Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
A L B E R T ( ser efter Anna-Stina , och säger med en suck ). Jag undrar hvad hon tänker om mig? ( då han ser sig observerad af Maria , vän der han sig till henne och antag er ett g ladt utseende , medan ridån faller ). _______ TREDJE AKTEN. _______ Gästrummet på fru Pettersons traktörsställe " Gröna jägaren " på söder. Dörr i fon den och på sidorna. Till venster en vanlig krogdisk med skåp och hyllor bakom , fy llda med g las och buteljer. På disken matkarotter o ch tallrickar med så kallad " bit-mat ". En stor bränvinsf laska och f lera glas på en br icka. Vid väggarna flera mindre server ingsbord med stolar omkring. Illa målade taflor , föreställan de bac hanaliska scener , på väggarne. I hörnet innanför disken en stor dalkarlsklocka i fodral. Vid ridåns uppgång sitter Carin innanför disken , sysselsatt med att räkna penningar i ett skrin; hon har bredvid sig en griffeltaf la och en liten silfversnusdosa. Vid ett af borden till höger sitta 2:ne karlar samtalande , den ene klädd i muraredrägt , den an dre som en vanlig , något luggsliten gesäll. Vid ett par an dra bord sitta oekså gäster; f lera sådana komma och gå under aktens lo pp. Första Scenen. CARIN. GÄSTER. E N K A R L ( går fram till disken ). Frun lilla! hu r mycket var det j ag sku lle betala? C A R I N ( slutar upp med räkningen och ser på taflan ). Aderton skilling det är hel a affären! 64 K A R L E N . D em k an f run gerna sätta opp på mig .. frun som h ar så mycket sch aber i sk rinet! C A R I N . Tror inte Lundqvist att de g å åt? Aldrig är det annat än att s ätta opp! Låt bli att supa, när han inte har råd att betala det! K A R L E N . Sköt frun sin disk, och baka inga moralkako r, inte. C A R I N . Betala han kontant, s å slipper han k akorna!
Herman, den 26 sisth Mars väckt motion, ”att de plikter, som af Ridd.fiscalen uttagas ”för förbrytelser mot de uti Riddarhussalen upphängda ord» ”ningsreglor, måtte af honom enskildt nppbäras, samt han ”blifva ålagd att sådant hemligt hålla.” Anledningen till denna framställning har motionären utvecklat vara den, att en ledamot af Ståndet, som 1 anseende till stampning blifvit af llidd.fiscalen pliktfälld, sedermera derföre uti offentliga tidningarna, såsom motionären uttrycker sig, ”engarn skyldrat för en tilldragelse, hvari en slör del af Stänget deltagit;” bifogande motionären slutligen den reflexionen , att dylika ”opinionsyttringar” (som stampningar) icke äro främmande för andra representerande kammare. Jemte detta anförande, har Utsk. fått emottaga särskildta yttranden, dels af Frih. Hamilton, Hugo, som ansett det vara omöjligt, att fiscalen kan hålla hemliga de bö - *) De åberopade ritningarna så väl som kostnadsftirslaget finnas originalprot. bifogade. 5 II. 5i D e ii 19 April c. m. ler, sorn Iian offentligen uppbär och måste uppbära, dalian förnimmer, alt någon förbrutit sig emot Ståndets ordn.- stadga, hvarföre Frilitn i stället gjort den contra-propos , att sjelfva stampningarna matte hållas hemliga; dels af Frih. Fleming, Herman Reinhold, sorn väl ogillat, att någon lemot af Huset blifver af buller och oväsen med stampningar och käppstötar afbruten och nedtystad, men deremot ansett alla de ledamöter af Ståndet, som förbrutit sig emot ordn - stadgan, böra sjelfmant anmäla sitt fel hos Ridd.fiscalen och detsamma medelst pliktens erläggande godtgöra.
