Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Många åro de af allmogen, som hafva låtit genomborra sig af kulor för sin Konung; men ännu har ingen Svenk bonde rigtat kulan mot sin Konung. Mången usling har älskat Ryska rubelklangen högre än Sveriges ära och sjelfständighet, men denne har icke tillhört allmogens leder. Måtte derföre all fruktan för allmogens, folkets, massans vapenkunnighet spårlöst försvinna och II. St., medan de nu äro församlade, anslå de medel, som till upnmntran för allmänna skjutföreningar af mig äro föreslagna a), samt, när de derefter återvända lill sina hemorter, hvar och en med ospardt nit bidraga till desammas inrättande. Annu en vigtig del af Härens angelägenheter har jag ansett mig icke böra förbigå, nemi. Pensioneringen. Hvad härvid först och främst Befälets pensionering angår, så måste till en början sättet huru den besörjes, eller genom individerne sjelfve, medelst afdrag å deras knappa löner, högeligen ogillas. För min del kan jag nemi.' icke annat än anse det för Statens oeflergifliga pligt, att bereda ett, åtminstone nödtorftigt, uppehälle ät dem, som så länge hälsa och krafter det medgifva, egnat det allmänna sin tjenst; så mycket häldre som delta sker för den mera stillasittande delen af Statens embetsman, de civile. Till beloppet äro pensinonerne äfven otillräcklige för de mäst oundgänglige lefnadsbehofven; ett förhållande, hvartill i sin mån betydligt bidrager den mängd af öfverflödiga högre befälsplatser, som finnas och hvilka taga i anspråk större delen af de tillskapade tillgångarne. Som icke dessmindre en prononcerad förkärlek ännu synes vara rådande inom befälet för bibehållande af arméens pensionskassa och dermed gemenskap egande pensioneringssätt, har jag ansett mig endast böra anmärka, hvad n) 32,000 r;dr eller circa 13 r:dr till hvarje skjutförening. 02 Den 7 December. ofvan ägt rum, samt i öfrigt lemna allt hvad förer befälets pensionering ovidrördt.
Palmstjerna: Om man efterser i privatbankernas böcker, skall man finna, att de flesta och ojemförligt de flesta assignalioner och insättningar der sluta sig pä 100-tal. Om detta är händelsen med privatbankerna, kvilka naturligtvis ändock hafva en så inskränkt rörelse i förhållande till hvad som kan förekomma här i hufvudstaden; så skulle jag tro att det vore alldeles tillräckligt, om för kreditivrörelsen i R. St:s bank uttagning och insättning bestämdes lill jemna 100-tal. Gr. Gyldenstolpe: Jag kan icke inse att man skulle behöfva hålla så fasligt stor kassa som Frih. Raab förespeglat. Med 100 r:drs kassa kan jag ju göra dessa liqvider, enär assignalio nerna ej behöfva variera på större summor än 100. Jag skulle dä blott behöfva skicka resten. Så att om jag skulle liqvidera 120 r:dr, jag sände blott en assignation pä 100 r:dr och sedermera de öfriga 20 kontant. — Större kassa än 100 r:dr kan jag för min del ej finna behöflig, emedan, om den kassan tager slut, jag har assignationer att tillgå. Hr von Hartmansdorff: Om ändamålet med dessa kredilivräkningar är, att man derigenom skall söka ersätta eller undanrödja den fordna diskonlrörelsen; så bör man väl ställa så lill alt man i möjligaste måtto gör inrättningen beqväm äfven för mindre länesökande, som vilja begagna henne. Från denna åsigt synes Ulsk. hafva utgått, och jag tror, för min del, att man gjorde rättast om man antoge Utsk:s förslag. Efter hvad mig är sagdl, började man i privatbankerna med ännu ringare summor än dem, som här blifvit föreslagna, och man har der gått från de mindre lill de större. Jag tror då skäl vara, att äfven vid riksbanken gä sakta lill väga. Skulle man vid nästa riksdag finna summorna vara för ringa, så kan man ju då höja dem i fall sig göra later, dock med afseende å de mindre penningeägarnes intressen. Jag tillstyrker således bifall å delta mom. Frih. Palmstjerna:
