Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
frän hemmets vård, så tillägna dig hvad naturens Det ämne, hvaröfver vi inbjuda våra mångbord uppdukar; för ett vaket sinne bjuder det kunniga och vänliga lärarinnor att nu till allpå mycket, som kan förvandlas i penningar: svamp och nypon, omsorgsfullt insamlade och män hugnad meddela sina erfarenheter, lyde torkade, betala sig bra; äfven kan en del mealltså: dicinalväxter såsom renfana, vattenklöfver, vild kummin, mjöldryga, blåbär, enbär m. fl., säljas Om julförberedelser och julfirande på apoteken. Vill du ej vara ensam med ditt arbete och din omsorg, så kan en liktänkande och tänka vi oss under denna rubrik en huskvinnlig kompanjon helt visst uppletas att dela moderligt praktisk utredning af förberedelljuft och ledt. serna till den stora helgen, om julsysslor, julJag har nu gjort mitt inlägg i kvinnofrågan, stök, julmat, anvisningar till festens högtidliga så olikt alla andras, hvilka endast förorda konoch hemtrefliga firande m. m. som till saken kurrens med männen, och blir jag därför troligen höra kan. För den bästa uppsatsen öfver detta en ropandes röst i öknen; men det skulle ju äfven kunna hända, att någon ville följa mitt ämne, hvilken Ull oss ingått senast den 10 råd, och skulle jag då känna mig nöjd och benovember, betala vi låten. Bien. Mot julen Om du finge se henne med hennes lockar, som blifvit alldeles grå, skulle det göra dig ondt. — Hvad mig beträffar, så ser det ut, som om jag vore riktigt hjärtlös; ty, trots all sorg du gör oss, min herr bror, så har jag aldrig mått så bra som nu. Det ser till och med ut, som om jag blifvit vackrare än förr. Vet du verkligen, att jag är på mitt adertonde år? Då den gamle Nédélec nyligen lämnade oss arrendeafgiften för året, kunde han rakt inte känna igen mig, så mycket tyckte han jag vuxit, sedan han sist såg mig. Men jag har ännu i behåll mina otäcka röda händer, som göra mig förtviflad.
Jag är hufvudsakligen förekommen af Herr Tham, men vill endast upplysa, att importen af Galangarot förlidet år gick till 7000 Skålpund, hvaraf man således kan se, att importen ej var Den 3o Oetober f. m. 435 generad af den höga tullen; det är således icke skäl att nedsätta densamma. Skulle tullen på denna artikel vara ojemförlig med tullen på andra artiklar, går det an att uppsätta dessa lill högre tull, hvarigenom man kommer dit; men att nedsätta denna, bestrider jag, och yrkar sålunda bifall till Utskottets förslag. Herr Cederschjöld: Det kan vara mig likgiltigt, huru tullen på Galangarot och Galläpplen blifver fastställd; men jag vill blott tillse, att de grunder man förut antagit, blifva följde. Det skäl, att tullen på dessa båda varor renderar så mycket, skulle med vida större fördel af Utskottet kunnat användas på artikeln Indigo, som skulle hafva renderat vida mera, men som blott är belagd med 2 procents tull, då deremot förevarande artiklar äro belagde med 12 eller 25 procent. Detta är för stort afsteg från de en gång antagne principer. Herr Tham: Jag anser mig böra upplysa Herr Cederschjöld om sitt misstag. 4:de BevillningsGrunden innehåller: att alla utländska produeter, colonialvaror och fabricat, som inom landet hvarken produceras eller tillverkas, beläggas med en så anpassad tullajgift j att den kan förenas med Statens fördel å ena sidan, och med den skattdragande medborgarens bästa å andra 47 H. 28* £36 Den 3o Octo ber f. m. sidan, samt med behörigt afseende å nödvändigheten att icke föranleda till tullförsnillning och underslef Denna Grund har Utskottet ställt sig till efterrättelse. Uppå derefter gjord framställning, blef Utskottets förslag till tull å ifrågavarande artiklar af Ridderskapet och Adeln godkändt. Gummigutta. Herr Cederschjöld:
Utnämning af embetsoch tjenstemän af l:a och 2:a klasserna sker lill bestämd befattning; inom 3:e, 4:e och 5:e klasserna åter sker den ej på bestämd befattning, utan regleras tjenstgöringen af Expeditions-chefen. Biet*nrt:8-chefetis eaegieflitiati a). Till denna expedition ingå alla mål, som tillhöra Landtförsvarsdepar!:tel, och hvilka, sedan de blifvit inregisterade, af Expeditionschefen fördelas på vederbör, expeditioner; vidare handlägges af denna expedition alla kommandomål. Den vid expeditionen befintlige lie partis-sekreterare, hvilken tillsattes endast medelst förordnande, utgör Depar 11 s-chefens enskilda kanslibiträde, dels vid föredragningslistornas npgörande och ordnande, dels för utarbetande af sådana med landt försvaret gemenskap ägande mål och ärenden, hvilka Depart: s-chefen tinner för godt alt till dess handläggning öfverlemna. Btegenrtitefa Bi an »H-enegteai fi on o). Till denna expedition hörer det, som likmätigt R. F. skall utfärdas angidc krigsmakten till lands, alla bref, ordres och instruktioner, som krigsväsendet röra och icke äro kommandomål; jemväl fullmakter, konstitulorialer och afsked för alla officerare samt deras vederlikar af arméen, vidare resolutioner för alla landt försvaret tillhörande, hvilka af statsmedlen eller krigsmanshns-kassan erhålla pensioner eller understöd, med hvad mera, som under konungens höga namn uti militära saker kommer att utgå. Afl. A. BSegfanrtsteta Färviiilttitiffs-eortteilitiati a). Till denna expedition hörer: l:o) Granskningen af Förvaltvings-direktionernas b) redogörel ser såväl för medel som persedlar; 2:o) Att upbära hela anslaget för arméen och, enl. af K.
T)en i Q Februaru. leche Riksdag, vid Förslaget till en förbättrad Representation, inhärntas af Utskottets, under den io Julii 18»S", till Riksens Ständer härom gfgifne Betänkande, Herr Grefven och Landt Marskalken hemställ* de, det Consritutions-Utskottet matte anmodas, $tt af de till Riksdags-kostnaöerne anslagne Medel skyndsammeligen låta till trycket befordra de nu uppläste Grundlagsfrägorne, för att derefter ti'1 hvarje Ledamot utdela ett Exemplar, innan de till sluteligt afgörande företagas, samt att desamma, intilldess sådant skedt, mätte fä hvila pä bordet, Herr Grefven och, Landt Marskalken yttrad e% att sedan Ridderskapet och Adeln den 2 och 9 dennes beslu ar ett serskildt Utskott, bestående åf tillsammans Tolf Ledamöter, för att söka utarbeta de Allmänna Grunderne, icke allenast för indragning och sammanslående af öfverflödige Embeten och Tjenster ntan ock, för en förbättrad Arhets-Methode, hade nu mera de öfnge Respective Riks-Stånden instämt i enahanda beslut, hvarvid dock Bonde-Ståndet ansett Utskottet böra bestå af mindst Fyra Ledamöter från hvarje Riks Stånd. Men sorn de öfrige Riks-Stånden förordnat, det Utskottet borde utgöras endast af Trenne Ledamöter från hvarje Stånd, anmodade Herr Grefven och LandtMarskalken Herrar EJectorcr, att med försra f Den 19 Februarii. sammanträda, för att, till Ledamöter i berörde Utskott, utvälja Trenne af Ridderskapet och Adeln. Upplästes och iades på bordet följande från Stats-Utskottet jnkomne Betänkanden: 1:0
Resv. och Ekon.- Utskottets serdeles väl uppsatta Utlåtande JVs 40, icke ett ögonblick skola tveka åter nedsätta tullen till hvad den var, eller 32 sk. per lispund. Härtill kommer, att jag genom authentika räkningar styrkt, att förtulladt smör här i Slockholm hvaraf ådagalägges, att på de 20 åren 1827—1847 artikeln smör nära fördubblats i värde. Mig synes således, att det genom den höga tullsatsen åsyftade, men i sjelfva verkligheten icke vunna skyddet för landtbruket, genom dessa så orimligt stegrade priser lemnar detsamma en så stor fördel, att, om genom tullsatsens återförande lill 32 sk. per lispund, denna varas ytterligare stegring kan förekommas, sådant med fullt skäl kan påyrkas af den större del utaf landets befolkning, för hvilken denna vara utgör ett hufvudsakligt födoämne. Med afseende derå, att saltvaror, såsom sill m. m. utgöra vår drygaste importartikel, hvars värde uppgår till circa 3,000,000 R:dr banko, har jag inom Utskottet påyrkat en successiv nedsättning å artikeln salt, till dess densamma slutligen kunde Bilt. lill R. St. Men då detta icke vann Utskottets bifall, inskränkte jag min begäran lill tullens nedsättning från 56 till 24 sk, per tunna. Genom votering och en ytterst svag majoritet blef nuvarande tullsats bibehållen, som gör, med tilllägg af handelsoch sjöfarts-afgifter m. m., från Medelhafvet c:a 153 % procent, och från Portugal c:a 100 proc. å varans inköpspris. Såsom bästa och enda medlet att upphjelpa våra egna fiskerier, och synnerli gen för vår ladugårdsskötsel och landtbruket i allmänhet, är väl oundgängligen nödvändigt erhålla salt till möjligaste bästa pris. För den genom tullsatsens nedsättning å denna vara minskade statsinkomst, är jag fullt förvissad om, att den stigande produktionen af landtmanna-alster och den deraf härflytande allmännare välmågan i rikt mått inom några år skall lemna staten ersättning.