Herr Munck af Rosensköld, Eberhard: Jag anser Ridderskapets och Adelns beslut, rörån-, de sättet för Malmö och Götha CanalDisconts 3 procents-sedlars inlösen, icke uppfylla det dermed åsyftade goda ändamål. Har meningen med detta beslut varit, att öka Rörelsecapitalet i landet, får jag anmärka, att en sådan tillökning, genom nämnde beslut, icke kommer synnerligen Landsorterne, utan mäst Hufvudstaden tillgodo, ty här finnas nästan alla dessa 3 procents-sedlar. Har åter ändamålet med detta beslut varit, att hålla innehafvarne af Disconternes 3procents-sedlar skadeslösa, så vore ett sådant skäl ganska rigtigt; om man kunde antaga, att dessa sedlar ära i samma personers händer nu, som när Disconternes obestånd yppades; men då man kan säkert antaga, att så icke är, utan att andra personer efter denne tid växlat till sig större delen af Disconternes sprocents-sedlar mot 25 å 3opro: 340 Den a o Jurin. cents rabatt, skulle dessa personer, om sedlar^ ne nu af Staten , enligt Ridderskapets och Adelns beslut, nära till sitt primitiva värde inlöstes, erhålla en vinst af 20 procent och derutöfver på det Allmännas och BancosedelInnehafvarnes bekostnad, hvilket hvarken kan vara rättvist eller billigt, jag tillstyrker derföre bifall på Utskottens jemkningsförsiag rörande 4:de punkten. Grefve Spens, Carl Gustafi Då jag med mitt Ja deltog i Ridderskapets och Adelns sednaste beslut i denna fråga, yttrade jag en tanka, som jag ej trångår, hvadan jag nu instämmer i Friherre Cederströms begäran, att Ridderskapet och Adeln vid sitt beslut må förblifva. I anledning af Herr Rosenschöld» yttrande, medger jag visserligen, att mångå, som nu äga 3procentssedlar, torde hafva erhållit dem genom köp med rabatt, men mångå af dem, som från början ägde dessa sedlar, hafva också i stillhet afvaktat Riksens Ständers beslut.
Jag föreslår derföre, att man först må få votera, om medalj skall gifvas eller icke; dernäst om de uttryck, med hvilka gåfvan skall beledsagas, hvartill jag föreslår ”till bevis af Adelns tacksamhet för Ilr Fryxells förljenster om Sveriges historia i allmänhet, och dess Adels isynnerhet.” Om voteringen blifver så ställd, vet åtminstone jag, huru jag skall lägga mitt votum. Hr von Troil, Samuel Gust.: En af mina politiska vänner, med hvilken jag i förevar, fråga befinner mig af motsatt mening, har yttrat, att den ifrågasatte belöningen åt Hr Fryxell icke borde gifvas, derföre att den vore Fryxell oväldig, såsom endast en gång tillförene gifven och det för reparation af Riddarhuset. Jag ber, att denna invändning icke måtte inverka på R. o. Adis beslut i denna fråga, ty en skänk, gifven af R. o. Ad. är i och för sig sjelf af så stort värde för den som densamma emoltager, att del är likgiltigt i hvilken form den lemnäs eller för hvad ändamål den förut varit gifven, då den öfverlemnas af R. o. Ad. såsom Riksstånd, och jag är öfvertygad, alt Hr Fryxell ingalunda skall linna detta R. o. Ad:s bevis af dess välvilja hafva förlorat i värde, derföre 2 II, 9 130 Den 15 Januari. att detsamma vid annat tillfälle blifvit lemnadt för annat ändamål. En värd ledamot liar fästat sig vid mitt tillkännagifvande att, ehuru jag ogillade motionens väckande, jag likväl ämnade votera för densamma, och i anledn. häraf får jag förklara, att jag icke anser lämpligt att, sedan motionen beklagligen blifvit väckt, nu afslå den.
N:o 89 anfört, att ”Utsk., som visserligen ej bestrider niotionärernes yttrade mening, om vigten af väl ordnade ränleförsäkrings-, 1 ifFörsäkringsoch lifränle-anstalter, anser likväl, der de pröfvas nyttiga och nödiga, sådana kunna, genom enskildes omtanka och utan någon särskild framställning derom till K. M. till vägabringas, desto hellre, sorn åtskillige sakkunnige män här i landet redan utredt ämnet och om berörde anstalter utgifvit afhandlingar, hvilka kunna tjena till ledning vid inrättandet deraf.” På dessa skäl, och då jag anser, att Staten icke bör inblanda sig i dylika anstalter, eller, på sätt nu sednast är föreslaget, befordra och uppmuntra dem, så anser jag, att 11. o. Ad. gör rättast att bifalla Utsk:s utlåt. N:o 89 och afslå det nu föredragna betänk. Jag anser rättast, att R. St. icke gå in lill K. AI. med något sådant förslag, som Utsk. nu ansett vara lämpligt, emedan jag, dels pä de skäl som jag redan anfört, och dels derföre att jag anser det kunna föranleda till Statsutgifter, tror alt tiden nu alldeles icke är lämplig alt taga dessa frågor under öfvervägande. Skulle IL St. ingå till K. M. med en sådan skrifvelse, som nu är föreslagen, sä borde också ämnet förut något närmare utredas. Detta har icke skett. IL St. böra vara mera angelägne om vigten af de skrifvelser, hvarmed de ingå till K. M., än att inkasta en sådan skrifvelse, öfverlemnande åt slumpen hvad sedermera deraf månde blifva. Jag afstyrker således Ulsk:s förslag och tillstyrker vördsamt IL o. Ad. att antaga Utsk-.s utlåt.