Sedan Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken tillkännagifvit, att Rikets Ständers Revisorers nedannärnnde Berättelser numera från de öfrige Respective RiksStånden återkommit; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, uppå derom af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framstälde särskilte Propositioner, remittera till StatsUtskottet : i:o Rikets Ständers Revisorers, den i4 December 1825,. afgifne Berättelse, om granskningen af RiksgäldsContoiret, General-AssistanceContoiret, samt Götha-CanalBolags, Götheborgs och Malmö f. d. Discont-Inrättningar. 2:0 Bemälde Revisorers, den i4 December i8a5, afgifne Berättelse, angående granskningen af StatsVerkets och åtskilige andre af allmänna medel bestående Fonders, tillstånd, styrelse och förvaltning. Den a5 November. 3:o Bemälde Revisorers, den i3 December 1825, afgifne Berättelse, angående granskningen af Allmänna Magazinslnrättningens förvaltning och räkenskaper, ej allenast och till en del för numera upplöste Allmänna Magazins-Directionens redovisningstid, utan ock, i fortsättning dermed, rörande fortgången af Allmänna Magazinslnrättningens utredning. 4:0 Bemälde Revisorers, den 14 December 1825, afgifne Berättelse, angående granskningen af de under Kongl. Maj:t$ och Rikets CommerceCollegium ställde fonder och medel. 5:o Bemälde Revisorers den 14 December 1827, afgifne Berättelse, om granskningen af RiksgäldsContoiret, det derunder lydande GeneralAssistanceContoir, och GöthaGanalBolags, samt Malmö f. d.
Detta ändamål syntes kommitterade äfven kunna utan ordentlig skattläggning uppnås med så stor noggrannhet, som behofvet fordrade, enär uppskattning af det hemmantal, hvartill dylika egendomar ansetts böra beräknas, egt rum i och för den i seditare lider ver kstä11de extra roteringen; hvadan kommitterade tills’yr kl, att detta hemmantal måtte uti nya jordeboken införas, med anteckning likväl om grunden för den sålunda utsatta mantals beläkningen, samt att ett lika förfarande måtte ega rum med andra boställen äfvensom säterier, i afseende hvarå enahanda förhållande förekomme, Eih. till R. St. Efter kommilterades sålunda gjorda framställning om de hufvudgrunder, som vid upprättandet af ny jordebok ansetts böra följ is, hafva kommiiterade, som antagit, att, i händelse densamma blefve en liggare till framtida efterrättelse oell således de föreskrifter, hvilka meddelades, endast vid dstta tillfälle komme att tillämpas, serskild författning härom måste utfärdas, hvadan ock kommiiterade Öfverlemnat ej mindre förslag till en dylik författning än ock förslag till formulär lill jordeboksliggaren med tillhörande sammandrag, I den händelse kommitterades framställning, att de för närvarande under åborätt upplåtne kronoegendomar skulle komma att utan lösen erhålla skaltenatur icke skulle bifallas, hafva kommiiterade ansett lämpligt, alt i jordeboken under kronotiteln formerades tvenne afdelningar, den ena för nyssnämnde egendomar och den andra för alla dem, som voro för statens eller andra allmänna behof anslagne och på ett eller annat sätt disponerade, så att hemmantalet af jordegendom under hvardera af dessa högst väsendtligen olika kategorier, malte af jordeboks-sammandragen komma att utvisas.
Skuld för såsom utelöpande balancerade Banco-Sedlar, Riksgälds-Sedlar och Koppar-Polletter, oinlösta Låne-Bankens In visningar och sådane bevis öfver emottagne Insättningar för Låne-Banken, sorn icke till denna sistnämnde ingått Vexel-Bankens Skuld för innestående Medel, å Allmänna Verks och Inrättningars, Välgörande Stiftelsers, Concurs - MasSors, Bolags - Föreningars , och enskilde Personers derstädes öppnade räkningar (De å visse räkningar stående behållningar i Guld och Silfver äro förvandlade till R:dr B:co ä 5: 32. för en Ducat och 128 Skill, för en R:dr Silfv. Spec.) Summa Total Vexel-Banco-Skuld Bankens Cassa-förråd i myntadt och omyntadt Guld och Silfver samt Plåtar och Skiljemynt (Se N:o 4). > , Saldo Total-brist i Metalliska Cassatillgången, jemförd till hela VexelBanco-Skulden; utgörande det belopp, för hvars gäldande vid anfordran Banken vöre i behof att anlita någon del utaf Fordringar *) sina egande 16,894,875 I7,48k795 Summa *) Tableauen N:o 4 upptager dessa Fordringars belopp, nemi. Hos Stats-Verket och Riksgälds-Contoret (säkra) . Mot rörlig pant på kortare tider (säkra) . Mot dels första Intekningar, dels personliga ansvarsförbindelser, på längre tider ställda I förlag till åtskilige Discont-rörelser . I upplupna obetalda räntor [Tillhör Banco-Fullm, Ber. sid. 4), N:o 6. Specification på de ifrån Vexel-Banco-Skulden och Gassa-förrådet anbefallda Afdrag i och för utrönande, huruvidt förhållandet dem emellan .. • *11 n v närmat sig till 8 mot 5. Afdrag pä Fexel-Banco-Skulden.
