Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Uli en till E. K. M. den 5 Qclober 1838 i underdånighet ingifvea skrift, sorn, jemte tillhörande handlingar blifvit under den 15 Februari innevarande år lill Rikets Ständers Stats-Ulskott i Nåder öfverlemnad, hafva Ölands hemmansegare, genom befullmägtigadt ombud, anhållit om upphäfvande af den årliga spannmålsränta lill sammanruknadt belopp af 864 tunnor 2-1kappar, hvilken blifvit bestämd alt utgöras för den å hemmanen på Öland fördelade utmark eller s. k. Alfvaren, hvarjemte Rikets Ständer fått emottaga ett af Riksdags-Fullmäglige från Öland i enahanda syftning afgifvet memorial. Till stöd för dessa framställningar, hafva hufvudsakligen blifvit anförde enahanda grunder med dem, hvilka redan så vid 1823 som 1828 och 1834 årens Riksdagar varit af Riksdags-Fullmägtige från Öland för befrielse från berörde spannmålsränta åberopade, att nemligen, ehuru jagträttigheten på Öland från uråldriga tider varit Kongl. Maj:t förbehållen och alla högdjur på i5n fridlysta, hvilket gällt så väl för inegorna som utmarkerne eller Alfvaren, hade likväl denna rätt endast angått djuren, men icke varit så vidsträckt, att sjelfva jorden någonsin ansetts för en Kongl. Maj:ts och Kronans tillhörighet, utan hade ifrågavarande utmarker fastmera betragtats såsom hemmanens betesmark och allmogen i alla tider derå egt betesrättighet, som vid skattläggningarne blifvit bland hemmanens s. k. herrligheter upptagen och ingått i beräkning vid hemmantalets bestämmande, af hvilket förhållande hemtats den slutsats, att, genom den tillkomna spanmålsräntan, dubbel skatt för en ecb samma förmon blifvit hemmanen ålagd. Rikets Ständer hafva delta ärende i öfvervägande tagit, och har dervid förekommit, att, sedan Rikets Ständer, uti underdånig skrifvelse den 11 Avig. Bxpedilions-Utskollets Förslag till und.
Föredrogs och bifölls Lag-Utsk:ts d. 21 sisth April bordlagda Betänk. N:o 48, i ani. af väckt motion om upphörande af den genom Kongl. Förordningen d. 13 September 1864 medgifna frihet i ränteaftah Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, sammansatta Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.- Utslcts den 21 sisth April bordlagda Betänk. N:o 6, i ani. af väckt motion om vissa ändringar i de för prester föreskrifna examina och lärdomsprof. Föredrogs sammansatta Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk:ts den 25 sisth April bordlagda Utlåt. N:o 5, i ani. af K. Propos. ang:de förändring i grunderna för bevärings-inrättningen samt om bildande af en landstorm. Detta Utlåt, begärdes af flera ledamöter ånyo på bordet; hvarjemte anmälde sig och yttrade Den 1 Maj Hr af Klint, Erik Magnus: Jag får anhålla, att föredragningen af sammansatta Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts Betänk. Nio 5 måtte uppskjutas, till dess R. o. Ad. fattat beslut rörande den inbjudning från Borgare-St. som för närvide hvilar på Ståndets bord. Detta förslag bl ef, uppå gjord propos., af R. o. Ad. bifallet. Föredrogs och bifölls Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts den 25 sistl. April bordlagda Betänk. N:o 17, i ani. af vackt motion om nedsättning af det i gällande taxa för o o landtmäterigöromål fastställda arfvode. Föredrogos, men begärdes af flere ledamöter ånyo pä bordet, Allm. Besv.- och Ekon.-Utskits d. 25 sistl. April bordlagda Betänkm och Mern.:
