Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag vill blott erinra att, om jag icke allt för mycket misstager mig, förslaget utgått från KrigsColhm, om denna öfverflyttning, på det enkelhet måtte vinnas i räkenskaperna. Hvad en annan talare sagt derom, att soldaternas pensioner i medeltal utgöra 8 Bdr Bko. så är det ett misstag, ty detta belopp är den lägsta pensionen. Deras pensioner hafva blifvit så mycket förbättrade, som tillgångarne medgifvit, och denna tillökning kan äfven sätta K. M. i tillfälle att deri göra ytterligare förbättring, som är af billighet och behof påkallad. Gr. Björnstjerna: I händelse jag misstagit mig i afseende å beloppet af soldat-pensionerna, rättar jag detta gerna. Jag tror dock jag sade, att de vanligen utgöra 12 Bdr. Sedan öfverläggningen härmed ansetts fulländad samt Hr Gr. och Landtm, framställt, att i afseende på Utsk:s ifrågav:de hemställan blifvit yrkadt, att densamma måtte erhålla följande lydelse: »att någon annan förändring i följd af kassornas och fondernas befrielse från sagde afgifter icke må i Biksstaten vidtagas, än att 4:de HufvudTitelns anslag till skrifmaterialier och expenser m. m. för KrigsColhm minskas med 680 Bdr Ernt, hvilken nedsättning skall af Utsk. å behörigt ställe iakttagas», blef propos. till bifall å Utsk:s hemställan först framställd, men besvarad med Nej, och bifölls sedermera ofvanberörde af Hr Gr. och Landtm, uplästa förslag till förändrad redaktion. Härefter förekom och bifölls Utsk:s hemställan rörande godtgörelse för utarbetande i sammanhang med KrigsColhii bokslut af statistiska upgifter öfver samtliga kostnaderna till de särskilda föremål, som tillhöra KrigsColhii förvaltning. Då nu vidare förekom Utsk:s tillstyrkande rörande hela den erforderliga tillökningen i KrigsColhii anslag, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att sedan B. o. Ad. bestämt aflöningarne för Gen.Intendenten till 5,500 Bdr, för Intendenten till 3,500
Debitering och Creditering, 2:0 Verificering enligt lnstruction, 310 Räntebetalning, 4:0 Inteckningsförnyelserne äro rigtige och behörigen fullgjorde } hvarefter Cassorne af honom och dem sorn hafva Cassanycklarne jemte RiddarhusFiscalen inventeras, då efter slutad Revision , skriftelig berättelse aflämnas öfver förhållandet, jemte Förslag till förbättringar som kunna finnas nödige, att antingen af Direction genast antagas, eller i blifvande RiksdagsBerättelsen intagas. Efter hvad Revisionens berättelse föranleder sker Remiss till Böcker samt efterse, d«t Iuteckningsförnyelserne äro rigtigt och behörigen fullgjorde; hvarefter Cassorne af honom och dem sorn hafva Cassanycklarne, jemte RiddarhusFiscalen , inventeras. Då revision slutad är, aflämnae skriftelig berättelse öfver förhållandet, jemte förslag till de förbättringar, sorn kunna finnas nödige , att antingen af Direction genast antagas, eiler i blifvande RiksdagsBerättelsen för Ridderskapet och Adeln anmälas. Efter hvad Revisionens berättelse föranleder, sker Remiss till vederbörandes utlåtande, och sedan det samma inkommit, beslutar Direction huruvida decharge må meddelas, då den reviderande Directeuren sådant i Hufvudböckerna påtecknar med åberopan - Den ig Julii e. lii. vederbörandas utlåtande, och sedan detsamma inkommit besluter Direction , huruvida decharge må meddelas, då den reviderande Directeuren sådant i HufvudBöckerna påtecknar med åberopande af nyssnämnde Berättelse. 16 §. Directionen låter årligen den 2 Maj, om ej Helgedag inträffar, öppna StiftsMatrikeln till lottning och inskrifning enligt serskildt derom utkomne Författningar. 17 §. De förändringar, tillägg och förbättringar i denna Instruction, som under utöfvandet skulle finnas nödige, böra ' af Direction i de af nyssnämnde Berättelse. 16 §.