Till förekommande af oinförmälte brott fordras dock ett strängare ansvar än det nu bestämda, hvilket, efter hvad erfarenheten visat, varit föga verksamt; och af denna orsak har Herr Wetterberg, S. G. yrkat skärpning af samma ansvar, med hemställan om icke den som föröfvar åverkan bör dömas förlustig medborgerligt förtroende. Att emellertid denna för stöld nu föreslagna påföljd, här ej kan komma i fråga, torde af det ofvanslående vara klart; och i öfrigt synes strängare ansvar ej lämpligen kunna för ifrågavarande brott bestämmas, än det i lagförslaget utsatta, lämpadt efter de modifikationer i frihetsstraffet, som Utskottet funnit nödiga. 28 Kap. Om brott af Embetsman. Det af Utskottet föreslagna suspensionsstraffet har Utskottet ansett böra tillämpas i 2, 9, 19 och 20 §§. Då det brott, som i 2 § afses, ej härrör af uppsåt, utan blott af försummelse, synes påföljden derför äfven skäligen kunna nedsättas; och ehuru det strider emot 56 Lag-Utskotlels Belänkande, N:o 58. embetsmannens värdighet, att för embetsåtgärder emottaga annan ersättning än den, hvartill han är ovilkorligen berättigad, torde likväl, om så sker, detsamma ej böra medföra förlust af embetet för alltid, då han i och för belöningen ej handlat orätt och dymedelst gjort brott i embetet. Uti 19 § afses visserligen uppsåtliga förbrytelser, men genom vidsträcktheten af denna § kunde den komma att tillämpas på felaktiga åtgärder, hvilka, om än uppsåtliga, äro af en ringa betydenhet; och då 20 § har än större omfattning, ligger deri en tillräcklig anledning att äfven i samma § använda suspensionsstraffet. Då en embetsman ej synes böra straffas, derest han för något godt ändamål uppmanar menniskor till sammanskott, men väl, i händelse det sker för egen vin ning, eller i egennyttig afsigt, är nödigt att sådant varder uttryckt i 10 §, af hvars lydelse man eljest kunde hemta anledning att blottställa embetsmannen för de oegennyttigaste och ädlaste handlingar.
» Det var en gång en ung man, som låg i Upsala och läste juridik. Han ämnade blifva justitieminister sedan. Men så dog hans pappa och lemnade bara skulder efter sig, och så tog den unge mannen sin Mats ur skolan, for till sitt land igen och blef bankbokhållare med hundra kronor i månaden att lefva på. Men i Upsala hade han träffat på en den allra som mest förtjusande seminarist — tyst där och afbryt inte talaren — och hon hade varit nog enfaldig att fatta tycke för och förlofva sig med den unge mannen, och då denne nu såg sig i besittning af en säker inkomst, skref han och bad henne gifta sig med honom, hvilket hon också gjorde och nu hafva de i fyra år lefvat lyckliga och nöjda, fastän hon fått nöja sig utan piga och gifva musiklektioner på köpet. Vin hade aldrig synts på deras bord, förrän mannen en dag kom hem med en hel butelj Lacaves bästa 80 öres sherry och detta för att fira » — här gjorde talaren en konstpaus — » sin löneförhöjning om tre hundra kronor om året, det vill säga tjugufem kronor i månaden på köpet. » Här afbröts han af hustrun, som sprang upp från sin plats och under utropet » ack, så roligt! » lindade sina armar om hans hals och återbetalade den i köket gifna kyssen med flere hundra procents ränta. Han lät sig dock icke bekomma, utan ropade med stark röst: » Till ordningen! » och föreslog därefter en skål för det » förmögna » herrskapet Berglund. Skålen dracks under allmänt bifall, och middagen afslutades under den angenä- maste stämning. &gt;Och nu, min sötaste Elise, » sade herr Tage Berglund, då han, äfvenledes högtiden till prydnad, rökte sin eftermiddagseigarr i salongen, » nu har jag en bön till dig. Jag ville litet mera än med vin och cigarr fira denna dag. Säg mig därför något, som du gärna skulle vilja hafva, men hittills ej ansett dig hafva råd till, och du skall få det till minne af denna 26 april. » » Tack snälla Tage, det är allt en hel hop vi behöfva. » » Inte ' vi ', » afbröt mannen, » utan du, du personligen. Någonting i toalettväg eller så.