Sålunda blef grunden ommurad med bruk (i stället för kallmur, som den förut varit) från stora ingångstrappan omkring östra ändan af huset och intill hjuloch ångpanne-huset, samt under sydöstra hörnet af ångpannehuset och denna grund under östra gafveln, förstärkt med en contrafot, anlagd på pålning och rustverk; vidare blef hela nedra delen af huset ifrån gråstensfoten upp till fönstrens öfra kant ommurad, hvaraf 2:ne alnar af utvändiga muren med huggen sandsten, en half aln af innanmuren med ohuggen sandsten och det öfrige med tegel, hvaraf eldfast tegel från Höganäs användes vid alla för fukt mera utsatta ställen. Under tiden måste huset understöttas på de ställen, der arbetet fortgick. Ilvalfvet öfver ångpannorna, hvilket förorsakat en för längese dan anmärkt spricka i väggen af ångpannehuset, utbröts och i stället anbragtes ett tak af jernplåtar, på sparrar af stångjern i hvalfvct genom hjulhusväggen, med tjenlig sten ommuradt; fönstren i nedra våningen förseddes med nya planstenar i ett stycke; taket i formrummmet bekläddes med anstrukna kopparplåtar; hvarförutan flera arbeten verkställdes, dels för att ersätta redan skadade delar, dels för att förekomma framtida röta. Arbetet blef färdigt mot hösten 1837, afsynades och godkändes den 13 November samma år, i närvaro af flere af Rikets Ständers då församlade Revisorer. Kostnaden har utgjort R:dr 16,644: 41. 3., hvari dock ingå åtskilliga förbättringar, 8 som icke stått i något omedelbart sammanhang med sjelfva reparationen, och hvarifrån icke blifvit afdragna några smärre summor, som influtit för sedermera försålda effecter. Yid verkställigheten af denna reparation, hafva Fullmägtige i första rummet afsett ändamålsenligt och godt arbete, och i det andra möjligaste dermed förenliga besparing.
S. D. Ånyo föredrogs nu Stals-Utskottets memorial JNT:o 3/j, enligt hvilket samma Utskott ansett sig icke tillhöra, att handlägga de ifrån BondeStåndet lill StatsUtskottet remitterade motioner af Hans Jansson från Elfsborgs län oell Anders Mårtensson från Jemtlands län, rörande åtgärders vidtagande lill befordrande af HypolheksFöreningar; och beslöts nu, att samma motioner skulle remitteras till BancoUtskottet, S. D. Återremitterades LagUtskottets Betänkande N:o 5 öfver Riksdagsfullmägtigen från Gottland Ber Isaksson Myrungs motion, om upphäfvande af p §. i 2 Cap. GiftermålsBalken. S. D. Till StatsUtskottet remitterades ett af Hans Jansson från Elfsborgs Län i dag ingifvet anförande, i frågan angående Upsala Academies återstående skuld till RiksgäldsContoret. 7® Fröt. Uldr. d. 10 stp rit 1834. S. D. Beslöts, att till StalsUtskottet skulle ofverl em nas clt i ring inleinnadt anförande af Sven Heurlin och Johan Christoffersson från Kronobergs Län, i anledning af Kongl. Maji s den 8 sistlimie Mars, till SlatsUfskottet remitterade, Kådiga Proposition, om rote fri b et för Capellans Boställen samt ersättning eller vederlag åt de Capelianer, hvilkas Boställen än vidare komma, att i Röleringen qvarstå, äfvensom rörande befrielse från Öfvei Rotering för åtskillige hemman i Jönköpings och Kronobergs Län , och i sammanhang dermed, om vacanceafgift för ordinarie rotering underkastad jord, som icke presterar rotering in natura. Den 10 April 1834- Från Hö glo fl. Riddeuskapf.t och Adet.n. S. D. Då nu ånyo föredrogs