Då emellertid för denna frågas fullständiga pröfning erfordras en noggrann utredningi afseende på de följder, som i ekonomiskt hänseende skulle af en dylik förändring kunna förväntas, hafva Rikets Ständer funnit sig böra i underdånighet anhålla, att E. K. Maj:t måtte låta dels undersöka och utreda, huruvida, utan uppoffring af den nödiga kontrollen öfver folkskolorna, Statens nuvarande bidrag till dem må kunna i sin helhet eller till någon del upphöra derigenom att den återstående delen af skyddsafgiften anslås till hvarje församling, dels ock låta uppgöra och framlägga beräkning öfver de medel, som kunna erfordras för det understöd, hvilket åtskilliga församlingar under vissa förhållanden möjligen icke skulle kunna undvara, samt afgifva förslag om sättet för beredande af dessa medel. Yid sistlidna riksdag hafva för nuvarande statsregleringsperiod Rikets Ständer anvisat ett årligt belopp af 75,000 R:dr att användas till folkskoleväsendets utveckling och förbättring i allmänhet uti de församlingar, som till lärares och lärarinnors aflöning redan tillskjutit eller åtoge sig att tillskjuta samma belopp sorn den till församlingen öfverlåtna andelen af personliga skyddsafgiften; och enär af Statsråds-protokollet inbemtas att berörda anslag visat sig otillräckligt, så att de understöd, som kunnat beviljas, cj obetydligt understigit de belopp, hvilka skulle efter stadgade grunder hafva kommit församlingarne till del; samt detta förhållande på åtskilliga orter haft den menliga följd, att dels skolor, som församlingarne beslutat inrätta, ej kommit till stånd, dels ock redan inrättade skolor måst indragas, hafva Rikets Ständer, som dessutom inhemtat, att, efter det förevarande nådiga framställning blifvit afgifven, till Ecklesiastik - ExpeditionsUtskottets Fur-siat) lill underd. Skrifvelse. N:o 81. 23 departementet inkommit ett betydligt antal ansökningar om understöd utaf omförmälda anslag, på det sätt bifallit E. K.
Detta har allmänheten sig bekant och vill för ingen del assurera sig utöfver de gränsor, som naturen i sådane fall för Orten bestämt. Det vore att göra våld på menigheten att uphäfva de lagbud, som finnas, och på sätt och vis tvinga allmogen att ingå uti inom länen bildade brandstodsbolag, der de finnas, och der de icke finnas, tvinga menigbeterne att sjelfve bilda sådane bolag, hvilka på intet sätt blifva billiga och rättvisa för dem. Jag förenar mig således med Gr. Mörner i begäran om afslag. Då nu H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. bifölle förevar.-de betänk., besvarades denna propos. med starka nej, blandade med ja, och blef sedermera till afslag å betänk, framställd propos. besvarad med ja. Föredrogs ånyo Riddarh.Utskis d. 21 och 23 dennes på bordet lagda mern. Nio 16, i anledn. af Hr Brakels, Mauritz, motion om ändringar i vilkoren för utöfningen af R. o. Adis representationsrätt. Hr Brakel, Mauritz Gustaf: Jag lager detta tillfälle i akt, för att betyga Riddarh.Utsk. min tacksamhet för den möda detsamma nedlagt vid besvarandet af min motion. Alt nu då riksdagen lider till slut, behandla en sak af så genomgripande art på R. o. Adis organisation, anser jag icke vara lämpligt, hvarföre jag anhåller om propos. att denna fråga måtte få anstå till nästa riksdag. Den 24 Augusti 393 Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Jag anser Riddarh.Utsk. hafva nedlagt mycken förtjenst i det utlåt., som nu blifvit föredraget, och mycken försigtighet äfven, då Utsk. hemställt alt R. o. Ad. icke nu skulle fatta beslut i denna fråga utan dermed upskjuta lill nästa riksdag.
