrån sista kungörandet.» Uti Riksdags-fullmägtigen Paul Hedströms framställning åter har det blifvit anmärkt, hurusom i de fall, då klandertalan eller annan talan skulle förvaras medelst stämnings tillställande inom viss föreskrifven tid, det vore lätt för en mindre kunnig part att förlora sina fatalier i en sak endast derigenom, att den som skulle stämmas, ehuru i laga tid sökt, ej anträffades.
Vid dessa trenne intressanta musiktillställninsar, som omfatta en Bach-Beethovenafton, en Schumannafton och en Brahmsafton, medverka så framstående förmågor som grefvinnan Matb. Taube, fruarna Edling och Sterky, hr O. Lejdström m. fl. Oupplösliga band. Novell för Idun af Sylvia. Låt o s s göra det i ett glas vin. » Jag kände ett kammarråd Wollert som. » D e t var min far. » h o n afbröt sig, o e h h e n n e s hand darrade en smula, då hon fattade sitt glas. Uppriktigt sagdt, så var det inte utan att er far smått adorerade m i g, » tillade h o n med ett litet leende o e h en grandessa, s o m var h e n n e egen. Men sedan så. » D e t var emellertid riktigt roligt, » återtog hon efter en paus. » Riktigt roligt att få träffa en af hans söner. Er far blef gift m e d en fröken Tranehjelm, vill j a g minnas. » F ö r att ni u n d e r er korta vistelse här inte helt o c h hållet skall sakna ett h e m så. G l ö m m a? Hvad gällde för m i g alla förklaringar i världen? Jag var j u fästad vid en annan o c h framtiden. » Låt det inte dröja för länge, innan buffelen blir ordnad. du skall sedan spela lite för o s s. » Motvilligt reste j a g mig. H o n var rent af oersättlig för att tant skulle kunna representera en smula, o c h vår Herre vet bäst, huru IDUN 16 vi skulle varit utrustade i toalettväg, o m hon ej hade funnits. Midt u n d e r min n å g o t förvirrade själsstämning föll mig ovillkorligen i tankarna hennes många särskilda egenskaper, ty där j a g följde henne i spåren k o m fru Holterman e m o t mig oeh h v i s k a d e förtroligt fattande min a r m: » Er klädning, fröken Hägerklo, är c h a r - mant.
Theaterns skuld vid slutet af spelåret 1858 — 1859 till 122,111 R:dr 44 öre, hvilket belopp under derpåföljde spelår nedgick till 101,418 R:dr 74 öre; och har denna minskning uppkommit hufvudsakligen derigenom, att ett den 21 Juli 1858 i Stockholms Enskilda bank af dåvarande förste Direktören för Kongl. Maj:ts hofkapell och spektakler i eget namn upptaget lån af 36,000 R:dr, till betäckande af en under spelåret 1857—1858 i Kongl. Theaterns kassa yppad brist, blifvit af Hans Maj:t Konungen af egna medel återbetald!!. Beloppet af den inkomst, som tillflutit Kongl. Theaterns kassa såsom hyresafgäld för åtskilliga i operahuset befintliga lägenheter, är väl i räkenskapen upptaget för hvarje lägenhet, men de kontrakter, hvarpå denna inkomst grundas, finnas ej räken$kapen_ bilagde. Revisorerne hemställa fördenskull, till vinnande af behörig kontroll, det vederbörande må förständigas, att hädanefter vid räkenskapen foga afskrift af de hyreskontrakter, sorn framdeles varda upprättade, eller åtminstone uppgifva dagen, hvarunder de blifvit ingångne. Dess räkenskap, som blifvit med anmärkning granskad i Kongl. Kammar-rätten, redovisar förhållandet med inkomster och utgifter sålunda: § 3. Bergsskolan i Fahlun. Uppbörd: Statsanslag Credit. Balans från år 1858: Skuld 92- Utgifter: Aflöning Stipendier m. m. 3,700: 1,200: Till instrumenter, materialier samt byggnader och reparationer 2,734: 96. Balans till år 1860: Revisorerne hafva icke funnit något att erinra vid denna räkenskap. Drottningholms och Svartsjö Kongl, lustslott. Följande förhållande med dessa slotts inkomster och utgifter inhemtas af den i Kongl. Kammar-rätten utan anmärkning granskade räkenskapen: D ebet. Uppbörd: Balans till år 1860: Credit: Balans från år 1858: Skuld 56,625: — Utgifter:
Omläggning och afdikning af åker och äng. Odling af högländt mark. Odling af kärr och mossar. Ängsvattning. Sjösänkningar. tunnland. Smörproduktion. Husbållnings-sällskaps verksamhet. Landtbruksskola. 7 ej uppstå. Hornboskapen är småväxt, men särdeles mjölkgifvande, då den egnas omsorgsfull skötsel, hvarpa ladugårdarne, särdeles i de närmast Finska gränsen belägna socknar, lemna öfvertygande bevis. Andra produkter från ladugården än smör afyttras icke från länet, men exporten af denna vara uppskattas för perioden till 90,000 lispund, hvaraf värdet efter det allmänna priset 10 R:dr för lispundet gör 900,000 R:dr R:mt. Enligt tullkamrarnes uppgifter uppgår exporten för samma tid till 154,824 lispund, men då deruti ingår den införsel, som öfver Haparanda från Finland ägt rum, torde få antagas, att förstnämnde belopp närmare angif vér den från länet exporterade qvantiteten. En icke ringa mängd smör kan landtmannen dessutom anses medelbart exportera genom trädvarurörelsen, vid hvilken större delen af vintern och våren stundom ända till tusentals arbetare, aflägse från hemmen, äro sysselsatte, under hvilken tid smöret utgör dessas hufvudsakliga sofvel. Ett alldeles motsatt inflytande på exporten utöfvar åter det omåttliga bruket af kaffe. Man har uppskattat — och påtagligen utan öfverdrift — den qvantitet smörämne, som jemte kaffe årligen förtäres, till icke mindre än 4,000 lispund. Norrbottens till foderproduktion tjenliga jordmån synes egnad att framkalla den förväntan, att ladugårdens alster böra intaga förnämsta rummet bland landets exportartiklar. Samma orsaker, som ställa sig emot landtbruket^ bedrifvande i större utsträckning i allmänhet, skola dock hämmande inverka på ladugårdsskötseln.
