Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Momit litt. a. Hr Olivecrona, Knut: Det enda skäl, Utskit anfört för afslag å K. M:s begäran af 4,500 rdr för inrättande af en ny profession vid Upsala Universitet, är att den af K. M. förordnade komitén, som 1859 algat' sitt betänk, öfver sättet för den medicinska undervisningens ordnande, icke ansett denna profession vara i främsta rummet nödvändig. Jag får dock fästa upmärksnmlieten derpå, att såväl Akademiska Konsistoriet och Kanslersembetet sora nu äfven Regeringen haft en annan åsigt; och åtminstone de båda sistnämnda Auktoriteterne stå uphöjda öfver de meningsskiljaktigheter, som eljest kunna mer eiler mindre ensidigt upträda emot hvarandra. — Hvad beträffar sjelfva saken, så är klart att, då flera läroämnen äro sammanförda under en enda lärostol, såsom här anatomi, fysiologi och rättsmedicin, professoren måste företrädesvis omhulda ett af dessa ämnen, som här naturligtvis blir anatomien, dels såsom det praktiskt vigtigaste, dels emedan samme professor tillika är prefekt för anatomisalen. Det torde derföre vara tydligt, utan att jag här behöfver ingå i någon utveckling af 240 I) e n 21 Juli f. m. vigten af fysiologiens studium, att detta ämne måste utbrytas; och får jag derföre anhålla, det K. o Ad. behagade, med afslag fi Utsk:ts framställning i denna punkt, litt. a, antaga hvad K. M. i den Nåd. Proposm i detta afs:de föreslagit oell begärt. Gr. Hamilton: Den af nästföreg:de talare omnämnda komitén har visserligen ieke upfört detta anslag i Dsta klassén, utan blott i den 3:dje; men komitén säger tillika, att i 3:dje klassen äro de anslag upförda, som ansetts af bebofvet i hög grad påkallade, och det torde således vara svårt att i komiténs betänk, finna ett stöd för afslag. Man har äfven anmärkt, att K.
Höghet utan Brdst-Arfvingar afled, skulle till Danmark återgå, och 7:de Art-'åter förmår att äfven i händelse Hennes Majli 1 Sitt Enkestånd beslutade att ständigt vistas utom Riket, Hennes Maj:t agde att blott njuta de rentor, som Henne tillkom, och deribland äfven å denna Summa; ty och då f. d. Kongl. Famillens rätt härutinnan icke kan vara större än den Hennes Maj:t EnkeDrottningen sjelf ägde och iarf kunde lenina, finner Utskottet det desto mindre kunna f. d. Kongl. Famillen efterlätas, att lyfta och utur Riket föra Brudskatts-Summan, som Riksens Ständer, enligt nyssnämde Deras underdåniga skrifvelse af den 11 Januari 1810 besluti t , det f. 4 Kongl. Famillens då ägde enskild ta förmögenhet bör här i Riket förrentas ecb interesset användas i afräkning på den till dess underhall från Sverige bestämda Summa; äfven som på grund af hvad Utskottet om egenskapen af vederlaget sig utlåtit, frågan om lyftning-deraf förfaller, och i följd hvaraf Utskottet alltså anser f. d. Kongl. Farnillen endast berättigad att, såsom här nedan vidare kommer att föreslås, uppå dessa serskildta belopp uppbära sex procents årlig renta. Beträffande dernäst myntslaget, hvaruti dessa Summor skola beräknas, såsom grund för interessets utbetalning ; så ehuru Brudskatten från