Skinkan upplägges på en sockel af polatispuré och garneras med risoletler, kokta morötter och turkiska bö- nor. Serveras med maderasås. Risolctter. E n fet äggröra ställer man att kallna. Smöret af inlagda champignoner smältes, däri simmas litet mjöl och kryddas med muskott. Sönderskurna champignoner, kalfbraise och hönsfileter, doppade i smörsåsen, blandas med äggtöra. Af den kallnade massan lägges alltid ett skedblad i en bit oblat (af 10 cm. bredd och 15 cm. längd) som förut bestrukits med grädde. Oblaten vikes öfver rundt omkring färsen, risoletten vältes i stötta skorpor och stekes vackra i smör. Oxfilel (ä la polonaise). E n oxfilet marineras ett dygn i utspädd ättika, lök, helpeppar och salt: stekes sedan i smör med lök halflärdig, hvarefter man med en bred knif gör djupa snitt i köttet och inskjuter fläskskifvor, vältade i salt och starkpeppar, och låter fileten färdigsteka i gryta med lock på. Färserad tunga. E n färsk o x - eller kalfturjga kokas och flås, skares itu på hela längden, och hvar halfya bestrykes vid snittet med ägg, och en köttfärs lägges på, något afrundadt, så att tungan återfår sin fason; ägg och rifvebröd penslas och strös ytterligare på och tungorna ugnstekas i smör och buljong. Serveras med champignonsås. 1 S o p p o r. Svinryggs-soppa. Svinryggen kokas tillsammans med rötter (morötter och palsternackor). Efter kokningen uppsilas buljongen, som ånyo hälles i grytan och afsmakas med socker och ättika; klimpar som till buljong. Svinryggen serveras med sötsur sås samt potatis. Märta. (3114} D: H Zelma och T h u r e Lindaur. E. PLATSER. afgift p r å r. [3102] En anspråkslös flicka, k a n till den 15 j a n. m. till t K. H. (G.
”Tyst, tyst med dina men: sådana taflor som du ritar, med de sötaste sjöar, träd och små hundar, duga nog för barnungar att göra efter – således är den saken bestämd.” Blenda ville ytterligare försöka några små invändningar, men det var omöjligt att betaga fru Emerentia hennes öfvertygelse och hennes mod, hvilket sednare betydligt underhjelptes af vissheten att man med egandet af skinkan, smörbyttorna och osten – hvilket allt ännu fanns i behåll – kunde trotsa en hel hop missöden. Blendas mod var på intet sätt jemförligt med hennes mors. Men exemplets makt verkade dock lycklig. På vägen från nya kyrkogården gingo följande afton tvenne sorgklädda fruntimmer med näsduken för de tårdränkta ögonen. Det var fru Emerentia och hennes dotter. Med blödande hjertan, djupt kännande det öfvergifna tillstånd, hvari de genom tant Regine Sofies död blifvit lemnade, hade de nu sagt henne sitt sista ömma farväl, och Blendas känsla var ej minst upprörd vid tanken på att hon några timmar innan den goda tantens bortgång gjort henne så mycken smärta. Ännu hade ej mor och dotter meddelat sig åt hvarandra i ord – hvad skulle de också ha haft att säga utom det många gånger upprepade: ”I morgon måste vi lemna vår fristad, i morgon är det liksom vi först trädde in i denna villsamma verld!” Ett häftigt gående bakom dem, derefter en djerf blick från sidan och sist ett ljudligt: ”Åh, ödmjuka tjenare se, det var ett möte som kan kallas angenämt!” uppskrämde fruntimren ur deras smakfulla dvala. De upplyfte på en gång sina ögon och sågo framför sig en af sina ångbåtsbekantskaper: kongl. sekter Born. ”Vi komma från min systers, vår enda beskyddarinnas, graf!” svarade fru Emerentia med en så sorgsen och allvarsam ton, att den unge mannen ögonblickligt lät leendet på sina läppar och i sina ögon försvinna. Med ett uttryck af grannlagenhet sade han, i det han deltagande betraktade Blendas milda, svårmodiga ansigte: ”Det var sannerligen ett hårdt slag, som jag djupt beklagar – men jag vill minnas att det var en annan slägting som hemtade herrskapet från ångbåten?”