Då någon antingen, på sätt i 1 § sägs, för flere brottsliga handlingar eller ock genom en och samma gerning gjort sig, enligt lag, till flere serskilda straff skyldig; skall, i afseende å straffens sammanläggning, iakttagas: l:o Att, om någon är till dödsstraff förfallen, i nämnde bestraffning jemväl anses inbegripna böter eller frihetsstraff, hvartill han kan hafva gjort sig skyldig; 2:o Att med straffarbete på lifstid ej heller må förenas annat frihetsstraff eller böter; 3:o Att i de fall, då någon är för flera brott på viss tid skyldig till straffarbete eller fängelse med eller utan arbete, eller till olika sådana straff, må, vid förening af straffen, tiden för det af dem, som längst är, ej öfverskridas med mera än två år. Varder till följd häraf strafftiden kortare, än om de serskilda straffen skolat hvar för sig verkställas, bör, i händelse straffarterne äro olika, afkortningen ske å den lindrigaste af dem; 4:o Att vid förening af fängelse vid vatten och bröd med annat frihetsstraff på viss tid, hvartdera straffet skall utan minskning ådömas. Förekomma till sammanläggning serskilda fängelsestraff vid vatten och bröd, då skola de högsta penningebelopp, sora mot hvartdera fängelsestraffet svara, sammanräknas och straffet derefter bestämmas; 5:o
Derjemte förekommer, att utgifter af den beskaffenhet, som Eders Kongl. Maj:t hittills anvisat att utgå af nämnde medel och som hufvudsakligen 8 48 — bestått i understöd till resor i främmande länder, antingen för idkare, till inhemtande af en mera fullständig kännedom af de till deras yrken börande ämnen, eller för andre personer, till upplysnings vinnande om industriens framsteg i dessa länder samt dermed gemenskap ägande iakttagelser, äfvensom till bidrag för anställande af slöjd-expositioner här i landet m. m., icke kunna på förhand beräknas till vissa årliga belopp, utan måste i detta hänseende bero på de förhållanden, som för hvarje särskildt fall utgöra föremål för Eders Kongl. Maj:ts nådiga pröfning. Att nu, såsom Revisorerne föreslagit, till nämnde utgifters bestridande å Riksstaten anvisa ett bestämdt årligt anslag, som icke finge öfverskridas, låter icke, efter Kollegii åsigt, förena sig med ifrågavarande medels bestämmelse samt den Eders Kongl. Maj:t tillkommande dispositionsrätt deröfver. På grund häraf och då det onekligen är lämpligast, att det Embetsverk, som har till åliggande att till Eders Kongl. Maj:t afgifva underdåniga utlåtanden rörande ifrågaställda dispositioner å meranämnde särskilda medel och i följd häraf bör äga kännedom om hvad deraf årligen infljrter samt befintliga tillgångarne derå, jemväl har sig anförtrodd uppbörden och redovisningen för det hela, anser Kollegium sig, för sin del, icke kunna tillstyrka den föreslagna förändringen i levereringsoch redovisningssättet för dessa medel. 6:0 Af räkenskaperna öfver den under namn af Eskilstuna fristads medel upptagna fond, hvilken utgöres af en del utaf köpeskillingen fölen egendom i fristaden, som för längre tid tillbaka blifvit af allmänna, till fristadens bästa anslagna medel inköpt, derefter varit till enskild person för bedrifvande af smides-rörelse upplåten och år 1887 å offentlig auktion försåld, hafva Revisorerne inhemtat, att dessa medel icke blifvit i vidsträcktare mån anlitade, än att, på grund af Kongl.