Räntefordringarne beräknades utgöra samma belopp sorn vid årets början, eller » 51^167: 30. 11 Fordringar för meddelade lån, för hvilka någon ränta icke erlägges » 37,852: 32. — d:o för myrutdikningsoch andra vattenaftappnings-lån, som, jemte derå upplöpande och med kapitalerna sammanslagna räntor, liqvideras i sammanhang med årliga ut skylderna » 139,470: 45. — Fordringar för lyftade kreditiv-summor » 4,292,486: 3. — Hjel mare kanaloch slussverks repara tions-fond, motsvarande fordringar » 32,743: 5. 11. 1856 års allmänna bevillning, beräknad efter Bevillnings-förordningen, med afdrag af det under årets förra hälft redan influtna belopp, eller till » 1,110,806: 19. 9. De Riksgälds-kontoret under sagde år tillkommande summor utaf Rikets Ständers banks och Manufaktur-Diskontens vinstmedel •, » 914,000: Köpeskillingen för en af kronan försåld egendom vid Regeringsgatan » 16,666: 32. — Oersattjörskolt tillbränvinsbrännings redskaps inlösande » 146,434: 31. 4. Oredovisade förskott till Riksdagsutgifter och expenser samt stäm plingskostnader .. 4,705: 5. 1. Utbetalningar utaf de för Jernvägsanläggningar vid sednaste Riksdag Transport R.dr 10,855,209: 45. 5. 14,021,876:29.3. Riksgdlds-konlorets Berättelse 1886. — Det bokförda värdet af Riksgälds kontorets hus » 60,000: Summa R:dr 14,021,876: 29. 3.
Med ogillande af Utskottets yttrande beslöt Prestc-Ståndet, för sin del, att för insättande af en tvåklassig skola i köpingen Örnsköldsvik må anslås löner till Rektor 2000 R:dr och lill en Kollega 1000 R:dr, eller tillsammans 5000 R:dr, med vilkor att köpingen bekostar erforderligt skolhus samt boställe ät Rektor. 55, 54 och 55 punkterna biföllos. 5G punkten. Tillstyrkandet bifölls med den ändring, att orden på fjerde raden: "extra lärare eller duplikanter” utbyttes mot orden 11extra lärare, duplikanter eller vikarier.” 5 7 punkten bifölls. 58 punkten. Ståndet biföll Utskottets hemställan, med utbyte dels af de ä andra raden förekommande orden: 'bär ofvan omförmälda särskilda frågor” mot dessa ord: "de i Kongl. Majlis nådiga Skrifvelse N:o 77 omförmälda frågor,” dels af de å Ijerde raden förekommande orden "som Ulskotlet funnit" mot dessa ord: "som Kongl. Majit kan finna"' samt med förklarande derjemte, att Slåndet ingalunda godkänner den af Utskottet å sidan 72 uttalade och såsom giltig antagna grundsats angående donationernas användande. Bifölls. Momenten a) och c) biföllos, hvaremot uti momentet b), så dant det enligt meddelade rättelser bör lyda, beslöts den ändring, alt det af Utskottet föreslagna tillöknings—beloppet uti Riks-Statens nuvarande anslag för Elementar-löroverken höjdes med 20,000 R:dr. Prot.-Utdra den 23 Juli iSCO. 567 61 punkten. Bifölls. 62 punkten. Momenten a) b) och d) biföllos.