Hvad åter den brist angår, hvilken, vid framlidne Kyrkoherden, Prosten Harsens frånfälle, sistlidet år yppats, har densamma bärledt sig derifrån, att uppgiften angående full säkerhet för de utlånta penningarne icke varit sanningsenlig; hvarföre hans sterbhus kommit att häfta för en betydlig skuld till båda Kyrkorna, hvilken af undertecknade, Syssloman, blifvit behörigen bevakad, med åberopande af den förmånsrätt jy Kap. 8 § Handels-Balken finnes tillägga dylika fordringar. Beträffande atdra momentet: ”Att Inventarieconto öfver Kyrkornas^ tillhörigheter af böcker m, m. vid åtskilliga räkningar saknals, äfvensom att de befintlige, antingen äro till en del mindre noggrant upprättade, eller visa brister af sådana handlingar, som vid alla Kyrkor böra finnas;” har, så vidt oss kunnigt är, hvarken det ena eller del andra i afseende på dessa Kyrkor ägt rum. Hvad slutligen 3:dje eller sista momentet angår, grundar sig Artis Obstetr. Professorns lön, af Nefvetshögs Kyrka, 6 kappar råg, och, af Brågerups Kyrka, 6 kappar korn och 6 kappar bafra årligen, på sockenstämmobeslut den 21 November och 12 December 1824- Barnmorskans löneanslag, af Nefvetshögs Kyrka, 1 Tunna råg, och af B: ågerups Kyrka, ,8 k:pr korn årligen, har, före yår befattning såsom Syssloman, af Kyrkornas medel utgått. — 3g§ Angående Räkenskaperna för Rengs och Hammars Kyrkor. Öfver Rikets Sländers Revisorers Berättelse om den år 1841 förrättade Stats Revision få vi, i hvad den rörer Skånska Landkyrkornas Räkenskaper* för Rengs och Hammars Kyrkor i Malmöhus Län i djupaste underdånighet afgifva infordradt Utlåtande. En större oförräntad kassabehållning, än Kongl.
I sammanhang härmed och med tillämpning af Rikets Ständers, uti skrifvelse af den 23 December sistlidet år, rörande regleringen af utgiflerne å Riks-Statens 2:dra Hufvud-Titel, bos E. K. M. i underdånighet anmälda beslut att, efter det frågan om Riks-Archivets llyltning till en ny lämpligare local blifvit slutligen pröfvad, taga i förnyadt öfvervägande den af E. K. M. uti Dess Nådiga Proposition om Stats-Verkets tillstånd och behof gjorde framställning, att till löner åt 2:ne ordinarie tjenstemän och en vaktmästare vid en serskild afdelning för den historiska forskningen, äfvensom till arfvoden åt biträdande personer, Riks-Archivets Stat måtte erhålla en årlig tillökning af 2,500 R:dr B:co, hafva Rikets Ständer, enär för vinnande af det ändamål, som med Riks-Archivets llyttning åsyftas, Rikets Ständer anse det vara af högsta vigt, att dess handlingar måtte kunna skyndsamt ordnas, för att blifva till allmänhetens begagnande lättare tillgänglige, men frågan om nya löners anvisande å Stat icke numera lämpligen kan blifva föremål för Rikets Ständers pröfning vid innevarande Riksdag, till E. K. M:s disposition till arfvoden åt tjenstemän och biträden vid Riks-Archivet, intill nästa Riksdag å Riksgälds-Contoiret anvisat ett årligt anslag af 2,500 R:dr B:co, att utgå från och med den tid, då den nya localen blifvit af Riksgälds-Contoiret utrymd och till Riks-Archivet öfverlemnad. Hvilket till svar å E. K. M:s Högstberörde Nådiga Skrifvelse Rikets Ständer härigenom få i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 15 Juni 1841. Register.
