Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Att genom en ytterligare tillökning, af den utelöpande Sedelstocken, öppna tillgångar till de härvid erforderlige utgifters bestridande, vöre en anstalt, som otvifvelaktig! skulle medföra högst menligs följder för Rikets redan förfallne Penninge-Verk. hvars upphjelpande utgör ett så vigtigt ämne för Kongl. Maj:ts äfvensom för Rikets Ständers omsorger. Den skulle ofelbart verksamt bidraga till Vexel-kursens uppjagande, och den Spannmål, som under sådane omständigheter från utrikes orter införskaffades, i den mon fördyras , att denne till gång blefve för Menigheten nästan onyttig , samt således ett ondt fullkomnas, hvars verkningar i allt fall ej kunna undgå att blifva för Riket kännbare. Då denna utväg ej annoilunda än i högsta nödfall bör tillitas, vill Kongl. Majit hafva Rikets Ständer föreslagit: 1. Att authorisera Fullmägtige i RiksgäldsContoiret, att efter den ledning, som af Kongl. Maj:t Fullmägtige lemnäs, upptaga inom och utom Riket ett Lån i silfver till ett belopp af Två Millioner R:d emot Sex Procents Ränta, att efter 5 ä xo års förlopp afbetalas med En Femtedel af Capitalet årligen, men med rättighet för Riksgälds Contoiret, att dessförinnan sam - Konungens Nåd. Propositioner.. 547 ma Län efter viss tids uppsägning infria, samt att säkerhet må Långifvarne anvisas för Kapitalet Uti Kongsgårdarne pch de Kronan enskildt tillhörande skogar och parker, saint för räntan uti ilon inflytande tulluppbörden; 2.
Af sådan anledn. har jag inom ETtsk. föreslagit, att första resan inbVott, stöld af kreatur ute å marken, fickstöld, samt mjölkning af annans ko, får eller get, för hvilka förbrytelser nu gällande lagar, utom annan bestraffning, bestämma vissa par spö eller ris, hädanefter måtte, i stället för sistnämnda bestraffning, beläggas med arbetsfängelse på någon lämplig tid, hvarunder den brottslige ej finge förvaras ibland andra gröfre förbrytare. I anledn. af Gr. Posses anmärkning, det LagUtsk. äfven bort hafva tillstyrkt spöstraffets afskaffande för åtskilliga uti krigsart:na omnämnda brott, såsom tredje resan rymning och munderingspersedlars förskingring m. ro., får jag äran att upplysa, det spöstraffet för dessa brott redan är afskaffädt genom 1812 års circulär, der det stadgas, att spöstraffet ej vidare må tillämpas vid andra fall, än då antingen allmänna lagen ovillkorligen föreskrifver denna bestraffning för det begångna brottet, eller ärans förlust, uppenbar kyrkoplikt eller fästningsfängelse derå följa bör. Inom TJtsk. har äfven fråga uppstått derom, alt, på sätt 35a D c n a5 April. Gr. Posse antydt, domaren alltid borde dömma till fängelse vid vatten och bröd för de brott, sorn nämnda straff finnes uti lagen utsatt alternativt med spö- och risstraffet; men Utslits pluralitet har ansett åtskilliga betänkligheter möta för utfärdandet af ett sådant stadgande. Då jag nu på anförda skäl vördsamt anhåller om återremiss af detta betänk., anser jag mig tillika böra upplysa, att orsaken, hvarföre jag ej finnes ibland reservanterna antecknad, är den, att jag ej varit tillstädes när betänk, justerades. Frih. Cederström, Anders, uppläste följande:
Till dessa allmänna principer bör slutligen tilläggas Riksens Ständers under den 11 Juli 1812, i anledning af förnyad ansökning om nederlagsrätt för flisby Stad, upprepade underdåniga anhållan, att Kongl. Majit, i enlighet med hvad uti Riksdagsbeslutet af den 2 Maj 18x0 42. mom. 54. §. redan i underdånighet blifvit tillstyrkt, mätte täckas fästa Dess Nådiga uppmärksamhet pä hvad Riksens Ständer sålunda i underdånighet önskatr Sådan var den rigtning Nationens tänkesätt, uttryckte igenom dess Representanter, under Perioden ifrån 1S09 till och med 18'2, syntes hafva tagit. Under tiden fortgick Regeringen uti den med sakens natur, äfven sorn med Nationens önskningar, lika öfverensstäm - Den 28 Juni. 607 mandeplan, att gynna dun handelsrörelse om'ständigheterna tillskapat, och att begagna den för att underhålla och småningom närmare sammanknyia förbindelserna med en Magt, hvilken var den enda, som kunde och ville låna oss ett nog kraftigt stöd, för ^tt sätta oss i tillfälle att begagna den förmåga vi hade vunnit igenom den Furste, som skulle blifva härens Anförare. Jag kan med så mycket mera skäl göra rättvisa åt visheten af de rådslag, som då ledde styielsen, som jag då endast var i tysthet åskådare af händelsernas gång.