De öfrige fa af denna användes till understöd för behöfvande handtverkare, eller andra fattige inom Mosaiska församlingen, antingen såsom gåfvor eller räntefria lån. p) Enkefru Ingmans donation, utgörande 2,555 R:dr 26 sk. 8 rst., deraf, enligt gifvarinnans förordnande, räntan utdelas till enkor och faderlösa barn, 45 samt äldre ogifta fruntimmer af s. k. pauvres honteux inom Gustavi eller Domkyrkoförsamlingen. q) Lindgrenska donationen, som tillkommit medelst numera aflidne Snickaremästaren Magnus Lindgrens testamentarisk» förordnande af den 2 Maj 1843, hvarigenom han skänkt hela sin qvarlåtenskap till fattiga handtverkareenkor och faderlösa handtverkare-barn inom Götheborgs stad och dess område, hvilka gjort sig kände för gudsfruktan, stilla vandel, arbetsamhet och redlighet i handlingssätt. De årliga understöden äro bestämda för enka till 50 R:dr, för gossebarn till minst 16 R:dr 32 sk. och högst 25 R:dr samt för flickebarn minst 10 R:dr och högst 16 R:dr 32 sk. Banko. Inkomsterna af donationen utgjorde år 1850 i afkastning af fastigheter och i räntor å utlånte medel 1,680 R:dr 27 sk. Banko. Samina år uppgick understödslagarnes antal till 54, till hvilka utdelades 1,648 R:dr 16 sk. Banko. r) Sjömanshus-direktionens årliga anslag af fattigunderstöd, till bräckliga och nödlidande sjömän samt deras enkor och barn å kustorterna emellan Götheborg och Torekov, för hvilket ändamål utdelats åren 1847—50 i medeltal årligen 3,862 R:dr 8 sk. 9 rsl. Banko. Antalet af dem, som år 1850 njöto slike understöd, utgjordes af 125 sjömän, 327 sjömansenkor och 124 barn, eller tillhopa 576 personer.
En sådan drummelpelle – det är ingen dörr, det är en spegel, klif inte igenom den! Slå ut blommorna på marmorbordet där – inte på mattan, på bordet! Sådana ärketölpar! Gå nu! Karlarne voro vettskrämda och hufvudyra och tumlade förskräckta ut genom dörren. Azor skällde immerfort, men som han var rädd för sparkar, vågade han inte följa längre, än hans matmor kunde se och försvara honom. Fru Hall sköt sin sybåge åt sidan och gick fram till bordet. Där lågo nu rosor, liljor, hyacinther och tulpaner stjälpta om hvarandra. Fru Hall var en stor blomstervän och var mycket skicklig vid handterandet af dessa älskliga Floras barn. Lilla Christine sträckte sig på tå och räckte modern blommorna. När blomsterkvastarne voro färdigbundna af de vackraste blommorna, band fru Hall långa guirlander och festoner, ämnade att pryda teaterförhänget och väggarna, och till sist den lagerkrans, hvilken efter föreställningens slut skulle fästas på den förnämsta skådespelerskans, den nioåriga Anna Margaretha Alströmers, hufvud. Fru Hall stod framför den venetianska spegeln och profvade kransen på sin egen hjässa, då hon hörde sin mans steg bakom sig. Hon vände sig hastigt om och lyfte kransen från hufvudet. – Jag är här för att höra John upprepa de verser han skall framsäga i afton. Barnkammarpigan har anmält för mig, att han blifvit klädd i sin dräkt af kärleksgud och att han skulle bege sig till fru Halls kabinett för att visa sig. Han borde redan vara här. Det är inte exakt af sköterskan. – Nå, där är han! Det var gud Amor själf i skira, hvita florsdraperier, med guldvingar på ryggen, högskaftade guldstöflar på de nakna benen, ett guldband om håret, i ena handen en förgylld båge, i den andra ett förgylldt koger med pilar. Men unge John kunde också vara vid elakt humör, och det var han nu. – Kör ut Baby, var det första han sade, när han kom in i rummet, hon får inte se på John. – Hvarför skulle hon inte få det? svarade fru Hall, i det hon lyfte upp lilla Christine i sitt knä.
