Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men i detsamma störtar han till marken bedöfvad af ett kraftigt slag i hufvudet; och en ung svensk officer skyndar fram till den af förskräckelsen afdånade flickan. Vid hennes åsyn stod han som förstummad. Han ville ej tro sina ögon. »Hertha!» utropar han. Hon uppslog sina ögon. »Fabian, min älskling!» »Och du, usle bof!» säger Fabian och sparkar till den nu uppvaknade banditen. »Jo du är mig just en ljus fogel. Först vill du locka folk att desertera, och sen rån och mord på öppen landsväg. Gå usling och tacka din Gud att jag ej krossar dig.» Med en ursinnig blick försvann bofven, mumlande: »Ah, min stolte Fabian, jag skall nog finna dig.» Med glädjedrucken blick vände sig Fabian till Hertha. »Men hur kan det komma sig att jag finner dig här i Liffland i stället för hemma hos vår fader?» »Jo,» svarade Hertha. »Han har nyligen ärft ett stort slott här och vi ha nyss flyttat hit. Kom så gå vi till slottet!» »Ja, det göra vi!» Och arm i arm vandrade det unga paret upp till Petterssons ärfda herresäte. I det gamla slottets stora sal satt gubben Pettersson då Fabian och Hertha inträdde. Efter att på sina knän ha uppsändt en brinnande bön och tack för sin räddning omfamnade Fabian och Hertha den gamle. »Nu,» sade gubben, »har jag något att säga er, barn. Det är i dag Herthas tjugonde födelsedag. Det är tid att uppfylla min ed.» »Fabian, älskar du Hertha?» En blick blef hans svar. »Och du Hertha, älskar du Fabian? Äfven här en blick till svar. Det var tillräckligt. »Nåväl, mina barn, i skolen få hvarandra – men först vill jag för er bikta mitt brott. »Brott!» utropade Fabian och Hertha på en gång och blefvo dödsbleka. »Ja, brott! Och i skolen få veta hvarför jag aflagt den hemska eden: att Fabian inte fick gifta sig med någon annan än Hertha.» Och gubben började med stapplande röst sin bikt:
Ingenting bindrar, att, med lika frihet, skeppsfarten på samma sätt i Bohus län skulle utbilda sig till folknäring. Beviset finnes i redan befintliga data. Bohuslänska bondskepparne, som få befara Norrige och Danmark, verkställa största delen af Fredrikshalls och Fredriksstads, och äfven någon del af Drammens trädvaru-utförsel till Danmark, och man har äfven exempel, att, då man i Norrige icke så noga undersöker, på hvilka länder dessa skeppare äro berättigade att segla, de begagnats för utförsel af trädvaror från Norrige lill Frankrike, en frakt hvartill de icke äro berättigade till i Sverige. Också verkställes det Bohuslän så nära belägna Götheborgs hela trädvaru-utförsel nästan uteslutande med Norrska fartyg, hvaraf på det hela omkring 50,000 läster årligen användas för Tillförsel af Svenska trädvaror lill Frankrike, England, Holland och Belgien. Jag ber Ståndet om ursäkt, att jag tillåtit mig denna frän den egentliga frågan afvikande digression, men då ämnet var bragt å bane af en annan talare, har jag trott mig böra begagna tillfället att anföra hvad jag nu haft äran yttra. Beträffande det nu under föredragning varande betänk., får jag på anförda skäl tillstyrka bifall derå, med den af PresteSt. beslutade förändring; men då jag inser hela viglen att mildra de olägenheter, som lill en början måste uppkomma af upphörandet af Finska fartygs begagnande till den ifrågavar. kustfarten, anser jag mig böra i samband härmed väcka den motion, att 10,000 r:dr måtte anslås dels såsom lån och dels såsom understöd åt de personer, hvilka inom de norra länen under loppet af åren 1845 och 1840 bygga och utrusta fartyg, tjenliga att föra trädvaror till Stockholm. Hr Gripenstedt, Joh. Au g.: En värd talare har fästat särdeles vigt derpå, att de som i första rummet borde känna behofvet af den omtalta rättigheten, nemi. Stockholms handlande, hafva ansett densamma böra fortfara. Det är visserligen sant, att dessa kunna bedömma frågan med sakkunskap, men dervid är dock^ett litet item att iakttaga, nemi. om de äfven äro opartiska.