tt det rum, som är afsedt för barnen i familjen, bör vara stort och luftigt, ja det bästa i våningen, att det ej skall hållas ' jBlotl då och då en blixtsnabb * liten flamma afstängdt från de öfriga och att barnen ej ur hennes vackra ögon trängde som i smyg. böra om dagarne vistas i samma rum, som JVLen märktes den — hon dolde sig hos tjänar dem till sofkammare — detta har under de senare åren alltmera bestämdt fordrats mamma, af herrar läkare. Och naturligtvis med full rätt. Men nu är det tyvärr så, att byggliksom ett uppskrämdt barn — naiv än, skygg herrarne i allmänhet kommit på efterkälken och blyg. med » den stora och luftiga barnkammaren ». Så som flertalet bostäder i hufvudstaden blifvit inredda, är det helt enkelt en omöjlighet %n vals. — Vion föreföll mig nästan sväfva att åt barnen öfverlemna det största och bästa rummet i våningen, och i de flesta familjer i okänd rymd, hälft somnambulisk, hänmåste man därför nöja sig med en till utrymmet ganska begränsad barnkammare. ryckt yr. I följande rader ämnar jag framlägga några enkla rön, hvarigenom det lyckats mig att hålla en tämligen liten barnkammare fri från s. k. barnkammarluft och därigenom frisk och helsosam för mina små. Först vill jag säga några ord om möbleringen. Den består af de i hvarje barnrum oundgängliga möblerna: sköterskans och barnens sängar, en byrå för barnens kläder, ett bord, ett par stolar, ett tvättställ, en hög pall och — • ingenting vidare. Både för sköterskan och barnen användas järnsängar. Sådana äro lättare att hålla rena och taga mindre plats än träsängar. Inga stoppade möbler förekomma. Stolarnas ryggar och sitsar äro af rotting, och träarbetet i dem är rundsvarfvadt, så att barnen ej löpa fara att stöta emot hvassa hörn och kanter. Äfven bordsskifvan är rund. Det öppna tvättstället är af en mycket enkel och praktisk konstruktion. Det har två skifvor, den ena ungefär / s meter under den andra, och liknar närmast ett vanligt nattduksbord, men är något större än ett sådant. Skifvorna äro försedda med hvita vaxdukar, som dagligen tvättas af.
Oen och tillika inträffande hinderlig communication emellan denna ork och fasta landet, Kongl. Majtt nädigst täckes lemna Gottlands imvänare det understöd genom allmänna magazins-inrättningen, hwartill inträffande behof kan efter inkomna underrättelser föranleda, samt updraga Dest befallningshafwande, all genom lienlige föreställningar upmuntra öens imvänare, att anlägga sä kallade sockne-magaziner. Z:o. Ett memorial frän Lagsamt Allmänna Be - Den i3 Julli - 3aZ Besvärs och Oeconomiä-Utskorten, af den 17 Julil, Med Mlamnde öfwer ett af Herr CommerceRaoek Zantesson ingifwit m Moria!, angående fläroning i st effer sör lurendrägeri och kul!?örsni!lning, i anledning hwaras Utskottet inoifwit förflag till de l Utskot eks mening cjenligaste medel. 4:0. Ett ifrän allmänna Beswärsoch Oeconomi :-äU!kokkel inkomnu' memorial, af den 11 Julii, rörande en af Friherre linena wäckt fräga om nödwändigheien af Jagtförfatk.iing >rnes öfwerseende; anseences Ulskortet ^g icke kunna tillstyrka annat bifall ill Friherre Ikjertas yrkande, an hivad som pä handhafwantzet af samma nädiga stadgan» den beror. 5:0. Elt uklätande frän Oeconomia - U kottet af den i» Julli i anledning af Doctor Uakrei memorial om rättighet för Gottlands inwänare att till jkrömminasfijke begagna däckade fartyg, öfwer h vilke' memorial Utskottet anlett -g icke kunna meddela något särskilt utlåtande, enar Kongl. Mastt redan tillag: Gottlands inwänare en sadan förmän, pä sätt Commerce - Cnlegii Kungörelse af ven 2 sistledne Junti innehåller, och Herr Doctor ULKreus i följd deras afsagt sig ytterligare yrkande härom. 6:0.