Men denna gåDg motades angreppet rätt barskt redan i sin första begynnelse. Kaffeoch chokladfläelear äro svåra att få BISMARCK HOTADES TILL OCH MED ATT FÅ EN NÄSTAN LIKADAN HÖGMÅLSPROCESS, SOM HAN SJÄLF FORDOM ANSTÄLLT MOT GREFVE ARNIM » FÖR OFFENTLIGGÖRANDET AF MINISTERIELLA FRIHANDLINGAR ». DET ÄR JU OCKSÅ EN NEMESIS. UNDER TIDEN HAR DEN FÖRSTA KONFERENSEN FÖR LÖSNINGEN AF DEN SOCIALA FRÅGAN FULLBORDAT SINA ARBETEN. ICKE KAN MAN VÄL EGENTLIGEN SÄGA, ATT DE AF KONFERENSEN FÖRESLAGNA SKYDDSÅTGÄRDERNA (FÖRBUD MOT MINDERÅRIGES ANVÄNDANDE I ARBETE, SKYDDSÅTGÄRDER MOT OLYCKSFALL M. VARIT AF SYNNERLIGEN GENOMGRIPANDE ART, MEN DE ÄRO LIKA VÄLMENTA SOM TVIFVELSUTAN VÄLGÖRANDE OCH UTGÖRA SÅLUNDA GOD BÖRJAN PÅ EN BANA, DÄR KRAFTIGARE FORTSÄTTNING ÄR ATT VÄNTA I FRAMTIDEN. ANDRA, POLITISKA FÖRETEELSER KUNDE VÄL VARA ATT OMNÄMNA; MEN I JÄMFÖRELSE MED DE STORA TILLDRAGELSER, SOM UNDER DEN FÖRGÅNGNA MÅNADEN TIMAT I BERLIN, FÖRBLEKNA DE SOM STJÄRNORNA INFÖR SOLEN. Otto Sjögren. John Ericssons hustru. » Under toffeln? » n $ W ^ schwabisk augustinermunk Benedict An" MS (^ berättar om detta uttrycks ursprung SFC ' följande: Påfve och kejsare hade efter blodiga strider ändtligen slutit fred. För att fira fredsslutet anställdes nu fester och torneringar, till hvilka blomman af det dåvarande ridderskapet inbjöds. Hvar och en af deltagarne i torneringarna skulle på sin hjälm bära antingen påfvens eller kejsarens färger.
Men jag har då en gång för alla gång fick hon klart för sig, att hennes straff * * satt mig i respekt hos henne, och jag stramar skulle blifva att aldrig mera älskas af någon, ej ens af detta lilla fattiga barn, som stod enupp tyglame ibland! » samt och öfvergifvet i verlden! » Alla menniskor » i den lilla staden undrade Efter en stund visade sig Anna-Greta, varm Nu gick dörren upp — Gustafvas hjerta nä- på, att fröken Gustafva blifvit så förändrad, och röd, men glad och » nyter ». » Det är väl bäst, att jag går ned till stastan upphörde att slå — och en liten flicka, och » ingen menniska » kunde begripa, huru det tionen och försöker få rätt på flickungen, » sade vacker, blek, fin, med långt, ljust hår nedfalkom sig. Många voro de, som meddelade lande öfver den svarta drägten, steg in i salen. Anna-Greta sina funderingar i ämnet, men hon hon. » Ja, det är så godt, » svarade fröken; » jag Blygt närmade sig den lilla, uppmuntrad af en blinkade blott litet småslugt och sade: » Det beror alltsammans pä fröken Gustafvas hade annars tänkt gå sjelf, men det är nog liten vänskaplig knuff i ryggen, oförmärkt meddelad af Anna-Greta. Gustafva stod som fastjulklapp! » bättre, att du går. » Men » ingen menniska » blef klok på det. » Jo, det skulle jag tro, » sade Anna-Greta växt vid golfvet; hon förmådde ej taga ett steg. helt vanvördigt, så fort hon kom utom dörren; Men när den lilla närmade sig och såg upp » fröken, som är ett sånt blindstyre, så hon med ett par oskyldiga blå ögon, sträckte hon inte ser vägen för sig, om hon inte har tu ofrivilligt ut armarne som för att taga sin lilla gäst i famn. Med en hastig Jungfrun gick och slog porten i lås. Det rant å Idun, fördubblas tidningens upplaga, och det blir för Red. möjligt att dess förr var så tyst i huset, så ödsligt, och Gustafva rörelse kastade hon sig i den öppnade famnen utvidga tidningen. hade ej ro att sitta stilla.
