Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den 12 December e. m. 247 Vid denna voterings slut befunnos att rösterne hade utfallit sålunda: Ja — 76. Nej — 63. Gr. Sparre: Efter denna frågans utgång anhåller jag om propos. derpå, att Borgareoch BondeSt:n måtte inbjudas att i R, o. Ad:ns nu fattade beslut sig förena. Detta förslag begärdes på bordet. Hr von Franken, Au g. Alfred: Jag anhåller att få reservera mig emot R. o. Ad:ns beslut. Hr Cederschiöld, Gust.: Äfven jag får afgifva min reservation. Genom Ståndets beslut 8r frågan icke löst utan mycket trassel skall upstå rörande ärendets vidare behandling. Uti inbjudningen till MedSt:n deltager jag icke, emedan jag anser den förödmjukande för dem, som redan två gånger uttalat sin åsigt. Frih. Creutz, Stephan: Jag anhåller att få reservera mig emot R. o. Ad:ns beslut och att i öfrigt få instämma med Hr Cedershiöld, G. Hr Frih. o. Ordhden förklarade att den af Gr. Sparre väckta fråga om inbjudning, enl. derom gjord begäran, komme att hvila på bordet. Föredrogs men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, Sammansatta Bevilln.- samt Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:s nedannämnde d. 3 dennes på bordet lagda Betänk.: N:o 9, i anledn. af väckte motioner om dels posthemmanens och de gästgifveri-skjutsskyldiges befrielse från postforsling och dels åtgärder till beredande af lättnad i nämnde besvär; och N:o 10, i anledn. af väckt motion om rättighet för innevånarne i Wermland att uti lösväskan med posten sända paketer af t. o. m. ett skålpunds vigt. Äfvenledes föredrogos, men bordlädes ånyo nedannämnde den 5 dennes på bordet lagda Mern. och Betänk., nemi. från BevillningsUlskollet:
Men jag har dock begärt ordet för att visa att jag haft anledning väcka ifrågav;de motion, och ber äfven få fästa uppmärksamhet, såväl på att den blifvit väckt inom alla fyra Stånden, som att en representant af Bonde-St. från Norrland är en af motionärerne. Jag vill endast yttra mig rörande ett par omständigheter. Första inkastet är, att man icke vill bevilja sådana anslag på grund af enskild motionärs framställning, utan man anser att det bör vara K. M:t ensam förbehållet att begära dylika anslag. Jag måste böja mig för denna åsigt, men anser att, om man konseqvent vill genomföra densamma, så tjenar den §:n i grundlagen till ingenting, som tillåter enskild motionär att väcka förslager. Vidare har Utsk:t begagnat det vanliga skälet, då det icke vill bevilja anslag, och sagt att frågan befinner sig i ett outredt skick. Sä är dock icke förhållandet här, och jag ber få nämna att min motion tillkommit på grund af 1861 års sjöförsvarskomités förslag att, om några menigheter sjelfva vilja bidraga till sitt försvar, så borde kronan förse dem med materialier härtill. På grund häraf hafva ock städerna Hudiksvall och Sundsvall dertill för klal at sig villige, samt ingått till K. M:t med underdånig ansökan i ämnet. Men om nu K. M:t vill gifva bidrag i Den 2 Mars. till skansanläggningar till skydd för dessa eller andra kuststäders inlopp, så har regeringen, mig veterligt åtminstone, inga penningar att lemna dertill. Hufvudfrågan är icke summans storlek eller om dessa 100,000 rdr äro tillräckliga eller icke; här är endast meningen att frågan skall hållas öppen, och derföre är det af vigt att penningar finnas för att bispringa de kommuner, som sjelfva vilja bidraga till sitt försvar. Annu en anledning hvarföre dessa penningars beviljande hade varit af största nytta, är den att, om man, då man nu i alla fall skall göra en beställning å 15 gjutna refflade positionspjeser, på samma gång varit i tillfälle att beställa samma slags kanoner för det Norrländska kustförsvaret, dessa blifvit billigare än om de sedan särskildt skola beställas, emedan det är naturligt att kanoner blifva biliigare, om man beställer flere på en gång.