Ank. till Exp.-Utsk. d. 4 Dec. 1847, kl. 1 e. m. KONGL. MÅJiTS Nådiga skrifvelse till Rikets Ständer, med öfverlemnande af Roterings-Verken f ör den tillökade ordinarie Båtsmans-roteringen; Gifven Stockholms Slott den 8 Oktober 1847. Sedan Kongl. Majit redan till Rikets år i84o sammanträdda Ständers fastställelse för deras del i nåder öfverlemnat, af Kongl. Majit i nåder gillade Båtsmans-roterings-verk för åtskillige Län, men Rikets Ständer uti underdånig skrifvelse den i5 Juni påföljande året tillkännagifva, det Rikets Ständer ansett sig böra uppskjuta med pröfning och utlåtande öfver den nja roteringen, intilldess densamma öfver hela riket hunnit att försiggå; samt Kongl. Majit sedermera, uti nådig skrifvelse den 24 September 1844» underrättat Rikets då församlade Ständer, att ifrågavarande rotering icke innan utgången af den dåvarande Riksdagen hann bringas till slut; har Kongl. Majit, sedan sådant numera egt rum, samt alla båtsmanshållet rörande Roterings-verk inkommit och blifvit granskade samt af Kongl. Majit för Dess del, i nåder godkända, härmed velat till Rikets Ständers fastställelse jemväl för deras del samma roteringsverk i Nåder öfverlemna, med tillkännagifvande, att de tillökade ordinarie rotarne, enligt längderna, uppgå till följande antal, nemligen: Bih. till R. St. Proposition N:o 2. Indelning Rotering hela rotar | styckade rotar hela rotar styckade rotar Stockholms Län, enligt af Kongl. Maj:t den 26 Oktober i838 fastställd längd Läns rotering, iakttagas hvad rörande densamma, i anledning af Kongl. Maj:ts serskilda nådiga Proposition tili Rikets Ständer derom, varder heslutadt. Kongl. Moj\ts Nåd. Proposition Di:o 2.
N:o 284, med förslag till allmänna bestämmelser, rörande utgåendet och användandet af de vid innevarande riksdag för åtskilliga stats-behof anvisade anslag. Bifölls. N:o 285, i anledning af väckt motion om stats-anslag till löne-fyllnad åt häradsskrifvare!! i Kalix fögderi af Norrbottens län. Bifölls. och N:o 286, i anledning af väckt motion, angående löne-fyllnad åt häradsskrifvaren i Ölands norra Mot, A. Björklund. Godkändes. Bih. till Ii. St. 9 Sami. 77 610 Prot.-utdrag den 1 Augusti 184-8. S. D. Föredrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottets utlåtanden och betänkanden: N:o 108, i anledning af väckt fråga om en extra krigslijelps erläggande af presterskapet. Bifölls; N:o 109, i anledning af väckt motion om den till Sala stad donerade jords skiljande från tomterna; Ståndet lät bero vid det slut, hvaruti Utskottet i denna fråga stadnat; N:o 110, i anledning af väckt motion om upphörande af den genom Kongl., general-tull-styrelsens cirkulär den 10:de Februari 1838 föreskrifne kontroll vid aflastning från Norroch Westerbottens län af saltad lax och smör. Godkändes', N:o lil, i anledning af väckt motion om ränte-försäkrings-anstalters inrättande i hvarje län, och om husbönders tillförbindande att uti dessa anstalter insätta ett visst årligt belopp för hvarje tjenare. Bifölls. N:o 112, i anledning af återremiss å betänkandet, N:o 92. Utlåtandet, N:o 112, godkändes„ N:o 113, i anledning af återremiss å betänkandet, N:o 81. Med ogillande af l/sta punkten af utlåtandet N:o 113, och läggande i öfrigt af nämnde utlåtande till handlingarne, godkände Ståndet be tänkandet N:o 81.