Om vi till exempel genom Bankens tillgångar, ej äga medel, hvar vore vål Rikets credit-verk lämpligare ålita, ån der hypotlieket af allmänt vål och nytta redan vöre gifvet ? Det måtte förlåtas hvar och eri, som Upprigtigt behjertar sitt Fäderneslands vål, att rysa för fortgåendet af allt som leder till dess vanmagt; det måtte således icke räknat min foster. *0 Ven 5 yfovtmbtr f. m landskånsla till last, att jag högt ifrar emot en StatsOeconomisk tbeori, hvilken ligger till grund för den penninge aristocratiska andan, 6om qväfvande den sanna industrien, förderfvande nationens krafter, uttröttar dess mod och förvekligar dess mandom, i en tid, då den stående liksom för sig sjelf, behöfver allt för att så förblifva och som slutar med, att under friheten» allmänna hyllning, visa menniskan uti friheten» träldom för att frukta den. Jag har haft tillfälle med stor tillfredsställelse höra på detta rum, de utmårktaste bland våra talare, med värdighet och värma höja sin röst för den sanna patriotismens belönande och uppmuntran af nationen; jag behöfver ej mer lÖr att ledas på en jemförelse häraf, ån nu blott erhindra, det framledne Hans Excellence Grefve Ruth gick, att, med uppoffring af sin betydligaste egendom, bereda åt Sverige den Statsvinst, som jag för min del redan inser tydelig, af Skånska Stenkolsverket. Hans stora patriotiska företag skulle då falla såsom prof af Nationens erkånsla emot sådana, och det lärer af sig sjelf göras tydligt, att Nationen icke inom sig gillar så stora kraftyttringar af den enskihita patriotismen, för att för kommande tider förvisa dem. Med känsla af allt detta tvekar jag icke gifva min röst för StatsVerkets öfvertagande af Skånska Stenkolsverket i enlighet med hvad af Herr af Uhr blifvit föreslagit; saint att Nationens tacksamhet derigenom på vederbörligt sålt högtidligen tolkas emot denna störe mans minne sorn grundat och befordrat företaget.
Den, som anser, att, i likhet med hvad tre stånd beslutat, eventuela införselstullen å 28 Stats-Ulskotlets Memorial, N:o 302. ylleväfnader, alngods, kläde, drapp, halfkläde, vadmal, ratin och korderoy, äfvensom kasimir af andra färger, än hvitt, gult och rödt, eller af större bredd än 6 qvarter, bör utan klassi fikation bestämmas till 2 r:dr skålpundet, röstar ja; den, det ej vill, röstar nij; vinner nej, kommer denna rubrik att indelas i ovalkade, med 36 sk. och valkade, två- och flerskaftade, med 2 r:dr eventuel införselstull per skålpundet. Voteringen har utfallit med 60 ja och 59 nej; och hafva alltså Rikets Ständer beslutat i enlighet med ja-proposilionens innehåll. 82:dra voteringen (enligt 180 punkten). Den, som gillar det af tre stånd fattade beslut, att eventuela införselstullen å shawlar, shawletter och andra dukar af ull eller ull och bomull tillsammans, ”under 6 r:dr 32 sk. värde stycket”, bestämmes till 33 r:dr 16 sk. för 100 r:drs värde, röstar ja; den, det ej vill, röstar nej; vinner nej, bestämmes denna tull till 1 r:dr 16 sk. per skålpund. Voteringen har utfallit med 80 ja och 39 nej; och hafva alltså Rikets Ständer beslutat j enlighet med ja-propositionens innehåll. 8 3 : d j e voteringen (enligt 181 punkten). Den, som, i öfverensstämmelse med tre stånds beslut, anser eventuela införselstullen å linne och hampväfnader, alngods, ”lärft, hvaraf en qvadrataln väger till och med 3 lod” böra bestämmas till 5 r:dr skålpundet, röstar ja; den, det ej vill, röstar nej; vinner nej, bestämmes denna tull till 3 r:dr skålpundet.