SGÖiöbt) » . » 1,355. di:br 114,272. S3i&. tid Si. ©t. Storf. 1862—1863. l:a ©ami. 2:a Sif b. 15 114 Serättelfe om Ijmab i -SRifet ocf) befö 3:o Sitt löneförbättring åt eramineraöe folkolelärare, emot twjja milfor å förfamtingarnaö ftba, inom ttpfala ©tift 3l:br 3,490. Sinföpingö ©fara ©trengnäö SBefteråö 553eriö Sitt nnberftöb för folkolelärare^ aflönanbe åt förfantlittgar, ^wilfa, till följb af mebeHöél)et, ej mäftat betfamma befoga, inom Upfala Sinföpingö ©fara ©trengnäö SBefteråö SBeriö fjernöfanbd ©tift Oi:br 2,875. SSidbp » Sif be mebel, forn för inuewaranbe ftatdregleringdperiob blifroit jiättba titt ilongt. 9?laj|:tö bifpofttion, att amoänbad titt förbättring od) tittf)anbaf)åttanbe af unbermidningdmateriel famt titt unberflöb för ut* gifmanbe af lämpliga läroböcler, bartor m. m. för folfffolornad befjof, tjär en bel blifmit antoänb, od) l)ar Äongl. 3Jtaj:t berjemte åt en fafs funnig perfoit lemnat nåbigt nppbrag att meb unberfiöb af allmänna mebel waber ftflförfTutna fommar företaga en refa titt Sonbon, i änba
Majit nu icke böra förnya omförmälte förslag i den allmännare utsträckning, som genom den förra nådiga propositionen varit afsedd; men deremot har hos Kongl. Majit i betraktande kommit, hurusom redan i äldre tider fråga varit väckt att, med oförändradt bibehållande af de persedlar, hvilka uti grundräntan ingå såsom de hufvudsakligaste, förvandla alla öfriga eller de så kallade småpersedlarne, efter ett visst medelpris, till penningar, som sedan skulle med förut varande penningeräntan sammanslås. Då, efter hvad kändt är, sistnämnde eller de så kallade småpersedlarne, hvilkas förvandling till ett bestämdt belopp i penningar här skulle ifrågakomma, redan nu i allmänhet undergå ringa eller ingen förändring till sitt värde, och liih. till R. St. Maj:ts Nåd. Proposition, N:o 59. desamma för öfrigt lill störsfa delen äro af beskaffenhet att icke kunna in natura utgöras, utan måste med penningar lösas, synes genom en sådan småpersedlarnes förvandling det åsyftade ändamålet — en skstteförenkling —- kunna ernås, om också ej fullkomligt, likväl i hufvudsaklig mån och vida lättare, än genom antagande af någotdera utaf de förut framställda förslagen, helst denna åtgärd hade sin grund uti redan varande förhållanden, och följaktligen någon rubbning af grundskatternas belopp i det hela, vare sig till förlust för kronan eller de skattdragande, derigenom icke vore att befara. Emot denna förenklingsmethod har visserligen den anmärkning velat göras, att derigenom någon skiljaktighet i afseende å antalet och beskaffenheten af de i grundräntan ingående persedlar, skulle komma att ega rum, ej mindre inom serskilda län, än inom olika delar af samma provins: men, utom det att denna skiljaktighet i allmänhet ej torde blifva serdeles betydlig, synes den i allt fall vara af mindre vigt i jemförelse med den fördel, som i flere hänseenden kunde genom en sålunda tillvägabragt skatteförenkling åstadkommas.