R:dr för innanfönster, så, enär sådana icke funnes uti museum i Berlin, der en starkare vinter understundom kunde inträffa, hade Byggnads-chefen föreställt sig, att de äfven skulle möjligen kunna umbäras för musei-byggnaden i Stockholm, då den värmegrad, som der kunde ifrågakomma, väl hufvudsakligen komme alt hålla sig vid 9° ä 10° Celsii, helst glaset uti ytterfönsterna dessutom hade betydlig tjocklek, hvilka båda omständigheter minskade behofvet af innanfönster. Om sådana emellertid ansågos behöfliga, hade Byggnads-chefen i afseende å den derför uppförda summan icke något att erinra. — Beträffande de såsom fyllnadssumma uti expropriations-kostnaden för det tillökta området vid musei-byggnaden uppförde 5,000 R:dr utöfver hvad Byggnads-chefen upptagit, så hade väl inlösningssumman för ifrågavarande tomt-tillökning jemte det derpå belägna kröningshuset och fiskargången — hvilken lösen med tillämpning af expropriations-lagen skulle, enligt värdering af stadens Drätsel-kommission, hafva uppgått ända till 60,000 R:dr R:mt — i anledning af Byggnads-chefens framställning till stadens Äldste om kostnadsfri upplåtelse äfven af denna tomt-tillökning, likasom af den förut afstådda kyrkholmen, blifvit nedsatt till det af besigtningsmännen uppgifna belopp, 15,000 R:dr; men då kröningshuset genom eldsvåda för några år sedan nedbrunnit, medan det ännu var i stadens ego, och således någon lösen derför icke vidare kunde ifrågakomma, hade Byggnads-chefen icke ansett sig böra uppföra mer än 10,000 R:dr R:mt såsom ersättning till staden för den igenfyllda kanalen och öfriga marken m. m., helst denna summa ändock öfverskrede hvad detta utrymme, äfven med inlösen af fiskargången, skulle vara värdt, enskilde personer 16 Stats-Utskottets Utlåtande M 180. emellan.
Utskottet förestag» ne underdäniga skrifwelse till Kongl. Mastk, angäende Medel för Deras Majestäters samt haus Kongl. Höghet Kron-PrinsenS Hof-hallninq, med hwad mera dermed äger gemenskap, men efter nogaste öswerwägan, de har Ständet icke deruti funnit nägot, som i minsta mohn strider emot SkatS-UtskottetS af Riksens Stän, der gillade Betänkande. Ständet har wäl lika med Ridderskap-! och Adeln funnit att orden: sä widt mäjligt är, hwilka i sista meningen as den förestag, ne underdäniga fkriswelsen äro anförde, icke finnas j Stats» 426 Den 7 December. SlatS-UtlkottetS Protoeolls-Utdrag, men Ståndet har derjämke fuimik, att dä 48 §. af Regerings - Formen bestämmer för Konungen en oinskränkt rättighet att angäende sitt Hof efter Desi Egit höga godtfinnande förordna, samt derwid nyttja de Personer Honom godt synes, samt de wid förra Höfwen i tjenst warande Personer i alt fall icke widare än sä randt möjligt är dertill hädanefter kunna anwändaö, sä innefattar de af Expeditions Utskottet tillagde orden, aldeles icke någon ändring i hwad Riksens Ständer bestutit, som kan föranleda till återtagande af Vonde-Ständets till Expeditionen redan lämnade bifall, utan anser Stan» det Utskottet, som genom detta uttryck undersäteligen, »värdigt Riksens Sränder, dä De till sin Konung framställa en pä Honom allena beroende underdämg anhällan, hofwa rätteligen sig förhållit; Hwarom de öfrige Respective Standen genom Protocolls, Utdrag skulle underrättas. Or 8npra. kx ?rotooollo O 8. krsäria Walllin.