Vi hade ej tid, ser du, att stanna och vänta på dem. Och så du såg ut, Lilli, när du vaknade efter middagsluren i går och var tatuerad med gräs och skalbaggar, ackurat som ett rödskinn! Ja, och så hade en fluga begifvit sig på forskningsfärd i mitt öra, skrattade Lilli. Uff, bara den inte studerar der ännu! Huru ha edra fötter stått ut? frågade Hanna småleende, då en paus i ordströmmen gaf henne tillfälle att falla in. Åh, tackar som frågar! svarade Bertha och sparkade af sig ena skon. Tårna må bra aber strumporna!!! Jag har brutit ena klacken af mig, gnälde Alma. Har du ej litet syndetikon, så jag fick limma dit en annan i stället. Jag vet ett bättre råd, inföll Verna Sommar, som nästan blygt hållit sig på afstånd från flickskocken. Vi skära bort den andra klacken också, så är din sko som den bör vara. Se här är min puukko! Bravo, det var det bästa! skrek Bertha, men Alma såg mycket misstrogen ut. Hon hade alltid ansett det som något högst oestetiskt att gå utan klackar och vända tårna i vädret. Men efter en stunds funderande utbrast hon raskt: Må gå, kör för operation! Jag är med på färden för att vänja mig vid lifvets obehagligheter. Men, söta flickor, sakta i backarne härefter, jag kommer att tassa som en utkörd krake. Operationen på den andra skon företogs under mycken munterhet. Inga knifvar ville bita på den sega gamla klacken. Under tiden hade Bella och Hanna smugit sig längre bort till ett ställe, der några alar gåfvo skugga mot solen. De slogo sig ned i gräset för att ostörda få vexla några ord. Det kändes så underligt inom Hanna. Hon hade svårt att bannlysa vekheten ur sitt inre och antaga den lugnt likgiltiga ton, som anstod vanliga bekanta. Bella märkte omslaget och blef uppmärksam. Vill du återigen skrämma bort mig med den der stränga minen? sade hon halft skämtande, halft sorgsen. Just då jag trodde mig ha fått dig igen! Säg, hvarför är du så der ibland?
No b 5 meddeldte jernknings-förslag ,. rörande 5 te punkten af Utskottets Betänkande om sättet för Tull-afetfternas erläggande, orden: efter den tro fiqué r ander val, må införas, emellan orden importercde varor, och orden må erläggas} fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, enär berörde tillägg endast innefattade ett förtydligande af meningen, äfven för sin del uti enahanda beslut med BorgareStån* det instämma. Föredrogs Välloflige BorgareStåndets Pro« tocollsUtdrag af den 4 dennes, innehållande, att Ståndet med og Ilande af Bevillningsutskottets Memorial No 34, angående de, i afseende på Bevillningsfrågans afgörande, föreslagne alternativer, till bestämmande af öfverflöds-afgifterne, förklarat, att BorgareStåndet, som förblefve vid dess den 11, 20 och 29 Junii derom fattade beslut, att någon bevillning icke borde äga rum i och för öfverflöds nyttjande, utan bristen i bevillningssumman er - Den 7 Jnlii. 155 sättas genom fyllnads-afgiften, öfverlemna! målet till det förstärkta StatsUtskottet, att enligt 71 §. Regeringsformen, denna ännu icke af alla fyra RiksStånden öfverenskomne grund för den nu bristande bevillningen afgöra . i hvilket afseende BorgareStåndet äfven antagit en voterings proposition; och hafva de ölrige RiksStånden blifvit inbjudne, att uti detta beslut med BorgareStåndet sig förena; men söm den af BorgareStåndet väckte frsg n redan blifvit, genom det förstärkta StatsUtskotteta den 9 sistiedne April med Riksens Ständers rätt fattade beslut afgjord , sam'.