Föredrogs ånyo Lag-, samt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens följande betänkanden; N:o 11, i anledning* al väckta motioner om åläggande för alla hemman alt, utan afseende på deras olika natur, deltaga i byggande och underhåll af prestegård, tingshus och häradsfängelse: Bifölls; N:o 12, i anledning af väckt fråga om åliggande lör husbonde, hvilken i sin tjenst antager vanfrejdad eller försvarslös person frän annan socken, alt om den inflyttades framtida bergning draga försorg: Bifölls; N:o 13, i anledning af väckt fråga 0111 prygelstraffets alska Ilande 111. m.: Bifölls; S. J). Föredrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonom i-Ut skottets följande betänkanden: N:o 78, i anledning af väckt motion om beredande al Emeriti-löner för afskedstagande Consistorii-Notarier; Bifölls; N:o 79, i anledning af väckt motion om bestämmande af Mini - 560 Prot.-Utdrag, den 3o Nov. samt 2 och 4 Dec. 1844 mioch maximi-belopp för arrende-afgifLen m. m. vid utarrenderande af Lunds Academi-hemman: Afslogs; J\’:o 80, i anledning af väckt motion om rättighet för tiondegifvare i Skåne, att få lösa den till Stockholms Allmänna Barnhus anslagne kronotionde efter markegångspris, med tillökning af i Lag stadgad försel-löii; Ji i fölls; N:o 81, i anledning af väckt motion om upphörande af den afgift, som erlägges för begagnande af vägarne å Kongl. Djurgården: Bifölls-, Från Vällofl. Borgare-Ståndet. S. 1).
Sverige, som Napoleon, genom inbrottet i Pommern sökte att förskräcka, hade i en tid då allt var lydbarhet, vågat höja en fri och oberoende stämma. Dess ställning, vid utbrottet af v kriget Den 7 Mars. 109 kriget mellan Ryssland och Frankrike, skulle nödvändigt blifva den mest betänkliga. A ena sitlan sökte Frankrikes Regent att förmå Riket till ett anfallskrig emot Ryssland, å den andra böd försigtigheten att ej lyssna till Napoleojns bedrägliga löften. Stora Britannien, hvars fogliga behandlingssätt emot Sveriges sjöfart under den tid, då Riket befann sig i ett tvunget krigstillstånd emot denna Magt, Kongl. Maj:t ej nog kan erkänna, hade rätt att vänta en bestämd upplysning öfver Sveriges politiska system. Att under denna de Europeiska Hufvudmagternas brytning utverka och. bibehålla en fullkomlig neutralitet, var, med tillämpning af dea nya tolkning Statsläran hade vunnit, att bereda sig dubbla anledningar alt våldföras. Ett val borde således ske, och huru vigtigt skulle det ej blifva för Sveriges både närvarande och tillkommande val! Allt sedan Riket, genom ett olyckligt krig, såg sig beröfvadt tredjedelen af sitt område, äg, de det för sitt bestånd, såsom sjelfständig Stat, ingen varaktig borgen. Det hade under loppet af detta krig, äfven af Danmark blifvit angripit och kunde således tillskrifva denna Magt en väsendtlig del i Fäderneslandets gjorda förluster. Dessa fortsattes genom Svenska Handelns ofredande, och genom tillämpning på densamma, af ett försvars-system rigtadt emot en tredje Magt. lia Den j Mars. Magt. Ett sådant tillstånd kunde derföre ej fortfara. Stängdt mellan fjällarne o h hafvet, skulle Sverige, vid försvaret emot möjliga fiendiliga anfall, alltid sönderdela sina stridskrafter. Föreningen med Norrige borde således blifva den egentliga grundvalen för Sveriges politik, och det högsta målet för dess bemödanden. Ingen Inbyggare lärer väl funnits på denna halfö, häftad vid den Europeiska Continen» ten genom en landsträcka, den ett hardt luftstrek försvarar, som icke vid en blick på Chartan frågat sig , hvarföre bebos denna jordrymd a.f tvenne Folk och dertill af tvenne ofta fiendiliga Folk?
