Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
3:o att i de öfriga af samma Städers Rådstufvu-Rätter, Borgmästare ensam, och i de Kämners-Rätter, som ej hafva Notarie, Kämners-Praeses ensam, skall böterna erlägga ; och Kongl, Maj.ts Nådiga Skrifv. N.o gr. 4:o att de i sistberörda Kongl. Bref litsatla så kallade Dagaböter, för olagligt dröjsmål med insändande af Intecknings-, Ägtenskaps-förords-, Uppbudsoch Lagfartssamt Förmyriderskaps-Protocoll, hädanefter ej må beräknas från längre tid, än 3 månader från den dag, inom hvilken Protocollen bordt vara till Hof-Rälten inkomna, ebvad dröjsmålet dessförinnan blifvit hos Hof-Rätten åtaladt eller icke, utan skola de försumlige derefter, genom föreläggande af lämpliga vitén eller annat laga äfventyr, tillhållas att sin pligt härutinnan fullgöra, Efter Högsta Domstolens och StatsRådets hörande, bar Jag tagit detta ämne i öfvervägande; och ehuru Jag till alla delar godkänt det af Eder framställda Förslag, angående Rådmänsuch Kämnerers befrielse från deltagande i skyldigheten att erlägga böter för försumroadt insändande till Hof-Rätt af Domböcker och Protocoll, äfvensom att beräkning af de stadgade Dagaböter bör till 3 månader inskränkas; så har Jag likväl funnit den anmärkning emot redactionen af ifrågavarande Förslag sig förete, att, sedan i sista momentet är omnämndt, att Dagaböter ej må beräknas för längre tid, än 3 månader från den dag, inom hvilken Protocollen bordt vara 8 Kongl. Maj.ts Nådiga Skrifv. N.o Q1. till Hof-Rätten inkomna, Förslaget vidare innehåller följande slutmening: ”utan skofla de försumlige derefter, genom föreläggande af lämpliga vitén eller annat laga ”'äfventyr, tillhållas att sin pligt härutinnan fullgöra.”
PresteStåndet, att, utan hinder af Ståndets bifall till Bevillningssamt Allmänna Besvärsoeh EkonomiUtskottens Utlåtande N:o 3i, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o 21 förut afgifne Betänkande, rörande en Paket-PostochForvagnsinrättning, förblifva vid dess, till sistnämnde Betänkande först lemnade bifall, enär samma Betänkande blifvit den 11 November e. m. sistlidet år af Ridderskapet och Adeln bifallet, samt Ridderskapet och Adeln derefter den 12 sistlidne Februari inbjudit Vällofl. BorgareStåndet, och Hedervärda BondeStåndet, att med Ridderskapet och Adeln uti berörde beslut sig förena; och fann Ridderskapet och Adeln, efter gjord proposition, för godt, att uti Herr af Ekenstams berörde hemställan instämma. Föredrogs ånjm och lades till handlingarne BancoUtskottets den 27 sistlidne Februarii, under N:o 129 aflåtne, och den 3 dennes e. m. på bordet lagde, Memorial, med anmälan, att samtlige uti Utskottets Memorial N:o io5 föreslagne omröstningspropositioner, i fråga om regleringen af den genom Banken hittils besörjda lånerörelse, Den 5 Mars e. ra. 349 komma att förfalla, sedan jemkning Riks Stånden emellan för sig gått. Då nu ånyo föredrogs BancoUtskoltets. den 27 sistlidne Februarii under N:o i3o afgifne, och den 3 dennes e. m. på bordet lagde, Utlåtande, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o 120 förut meddeldte Memorial, innehållande Förslag till jemkning och omröstningspropositioner, i anledning af RiksStåndens beslut i frågan om en på upplåning grundad discontering för handeln och den större rörelsen; fann Ridderskapet och Adeln för godt bifalla, hvad Utskottet i förstnämnde Utlåtande hemstält, samt godkänna den deruti föreslagne voteringsproposition.