Mångfaldiga förslag, så väl vid denna som vid föregående riksdag, hafva jemväl visat, alt del verkligen icke är omöjligt att åstadkomma någon förmedling emellan de blott skenbart alldeles stridiga meningarne, och jag tror, att en riklig uppfattning af 5(i och 81 §§, hvilka ålägga Const.Utsk. att uppgöra sådana förslag till förändring i grundlagarne, som det finner icke blott högst nödiga eller nyttiga, utan — säges det äfvenledes uttryckligen — också möjliga att verkställa, uppmanar Ulsk. att ifrigt lyssna till och viii betänka alla de särskilda meningar, som uttalat sig så väl inom nationen som inom de särskilda Stånden, och alt på grund deraf, mera än på grund af sin egen individuella öfvertygelse om det absolut rättaste och bästa, uppgöra sitt förslag. Det beror på Ulsk. att bestämma, om det är nödvändigt att göra en förändring i grundlagarne eller icke; men i afseende på sältet, huru denna förändring skall ske, höra dess ledamöter icke så mycket fästa sig vid deras egen opinion, som icke mera vid den opinion, som i allmänhet är den rådande. Och om det skulle bända, att Const.Utsk. ansåge det förslag, som detsamma forsta gången framställer, öfverensstämmande med allmänna opinionen, men de särskilda RiksSl:n stanna i olika tankar i della hänseende, så att det ena gillar Utsk:s förslag, ett annat söker göra en ringa modifieation deruti, och ett tredje gör en ganska stor omskapning af hvad Ulsk. föreslagit, då bevisar det, alt Const.Utsk. första gången har misstagit sig om den allmänna meningen i delta hänseende. Efter min uppfattning af grundlagens bud, åligger det då Const.Utsk. att försöka att, på grund af de särskilda anmärkn:r, som det fått från Stånden, utfinna något, som i möjligaste målto kan förena dessa stridiga åsigter.
Qvarnen, likasom bron, har från ålder varit en Kronans tillhörighet; men tiden då Nyqvarns bro törst uppfördes och på hvilkens bekostnad detta verkställdes, har icke kunnat utredas. Att nybyggnad af bron skett på 1690:talet, genom dertill af Kongl. Maj:t anvisade medel, inhemtas af Kongl. Brefven den 18 April 1695 och den 20 Juni 1696; varande uti det förra af dessa Bref jemväl stadgadt, att allmogen i Asunda härad skulle derefter framgent vidmagthålla nämnde bro, utan någon vidare Kronans bekostnad. Denna bestämmelse förändrades dock sedermera genom Kongl. Brefvet den 2 Maj 1699, uti hvilket Bref jemte det föreskrift meddelades, att bropenningar skulle för öfverfarten erläggas af ståndspersoner, men ej af allmogen, tillika förklarades, att, såvida de inflytande bropenningarne icke vore tillräckliga till brons underhållande, Asunda häradsboer skulle uppfylla bristen. Uppbörden af dessa, bropenningar, för hvilka taxa sednast blifvit af Kongl. Maj:t fastställd den 6 April 1842, har genom Kammarkollegii försorg varit utarrenderad för Kronans räkning, och afslutades härom sednast kontrakt den 27 Augusti 1857, på femton års tid, emot en arrendeafgift af 345 R:dr årligen, Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition NI 44. 15 - Tid efter annan hafva Asunda häradsboer sökt att varda frikallade från skyldigheten att underhålla ifrågavarande bro, men utan framgång.