Till fullgörande af den, jemlikt Rikets Ständers vid 1828—1830 årens riksdag lattade beslut, Expeditions-utskottet åliggande skyldighet att vid hvarje riksdag hos Rikets Ständer föreslå antalet af de till prenumeration, vare sig å alla Bihanget tili Riks-ståndens protokoll tillhörande samlingar, eller å hvar och en af dem serskildt, afsedda exemplar samt priset derå, får Utskottet vördsamt hemställa, att hela antalet af ifrågavarande exemplar måtte bestämmas till 40; att priset måtte prenumeranterne beräknas efter en skilling banko för hvarje tryckt ark, att vid prenumerations-teckningen 1 r:dr 24 sk. nämnde mynt må i prenumerations-afgift förskottsvis erläggas för hvarje samling, hvarå prenumereras, och prenumeranten först vid uppgörande slutlig liqvid för sista bandet af samlingen godtgöras, men deremot hvarje band, som dessförinnan uttages, vid uttagningen liqvideras efter en skilling för arket; att det må vara prenumeranten öppet lemnadt att, allt efter som tryckningen verkställes, häftevis kunna uttaga den eller de samlingar, hvarå lian prenumererat, med liqvidationsskyldighet, då sista häftet af ett band ut - Expeditions-Utskottets Memorialj Ti.-o 4- 3 bekom mes; samt slutligen, att den närmare tillsynen öfver denna prenumeration, så under innevarande riksdag, som under tiden mellan densamma och den näst inträffande, jemte omsorgen om åtgärders vidtagande till att förekomma ©intryckning af vissa handlingar, såsom Rikets Ständers Revisorers och Justitie-ombudsmannens berättelse, Landshöfdingarnes femårs-berättelser, riksdagsbeslutet m. fl., för Bihangets kompletterande, äfvensom att vissa dertill bestämda exemplar af Bihanget vederbörligen utdelas bland Rikets Ständer vid början af nästa riksmöte, måtte Rikets Ständers Riksgälds-kontor anförtros, — alltsammans i likhet med hvad under sistförflutna riksdag egt rum, på grund af Rikets Ständers bifall till dåvarande Expeditions-utskotts memorial N:o 3. Stockholm den 1 December 1847.
Som, enligt Utskottets tanke, det allmänna icke bör vidkännas utgifter af förevarande beskaffenhet, hvilka måste anses åligga kommunerne sjelfve, samt, om en annan bana af Staten beträdes, sådant sannolikt komme att medföra oberäkneliga kostnader för Statsverket, hemställer Utskottet, att den väckta motionen icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. 107:o. Uti en hos Ridderskapet och Adeln väckt, till Utskottet remitterad motion, har Grefve v. Rosen, A. E„ under åberopande af de lyckliga resultater homöopathien i en mängd sjukdomsfall frambragt, den fördel densamma framför den mera allmänt begagnade allopathiska behandlingen af sjukdomar egde, och hurusom denna läkemetbod för närvarande utöfvades af 6,000 till namnet kände läkare i alla delar af verlden, anhållit, att, ehuru något afseende icke fästats vid motionärens vid sistlidne Riksdag gjorda framställning om inrättande af ett homöopathiskt sjukhus, Rikets Ständer, enär det, i motionärens tanke, ej mindre vore Statens skyldighet att bereda tillfälle för de många tusende, som önska homöopalbisk läkarevård, att deraf få sig begagna, än äfven dess pligt att föranstalta om inrättande af en institution för danande af homöopathiska läkare, antingen malte bevilja ett anslag af 50,000 R:dr för anläggning af ett homöopathiskt sjukhus, eller, om detta ej bifölles, anslå nödige medel till en polyklinik för homöopatbisk sjukvård, eller en inrättning, der icke ständigt sängliggande, men med långvariga sjukdomar behäftade personer behandlades och der jemväl undervisning åt yngre läkare meddelades; och bar motionären, jemte meddelande af åtskilliga upplysningar om den verksamhet en i Leipzig varande inrättning af det sednare slaget ådagalagt samt det stora förtro - «8 Slats-Ulsliollels Utlåtande M 148.