Det vore verkligen ovanligt, att i ett protutdr., ronde R. o. Ad:s beslut, inlaga en redogörelse för sättet, huru beslutet tillkommit; det skulle bevisa, att Ståndet fästat mer afseende på den bifogade reservationen, än den förtjenar. Jag anhåller således, att Gr. Posses förslag måtte antagas såsom värdigast för den stora majoritet, som i denna fråga yttrat sig emot Frih. Cederström. Frih. Ehrenborgh, Casp. Wilh.: Mig vill synas, som R. o. Ad. fästar alltför mycken vigt vid Frih. Cederströms reservation. Jag tror, att sedan han begagnat sin grundlagsenliga rätt att reservera sig emot Ståndets beslut och att yrka reservationens medföljande till de öfriga RiksSt. böra vi tillåta honom utöfning af denna rättighet, utan att taga vidare befattning dermed, helst jag förmodar, att Frih. Cederströms mening icke skall vinna mer afseende hos de öfriga RiksSt., än den vunnit här. På grund häraf instämmer jag i Gr. Posses förslag. Hr von Troil, Emil: Jag vill väl icke vara envis i vidhållandet af min mening, ty jag förutser, att jag stadnar i minoriteten. Jag kan likväl icke neka, att jag delar Gr. Cronhjelius tanka, att det icke vore alldeles utan nytta, om de öfriga RiksStm erhölle upplysning om antalet af dem, som inom detta Stånd instämt i Frih. Cederströms åsigt. De, sorn läsa lillis reservation, kunde eljest tro, att han varit ensam, då han likväl haft fyra med sig. Gr. Cronhjelm: Det finneg ännu ett annat sätt att komma ifrån saken, sorn jag, med något hopp om framgång, tager mig friheten framkasta. Jag hemställer nemi., om icke Frih. Cederström, då han icke velat afstå från sin reservations medföljande till de öfriga RiksSt., skulle sjelf vilja i densamma intaga, att han vid voteringen haft endast fyra röster med sig. Härigenom skulle Frih. på en gång vinna sitt ändamål och göra rättvisa åt Ståndets majoritet. 46 Den 23 Juli e. m. Frih. Boye:
Vid öfvervägande häraf har Utskottet, hvad först angår frågan om Capital-beräkningen efter fem procent, funnit någon förändring af denna hittills antagne allmänna grund, hvilken äfven är gällande för Frälse-räntors förvandling till Capital, destomindre vara af behofvet påkallad i afseende på Bruks-värderingen, som nu gällande uppskattnings-method medför den fördelen, Bevillnings-Utskottcts Betänkande Is:o 38T g delen, att conjunclur-vexlingen dervid kan behörigen afses, enär uppskattningen tillvägabringas pä grund af de nästan årligen föränderliga tillverkningsoch försäljnings-prisen, då deremot hemmans-värderingen måste efter helt andra, af förändringar i varuvärden mindre beroende grunder verkställas; och beträffande sedermera maximi-beloppet för inkomst-beräkniugen, så enär. Utskottet af erfjtrenheten inhemtat, dels att tillämpningen af detta maximum egentligen ifrågakommer vid mera förmontiga verk, för hvilkas behöriga uppskattning det likväl funnits nödigt och ej skäligen kari anses för högt, och dels att minimi-summan blifvit så billigt beräknad, att öfver dess tillämpning något skäligt missnöje i allmänhet icke försports, samt då, i afseende på Recognitions-smidet, Taxeringsmännen ega rättighet, att i de fall, der det privilegierade smidet anses gifva större behållning kn Recognitions-smidet, till afgift värdera hvart för sig, anser Utskottet, med afseende jemväl derå, att de ifrågasatte förbättrade arbetsmethoderne vid Bruk och Bergverk ännu icke hunnit mera allmänt införas och blifva kände, någon förändring i de antagne graderne för bestämmandet af egarens behållna vinst utaf hvarje skeppund smide icke helier lämpligen kuuva ega ruin, hvadan Utskottet ej kan tillstyrka bifall å ifrågavarande motioner; hvarvid Utskottet likväl lår föreslå nedanstående redactions-förändring i 7a §• i83o års Förordning. Utskottets Förslag.