St. vid 1715 års riksdag begärt, och K. M. i flera särskildta fall beslutat, rörrde sådana tjenstbarheter till kronolägenheter, söm icke hafva sin grund i skattläggningar eller indelningsverk; så finner K. M. skäligt, alt i nåd. befria Åsunda härad boer från underhållandet af Nyqvarns qvarndamm, jemte dervar. islafvar, såsom qvarndammen tillhörande, hvaremot K. M., på grund af 8 jin i 25 cap. Byggn.b:n och K. brefvet den 2 Maj 169g, Kammar-collegii utslag, i hvad det Nyqvarns bro rörer, på det sätt fastställer, att, så länge Kronan fortfarande kommer att åtnjuta inkomsten af broafgiflerna derstädes, Åsunda häradsboer endast, såvida denna inkomst icke varder tillräcklig till bestridande af kostnaderna för brons underhållande, skola med då erforderliga dagsverken och körslor dervid biträda, och att, när framdeles kan varda nödigt alt anvisa medel till brons ombyggnad, K. M., uppå skeende anmälan, vill vara betänkt på beredändet af härtill nödig tillgång, samt, i fiågan om härndshoei hes befrielse från bidrag med körslor och dagsverken till denna ombyggnad, vidare förordnande meddela. Hvilket vederbörande . Häraf torde R o. Ad. finna, att, med anledn' af den dom hvarigenom Nyqvarns qvarn återfallit till K. M. och Kronan, sådana åtgärder blifvit vidtagna, hvarigenom underhållet af Nyqvarns qvarndammar ocii de 1 till hörande islafvar blifvit Åsunda häradsboer efterskänkt, och att således, om SlalsTJtskts betänk, skulle af R. St. bifallas, följden blefve en årlig utgift för Slaten vida större än det arrende , som de Lemkeske arfvingarne anhållit att få erlägga för arrenderättens bibehållande på 3o år från nästkommande fardag. Alt
Missg.B:ns bestämmelse om sådan frågas pröfning af domstol, stadgas, att sättet, huru person, som å landet förgjort sig sjelf, bör begrafvas, må, efter erforderlig undersökning, laglikmätigt bestämmas af K. Bef:h:de. Om remiss härå till LagUtsk. anhålles. Remitterades till LagUtsk. 4:o. I följd af de nya föreskrifter, sora till kyrkotuktens uprätthållande blifvit, enl. K. St:rs beslut vid sista Riksdag, af K. M. gifna genom Nåd. Förordn. d. 4 Maj 185 5, är det angelägnare än förut, att presterskapet icke är i okunnighet derom, när någon af församlingen blifvit sakfäld för sådana gröfre brott, som utesluta från åtnjutande af den Heliga Nattvarden till dess enskild skrift och aflösning egt rum. Det är ock i sådant afseende föreskrifter blifvit genom Nåd. Kungörelse af samma dag, d. 4 Maj 1855, meddelade, ang:de vederb:des skyldighet att uprätta och till presterskapet aflemna förteckningar öfver personer, som varda sakfällde eller under framtiden ställde för vissa förbrytelser. Men vid tillämpning af dessa föreskrifter hafva desamma befunnits i åtskilliga delar tarfva rättelse, för att säkert upfylla ändamålet; och det är om sådan rättelse jag nu har äran göra framställning. I första mom. heter det, att de föreskrifna förteckningarne skola uptaga, bland annat, »det åtalade brollel». Detta synes vara mindre riktigt och kan gifva anledn. till misstag. Presterskapet behöfver icke veta, för hvilka brott personen blifvit åtalad, utan för hvilka han blifvit sakfälld, hvilket icke alltid är detsamma som det åtalade. Att i förteckningarne äfven böra uptagas personer, som blifvit under framliden ställde för brott af upgifven beskaffenhet, äfvensom att bland dessa brott uptagas åtskilliga, på hvilka icke bör följa enskild skri/t innan den Heliga Nattvarden får åtnjutas, kan vara nödigt, på det att presterskapet må kunna meddelas uplysning derom i utfärdande prestbevis.
St:r, som ansett, att grunden till dessa missförhållanden måste sökas, icke i afsöndrade intressen, hvilka hufvudsakligen böra vara desamma, utan i föreningsfördragets brister, funnit sig böra inför Eders K. M., såsom Unionens högste uprätthållare och vårdare, nedlägga sina bekymmer i detta hänseende och i underdånighet auliada att Eders K. M., till a ('hjelpande af den ofullstäudighet och de brister, som vidlåda nu gällande föreningsfördrag, måtte täckas genom en af Svenske och Norske män bestående Komité eller på annat sätt, som 200 I)en 17 Mars f. ui. Eders K. M. pröfvar lämpligare, låta verkställa revision af stadgarne för föreningen emellan Sverige och Norige, och npgöra förslag till ett nytt fullständigt förenings-fördrag, samt derefter till R. St:r och Noriges StorThing aflåta Nådig Propos. med förslag till fullständigt ordnande af förenings-förhållandena de båda rikena emellan. Och hafva R. St:r, efter de öfverläggningar, som ronde detta vigtiga ärende egt rum, för sin del ansett, att, i det upgifna ändamålet, nedanniimnda ämnen synnerligen förtjena att uptagas, utredas och närmare bestämmas, nemi.: sättet för Konunga-, Throuföljareoch Förmyndare-vals anställande, InterimsRegeringens sammansättning och verksamhet, UnionsKonungens dispositionsrätt öfver Arméen och Flottan samt Försvarsverkets ordnande efter en gemensam plan, grunderna för utgörandet af bidrag till gemensamma kostnader, formen för en unionel representation, m. fl.; och finna R. St:r, genom beredandet af en så beskaffad fullständig revision, intet hinder vara lagdt för en skyndsammare behandling af sådane unionela frågor, hvilka under tiden af Eders K. M. kunde anses böra föreläggas de båda rikenas representationer. Öfverlemnande till Eders K. M:s visa och aldrig hvilande omsorg detta maktpåliggande ärende i hela dess vidd, göra sig R.