Alla rörande detta mål till Kongl. Majit inkomne handlingar, låter Kongl. Majit Riksens Ständers Stats-Utskott särskildt tillställas; Och Kongl. Majit förblifver Riksens Ständers Stats-Utskott med all Kongl. Nåd och ynnest välbevågen Datum ut Supra. CARL JOHAN MG. Danckwardt Stats-Vtskottets Då den nådiga Propositionen fullständigt utreder behandlingen af förevarande fråga, allt ifrån år 1809, då den första gången väcktes, och tillika upptager de liufvudsakligaste omständigheter, derunder förekommit, anser Utskottet öfverflödigt, att handlingarnes innehåll i desse delar nu ytterligare upprepa, utan öfvergår genast till yttrande i sjelfva hufvudsaken, eller huruvida och med hvad vilkor Egaren af Andrarums Alunverk må, emot indragning af omförmälde Skogsrätt, komma i besittning af Krono Parkernc Maglehems Ohra, Sönnarlöfs Ohra och De Dödas Lott. Att Innehafvarne af de inom den så kallade Bruks Linien liggande Krono och Krono Skatte hemman äro underkastade ett obilligt tvång och känbart lidande, så länge de författningar till kraft och verkan finnas gällande, som förmena dem, att till andre, än Egaren af Andrarums Alun Verk afyttra sine Skogseffecter, lärer lika litet kunna bestridas, som att, i händelse desse Författningar skulle upphäfvas, Bruks Egaren kommer att sakna en honom lagligen försäkrad rättighet, att, från nära angränsande Skogar, kunna, genom köp, påräkna tillgång på bränsle för Brukets iyo6 Stats-Utskottets Betänkanden, bedrifvande.
Lån mot kanske ännu högre renta, hvilka ändå sällan stodo att älven mot den största säkerhet bekomma, eller i stället för att göra ett nytt Lån af samma sort i Disconten, för att återbetala det förfallna Lånet. Dröjdes således med lulla inbetalningen (om |- eller J utbetaltes, halp ej) 8 dagar, söktes gemenligen promt utmätning. De fleste Låntagare nödsakades derföre söka till betala det förfallna Lånet med ett dylikt nytt Lån, som merendels af gunst och nåder beviljades} ty Låntagare, i synnerhet af den åkerbrukande classen, som behöfde Län, blefvo ej i stånd, att fullt utbetala det 3 månader efter, i synnerhet i sednare tider, då de ingen afsättning halt med sin Spannmål. Man kan väl ock icke beskylla en åkerbrukare för öfverdrifna speculationer i sina företag Den 29 Maj, 759 derföre, att han är försatt i behof af penninge-lån de år, då han saknar afsättning på sina produeter, och då han ej blott af industrie, utan af Lnskiftes-Författningar bliivit tvungen gå in i betydliga flyttnings-, stängseloch odiings-iöretag. Sedan en läntagare nu lyckats uti. att få ett nytt Län i 5 ProcentsSedl&r, för att liqvidera det förfallna, måste han förvexla dessa nu lånta Sedlar i goda, det viii säga, utan rabatt löpande Sedlar, för att blifva mottagna af Disconten. För denna vexling har han varit nödsakad betala ända till mot 3 R:dr för 100, hvartill en ordentlig och lagligen antagen Mäklare i Malmö alltid varit beredvillig att hjelpa honom, och förmodligen derigenom förekommit ett ännu större ockrande. Slutligen kunde inga Sedlar i Disconten erhållas till låns mindre, än på 500 Riksdaler, undantagande då Lånesumman ej utgjorde jemna 500;talet j och intet Lån kunde således bekommas mindre, än på 5OO Riksdaler.