Em bets* Verken. För närvarande ligger på bordet ett Betänkande om Fattigvården, där det är fråga om, att ålägga en allmän afgift eller Bevillning i sådant ändamål. Det synes då vara så mycket mera angeläget att tillse, det de blifva riktigt använde. Skulle mall ej vilja granska KyrkorneS räkenskaper derföre, att derunder hörande medel åro till en stor del af enskildte donerade, eller frivilligt gifna! så skulle Riksens Ständer hafva baft orätt, då de åstundat granska SeraphimerGillets räkenskaper, alldenstund dithörande medel äfven till en stor del härröra från enskiltes välgörenhet. Hvad beträffar Presternas rättighet uti de uppgifne Länen, att till en tredjedel deltaga uti Kvrkovärdames tillsättande, så anser jag cfet ej vara ett för stort inflytande. Jag tror således, att om man ej vill ingå deri, att utsträcka Kammar-Rättens granskning af Kyrkoräkenskaperne till hela Riket, så bör man åtminstone låta den bestå, som redan äger rum, oell derföre häldre afslå Betänkandet, Herr Hjerta: De eonclusioner, som Herr von Hartmansdorff gjort, kali jag ej finna annat än måste falla åter på honom sjelf. Just dérföre att jag anser den lilla Församlingen - Den 10 November f. m. 385 lingen med samma rätt böra få välja sina Revisorer, som den stora Församlingen eller Staten utväljer sina, just derföre är det ganska tjenligt, hvad Utskotten föreslagit, och deremot otjenligt, att inblanda den lilla delens .enskifta saker med det belas allmänna, och låta Församlingarnes räkenskaper öfver medel, som de endast för sig sjelfve och af sig sjelfve sammanskjutit, granskas af Kammar-Rätten. Det skulle öka detta Verks göromål, så att det ej kunde sköta sina angelägnare befattningar; och skulle göra Församlingarne mera likgiltige, då hos dem den tro skulle väckas, atträkenskaperne af andra voro tillräckligt granskade. Jag kan således ej finna annat, än att hvad Utskotten föreslagit i denna del är ganska riktigt.
Hvarje ätt mls.o. eger efter den vid 1809 års riksdag stadgade nummerföljd säte och stämma på Riddarhuset i enlighet med hvad här nedan föreskrifves. § 2. Den, som af Kongl. Majit varder till Greflig, Friherrlig eller d:o § 2 Adelig värdighet uphöjd, bör inom två år derefter hafva sig till Rhs-O. vinnande af introduction å Riddarhuset anmält och de derför föreskrifna vilkor fullgjort vid äfventyr att hafva förlorat rättigheten att vidare söka introduction och följaktligen äfven, på sätt i Kongl. Förordningen den 8 Maj 1775 och Kongl Brefvet den II Februari 1800 förrnäles, alla med uphöjelsen åtföljande förmåner och rättigheter, så framt ej Kongl. Majit täckes genom särskild resolution den försutna tiden återställa. Då introduction begäres, åligger det sökanden att inför Riddaihus-Directionen upvisa Konungens nådiga diplom i hufvudskrift äfvensom förete vederbörligt bevis, att han erlagt lill Riddarhuskassan 500 R:dr, till adeliga Kadettskolefonden 250 R:dr och till adeliga Jungfru-Stiftet likaledes 250 Rulr, allt Riksmynt; hvarefter och s-dan sökanden jemväl aflemnat afskrift af sköldebrefvet samt vapenplåt och fullständig biografisk genealogi öfver sin ätt, introduction honom meddelas. § 3. <3:0. fl 3 Ej må någon uptaga annan ätts nummer, namn eller vapen, jj^.q § i. Alla de commendörs-ätter. hvilka tillkommit före den 6 Juni d:o g 4 1809, bibehålla det högre säte å Riddarhuset de nu innehafva; Rhs-O. dock må icke någon ny sådan ätt bildas ej eller någon ätt ur sin ordning flyttas. § 5. Stamfader för en ätt är den, som till samma ätts värdighet d;o § 5 först uphöjd blifvit, och ättemän hvar och en, som deraf sederEiis-O. mera är lagligen delaktig vorden och som sjelf ej innehar högre värdighet på Riddarhuset.