— Jemväl hafva Revisorerne genomläst och under öfvervägande förehaft de särskilda Berättelser, som, till följd af det af Rikets Ständer vid sista Riksdag fastställda Reglemente för Banco-Verkets Styrelse och Förvaltning och likmätigt Revisorernes Instruction, blifvit till dem aflämnade, nemligen: af Banco-Fullmägtige, dels om Bankens tillstånd, rörelse och förvaltning i sin helhet, dels ock om förvaltningen af Tumba Pappers-Bruk; af Bankens Comxnissariat, om dess, äfvensom Departemental-Styrelsernes, besörjda förvaltning af Banko-Verkets speciella administrationsgrenar; af Directionerne öfver DiscontVerket i Stockholm samt Låne-Conloren i Götheborg och Malmö, om dessa Discont-Inrättningars rörelse; af Revisions-Commissarien, om den honom tillhörande befattning med Bankens Economie, samt Räkeuskapernes granskning, samt af Bankens Fiscals-Embete, om Bankens rättegångs-ärenden och öfrige till detta Embetes befattning hörande ämnen. Tillika hafva Revisorerne genomgått Banco-Fullmägtiges Protokoll från och med den i Februarii 1834 till och med den i/\ sistledne September jemte de serskilde Protokoll, som, i följd af stadgandet uti i Art. i5 §. af sista Banco-Reglementet, blifvit förde rörande Banco-Fullmägtiges vidtagna åtgärder i afseende på den reela fondens vidmagthållande, äfvensom Cornmissariatets Protokoll öfver de Allmänna Ärenderne och Cancellie-Gommissariernes Protokoll öfver de med Fastighetsoch Odlings-Lån gemenskap ägandc beslut och åtgärder, ifrån och med den i Januarii 1834 till sistlidne Junii månads slut, hvarvid de deruti åberopade handlingar blifvit rådfrågade i ämnen som funnits påkalla någon vidare uppmärksamhet.
ByggningaBalken i nya CivilLag-Förslaget, och Min i ämnet aflåtne nådiga Proposition, skola på allmän bekostnad tryckas, samt 5o Exemplar deraf till hvarje Län afsända?, för att, genom Lä 56 H. 8 Den 7 Januari i f. m. nens HushållsSällskaps försorg, der sådane Sällskap finnas, och i annat fall af Konungens Befallningshafvande, till upplyste och kunnige Landtman samt Stadsboer inom Länen utdelas. Derjemte och för att erhålla än ytterligare upplysningar rörande lämpligheten af berörde Förslag i alla dess delar, hafva HushållsSällskaperne, och der sådane ej äro, Konungens Befallningshafvande, blifvit i nåder anbefallde, alt efter noga granskning af samma Förslag, med deras underdåniga utlåtanden deröfver tidigt före nästa Riksdag inkomma. Jag förblifver Eder, Gode Herrar och Svenske Män, med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. CARL JOHAN. Höglofl. Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan tre qvart till 2 eftermiddagen. In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim. D en 7 Ja n u a r i i e. m. n5 Thorsdageri den 7 Januarii 183o. Plenum klockan half till 6 Eftermiddagen. Föredrogs ånyo ExpeditionsUtskottets den 3i sistlidne December under N:o 3o6 aflåtne, och den 4 dennes e. m. på bordet lagde, Memorial, angående den lill Kongl. Maj:t afgående underdåniga Skrifvelse, rörande regleringen af Allmänna IndragningsStaten; Och fann Ridderskapet och Adeln, uppå derom af Hans Exceuence Herr Gref - ven och LandtMarskalken gjord proposition, att berörde Memorial, som icke erfordrade någon åtgärd af Ridderskapet och Adeln, borde läggas till handlingarne.
S. D. Till Bevillnings-Ulskottet remitterades motioner, väckta: af Herr Lindeström, N:o 162, med förslag till förändringar uti Tulltaxan; af Herr Rinman, F. A., N:o 168, angående förtydligande af Kongl. Förordningen om stämplade pappersafgiflen i vissa delar; af Herr Palander, N:o 194, om nedsättning i postporto—afgift; af Heir Palander, N:o 195, angående Tullljenstemännens sportel-taxa; och af Herr Palander, N:o 196, angående rättighet för Ronneby köping alt, i likhet med städer, tillgodonjuta andel af inom köpingen inflytande algifter för minuthandel med och utskänkning af bränvin. S. D. Till Banko-Utskottet remitterades motioner, väckta: af Herr Paul Berg, N:o 174, derom att försträckning af Riksbankens medel till nya filialbanker icke må ske, innan redan organiserade sådane Banker utbekommit de dem genom Rikets Ständers beslut tillförsäkrade försträckningar; af Herr Wallenberg, N:o 214. dels om anvisande af eli kreditiv, stort två millioner Riksdaler Riksmynt, att al Kongl. Statskontoret begagnas, hvilket kreditiv bör vid hvarje års slut vara till fullo betaldl, med skyldighet för Staten ali för fbegagnad del deraf erlägga 3 procents ränta, och om enahanda ränleberäkning å Riksgglds-kontorets kreditiv å Banken; och af Herr Sundvallson, N:o 225, om åtgärder för myntvärdets consoliderande. Prat.-Utdrag den 1 December 1859. 109 S. D.