Med ogillande af en del utaf Utskottets hemställan i denna punkt, beslöt Bonde-Ståndet, att, för anläggning af väg mellan Östmarks kyrka och Norska gränsen i närheten af Kaikelandstorp, må anvisas två tredjedelar af den härför 564 Prot.-Utdrag den 5 och 7 September 1863. beräknade kostnad, att utgå med, i jemnadt tal, Tretiofemtusen Riksdaler, under vilkor, att vederbörande vägbyggnadsskyIdige åtaga sig att, mot åtnjutande af detta statsbidrag, ansvara för arbetets utförande och vägens framtida underhåll. Ståndet beslöt, att till Utskottet återremittera dessa punkter; och skulle protokollet öfver den i afseende å dem hållna diskussion jemväl till Utskottet öfverlemnas. Af slogos. 18:de punkten. Utskottets hemställan i denna punkt lades med ogillande till handlingarne. Den 5 och 7 September. Från Hoglofl. Ridderskapet och Adeln. SS. DD. Vid före ragning af Stals-Utskottets Utlåtande, 141, angående föreslagna statsbidrag för vägars anläggning och förbättring, brooch hamnbyggnader samt kanaler, äfvensom sjösänkningar och andra vattenaftappnings-företag, m. fl. dylika föremål, fattade Ridderskapet och Adeln de beslut, som här nedan omförmälas. l:sta, 2:dra och 3:dje punkterna. Utskottets hemställanden biföllos. 4:de punkten. Utskottets hemställan bifölls med följande förändrade lydelse: »att Rikets Ständer, för anläggning af den föreslagna vägen från Öhrträsk till Fredrika kyrka och vidare derifrån till Åsele inom Westerbottens län, måtte anvisa ett anslag utan återbetalningsskvldighet, af Etthundratusen Riksdaler.» 5:te punkten. Utskottets hemställan afslogs. 6:te—litte punkterna. Utskottets hemställanden biföllos.
Jemväl har uppkommit ett Privat Mililär-Instilut, der ungefär femtio Militär-EIever undervisas i de för Officers-Examen erforderlige vetenskaper, och sådane examina hållas här årligen under inseende af vederbörande General-Befälhafvare, i hvars frånvaro Inspeclionen öfver Institutet blifvit General-Adjutanten Bergenstråhle i Nåder anförtrodd. Institutet begagnas af Elever från aflägsnare orter och synes hafva vunnit förtroende. Folklynnet i Staden kan i allmänhet anses för godt och sedligt. Blott en person har under de sistförflutne fem åren varit under tilltal för lifssak, nämligen stöld vid eldsvåda. Han dömdes till döden, men benådades af Eders Kongl. Maj:t med två års Fästningsarbete. De två sisla åren hafva val flere brott mot eganderätlen blifvit åtalade, än den näslförutgångne tiden, men större delen har bestått i snatteri, och de ökade åtalen tiljskrifvas en mera nitisk åklagare. Stadens Styrelse anser dryckenskaps-lasten de sednare åren hafva aftagit,och den tillskrifver med rälla härvarande Nyklerhels-förening, att drinkaren nu mera åtminstone blyges för sin last. Här finnas ock många Patriotiske och för rnensklighetens väl nitälskande män, hvilka aflaggt bruket af brännvin, och dessa exempel, jemte nyssnämde Förenings flere vackra skrifter, hafva dragit ål sig den allmänna uppmärksamheten i den mohn, alt denna Samhällets stora angelägenhet verkligen tyckes gå framåt. Fastän passion och vana qvarhålla de fleste gamle under sitt välde, vill dock moralisten hoppas på ett uppväxande slägte, att det skall motstå en frestelse, hvil - a 4 ken så många gudfruklige, upphöjde och högaktade män i slutade större och mindre Föreningar föresatt sig alt motverka. Stadens hufvudnäringar fortfara att vara minuthandel och handtverk. Antalet af Kramoch Speceri-handlande är i5, med 16 handelsbetjenter, i Galanteri handlande, samt n Hökeri-handlande med 7 beljeuler.