Denna låne-rättigliet, sorn hitintills blifvit, ehuru ej till fulla beloppet, begagnad, 30:o. lärer sålunda än vidare böra bibehållas lill det belopp, hvilket motsvarar belånings värdet å omlörmälde qvantitet råkoppa r. Enär emellertid detta belåningsvärde rättas efter priset på koppar, samt någon bestämd summa i penningar icke kan ensamt för denna kreditiveller lanerättighet fastställas, har Utskottet, för erhållandet af ett ma.vilnum jemväl för ifrågavarande lånerörelse, sammanfört densamma med de under litt. e) och f) upptagne kreditiver, på sätt här nedan vidare omforma lea. e) Den Stockholms Stads Brandförsäkrings-Kontor, enligt 182 § i Banko-Reglementet, medgifne kreditiveller lanerättighet i Banken till belopp af 33,333 R:dr 16 sk. Banko har väl icke blifvit begagnad; men då nämnde Kontor möjligen kan behöfva anlita denna, redan år 1756 Brandförsäkrings-Kontoret beviljade lanerättighet, samt någon fråga om densaminas upphörande icke blifvit väckt, har Utskottet bordt tillstyrka, 31:o. att ifrågavarande lanerättighet må jemväl intill nästa Riksdag få bibehållas. f) Spar-Bankerne i Riket äro, enligt 183 § i Banko Reglementet, förunnade kreditiv-rältighet i Banken, till belopp af högst 50,000 R:dr B:ko 44 Banco-Utskottets Betänkande, N:o 29. för Stockholms, 20,000 R:dv för Götheborgs och 10,000 R:dr B:ko lör en livar af de öfrige Spar-Bankerne. Denna rättighet begagnas för närvarande af Irenne Spar-Banker, lill följande belopp, nemligen: Malmö Sparbank 10,000: Lunds d:o 6,000: och Christianstads d:o 10,000: Om upphörande af berörde
Beträffande åter ' den hos Kapitenen Sehman innestående fordrings-post, förekommer att, ehuru redan 1853 års balans-sammandrag innehöll, att densamma skulle i 1854 års räkenskap upptagas till redovisning, finnes nu uti 1854 och 1855 års redogörelser enahanda uppgift meddelad rörande postens upptagande till redovisning det nästpåföljande året. — 78 — I öfrigt hafva Revisorerne vid de uti räkenskaperna intagna balans-relationer trott sig böra erinra, att, för en fullständigare utredning af förhållandet, upplysning deruti borde meddelas om de åtgärder, som för fordringarnes indrifvande blifvit vidtagne, eller om de hinder, som derför kunna hafva uppstått. 11)- Extra stats-anslagen. Bifogade tabell utvisar förhållandet med inkomster och utgifter å dessa anslag. (Se bilagan Litt. I.) § 14- Bland de i ofvan åberopade tabell upptagna extra anslag förekomma äfven Slitehamns fästnings-byggnad och bestyckning, för hvilka ändamål några medel icke blifvit af Rikets Ständer anvisade. Till fästnings-byggnaden har af Kongl. Kollegium anordnats: För bestridande af dessa kostnader har Kongl. Kollegium år 1854 utaf det af Rikets Ständer vid 1850—1851 års riksdag anvisade kreditiv till bestridande af kostnaderna för utomordentliga åtgärder till rikets försvar fått från Kongl. Statskontoret emottaga 89,587: 43. 5. samt år 1855 från Kongl. Gfeneral-krigs-kommissariatet af det vid 1853—1854 års riksdag för enahanda ändamål anvisade kreditiv ... 26,463: 37. 4. tillsammans utgörande 116,051: 32. 9 Till bestyckningen har Kongl. Kollegium anordnat: — Och har Kongl. Kollegium för dessa kostnaders bestridande utaf ofvannämnde vid 1850—1851 års riksdag anvisade kreditiv år 1854 från Kongl. Stats-kontoret erhållit 42,688: 26. 1. § 15.