Att den i öfrigt uti x4 §• af nuvarande Banco-Reglemente leinnade föreskrift varder lill dess väsendtliga innehåll sålunda förnyad: att Canal-Bolaget skall äga, likasom hittills, att för nödige ansedde pensioner vid Canal Verket använda de medel, som hittills influtit och vidare inflyta uti köpeskilling för dödade och försålde Actier samt straffräntor för försummade insättningar på Actierne; men att Bolaget deremot, till följd af ofvanupptagne första hufvudvilkor, ej må till dylikt ändamål begagna några af de till arbetets bedrifvande af Staten anslagne medel, och att således hvad, utöfver summan af nyssnämnde tillfälliga intrader kan till några förr eller sednare beviljade pensioner erfordras, icke får såsom en Canal Verkets utgift beräknas, utan bör tagas af de inkomster, som af den redan färdiggjorda Canalen inflyta ; hvilka inkomster hädanefter, i likhet med hvad R. St:r vid i8z3 års Riksdag beslutat, komma att tillfalla Aclieägarne; i följd hvaraf dessa inkomster icke må till Actieägarne utdelas eller annorlunda af dem användas förr än deraf afgått hvad till fyllnad i pensionsbeloppet erfordras. 6:0 Att, så väl till uppmuntran för Bolaget att åtaga sig den ytterligare insättning, som af Actieägarne nu äskats utöfver det tecknade Actiebeloppet, som ock till lättnad för detsamma, att de föreskrifna Vilkoren noggrant uppfylla, R. St:r vid dessa vilkor fästat följande förmoner, nemligen: ( 27 ) a) att Bolaget tills vidare skall bibehållas vid den belåningsrätt i Banco-Disconten af deras Actier till i6f procent af primitiva Actie-Capitalet (Banco R:dr 100), sorn af B..
Högst oroande voro framställningarna om de ohemedlade folkklassernas belägenhet, och styrelsens häraf föranledda bekymmer ökades, då Kongl. Maj:t insåg omöjligheten att med de inskränkta hjelpmedel, som numera af undsättningsanslagen återstodo, kunna i någon väsendtligare mån afvärja det hotande eländet. Enär den föga betydliga summa, som influtit genom afbetalningar å de efter 1845 års skörd lemnade undsättningar, och 1845 års tullintrad för den ifrån utrikes or<cr inkomna spanmål voro otillräckliga för bchofven, såg Kongl. Maj:t Sig nödsakad alt förordna om lyftning af 350,000 r:dr å det genom Rikets Ständer afsätta mindre kreditivet; och utaf dessa sammanlagda tillgångar anvisades till nedannämnde län följande summor: Stockholms län . — Calmar län * 7? 60,254: Blekinge län • . • 50,000: — Christianstads län . * ' 7? 10,000: Hallands län . * * >7 81,400: Transport 273,770: 8. — 12 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition N‘.o 22. Götheborgs och Bohus län . R:dr 30,000 60,000 41,300 10,000 1,700 Elfsborgs län Skaraborgs län Wermlands län Jemtlands län . n n ?J r> 8. — 8. ars Tillsammans R:dr 416,770: Förenämnde, till undsättningar anordnade, belopp, nemligen efter 1845 missväxt R:dr 1,140,616: 32. — och efter 1846 års ofördelaktiga skörd å vårsäd ... „ 416,770: 8. — utgöra sammanräknade en totalsumma af .. •— Den från utrikes orter under de sednast förflutna tre åren till riket införde spanmål har utgjort följande qvantiteter: Hvete 16,930 tunnor.