Derföre tror jag, att tillräckliga correctiver finnas emot en öfverdrifvet stor Finsk införsel, emedan förhållandet klefve sådant, att det sorn ej kunde säljas under loppet af året, förorsakar, att prisen minskas det påföljande, och förlust för ägaren alltså i sådant fall vore att Befara. Hvad angår det skäl Herr Tham framstält emot mitt förslag, att låta tullen på vår vestra kust vara oberoende af ett så onaturligt tullsystem, som jag anser ett fast system blifva, får jag fästa den värde ledarn otens uppmärksamhet derpå, att då man omtalar det pris, som skulle blifva norm, måtte man ej mena ett generelt markegångspris, emedan det vore svårt att bestämma, utan priset på de orter, der en större handel bildar sig. Om för vestra kusten en sådan tillåtelse ägde rum, vore det gifvet, att handeln bildade sig i Götheborg, der magaziner finnas; ty sådane erfordras. Då skulle Götheborgspriserne kunna anses såsom en säker anledning för beräkningen. Man behöfde ej fråga efter prisen i Kongelf eller Falkenberg. Skulle man finna, att några andra städer kunde uppbringa sig till större handel, borde äfven deras priser tagas i beräkning; men ej kan det komma i fråga, att afse hvarje liten orts pris, ty det skulle blifva oriktigt. Dessutom skulle ett sådant pris, om det blef tagit efter de i Götheborg gångbara, tjena det öfriga riket derigenom, att det jemnade prisen. Den i Jun ii. Förhållandet rättade sig då bättre efter behof och tillgångar, och raan vore säker, att ej under missväxtår behöfva taga nödfallsåtgärder. Vi hafva sett ett så tydligt exempel år 1826, att vi ej behöfva något annat. Det är på denna grund jag beklagar, att Finska handeln skall vara grundad på särskilta undantagslagar. Detta kan rättas nästa gång traktaten skall förnyas; under tiden tror jag ej, att saken skulle medföra våda för riket eller för någon ort, då hufvudstaden är omgifven af vatten, på hvilka tillförsel kan ske ifrån våra sädesrikaste provinser. Jag anhåller om återremiss. Herr von Hartmansdorff., August:
249 igenom dörrarne skulle öpnas för katholicism, hvilket måhända icke vore en så förfärlig olycka, men, hvad värre är, äfven för mormonism, ty mine Hrr, om det icke är straff för den, som viger en person med en annan, utan att ens vara prest, så behöfver det ieke vara straff, om han viger 2, 3, 4, 5. Här har blifvit yttradt, men det var förmodligen en lapsus verbi, att det vore nog om 2 personer vore närvar:de, när en person vigde en annan, för att äktenskapet skulle vara lagligt, hvarigenom således lysningen skulle vara obehöflig. Jag hemställer till Hrr-.ne om sådant låter sig förena med ordningen inom Staten? Slutligen vågar jag göra framställning till Hr Gr. o. Landtm, huruvida det kunde vara mot något Grundlagens bud stridande, om, då våra göromål äro vigtiga, då hvar sak bör behandlas i sitt sammanhang, Hr Gr. o. Landtm, hemställde till Ståndet, om icke, i den händelse flera vore sinnade att inkomma med motioner i ungefärligen samma ämne, t. ex. der fråga vore om religionsfriheten, att de kunde inkomma på en gång, ty tiden är dyrbar och olikheten mellan motionerna är ickesärdeles stor. Det hände för någon tid sedan i det Hederv. BondeSt. att frenne talare, med ungefärligen samma ordalag, upträdde och väckte motion i samma ämne. Frågan var nemi. om hemmansklyfningen. Talmannen vände sig då, emedan han anade utgången, till Ståndet, med förfrågan om det funnes några flera, som hade detsamma att föreslå. Der funnos då 8 till som hade samma förslag utan någon förändring. De förenade sig då i en gemensam motion. Kunde det icke gå an att göra detsamma här, så finge vi saken afgjord, och vi skulle icke få sådana skärmytslingar som nu, då vi icke äro förberedda och sysselsatte med helt andra ämnen. Frill. Creutz: Då Frih. Schulzenheim, enl. min upfattning, icke hållit sig till det ämne, som här är i fråga, nemi.