Genom verkställda inbetalningar, hvaribland, såsom utdelning i Harlins konkurs, nyligen erhållits 2,763 R:dr 12 sk. 7 rst., har det oersalta beloppet af de i balansen inbegripna riksgäidsmedlen minskats till 12,798 Il:dr 27 sk. 5 rst. Det i 1847 års Revisionsberättelse omnämnda beslut af Landshöfdinge-embetct i Östergöthlands län, angående afskrifning af återstoden utaf förre Landträntmästaren derstädes M. Tollin» balans, har, efter häröfver af Riksgälds-kontorets Ombudsman anförda besvär, blifvit af Kongl. Kammar-rätten undanröjdi, med förklarande, alt denna afskrifning icke finge äga rum. — Någon ytterligare afbetalning å nämnde balans har under revisionsåren icke blifvit till Riksgälds-kontoret verkställd. Med anledning af de, under 1845 och 1847 års revisioner, emot bokforingssutlct ri.d Riksgälds-kontoret framställde anmärkningar, beslölo Rikets sednast församlade Ständer, all åtskilliga förändringar, hufvudsakligen i afseende på de till utgående från detta V erk anvisade extra eller tillfälliga stats-utgifter, skulle vid upprättandet af Riksgälds-kontorets räkenskaper iakttagas; i hvilket afseende Rikets Ständer, bland annat, förordnade: att hvart och ett ulan återbetalningsskyldighet beviljadt och till beloppet bestämdt anslag, som under årets lopp kunde reqvireras, på grund af gällande Reglemente skulle å särskildt conto i hufvudboken uppdebiteras, samt att det, efter verkställda utbetalningars afförande, vid årets slut återstående anslagsbeloppet borde såsom skuld till påföljande år utbalanseras; och skulle likaledes de för Riksgälds-kontorets utgifter anvisade och till visst belopp beräknade tillgångarne upptagas i hufvudboken för det år, för hvilket desamma voro till detta Verk anslagna, samt öfverskottet eller återstoden, med hänsigt lill den sålunda krediterade inkomstens belopp och be skaffenhet, antingen tillgodoföras kapital-räkningen, eller, såsom en Kontorets fordran, vid årets slut utbalanseras.
Då vi alla äro Riksdagsmän, skulle jag ej förmoda, att för' det vi tillhöra det ena Ståndets rum, vi skulle vara utestängde från rättigheten att meddela de öfrige Stånden våra tankar. Man bör dessutom erinra sig, att beslut bär ofta fattas, då blott jq till 13 personer äro närvarande, Herr von Hartmansdorff, August: Då Herr Hjerta anser det vara så maktpåliggande , att hvarje enskild Ledamots tanka, som uti ett Stånd yttras, må komma till de öfriges kännedom, borde han anse för så mycket mera angeläget, att ett helt Stånds tanka blifver de öfrige meddelad och således icke bestrida inbjudningen. Likväl har den värde Ledamoten påstått, att den vöre både ändamålslös och olaglig. Det förra bar lian emedlertid sjelf genom sitt yttrande vederlagt; och hvad den förmenta olagligbeten beträffar, så hafva flera inbjudningar tillförene under denna Riksdag ägt rum, sedan arne och äfven 3:ne Stånd redan fattat deras beslut i ämnet. Sadane voro till exempel frågorne örn ändring i Kyrkoplikten och om Den 7 November f. m. 121 UndervisniiVgs-Verken för Allmogens barn. Jag ber .Ridderskapet och Adeln om ursäkt för det jag borttager tiden med denna upplysnings meddelande, men det synes mig vigtigt alt uppgifterna blifva enliga med förhållandet. En annan Talare bar, såsom mig synes, rigtigt nog, jemn fört Herr Hjertås anhållan att till de öfrige Stånden få medsända sin reservation mot Ridderskapets och Adelns Beslut, med en process, der hvar och en af parterna söker göra sin mening gällande - inför domaren. Men då ännu en annan sagt, att alla hinder, som lades i vägen för folkets förkofran, äfven voro binder för dess utveckling till constitutionel frihet: så lår jag, så vidt yttrandet beträffar denna sak, anmärka att det torde vara ovisst hvad sorn mäst bidrager tili folkets förkofran, antingen Utskottens Förslag, eller Ridderskapets och Adelns vidtagna Beslut, samt att jag, för min del, tror det sednare göra det.