Riksdagsordningen, ansell sig ej kanna upptaga dess motion, rörande årligl anslag af i5a R:dr 4 sk. lill Upsala Academie för likaledes år 1810 från Rind Tullfrihets ersättning, såsom efter tiden väckt, hemställt, om ej samma motion, i anledning af Utskottets bifall till den i lika fråga för Lunds Academie begärde ersättning, måtte lill Utskottet återgå, såsom en i sammanhang med sistnämnde ämne väckt ny motion; hvarefter Ståndet beslutit, att frågau 0111 Upsala Academies berättigande till återfående af förrberörde innehafde Tullfrihets ersättning skulle till Utskottet remitteras. Enligt 56 §. Riksdagsordningen kunna väl frågor, som af redan fattade Beslut eller redan upptagne Ärenden, eller under Riksdagen inträffande händelse omedelbarligen föranledas, upptagas; meti då samma §. i det föregående innehåller, att, med undantag af Grundlagsfrågor, nya ämnen af Riksdagsmän cj väckas må, sedan 1 månad från Riksdagens början, enl. 27 §., tilländalupit; och Utskottet, ehuru likartad den af Professoren Geijer väckta fråga om ersättning till Upsala Academie är med den förutnämnde frågan rörande återgifvandet af Lunds Academie frångången Tullfrihetsérsättning, likväl icke kan anse Professoren Geijers begäran annorlunda än såsom ett nytt efter motionstiden väckt ämne, har Utskottet jemväl nu funnit sig af nyssnämnde Grundlags §. hindradt, att lill behandling upptaga Professorens merberörde motion. 7:0 8:de Puncteiij angtde tillökning med 1000 R:dr B;oo i anslaget, 1000 R:dr, för Gymnastiska Centrallnsti - 178 Stats-Utskottets tutet, tillika med det i samma ämne afgifna serskildta utlåtande N:o i36, hafva från samtelige respective PiiksStånden blifvit återremitterade, på grund af anmärkningar, sorn inom H. R.o.A.j II.
Ridderstapet och Adeln häröfwer i det beflur: at som denna til BewillningsUrstottet remitteigcle fraga salunda ännu wore obeswarad, och nu mera efter Nämndens tagne beslut, at Stockholm och Götheborg icke borde brännings-rättighet tilerkännas, Utstottet wore i belägenhet ar sig öfwer den remitteras frägan utläta, altsä stulle Bewillnings-Urstottet nu anmodas, ar med sitt yttrande deröfwer til Riksens Ständers rienL inkomma. Ol su^rs. Ut - Den 24 Maks. 1045 Utdrag afprotocollet, hällit i Högloft. Ridderffapets och Adelns plenum dm 2z Mars i8io. S. D. Företogs til afgörande BewillningsUtffottets förledne gårdag pa bordet lagda Memorial, innefattande Ucffoctets yttrande, i anledning af Kongl. Maj:rs Nådiga Swar af den ?:de dennes, uppä Riksens Ständers underdåniga skrifwelse, rörande Landt-Tullarnes upphäfwande, hwilket utlåtande blef af Högloft. Nidderskapet och Adeln til alla delar gillat: och ffulle de öfrige KespeÄivs Ständen genom Utdrag af krotocollm härom wanligen underrättas, vt supra. Utdrag af protocollet, hällit i Högloft. Ridderffapets och Adelns plenum dm 2z Marö iFro. S. D. Företogs til afgörande och bifölls Lag-Ucffottets, sedan den 28 Februarii pa bordet hwilande, utlärande af den ?:de i samma mänad, rörande Jnffränkning i friheten at göra p>6ei elommisser: hwarom de öfrige l^eLpeätive Sländen skulle genom krolocolls-Utdrag wänligen underrättas. vt supra. Utdrag af protokollet, hällit i Högloft.