Betänkande, i anledning af väckt motion om stiftande af en lag, rörande afskedande af Statens embetsoch tjenstemän, som i följd af vansinne, lamhet, blindhet eller annan obotlig sjukdom längre tid varit urständsatte alt deras tjensler bestrida. Uti ett till Högloflig;! Ridderskapet och Adeln ingifvet memorial (N:o 8), som blifvit till Stats-Utskottet remilteradt och jemlikt 43 § Riksdagsordningen behandlats af Sammansatt Statsoch Lag-Utskott, har Grefve Taube, H. E. föreslagit, alt Rikets Ständer mätte för sin del antaga en så lydande lag; ”Statens embetseller tjensteman, hvilken i följd af vansinne, blindhet, lamhet, eller annan obotlig sjukdom under tre på hvarandra följande år oafbrutet varit urståndsatt ali sin tjenst förrätta, utan alt anledning vidare är förhanden, att lian kan åter vinna tjenstbarhet, må, sedan lietta förhållande blifvit genom föregången ransakning behörigen utredl och styrkt, vid domstol, derunder han för embete eller tjenst lyder, medelst dom kunna från tjensten skiljas. Dock att härvid iakttages: dels att, derest han dä, enligt Förlattningarne, är berättigad till pension från Allmänna Indragningsstaten eller allmän pensions-inrätlning, sådan pension honom för hans återstående lifstid, genom vederbörandes förordnande tillägges; dels att, om han icke år sålunda till pension berättigad, eller den honom tillkommande pension icke motsvarar den lön eller de löne-inkomsler utom stat, hvar - Sammans.
På hösten skar jag därför af toppen, och litet senare fällde växten sina hvarför den öfver vintern sattes ut i ett kallrum och sedan vattnades endast ett par tre gånger under vinterns lopp. När våren kom med sin värme, togs trädet åter in, men vid det öfversta » ögat » började nu skjuta fram ett skott och — åter bar det af rätt i höjden. Nu toppade jag trädet för andra gången, och sedan sköto 4 nya grenar fram. I höst skall det ånyo beskäras, innan det sättes ut till vinterhvila, och nästa sommar, hoppas jag, skall det få en liten, vacker krona. Det faller af sig själft, att en växt med ett träds natur måste ha tämli gen stor burk. Isynnerhet har jag sökt efter att få tag i djupa burkar, då jag tror att äppelträdets rötter utveckla sig mera i djup än vidd. Mitt träd är nu omkring 1 meter högt och burken ungefär 2 decimeter i höjd. I vår skall jag åter byta om burk. träd, blad, Det år troligt, att en växt, som egentligen skulle stå ute i Guds fria natur, blir hindrad i sin utveckling och därigenom dvärgartad, då den stän ges inom fyra väggar. Därför kan j u den, som har en trädgård, flytta ut sin äppeltelning dit, sedan taga kännedom om, huru man ympar fruktträd och i rattan tid skaffa sig en kvist af någon ädel sort och inympa den på sitt träd. Det skulle åtminstone vara ganska roligt att kunna göra detta själf, men duger man icke till det, brukar det nu för tiden icke vara svårt att få tag på personer, som förstå saken. Jag har ingen trädgård, tänker därför i det längsta ha mitt äppelträd inne i rummet och se, hur det artar sig. En af mina väninnor har sagt sig komma ihåg, att i hennes föräldrahem en gång fanns ett blommande äppelträd inomhus. Hvarför skulle jag då icke också få mitt att blomma? Tålamod bara! Jag har mycket funderat, om jag kanske skulle ha dröjt med att orda om det här, tills jag en vacker kunde ha sagt till Iduns läsarinnor: » jag har ett äppelträd inne i mitt rum, och det blommar så vackert. » Men se ' n kom jag på den tanken: kanske är det just ingen nu för tiden, som har en aning om, att man kan odla äppelträd inne i boningsrum.