Den 27 Januari. 185 Hr Stråle: Frih. Klinckowström har uppläst ett par rader af Fångvårdsstyrelsens utlåtande i fråga om behofvet af ett kronohäkte i Hudiksvall; riten han har förbisett att detta yttrats under förutsättning, att ett kronohäkte skulle finnas i Sundsvall. Medel till ett sådant skulle ju nu elter hans mening vägras, och den gjorda konklusionen är således oriktig, likasom de skäl Hr F rih:n anfört icke här hafva sin tillämpning. Hvad åter kostnadsbeloppet angår, kari sådant icke med fullständig noggrannhet beräknas förr, än man beslutat om byggnadens storlek; och derför har också nu endast blifvit begärdt hvad som skulle behölvas under nästa år. Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad, samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder hade yrkats dels bifall till Utskrts förevarande hemställan, dels ock af Hr v. Knorring, med hvilken flere ledamöter sig förenat, att H. o. Ad., med afslag å Utsk:ts hemställan, måtte för sin del besluta, att 15. St:r, i sammanhang med det för Långholmens kronohäkles utvidgning beviljade anslag, skola anvisa elt ytterligare belopp af 58,000 rdr, att under år 1867 utgå för uppförande af nytt kronohäkte i någondera af städerna Hudiksvall eller Sundsvall; framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos på bifall till Utsk:ts hemställan, hvartill svarades mångå nej, blandade med ja, och sedermera propos. på afslag derå samt antagande af Hr von Knorrings ofvanomlörmälda förslag, då svaren utföllo med talrika ja, blandade med många nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Gr. Mörner begärde votering. Upplästes och godkändes följande voteringspropos.: »Ilen som bifaller Stats-Utsk:ts hemställan under litt. b. i 15:de punkten af Utlåt.
Man kan icke förneka giltigheten af Hr Lilljehööks anmärkn. att kommunerne egentligen böra bekosta möbler i skolan, men den föreslagna förändringen är likväl af så stor vigt, att man icke rimligen bör draga i betänkande att göra nugot till förbättrande af Den 21 November e. 111. I allmänhet har man beskyllt skollärarne att vara stationära, men jag tror att, efter hvad här blifvit ur Hygienisk synpunkt uplyst och af andras erfarenhet vitsordadt, ingen skollärare numera betviflar nyttan af den ifrågasatta förändringen. Hr Cedersehiölds vitsord bör också anses af lt. o. Ad. såsom gällande. Min värde granne här på bänken har visserligen åberopat sin egen erfarenhet från den ystra tiden och förordat nyttan af bänkar, hvilka hau påstod att gossarne utan att skada hvarandra kunde begagna såsom vapen, ehuru jag icke förstår att sådant skall kunna undvikas, men detta måste endast kunna gå an med ett kraftigare slägte än det närvide. Hvad nyttan af dessa bänkar angår, så kan jag icke inse någon annan, än att de härda en viss kroppsdel, och detta kunde vara ganska bra på den tid, då man i skolorna begagnade ett bestraffningssätt, beuämndt stut, men icke numera då det är mindre användt. Vare för öfrigt långt ifrån mig att vilja bestrida den nytta som den värde ledamoten Hr Printzensköld sjelf kan finna sig hafva haft af denna kroppsdels härdning. Numera är mau fullkomligt öfvertvgad om bänkarnes skadlighet och om företrädet af de skolmöbler, som begagnas i andra länder, åtminstone vet jag, att inom Skolstyrelsen i Stockholm tankarne härutinnan icke varit delade då fråga härom upkommit. På dessa grunder förenar jag mig med Hr Bildt Gr. Hamilton: I anledn. af Hr Printzenskölds anförande här j jag begärt ordet. Vid Carlberg är, som många känner, förhållandet, att bord och bänkar äro fasta, hvilka, utan att gå sönder uthärda hvilka likar som helst, och kadetterne äro icke så bevakade som Hr Printzensköld upgifvit.