Stats-Rådet ”finnas’’, anser jag det hafva varit dåvarande Siats-Ministerns för Utrikes ärendena ovillkorliga pligt, att, vid de ministeriela föredragningarne såväl af neutralitets-förklaringen, som af November-traktaten, göra underdånig framställning, huruvida Kongl. Maj: t icke ville gifva Siats-Rådets samtlige Ledamöter del af dessa beslut, och jag reserverar mig emot att anmärkning icke gjorts i sådan riglning. Man har härvid gjort den invändningen, att då det beror på Konungen, huruvida ett ministerielt ärende må komma till Stats-Rådets kunskap eller icke, skulle ifrågavarande § afse Konungen och icke innefatta någon föreskrift lör Stals-Ministern En Bilt. till li. St. Prof. 1856 & 1851. 5 Samt. 7 IItift. 9 66 Konslihiiions-Utskoltets Memorial IS.-a 11. sådan tolkning af grundlagen mäste jag bestrida. Enligt mitt omdöme eger Konungen fullkomlig rättighet att låta Stals-Kädet få kunskap om hvad ämne sorn helst Honom godt synes, ulan alt grundlagarne något derom stadga, och då ifrågavarande § egentligen utstakar Utrikes-Ministerns skyldigheter och åligganden, är det klart, att föreskriften måste vara en uppmaning för honom att, dä anledning dertill förelinnes, fästa Kongl. Maj:ts höga uppmärksamhet derpå. Dessa håda stats-handlingar, neutraliteten och November-traktaten, voro onekligen af den stora vigt, att Stats-Rådets öfrige Ledamöter hade bordt om icke deröfver höras, åtminstone, så snart besluten voro fattade, deraf erhålla del. Högst besynnerligt måste det förefalla den, som närmare begrundar saken, att personer, som hafva förtroendet alt vara Konungens Rådgifvare, först genom de allmänna lidningarne, i likhet med Rikets öfrige innebyggare, erhålla kännedom af regerings-beslut utaf den vidsträckta omfattning och det framtida inflytande för hela riket, som de omnämnda.
En tredje bank, Société générale, samt telefonbolaget sysselsätta äfven qvinnor. V i d alla de nämda embetsverken och bolagen tillsammans användas emellertid icke på långt när så många fruntimmer som vid undervisningen. Oafsedt 30 — 34,000 andliga » systrar » äro öfver 35,000 qvinnor anstälda vid lägre och högre flickskolor. Lägger man härtill dem, som gifva privatlektioner eller äro anstälda som lärarinnor i familjer, så visar det sig, att 70,000 eller, om man medräknar » systrarna », öfver 100,000 qvinnor egna sig åt undervisningen. Bland männen är det, äfven om man räknar lärare vid högre skolor, universitet och medlemmar af andliga ordnar, högst 90,000, som sysselsätta sig med undervisning. fvat SoSatA aj; ui-ntetn * Anöj Su f e m n a t ie ?vat S t n SatnSomA Detta oofv BEi.j ?i&gt;i / t e n jktEEuaxt m ö. &lt;K * ul gEaSSeA n å t j-ag rvötSe, j-ag A&amp;ui !Ee Sig åtetAe; \ uA, ft-U / t A&amp;uEEe A&amp;.uEEe p å å n-tj-tt n-ij.tr; j / C J^g ej / o a t m o u xj; ögon, Aom ooJ / igt (e 9TXen acd! med anledning af prins Oscars förlofning med fröken Ebba Munck, i dag måndag i st. f. om fredag. Vi hafva vidtagit denna förändring, på det idun måtte blifva i tillfälle att före någon annan tidning meddela sina ärade läsarinnor det allra nyaste porträttet för dagen. Aamma. Skiss af E l n a T bnow.
Således kan jag icke gilla hvad StatsUtsk. framställt, att sådana fisken, som icke kunnat undergå skattläggning, skola uti jordeböckei na afiföras; ty jag har nyss yttrat och sökt för R. o. Ad. ådagalägga, att sådana fiskerier, hvilka under flera år icke äro begagnade och af hvilka då ej arrenden kunnat påräknas, emedan fisken af hvarjehanda orsaker öfvergifvit deras stränder, likväl efter flera års förlopp kunna blifva gifvande, sedan fisken återkommit. Jag ber att få upplysa detta förhållande genom följande exempel: Ljusne-elfven gjorde för några år sedan stora utskärningar, och alla Kronans laxfisken blefvo derigenom förstörda, så att arrendebeloppen deraf icke kunde, utgöras. Så Ijar det sedan varit under flera år ända till för 3 år sedan, då man åter begärde, att der få göra anläggningar för sådana fisken, och nu äro åtskilliga af dessa fisken utarrenderade och komma troligen att för hvarje år blifva mera gifvande, emedan stränderne årligen sätta sig och bottnen i elfven blifver allt mer gräsbeväxt. Jag skiljer mig mycket litet från Utsk:s betänk., ty jag har, såsom jag nyss sade, godkänt det förslag, att de mindre fiskena böra säljas, men jag skiljer mig deruti, att strandägare icke böra få optionsrätt, ty derigenom förfaller Kronans hela fördel af dessa fiskens försäljning; det blefve detsamma, som att skänka bort dem. Jag liar jemväl bestridt slutmeningen, nemi. alt dessa fisken borde ur Kronans jordeböckei' afiföras, ty de kunna tilläfventyrs om några år gifva ganska betydliga arrenden till Staten. Jag förnyar min anhållan om återremiss äf detta betänkande. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Med StatsUtsk. in stämmer jag hvad den i punkten beträffar. Hvad deremot den aldra punkten angår, måste jag göra samma anmärkn. sorn Frih.