Några dagars årliga möten, icke alt användas till Recrtrt - Den ta December f. m. 77 exercis (ty sådane finnas icke), men för att öfva redan iuhemtad kunskap, få aldrig försummas. Då till organisation af de föreslagne 3 activa ArmeeCorpserne och a Reserver med Sjömännen, tillsammans 308,07c) man, ej erfordras mer af Sveriges manbara befolkning, än dem emellan fyllda 18 och fyllda 35 år, dervid 5g,o35 äro undantagne, dels för Civila Embeten och tjenster och dels för lyten eller oförmåga, föreslås, alt till en ytterligare reser ve, likväl utan allt Befäl i fredstid, men till hvars behof materiel i Kronans förråd bör finnas, 100,000 man i Eullorne upptages af Sveriges manbara .befolkning emellan fyllda 35 och 45 år, dervid 55,670 personer finnas utöfver behofvet. På verkställigheten af 6 punkten beror bibehållandet af enighet emellan Regenten och folket, oundgänglig för Styrelseformens varaktighet och villkoren för Nationens trefnad, i det Styrelsen dessförutan saknar förmåga att i alla afseenden bevaka dess rätt och fördel. Bestämmelsen i 7:de punkten är lika naturligen nödvändig för Samhället, som särskildt för hvarje individ, den der vill vara oberoende af tillfälliga händelser och olyckor, och så mycket angelägnare inom ett fritt samhälle. Verkställigheten af 8:de punkten står i förening med principen för den 5:te,och der - 7S Den 12 December f. m. igenom att all jord bringas till samma natur, kunna tillräcklige medel erhållas för verkställigheten, utan behof af särskilda eller nya Statsbidrag, enligt Tabellen N:o 14. c>:de punkten åsyftar att bereda medel till fortkomst i all slags konst och slöjd, till Nationens städse stigande välstånd och trefnad.
och den 26 Mars 1828; och 3) 23,588 R:dr 4 1 1 •> utgörande värdet af åtskilliga fastigheter i Carlskrona, hvilka, enligt Kongl. Brefvet af den a3 Januari i83o, blifvit öfverlåtne till begagnande för Kongl. Maj:ts Flottas behof. Utskottet får i anledning häraf anföra, att, sedan Kongl. Maj:t, jemlikt högstberörde Nådiga Bref af den 26 April 1826, till Sällskapets för växelundervisningens befrämjande disposition under 18 års tid upplåtit Mariae f. d. bränneri-byggnader till inrättande af en Normalskola för nämnde undervisnings-methods begagnande, samt denna öfverlåtelse sedermera blifvit af Rikets Ständer vid 1828—i83o årens Riksdag godkänd, så hafva, uppå derom gjord Nådig framställning, Rikets sednast församlade Ständer, enligt under dånig skrifvelse af den i<) Juni 1840, bifallit, att berörde f. d. bränneribyggnader finge af ofvanbemälde Sällskap fortfarande användas till local för en dylik Normal-Skola, med skyldighet likväl för Sällskapet att, när denna Skola icke vidare funnes vara behöflig, såsom seminarium för bildande af lärare vid folkskolorna, ifrågavarande byggnader till Staten återlemna. Likaledes hafva Rikets Ständer, uti underdånig skrifvelse af den 1 1 December 182g, förklarat sig gilla de af Kongl. Maj:t vidtagne dispositioner, hvarigenom Catharinas f. d. bränneri och magazin samt ofvanberörde i Carlskrona befintliga, Magazins-Fonden tillhöriga, byggnader blifvit upplåtne, de förra för inrättande af ett sjukhus och de sednare till begagnande för Kongl. Maj:ts Flottas behof; hvarvid Rikets Ständer dock fästat det förbehåll, att nämnde byggnader och lägenheter, då de för de uppgifne ändamålen ej vidare behöfdes, skulle till Staten återfalla.