Län af 880 och inom Christianstads Län af 278., samt det andra alternativet gilladt inom förra Länet af 4* och inom det senare al 171 rotar ; att, sedan sålunda blifvit genom en betydlig pluralitet afgjordt, att vid den redan verkställda och stadfästade indelningen till ordinarie knektehåll i Skåne framgent borde förblifva, blott med den förändring, att de nuvarande ofverlopps-rolarne skulle frän och med år 1838 anslås till understöd för de rotehållare inom begge Länen., hvilka, vid skeende undersökning, kunde befinnas vara i mesta behof af lindring i ålagd rotel ings-skjldighet, Kongl, Majit förordnat en Comité och för den ulfirdat Nådig Instruction, lill verkställande af ifrågavarande rolejetnkningen, hvilken under loppet af år i838 fulländades; alt,efter det Comilcens Ordförande den 17 April i83q till Krigsoch Kammar-Collegierne insändt Commissionens samma dag afgifna underdåniga Berättelse» jemte alla dertill hörande Protocoll» rolejemknings-längd och öfrige handlingar, samt bemälde Collegier den i5 Juni sistlidet år med underdånigt utlåtande deröfver till Kongl. Majit inkommit» Kongl. Majrt, efter pröfning och afgörande af såväl de under Comiteens öfverläggningar uppstådde och Kongl. Majlis Nådiga granskning underställda serskilda frågor, som af åtskilige rolehållares öfver Comile'ens beslut r underdånighet anförde besvär» under den 29 derpåföljande Augusti, för Dess del, i Nåder gillat och fastställt den upprättade rotejemknings-längden» sådan densamma» i öfverensstämmelse med de af Kongl, Majit anbefallda jemkningar och förändringar, blifvit af Collegierne behörigen rättad och af dem till Kongl.
R:dr ökas till öo,ooo; jag anmärker härvid och upprepar hvad jag redan yttrat, att jag med största farhåga emotser detta gränslösa beviljande af nya utgifter; det är med den största förundran jag Uti Nationalrepresentation finner rc-sterne så. 43 Ben 5 Julii f. m* litet förenade, om att yrka hushållning och omtanka, såsom ett medel, att göra de varande Statsanslagen måhända mera än tillräeklige; då deremot ett oåterhållet bifall lill nya fordringar utan tvifvel städse skola föda nya behof, hvilka icke kunna fyllas utan de Skattdragandes ytterligare betungande. Jag skulle derföre tro att StatsUtskottet kunnat tillstyrka Riksens Ständer, att erinra om nödvändigheten att så hushålla med de 42,000 R:dr, sorn till detta ändamål äro anslagne, att de ytterligare begärdte 8000 kunnat vid detta tillfälle besparas. Uti ig;de punkten behandlar SfatsUtskottet ett ämne, som intager en ej obetydlig plats i Statsanslagets zifferta), nemligen anslaget för den Utrikes MinisterStaten. StatsUtskottet anser väl, att det allena beror på Kongl. Maj:t, att pröfva och förordna hvad beskickningar vid Utrikes Hof, sorn kunna finnas nödige för Rikets värdighet &c., och huruvida någon indragning af hitintills vanliga ministeriella polster, genom Diplomatiska ärendernes besörjande af Chargé d’afFaires skulle kunna äga rum.