I Gottlands Län var, efter uppbörden innevarande år, endast 26 Rrdrå Restantier på Landsbygden, och dessa äro, sorn hvar och en lätt lärer kunna finna, af sådan beskaffenhet, att de måste afskrifvas. jag har genast, efter erhållandet af Hans Maj:t Konungens Nådiga Ordres om Uppbördens inställande, i underdånighet anmält, att det för Gott» länningarne vöre en verkelig olycka, om icke denna inställelse upphäfdes, ty de äro nu fullkomligt i tillfälle att sig Skatrerne afbörda: Kart ett sådant förhållande inom Provincen kallas nöd, så är den af en högst besynnerlig beskafa fenhct. Friherre Staél von Holstein ■ Det är i sanning underligt, att Rikets välstånd så hastigt blifvit återfördt, då jag erindrar mig, att Vid sista Riksdag mångå eller snarare de fleste Medborgare ansågos vara skuldsatte. Om ej nöd allestädes skulle finnas, gifvas likväl ProVincer, der både nöd och uselhet af flera slag är sä uppenbar, att den icke kan motsägas. Friherre af Wetterstedt yrkade, att Ridderskap -ts och Adelns Protocolls Utdrag måtte uppläsas; hvarefter, uppå Herr Grefvens och LandtMarskaiker.s befallning, upplästes följande; Utdrag af Protocöilet, hållet hös HögloflL Ridderskapet och Adeln Vid Urtiniä Ridd, och Ad. Prot. I M. *7, n - Den 2 Decemberi Riksdagen i Stockholm d, 2 December 1817- S. D. I anledning af Borgare-Ståndets, genom Deputation den 28 sisth November samt Presteoch Borgare - Ståndens, genom ankomne Protocolls-Utdrag af d. 29 November och d. 1 i denne månad, framstäide inbjudande, beslöt Högloft.
Inom kyrkooch läroverks-afdelningen ege valberättigad antingen personligen sig inställa och sin röst vid valet muntligen afgifva, eller ock valsedel insända. 14 Konstilutions-Ulskottcts Memorial, N:o 12. Denna sedel skall upptaga namn på så många valbara män, som valdistriktet har att utse, så ock den väljandes namn, tjenst och boningsort. Sedeln skall i försegladt omslag insändas till valförrättaren, med påskrift: «N. N. röst vid det riksdagsmannaval till Andra (Första) Kammaren, som förrättas i N. N. stift, den i månad, 18 », och påskriften vara bestyrkt af domhafvande, prest eller annan embetsman i den ort, der den valberättigade vistas. Vilja valberättigade sammankomma inför prosten i det kontrakt, der de bo, för att val verkställa; stånde det dem fritt, och vare kontraktsprosten pligtig, å utsatt dag, sådana val till protokoll upptaga, deri anteckna de väljandes namn, tjenst och boningsort, och detsamma, af honom och två eller flere af de väljande, med deras namns undejskrift, bestyrkt, inom den i 49 § föreskrifna tid, insända till stiftets konsistorium, som del efter röstlängderna granskar och de sålunda afgifna och godkända röster i bufvudvalet inberäknar § 53. Nu har val i valdistriktets underafdelningar ej egt rum, såsom i 29, 31 och 52 §§ är sagdt; då skola vederbörande hos valförrättaren i hufvudorten härom ej dess mindre skriftligen anmäla. § 34 Valberättigad inom embelsmanna-afdelningen eger insända till vederbörande valförrättare valsedel, som upptager namn på så många valbara män, som det tillkommer distriktet att utse, samt den väljandes namn, tjenst och boningsort. Sedeln insändes i försegladt omslag enligt § 17 till vederbörande Hofrätt eller Konungens befallningshafvande med bestyrkt påskrift, så som i 32 § är föreskrifvet.