Propus, andragnä omständigheter äro alla gällande äfven för den händelse, att rikets handels-förhållande skulle evinnerligen förblifva desamma till andra länder; men om nu gällande prohibitiva handelspolitik förlamar vår utrikes handel, om förbuden i vår tulltaxa underhålla en obenägenhet hos andra Makter att nedsätta deras import-tullsatser och att mildra andra umgälder i deras hamnar, om våra mest naturliga näringar såsom skeppsbyggeriet, frakthandeln, åkerbruket, kreaturs-afveln och bergs-handteringen lida mer af detta föråldrade prohibitivsystems reaktionära inflytelser på fremmande Makters handelspolitik emot oss; om våra exportartiklar blifva qvarliggande i våra hamnar öfver vintern af brist på fartyg att utföra dem; då hoppas jag att Högh Utsk. skall finna tiden vara inne att borttaga förbuden utur tulltaxan, på del att R. St. måtte gå K. M. till mötes i afseende på antagande af en friare handelspolitik, hvarigenom K. M. skall sättas i stånd att med nationens bifall, begynna ett nytt tidehvarf i afseende på handelsförbindelser med fremmande folk. Sverige som eger spannmår, kreatur, jern, trädvaror m. m. att föra på verldsmarkiiaden, har starka skäl att närma sig den handelspolitik, som England redan antagit. Man ser verkningarna af allmänna tänkesättets makt i denna del af det menskliga vetandet. Englands föresyn börjar verka. Frankrike har nyligen mildrat ett proliibitiv-system, som för detta lands jernoch stål-beredning egt rum under nära 40 år; likväl äro, tullsatserna ännu ytterligt höga och detta lands egen industri har starka intressen att göra sin tulltaxa ännu mera liberal än den är, hvadan förnyade underhandlingar med della land, grundade på antagandet af en uplyst handelspolitik å Sveriges sida, visserligen erbjuda goda förhoppningar. I Nord-Amerikanska Fristaterna ser man Regeringen framkomma till Kongressen med liberala förslag. Tyska Tullföreningen förhåller sig ännu prohibitivt i afseende på Sveriges förnämsta exportartikel; men en mera uplyst handelspolitik å vår sida, torde väl kunna erbjuda fördelar af vigt och skall säkert förr eller sednare utöfva ett välgörande inflytande på handelsgemenskapen med Tyskland.
Han betraktade denna yttre verksamhet i den helgande dagern af ett presterligt kall, med syfte att förverkliga det sköna i menniskolifvet och som ett själens pröfningsmedel, som, om hon segrade i pröfningen, läte henne luttrad framgå till sitt yttersta mål: hvilan i Gud. Hon bidrog äfven i sin mån att läka de sår, som ödet slog hans husliga lycka, när det genom döden beröfvade honom en älskad maka och genom en mystisk tilldragelse hans ende son, som vid två års ålder försvunnit tillika med tvenne Kristianer af hans husfolk. Detta hade skett för sexton år sedan. Hans enda barn var nu den tjugoåriga dottern Hermione. Hon var hans glädje och stolthet, medhjelparinnan i hans arbeten, tröstarinnan i hans mörka ögonblick. Han hade sjelf med förkärlek egnat sig åt hennes uppfostran, och måhända var det detta, som i flickans jungfruliga själ inlade det drag af manligt allvar, som hon egde. En anblick af lugnt, antikt behag skulle det varit, om någon vid inträdet i arkontens aula, i ramen af pelare, marmorbilder och blomsterfyllda vaser sett en grupp, bildad af honom och henne: han, den tankfulle majestätiske mannen lutad öfver flickan, med sin arm kring hennes hals, uppmärksamt betraktande den plan, som hon med ritstiftet i handen visade honom, till någon byggnad, någon plantering, eller lyssnande till den allegoriska utläggning, som hon gjort af någon bland de heliga mytherna. Ty hon som han var svärmiskt tillgifven fädernas tro, och filosofens dotter älskade tankelekar, som till filosofien förhöllo sig såsom skaldens tolkning af en blommas natur förhåller sig till vetenskapsmannens. Efter Ädesios, som tidigt lemnade Athen, blef Krysanteus den nya „gyllene länken i platonismens kedja“. Krysanteus föreläste nästan dagligen i Akademias trädgård för ett ännu temligen talrikt antal lärjungar, dels Athenare, dels främlingar från skiljda delar af verlden.