Jordbruket har dock ej; kunnat skötas, utan att särskilta ökedagsverken måst legas, tröskning verkställas, åtminstone lill någon del, mot spann, och flera vanliga göromål uträttas emot betalning, äfvensom de minsta slöjdeartiklar särskilt betalas. Och ehuru Revisorerne icke ägt tillfälle bedömma, huruvida ordinarie arbetsstyrkan kunnat vara tillräcklig äfven för besagde arbeten, hafva Revisorerne likväl funnit det lända till Kungsgårdens ständiga försvagande och till sädesafkastningens förminskande , att liqvidera arbeten genom bortlemnande af en så betydlig del af fodertillgången. Flyinge Stuteri med Dahlby. Räkenskaperne, granskade i Kongl. Kammar-Rätten för begge årem med anmärkningar, utvisa följande förhållande: ISebet år 1838. år 1839. Balans från föregående året: Balans till följande året: Credit. Utgift: Balans till följande året: Behållningar och Fordringar, Förskott på beklädnad m. m. för tjenstefolket 55/j: 14. — 256: 32. Häststyrkan utvisar följande förhållande: för år 1838. Hingstar från förra året 49 Ston och Följer dito 7 55 Tillkomna under året . e • 7 03,. — 158 _ Försålda: För år i83p: Hingstar från förra året . 52 Ston och Följer —L 56 Tillkomna under året 4 6:>. Försålda och döda: Hingstar .. Dessa Räkenskaper hafva till någon erinran ej föranledt. Salpeter-Fonden. Af Räkenskaperna, hvilka i Kongl. Kammar-Rätten blifvit granskade för båda åren med anmärkningar, inhämtas: år 1838. år 1830. Debet. Balans från föregående året: Statsanslag . .. 194 oro: ig4 f 0 : Räntemedel Balans till f öljande året '. Bilans frän föregående året'. Skulder . Utgift: Aflönings-, uppbördsireh transportkoslMader m. rn. — Balans till följande året i Kontant behållning Utlånta medel . Innestående i landet och Landt-Ränte rierna , Utbetalda och oliqviderade förskotter
Under den 22 Februari 1851 har, med anledning af Hedemora, Folkärna, By och Grytnäs socknemäns ofvanbcrörde ansökning om förvandling af den kolränta, som till Avesta bruk erlägges, Bergslaget afgifvit särskildt underdånigt utlåtande, hvaruti, med åberopande af det mellan Kronan och Bergslaget den 12 November 1777 om Avesta f. d. kronobruk afslutade köpekontrakt, och den, bergslaget deruti tillerkända, rättighet att nyttja brukets kolhandels-privilegium i berörde socknar samt uppbära kolskatterna derstädes emot betalning för de indelda räntekolen efter markegång och för de kronan behållna, efter 16 sk. för tolftunnestigen, Bergslaget i underdånighet yttrat, att, med hänsigt till skogsoch kolprivilegiernas i allmänhet stora värde, det icke billigen kunde ifrågasättas, att Bergslaget skulle, utan särskild ersättning, afstå de på köpeaftal grundade skogsprivilegierna för Avesta, hvilka dessutom ej hade någon gemenskap med Fahlu kopparverks privilegier; hvadan Bergslaget förbehållit sig att, emot afstående af de oindelda räntekolen, 2,880 l/2 stigar, få af Statsverket årligen uppbära skillnaden mellan derå bestämda lösningspris och blifvande markegångspriser i Näsgårds fögderi, och hvilken skillnad, år 1850, uppgått till 6,001 R:dr 2 sk:r; men deremot, såsom en ringa och billig ersättning för afträdande af lösningsrätten till de indelda räntekolen, omkring 3,650 stigar, äfvensom köpekols-rällen i de fyra socknarne, fordrat för garning af kronans räntekoppar full garlön, hvilken, jemte transportkostnad från Fahlu kopparvåg till Avesta, år 1851 utgjorde i allmänhet 3 R:dr 40 sk:r per skepp:d, då garlönen åter för kronans tiondekoppar vore, genom förberörde köpekontrakt, bestämd till blott 24 sk. per skepptd, om kopparen förädlas, och till 36 sk. när densamma utgår i garkoppar. 20 Slals-Ulskollels Utlåtande, J\! 64, Lill. B.