Dessutom bör man betänka, att förhållandena 1727 och 1844 äro temmeligen skiljaktige i afseende på tjenslemäns göromål i allmänhet, och enkannerligen hvad angår kronobetjeningens, samt alt del ingalunda ar sagdt, ali hvad som gick an alt då ålägga kronobeljeningeii, utan fara för åsidosättande af öfrige tjeustepligter, äfven låter sig göra nu. Jag utber mig att få begagna tillfället, att, i anledn. afHr von Hartmansdorlfs yttrande, tillägga några ord. Ilan yttrade nemi. den förmodan, att icke allestädes den ersättning, som borde tillerkännas kronobeljeningen för bestyret med uppbörden oell redovisningen af dessa medel, kunde blifva lika för alla liin. Förhållandet är sådant, alt i de 12 län, der brandstodsföreningar på de sista 5 åren blifvit stiftade länsvis, bar ursprungligen 1 proc. provision blifvit bestämd, och bolagen hafva vanligen, med öfverlemnande af förslager till bolagsreglor, bos Konungen anhållit, alt uppbörden och redovisningen af bolagen tillkommande brandstodsmedel mätte varda kronobetjeningen ålagd. Konungen bar likväl icke funnit skäl att ovillkorligen tillförbinda densamma ett sådant åliggande, ulan låtit ankomma på bolagen sjelfva att med vederbör, derom öfverenskomma. Det fall har nyligen inlrällät, att eli läns bolag inkommit med anhållan all fä förändring af den § i dess reglemente, som handlade om uppbörder och deu derföre bestämda proc. Det nppgafs nemi. alt kronobeljeningen till eu början åtagit sig förenämnde bestyr, emot åtnjutande af 1 proe. provision, men efter någon tid undanhedt sig detsamma, och all bolaget af sådan orsak funnit sig föranlåtet begära provisionens bestämmande lill 3 proe. I alla de öfriga reglementena är 1 proc. fastställd för oflauämnde bestyr. Gr. Mörner: Jag vill endast nämna, att utom det af Hr Fåhraeus åberopade K. br. af är 1801, innehåller äfven (5 § i 24 Gap.
Utskottets omdöme i denna del innehåller äfven besynnerligt anbragte ordställningar, för att komma till det resultat, att någon särskild åtgärd nu3 i anledning af Revisorer nes anmälan, ej erfordras; utan alt likväl någon utsigt förevises, till upnående af någon annan åtgärd, än den som nuj efter Utskottets tanka, ej erfordras. Angående KrigsHofrättens MilitairLedamöters tractamenten, synes StatsUtskottct såsom grundsats hafva antagit förbiseendet af Rikets Ständers beslut, der sådane legat till grund för Revisorernes anmärkningar, hvadan jag icke han undgå, att utaf StatsUtskottet begära förslag till någon annan påföljd af Styrelsens egenmägtiga åsidosättande af Rikets Ständers beslut, då de 1820 i underdånighet begärt rättelse för framtiden derutinnan, att de tractamenten, som bestås MilitairLedamöterne i Kongl. KrigsHofrätten och blifvit anviste å RiksStatens 2:dra Hufvudtitels anslag Lill reseoch tractamenlspenningar vid civile förättningar, måtte såsom en nödvändig utgift för den del af Militaire-systemet, som afsåge ordning och disciplin och ej egentligen tillhörde nämde anslag, öfverllyttas på 3:dje Ilufvudtiteln. StatsUtskoltet synes vid della förhållande, i öfverensstämmelse med bos det - 184 Den 5 Mars f. m. samma öfverallt synbart rådande grundsatser, hafva förbisett stadgandet i 64 och 65 §§. Regeringsformen, hvadan jag anhåller att StatsUtskottet till vinnande af en annorlunda beskaffad behandling af denna anmärkning, måtte taga de ofvanåberopade Grundlags-§§. uti ett närmare skärskådande. Vidkommande reparation af Svea Lifgardets Casern, inskränker sig Utskottet, att föreslå Rikets Ständer, att i underdånighet anhålla om förordnande, att ofvanberörde, till Svea Lifgardets Caserns reparation, utgifne 2000