Jag vill ej tala emot den äskade återremissen — den torde vara nödig, emedan jag lika med vice Talemann Jon Jonsson hyser den öfvertygelse, att de skäl, hvilka Utskotten åberopat, såsom grund för Gränse-Tullarnes bibehållande, nu mera ielea äro antaglige, sedan Förstärkta Stats-Utskottet, genom votering , afgjort att fri handel med Norrige bör ega rum — Men jag tror mig böra fästa Hedervärda - Stån* dets uppmärksamhet derå, att Betänkandet innefattar 2:rie särskilda delar, hvilka icke med hvarannan böra förblandas. Den ena angår Inrikes Tullbevakningens Siats-Utskottets Betänkande/!. 431 upphörande, i hvilken del Utskottens tillstyrkande visserligen bör godkännas ; Den andre deremot afser T ullbevakningen mot Norrige — Endast i sistnämnde afseende anser jag Utskottens åtgärd böra återremitteras. Anders Sandsten: Emot Inrikes Tullbevakningens upphörande, lärer icke något vara att anmärka; Men, i afseende på Gräns-Tullarne emot Norrige, instämmer jag fullkomligt i de Ledamöters åsigter, som talat för återremiss. Närvarande vid Kongl. Maj;ts Höga Kröning i Norrige, var jag äfven vittne till Norrmännens gemensamma klagan öfver de hinder, som då gällande prohibitiva Författningar och Tullsystem lade i vägen för utöfning af fri handel emellan begge Rikena; Också tror jag, att om föreningsbandet emellan Sverige och Norrige skall blifva fastare knutet och så fullkomligt som man önskar, alla så beskaffade stadganden böra upphöra, samt i följd deraf, den inbördes handels-communicationen blifva öppen och fri. Vice Tulemannen Jon Jonsson utlät sig , i anledning af Nils Månssons yttrande, att det vöre oförenligt bifalla en del af Betänkandet, och återremittera en yj3a Ståts-Utskottets
Pag 27 r. 13 nedifr. st. 32 sk. 1. 36 sk. « 42 « 16 c< « bibehålies « bör bibehållas « 45 « 15 uppifr. « ock, a och « « « 17 « « stadga de « stadgade « « « 1 nedifr. « kläden « kläder « 108 « 6 « « förteckning « förteckning komme att tulltaxan bifogas STOCKHOLM, tryckt hos isaac marcus, 1851. Bttillnings-Utskollels Memorial, N:» IS. Ank. till Exp. Utsk. den 28 Juli 1851, kl. 2 e. m. Rikets Höglojl. Ständers BevillningsUtskotts Memorial, i anledning af Riks-ståndens olika beslut, angående grunderna för den blifvande allmänna bevillningen och föreskrifterna för deras tillämpning. Enligt till Bevillnings-Utskottet ankomna Protokolls-utdrag, hafva, vid pröfningen af såväl Utskottets Betänkande N:o 4, angående grunderna för den blifvande allmänna bevillningen och föreskrifterna för deras tillämpning, som det. under N:o 15 afgifna Utlåtande öfver de vid nämnde Betänkande gjorde anmärkningar, Riks-Stånden uti vissa delar stadnat i skiljaktiga beslut; och får, i anledning häraf, Utskottet, jemte anmälan, att dess vid Betänkandet N:o 4 afgifna förslag till Bevillnings-Stadga, med de ändringar och tillägg dervid, som Utlåtandet N:o 15 innehåller, blifvit i alla här nedan icke omförmälde delar af samtlige Riks-Stånden godkändt, nu afgifva förslag till de olika beslutens sammanjemkande, äfvensom till de voteringspropositioner, hvaröfver, i händelse sådan sammanjemkning icke kan till vägabringas, omröstning lärer komma att anställas uti förstärkt Stats-Utskolt. §§ 10 och 11.
Då, på sätt ofvanberördt är, omformälda depositionsmedel före deras insändande till Stats-Contoret under minst elfva års tid uti vederbörande Ränteri innestått, torde någon återlyftning af samma depositioner sannolikt numera icke ifrågakomma; men då anspråk på medlens utbekommande, så framt eganderätten dertill med behöriga handlingar styrkes, icke lära kunna bestridas, hafva Rikets Ständer ansett någon mindre del af depositiosmedlen lämpligen böra i och för sådana möjligen inträffande fall hållas disponibel, hvadan Rikets Ständer beslutat, att af den uti E. K. M:s Nådiga Proposition uppgifna omförmälda summa ett belopp af 60,1000 Rrdr må till Rikets Ständers Riksgälds-Contor inlevereras, samt återstoden 2,715: 29. 1., för StatsContorets räkning i Rikets Ständers Bank insättas, för att användas till godtgörande af de fordringsanspråk, hvilka i förevarande hänseende framdeles kunna i behörig ordning anmälas och styrkas; dock att, i händelse de reslitutioner af ifrågavarande beskaffenhet, hvilka framdeles kunna finnas höra ega rum, skulle tiil beloppet öfverstiga det sålunda dertill afsalia anslag, återstoden bör af Riksgäldskontoret i vederbörlig ordning Stats-Contoret tillhandahållas» Exp clitions-Utsk,Itets Förslag lill uncl. Skrifvelse} N:0ll6. 25g Hvilket, lill svar i ämnet, Rikets Sländer få hos E« Iv. M. härigenom i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 22 Februari 1845. Uppläst och godkändt hos Ridd. och>Adeln den 19 Febr. i845. Pieste-Ståndet den ig Borgare-Ståndet den 22 Bonde-Ståndet den 22 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse^ i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition rörande användandet af en på Post-Verkets räkning i Rikets Ständers Bank innestående summa. (Stats-Utsk:s Ut!.