St:r att taga dessa omständigheter i betraktande och mycket noga undersöka, huruvida sådana saker förekomma, som kunna sätta det ena eller andra i tvifvelsmål. När jag gör detta, då försvinner den tvekan och de betänkligheter jag haft att se något närmare på huru det kan förhålla sig i detta afseende. Jag skall icke komma med några sifferberäkningar, emedan jag anser det alldeles öfverflödigt, då StatsUtsk. framdeles kommer att taga det i betraktande, och att här framlägga en hop siffror till prot:t skulle nu i allt fall tjena till ingenting; men det finnes vissa allmänt giltiga grunder och reglor för sådana företag, äfvensom för alla andra, om dessa reglor blifva åsidosatta, så kommer man på afvägar, och det torde derföre vara tillåtet att undersöka, huruvida ett sådant åsidosättande icke här i något afseende ägt rum. Vi måste erkänna, att ändamålet med en jernväg egentligen ej kan vara annat, än ändamålet med hvar och en annan väg, d. v, s. att bereda en lättad kommunikation mellan orter som behöfva en sådan, och i samma mån som dessa orter äro, folkrika och mera producerande, i samma mån måste det vara flera anledningar alt der lägga en jernväg eller en annan väg. Det kan ock finnas en annan anledning, utom den att skaffa kommunikation mellan tvenne eller flera orter, der folk bor, och den är, om der existerar på serskilda orter någon stor rikedom i jorden eller anledning till serdeles frugtbarhet på vissa alster, hvilka man ej kan komma åt eller med fördel afsätta, utan en sålunda lättad kommunikation. Det kan möjligen en gång blifva af stort intresse att anlägga en jernväg till Gellivara jernverk. Men då jag vill frångå den allmänna regeln att i främsta rummet sammanbinda orter, der befolkning och rörelse redan finnes, så måstOi jag åtminstone hafva i perspektiv en sådan större tillgång på rikedom, så framt ej misshushållning skall öga rum. Den sorn icke går till väga på detta sätt tror jag begår ett misstag och utsätter sig för förlust; den nyss angifna bär varit den väg man i alla tider och länder följt, och den anser jag vara den enda rätta. Men Gr. Sparre har redan före mig i detta hänseende argumenterat så mycket, att jag icke dervid behöfver uppehålla mig.
Utaf anslaget för vägomläggning mellan staden Säther och byn Backa i Gustafs socken af samma län, 5,333: 16, hvaraf förut utbetalts 3,555: 26. 8, 888: 42. 8. „ för omläggning af åtskilliga allmänna vägar inom Järna socken af samma län, 666: 32, återstoden 133: 16. — „ för vägomläggningar inom Malungs socken af samma län, 1,600 R:dr, återstoden 400: , för en vägomläggning mellan Fahlun och Korsnäs i Kopparbergs socken af samma län, 2,862: 16, återstoden 954: 5. 4. „ för omläggning af allmänna landsvägen emellan Bomarsbo och Smedjebackens gästgifvaregårdar i Norrbärkes socken af samma län, 3,666: 32, hvaraf förut utbetalts 1,222: 10. 8, ytterligare 1,222: 10. 8. „ för åtskilliga vägförbättringar inom Bollnäs och Regnsjö sock nar i Södra Helsingland och Gefleborgs län, 7,050 II:dr, återstoden 881: 12. — „ för omläggning af vägen genom Alfta socken i sistnämnde län, till undvikande af Munkoch Drake-backame å landsvägen ifrån Dalarne samt Woxna och Ofvanåkers socknar i Helsingland till Söderhamn, 1,923 R:dr, återstoden 480: 36. — „ för vägomläggning vid Westansjöbackarne inom Ytter Hogdals socken af Gefleborgs län, 350 R:dr, hvaraf förut utbetalts 116: 32, 175: „ för ytterligare vägomläggningar inom Indals och Lidens sock nar af IVester-norrlands län, 9,900 R:dr, hvaraf förut utbetalts 3,960
På sådana grunder heter det ock i egde § af den för Justitieombudsman utfärdade Instruction: ”Klagar någon hos Justitieombudsmannen öfver Domares, Embetsoch Tjenstemäns åtgärder, och sin klagan skrifteligen författad, med fullsländige Handlingar och Bevis sö - Den 24 Januarii. 213 leer styrka, må Justitiae-Ombudsmannen, om lian, efter de i 1 och 2 §.§. bestämda grunder, finner sakens beskaffenhet och vigt det fordra, åtala eller åtala låta sådana åtgärder, eller i annat fall skriftligen anvisa den Klagande, att der, honom så godt synes, Konungens Juslitioe-Canceller om laga rättelse ansöka; hörandes vid alla tillfällen, då Klaganden sådant äskar, Justitue-Ombudsmannen låta meddela honom bevis alt han klagoskriften emottagit.” Och i 7 §.: ”Skulle emot förmodan, Juslitise-Ombudsmannen, någon Domare, Embetsoch Tjensteman, utan skäl, tilltala eller tilltala låta, eller genom obehöriga tillfällen och olaglige påståenden förolämpa; vare han till ansvar och plikt derföre, lika med Actorer i allmänhet, efter Lag och Författningar, skyldig. För åtal och påståenden, som vederbörande Fiscaler, enligt med, och således icke utöfver Justitias-Ombudsmannens föreskrifter anföra, vare han ansvarig.’’ Ansvaret till Reconvention och hvarje Domares och Embetsmans Lagliga rätt fordra denna varsamhet. Dessutom står det hvar och en Öppet, att öfver Police-Kammarens åtgärder inför vederbörlig Domstol, hos Justi tiae-Cancelleren eller hos JustitioeOmbudsmannen anföra Klagomål; men sådana grundade, hade hos mig ej blifvit anmälta. Jag är väl ej skyldig Herr Grönhagen redo för min EmbetSförvältning, men Aktningen 214 Den 24 Januarii. för detta stånd, hvaraf jag har den äran att vara Ledamot, ålägger mig att upplysa att händelserne ej äro mig obekante.