Man ansäg dessa senare äfven af det skäl säkrare, emedan. Treprocents-sedlar redan tillförene funnits i rörelsen, Jag kan icke förstå, liuru antagan-, det af detta system skulle draga Capitalerne från landet till Stockholm ; ty TreprocentsObligalionernes enda olägenhet är kanske -just den, att de öka sedelstocken. Snarare skalle ett slikt förhållande kunna inträffa genotn in förande af Femprocents-sedlar. Man säger vidare, att vid Stats-sku!ds»systeraer bör man icke fråga efter hvad skuldbeloppet egentligen är, utan hvad det kostar. Det ar just af det skälet jag yrkar, att man hellre bör antaga Treprocentsän FempropentsOblig^tionerne, såsom de der kosta tre femtedelar emot de andra. Jag tror icke, att låne-systemet nedsät. ter räntorna i landet. Statens räntor nedsättas det är sannt; ty man kan ej betala, så mycket och capital-skulden faller, i nion deraf, i värde under Obligationernas varierande agio; men räntorna i landet blifva deraf oberoende, Så ser man fonderna falla, men landets räntor blifva desamma; snarare tror jag, att de derigenom skulle komina att höjas; ty som Utskotten i sitt Betänkande anföra, minskas Carpital-värdena i landet, i samma mån som Staten {vingås att nedsätta räntorna, och då händen 938 Den 19 Julii f■ m. att detta ögonblickligt sålunda påkallar högre lähtä af näringarne. Englands exempel styrker-, att landets räntor ej blifva nedsatta genom Stocks. Rantin var der, 1680, 10 procent, då den i Sverige endast utgjorde 8- Sedermera har räntan i England blifvit nedsatt till 4 procent, då räntan i Sverige icke kunnat nedbringas under 6. I England skedde likväl detta redan innan man börjat hylla ett Statsskuldsättnings-system, hvars följder vi kanske snart få erfara. Slutligen får jag fästa uppmärksamheten derpå, att det är en stor fråga, om det ej vöre bäst, ätt rent af utgifva allt hvad sorn erfordras el. ler 1,900,000 R:dr i Riksgäldssedlar i stället för räntebärande Obligationer.
Ehuru de förslag äro många, som åsyfta att taga Statsverkets tillgångar i anspråk, vågar jag dock påkalla Rikets Ständers välvilja till beviljande af en°välbehöflig årlig pension åt enkefru biskopinnan Elisabeth Heurlin, född Liljewalch. Jag hoppas på detta beviljande såsom ett rättvist erkännande af mannens i lifstiden åt det allmänna gjorda tjenster. Om framlidne Biskop Heurlins rastlösa och framgångsrika verksamhet i Skolans, Kyrkans och Statens tjenst, torde ej vidlyftigt behöfva ordas, då väl antagas kan, att densamma icke är för Rikets Ständer obekant. Särskildt må dock för det nu afsedda ändamålet, erinras om det ansvarsfulla och vigtiga förtroende han åtnjöt att från 1838 till 1840 såsom Statssekreterare vara föredragande för ecklesiastik-ärendena, samt att från December 1842 till i Maj 1844 vara Statsråd och Chef för Kongl. Ecklesiastik-departementet. Samma ovanliga insigt och duglighet han ådagalade såsom innehafvare af dessa höga förtroende-embeten, visade han ock i hela sin embetsförvaltning, samt i de många särskilda offentliga värf, hvilka honom anförtroddes, såsom att vara fullmägtig i Riksgälds-kontoret, ledamot i mångfaldiga revisioner och kommittéer, bland hvilka må nämnas Kyrkolags-kommittéen, Svensk-Norska Unions-kommittéen, Kongl. Fattigvårds-kommittéen, samt Kommittéen för öfverseende af författningar rörande hemmansklyfning, jordafsöndring m. m. Lika mycken förtjenst om det allmänna, som han inlade under en mer än femtioårig embetsmannabana, lika liten ekonomisk fördel vänn han deraf för sig sjelf. Täta flyttningar till följd af olika embetsbefattningar, samt stora, hans lefnadsställning åtföljande omkostnader voro dertill orsaken. Den ekonomiska ställningen vid hans frånfälle var ock sådan, att hans efterlefvande, nu sjutioåriga maka, i stället för behållning fick skulder att ersätta, hvartill medel måste tagas af de henne och en oförsörjd dotter nådigst beviljade nådåren, såsom de handlingar närmare utvisa, hvilka jag anhåller att få härmed bifoga.