Coursens widare försämrande, H06 Stor Britanista Regeringen pLyrkat att uti Silfwer fä denna Fond samt en del af de öfrige Subsidierne till Osi utbetalte/ och der. S86 Den 17 September. emot nyligen erhällit de mäst tillfredsställande försäkringar, sä hafwe Wi sä mycket minore kunnat samtycka dertill, att ofwa-nuämude ut. redningssumma blir^ pä sätt I uppginvtt, nä. stam till sitt hela bel pp genast anwänd, wm erfarenheten nogsamt utwisat huru oti'r ckelig Len mänadteliga inkomsten är för Armeens be» hof, och säledes ett särskilt och äfwen t sorwäg päräknadt understöd är oumgängeligt. D t är i följe häraf Wi i Räder mele anbefalla Eder, att alldeles utesluta nedanstäende poster b'and antalet af dem, sein med de ivid Ratifkcationer. nes utwcxling förfalne Engelska Sudsidie medel I ansett böra godtgöras. 1:0 Pommerske Kammarens W^xel Cwcn. lations Fond 156,000 Riksdaler Hamburger Banco. Wi hafwe länge warit betänkte att genom nägot för Swenska Statswerket och Krigslist, gängarne alldeles icke betungande sätt kunna af. börda de af Pommerska Kammaren i och för Pommerns förfwar samt Strålsunds iständsättande gjorda betydliga förskotter, och Wi twif. le icke att denna Wär Nädiga afsigt lättast »vinnes, antingen genom ett nytt läns uppta, gande af Landt-Sländerne, hwarcm wi redan meddelat General Gouverneuren Herr Friherre von Essen Wära Nädiga befallningar, eller ock genom det af Eder i underdänighet förestag. ve medel, att bos General Agenten Averhoff söka fä omsatt till stäende län pä 2 a Z är de LSO,oov Riksdaler Hamburger Banco, som han för Den 17 September. 237 för Kammarens Wexel-dragningar har att för. dra.
Det har blifvit yttradt af en Ledamot 1 Baneo-Utskottet, att orsaken, hvarföre Utskottet ej föreslagit högre lön, vöre att CommissarieMe ej hafva högre lön. Det är dock en stor skilnad emellan deni, och Banco-Ombudet. Det är ej 1 Banken någon, som enskildt har befattning Deri 7 November e. ni. tgS med pertningevården; det Öl' alltid flere tillsammans, sorn hafva den. Här åter berör det af den enskifta personen, om stor för* lust skall uppkomma eller icke. Således tror jag, att Staten bör vara mån om, att löna honom val, Jag tillstyrker, att den minsta lön, som åt honom bestämmes, måtte blifva 2000 Riksdaler Banco. Herr Stråle, Nils Wilhelm / Jag vågar först fästa uppmärksamheten deruppå, att i början af §:n star: Riksens ' St cinders fullmäktige; hvilket nu, i enlighet med Rid* derskapets och Adelns fattade beslut om styrelsen af Discont-Contoiren, bor rättaä till DirecteUrne. Hvad angår frågan om lönen för dem, kan man ej jämföra dem med Fullmäktige i Banken och Riksgälds-Cölitoiret, hvilka äga en mycket vidlyftigare och ansvarigare förvaltning, utan frågan blir blott, hvad mali skäligen bör tillägga per*» söner, som på stället åtaga sig besväret, att deltaga i Directionens göromål. Jag tror väl, att man kunde få sådane personer för 4oo Riksdaler, och att man således kunde Stanna dervid, men, om denna summaskall okas, bör det åtminstone ej ske öfver Soö Riksdaler, hvilket är ganska tillräckligt. Desse personer hafva ej allliat göromål, än att granska handlingarne, och blifva troligen ej fullt sysselsatta mer än en dag eller högst två dagar i veckan. Hvad Baiico-Omhudet angår, anser jag för min del det ej bestämdt böra stadgas, att Ombudet skall i96 Den 7 November e. m. behålla hela lönen i Banken.