Ständers tillförordnade Revisorers Berättelse, rörande RiksgäldsContoiret och det derunder lydande General Assistance Contoiret. 3:0 Riksens Ständers tillförordnade Revisorers Berättelse, angående de under Kongl. Majus och Rikets Commerce Collegii förvaltning stående Fonder och medel. 4:0. Riksens Ständers tillförordnade Revisor Protokolls Utdrag d. 6 Dec. i g 17. 425’ rers Berättelse angående granskningen af Stats* Verkets förvaltning och Räkenskaper.* 5:0 Riksens Ständers Deputerades, till deltagande i ÖfverRevisionen af Krigs Räkenska* perne, Berättelse. Till Tag-Utskottet. 6:0 Riksens Ständers Justitie Ombudsmans EmbetsBerättelse, för den sedan sista Riksdag förflutne tid. S. D. Efter fördragning af Höglo!!. Rid. derskapets och Adelns Protocolls Utdrag af denne dag, rörande Instructionen och Eds-formulairför Eedamöterne af BancoUtskottet, godkände Vällofl. Borgare Ståndet för sin del, hvad. vid de frenne sistförflutne Riksdagar i detta afseende blifvit antagit och gilladt, och hvarom Respective MedStånden skulle vördsamt och vänligen underrättas ; äfvensom till Högloft. BancoUtskottets utlåtande communicerades den nu af Herr Lagmannen Ullberg gjorde motion rörande BancoUtskottets åtgärder i afseende på Instructionen för Herrar BancoFullmäktige. S. D. Efter uppläsande af Instructionen och Edsformulairet, för Riksens Hoglofl. Ständers BancoUtskott, sådane desse Acter vid de 3:ne sistförflutna Riksdagarne blifvit till innehåll och lydelse gillade, blefvo desamme af PresteStånr det godkände. 42 6 ProtokollsUtdrag d. 8 Hce. 1817.
Om en sådan föreskrift meddelas Riksgäldskontoret, begriper jag ej, hvarföre Låntagarne skulle behöfva Commissionärer, eller discretioner erfordras åt RiksgäldsContorets tjenstemän för ränteliqvidernes emottagande. Att, på sätt Friherre Sprengtporten yttrat, större accuratess hos Låntagarne skulle beredas genom insättning i LandtRänterierne kail jag ej eller fatta; ty Konungens Befallningshafvande skulle väl icke åläggas att utfärda avertissementsbref om tiden för inbetalningarne, utan deras befattning inskränka sig till att emottaga penningarne, då låntagarne opåmint infunne sig. Jag tillstyrker derföre, att punkten må erhålla den redaction Herr von Troil föreslagit. 3ro Den 5 Mars f. m. Herr von Troil: Herr Tham har för modat, att den af mig uppgifne redaction ej vore antaglig, emedan penningarne deponeras i Banken. Jag får härvid anmärka, att i händelse femte punkten bifalles, sådan den af StatsUtskottet blifvit föreslagen, skulle icke heller de gäldskyldige hafva något åliggande att nedsätta medlen i Banken; ty der står en bestämd föreskrift att inbetalningarne skola göras i RiksgäldsContoret. Att tjenstemännen i RiksgäldsContoret genom brefvens emottagande skulle få något ökadt besvär, tror jag ej, då jag ej kan finna, att det medför större besvär alt emottaga penningar ur bref, än ur handen; och öfversändandet af qvittencer från RiksgäldsContoret behöfves ej heller, enär den som afsändt penningarne redan erhållit Postmästarens bevis och dermed kan vara fullkomligt trygg.