Är ej denna Ränta en fordran lika så påtagelig, som sjelfva Capitalet ? och bör änd-; teligen hazarden bestämma större förlust för den ena Medborgaren, än för den andra? Jag kan i denna min åsigt af Utskottets Betänkande ej annat än förklara mitt ogillande deraf, och yrka 3 procent Sedlarnes garantie innom 5 år med Ränta, hvarigenom deras värde upp* rätthålles och de utan Agiotering förås till Den 17 Martil, /. m. 37 den i Disconten skuldsatte, där de ovilkorligen böra emottagas för att qvitta gäld emot gäld. Hvad nu sjelfva utredningen beträffar, så bör den, enligt min tanka, verkställas på stallet, där Disconterne förut varit etablerade, och af sådana Personer, hvilka oklanderligt haft Styrelsen af dessa Verk sig anförtrodd, och under denna tid, såsom boende i orterne, förvärfvat sig den kännedom af Personer, som hufvudsakligen skall bestämma Utredningens åtgärder; nödig Controll bör och kan regleras vid de reglementariska Föreskrifterna. Med det understöd, som, enligt Utskottets Förslag, skulle utgå från RiksgäldsContoiret, tror jag att Di conterne skulle bäst reda sig sjelfva och derigenom minsta rubbningen uppkomma ; åtminstone visar Götheborgs Discont en säkerhet i detta fall; den har alltid infriat sina Assignationer, Innehafvarne af dess Obligationer förvissade om 6 procents Ränta ifrån förfallodagen. Detta Verk har vid Octroyens början insatt 480,000 lod Silfver i Banquen, som efter nuvarande Silfvervärde utgör 450,000, men hvarföre erhållits blott 200,000 R:dr i Sedlar; billigheten torde således äfven fordra att detta Verk understödjes med åtminstone 200,000 R:dr ytterligare Creditiv på Banquen; hvarföre Directionen med sin erkända säkerhet ansvarar att innom 5 år med 3 procents Ränta återbetala.
Den 14 Mars. särskild riksd.tidning åt detta Stånd. Jag har mina skäl, såsom R. o. Ad. vet, att lika med Hr Grefven, med Gr. Horn och andra ledamöter , önska utgifvandet af en oväldig tidning. Men å andra sidan kan jag desto mindre förbise de grundade anmärkningar Gr. Hamilton gjort, i afseende på kostnaden, som jag, i egenskap af f. d. Ridd.-kamererare, vet huru det står till med Ridd.cassans tillgångar. Men det har fallit mig in, att man skulle kunna tillställa företaget så väl, att det bure sig sjelft, om nemi. Ståndet ville uppdraga åt förste Ridd.cancellisten Dalman att redigera tidningen. För Ridd.Utsk. blefve det förmodligen icke svårt, att bland de skicklige unge män, som tjenstgöra vid Ridd.? cancelliet, finna någon, som kunde bestrida seereterarebefattningen i Utsk. Till tidnings-redacteur åter tror jag det blefve ganska svårt att uppleta Hr Dalmans make. Hans oväldighet är allmänt känd, hans redactionsförmåga är lika utmärkt, som hans urskiljning att upptaga hvad som är väsendtligt, och att förbigå det öfriga. Uti nit för detta Stånds anseende lärer ingen vilja försöka att med honom täfla. Skulle han nu kunna, genom sina förhållanden, så begå, att någon af de stora tidningarna, vare sig Aftonbladet, eller Dagligt Allehanda recommenderade den nya medtäflaren om praenumeration, eller att de åtminstone läte honom oförsmådd komma ut i verlden; så är jag öfvertygad, att han skulle vinna nog afsättning, för att godtgöra kostnaderna, och möjligen lemna något öfverskott. Om, på sätt Frih.