4 Hans Excellence Herr Grefven och LancltMarskalken erinrade, att Herr Rosenqvist begärt proposition till bifall å Statsutskottets Memorial, och att, om han ej derifrån afstode, ja-propositionen borde innehålla nämnde mening. 65 H. 3* 36 Den 8 Mars f. ra. Herr von Hartmansdorff': Om första voteringen blir om bifall eller afslag, anser jag Herr Crusenstolpes och Herr Friherre Silfverskjölds meningar äfven böra, genom särskilt förbehåll, inflyta i endera af propositionerna, hälst i nej-propositio)ien. Herr Crusenstolpe: Jag instämmer i detta afseende helt och hållit med Herr von Hartmansdorff. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att den af Herr von Hartmansdorff föreslagne Nej-proposition syntes mindre lämpelig, emedan de Ledamöter, som önskade bestämdt och rent afslag å StatsUtskottets Memorial, i sådant fall icke erhöllo tillfälle att få uttrycka deras opinion. Hans Excellence trodde således, för dess del, det vara nödvändigt att först bestämma contra-propositionens innehåll, i hvilket afseende Hans Excellence hemstälde, om Ridderskapet och Adeln behagade antaga Friherre Silfverskjölds förslag till contra-proposition. Herr Hjerta: För min del skulle jag tro, att första voterings-propositionen bör blifva, att den som vill det contra-proposi? tionen skall innefatta afslag å Memorialet voterar ja, och den som vill att contrapropositionen skall innefatta villkor om någondera af Herrarne Silfverskjölds och Crusenslolpes förslag, voterar nej. Jag kan ej Den 8 Mars f. m. frångå att yrka afslag, emedan jag anser att hela hemställan hör afslås. Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf: Uppkommen under discussionen kan jag ej berömma mig af att äga full reda på ämnet. Jag kan likväl icke undgå att anmärka det besynnerliga förhållande, att de, sorn vilja vara sparsamma med medel, yrka afslag å memorialet, då likväl just sparsamhet är memorialets afsigt.
Ett af Lagsamt allmänna Bcswarsoch Oeconomiä-Ntstotken öfwer vice Talemannen ^on ^onslong motion, angäende försäkrandet af arrende conrracker, a hwilken motion, Ukstolren anfelt sig icke kunna tillstyrka bifall. Ett ' Den y Julii - 2kg Ett ifrän Stals-Mfkottet af den 12 Julli öfwer Profesioren Uorssells förslag om tillörning i den Carlbergs Krigs Academie anflagne Stat. samt utwidgande af berörde inrättning: anförandes Utskottet de flät ä hwilka der fett sig icke kunna ä dessa förflag tillstyrka bifall. Ett ifrän Stats-Utskottet af den 12 dennes rörande medels anfläende till förbättrande af fiflfängsten i Catregakt: förmälandes Utssotret sig anse all sräga härom sörfalla enar twänne Rr-s Ständ genom ogillande af Oeconomiä-Utstottets betänkande i detta ämne afflagit det fökce biträdet af Statens medel. Ett ifrän Stals-Ulskottet af den ,2 Julli i anledning af hos hedcrwarda Bonde-ständet wäckt fräga om Cassern byggnader i Carlscrona: tillstyrkandes Utskottet i brist pä urwägar kill något särskilt anflag, den underdäniga önstan till Hans Maj:t alt erforderlig Cistern byggnad derstädes sä snart sig möjligen göra säter, kunde blifwa utaf de kill förswars weckel be.viliad medel upförd och inrättad. Etk ifrän Banco-Urffotket af den § Julii öfwer Assessoren Lars ^rokenii memorial om en till 200,000 Riksdaler tillökc försträckning af Banquen till Manufaktur discomen, hwitket uppå anförde skäl till Riksens Sränders godtfinnande öfwerwerlämnas.