r) RAMATISKA TEATERN gifver nu till omväxling med de tragiska scenerna ur » Kristian II » ett program af det glada slaget, upptagande » Damen från Ostende », lustspel i tre akter af Oscar Blumenthal och Gfustav Kadélburg, med » 1807 », komedi i en akt af Adolphe Aderer och Ephraim, som förpjäs. Som sådan är den senare en rätt långdragen och obetydlig historia från franska revolutionens dagar, som emellertid spelas i en charmant vacker salong i den napoleonska tidens ståtliga empirestil. Och fröken Jansson och hr Johanson göra sitt bästa. Den följande 3-aktaren går i gammal vanlig farsstil med alla möjliga och omöjliga tokerier och förvecklingar, hvilkas enda nyhet utgöres af en kinematograf — utom scenen. Som en sannskyldig » olyckskorp » till äkta man lyckades hr Personne framkalla mycken munterhet liksom hr Bmchström som en svärfar » på viften ». Hr Örtengrens » atlet » och fröken Åhlanders svärmor voro äfven bra, medan däremot hr Ekelund och frö- ken Widell voro mindre lyckade. Som sagdt, det hela är ju rätt lustigt, men det är ock endast och allenast en » stundens glädje », hvarpå Dramaten bjuder med detta sitt program. T T PSALASTUDENTER PÄ SCENEN. Redan för tre år sedan gafs här i hufvudstaden och åtskilliga landsortsstäder en serie sceniska föreställningar a£ intressant och ovanlig art. Docenten i latinska språket och litteraturen vid Upsala universitet, Vilhelm Lundström, hade kommit på den ypperliga idén att med ett sällskap amatörer af unga Upsalastudenter inöfva ett par äkta klassiska komedier: dels ett brottstycke ur Plauti » Storljugaren » på själfva originalspråket, dels i sin helhet samme HO,IUVELER HYLIN &amp; C2§ PHILOLACHES. TRANIO. Sveriges billigaste fullständiga kurort I skogrik och naturskön trakt, 500 fot öfver hafvet. Härlig luft. Godt klimat, lämplig mot katarrh i svalget och andningsvägarna. Järnvattnet enligt analys bland de bästa i riket. Billiga badpriser. N y b y g g d restauration.
Vi seglade hela dagen på dem och kommo småningom närmare till dem om aftonen; men om natten blåste upp en frisk Sirocco, så att vi fingo vända bogen mot böljan och börja kryssa. Vi hade sålunda med god vind kommit framom Sardinien, som vi ock sågo, ehuru på särdeles långt afstånd, så att intet deraf kunde urskiljas annat än dess höga bergstoppar. Vinden var oss högst ogynsam och huru helst vi vände oss skralnade den mest så, att vi ej hunno mycket fram. Den 30 kommo vi med lofven under Girgenti, som vi genom kikaren kunde se mycket väl, så att till och med husen kunde särskiljas. Här kommo vi helt nära en annan brigg, hvilken såsom vi gick på kryss. Han hissade flagg och då den var lik vår helsades mycket artigt med våra flaggor, och vi seglade hvarandra så nära att kaptenerna talade med hvarandra genom språklurar. Han var hemma från Kaskö och gick på Odessa med tjärlast. Sedermera kommo vi före honom och träffades ej mera. Följande dagen passerande vi Palma, som vi äfven kunde se ganska väl genom kikaren, och någon dag derpå Alicata; vi gingo öfverhufvud hela veckan mellan Sicilien och Malta, som vi äfven kommo ganska nära, såsom ock den dertill hörande och nästinvid liggande Goso. Denna södra strand af det prisade Sicilien kunde jag åtminstone ej nu och på det håll jag såg den, finna vara förtjent af det beröm som allmänt ges åt den. Väl tycktes dalen vid Palma, som skall vara bland de vackraste på hela ön, äfven för mig vara vacker, men på det långa afståndet kunde jag ej just urskilja något. Stränderna närmast hafvet voro öfverhufvud mycket höga, brant i vattnet nedstupande sandväggar, ofvantill betäckta af gräs eller annan gröda; denna var dock nu förtorkad, så att hela landet såg ut som en kal hed. Men högre uppåt från stranden höjde det sig småningom mer och mer till höga kägelformiga toppar, hvaremellan bildades långa och djupa dalar; och dessa lär det egentligen vara som ge landet dess rikedom.