Hvilket dock allt till II. R. o. Ad:s närmare ompröfning vördsamt öfverlemnas. Stockholm d. 25 Fehr. 1845. På RiddarhusUlskottets vägnar: S. A. Sandels. W. F. Dalman. II. R. o. Ad. åtskildes kl. J till 3 e. m. In fidem protocolli, silbert Munck. Lördalen den 1 Mars 1845. Plenum kl. 6 e. m. Justerades 5 prot.utdr. för denna dag f. m. Föredrogs Bevilln.Utskts d. 26 sisth Fehr. på bordet lagda utlåt. N:o 26, i anledn. af gjorda anmärkn:r vid betänk. N:o 12, aug:de lull be vi I In i ngen. Detta utlåt, företogs punktvis till afgörande. Mpotheksvaror; Bleckslagarearbeten, ej specificerade; Broderade arbeten, andra slag; Böcker. I fråga om dessa artiklar blef Otsk:s utlåt, af R. o. Ad. lagdt till handlingarne. Glas; buteljer, burkar och flashur (kurafiner härunder ej inbegripne). Utsk:s i afseende på rubriken buteljer, burkar och flaskor gjorda hemställan bifölls. Den 1 Mars e. m. 439 1 Fönsterglas. Frih. Palmstjerna, Nils Fredr.: Det motiv, som Utsk. anfört för afslyrkande af den föreslagna tullberäkningen efter vigt, saknar, efter mitt förmenande, all verklig grund. Ingenting i verlden är lättare, än att för hvarje vara fastställa en s. k. tara, utgörande skillnaden emellan bruttoocb netto-vigten. Sådant sker ju öfverallt i mångfaldiga länder. Alldeles icke är det nödigt, alt företaga dessa vidlyftiga operationer, hvarom Flsk. i sitt betänk. talar. Jag yrkar afslag å denna del af Ulsk:s hemställan. O Frih. Åkerhjelm, Joli. Carl:
Kammar-Kollegierna uti här ofvan omförmälda utlåtanden utredt, ansett någon förhöjning i den nu till svaga rotar i berörde provins utgående ersättning ej böra ifrågakomma. Beträffande åter den af Rikets Ständer i sammanhang härmed omförmälda frågan om rotehjelp för svaga soldatrotar »vid andra regementen», hvilka dock icke uppgifvits, har Kongl. Majrt, vid de af Kollegierna anförda förhållanden, funnit någon allmän undersökning om svaga rotar icke vara af omständigheterna påkallad, samt denna fråga alltså för närvarande icke till någon Kongl. Maj:ts åtgärd föranleda. Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. CARL,. ./. M. Björnstjerna Kongl. Maj:ts Nåd. Skrifvelse J\fl 87. 7 Utdrag af Protokollet Öfver Landtförsvars-Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen uti Stats-Rådet å Stockholms Slott den 24 Januari 1860. Närvarande: Hans Excellens, Herr Justitie-Statsministern, Friherre De Geer. Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes ärendena, Friherre Manderström. Statsråden: Wallensteen, Gripenstedt, Almqvist, Ehnemark, Herr Grefve Hamilton, Lagerstråle, Björnstjerna, Malmsten. Departements-chefen, Stats-rådet Björnstjerna, uppläste till justering ett, på grund af förut fattadt beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer angående väckt fråga om förhöjning i ersättningen till svaga soldatrotar. Kongl. Maj:t täcktes, uppå StatsRådets underdåniga tillstyrkan, i nåder gilla berörda förslag, sådant det finnes detta Protokoll bilagdt, samt förordna att i öfverensstämmelse dermed nådig Skrifvelse skulle till Rikets Ständer aflåtas. Ex protocollo J. A. Jadrén. STOCKHOLM, TRYCKT HOS JOH. BECKMAN, 1860
Emedlertid, och då ej mindre, på det tvekan icke måtte kunna uppstå, i huru vidsträckt raon den ifrågavarande Fattig-försörjningen må komma att af Staten bekostas, än ock för att bereda de orter, som, i följd deraf, att Garnizoner der blifvit förlagde, bora åtnjuta understöd af Staten, tillfälle att af sådant understöd komma i åtnjutande, angeläget är, att medel för detta ändamål af Rikets Ständer anvisas, anser Utskottet sig böra i sådant afseende afgifva yttrande. Enligt hvad senast fastställde Riks-stat utvisar, finnes på 6:te Hufvud-titeln uppfördt ett årligt anslag till allmänna fattigvården i Stockholm och landsorterne af tillsammans 6,o43 R:dr 8 sk. B:co, Utskottet har med afseende derå, att, innan frågan om nu omförmälde Fattigförsörjnings bekostande af Staten hunnit att undergå den närmare pröfning och utredning, hvarpå Kongl. Maj:t kan, i anledning af Rikets Ständers deröfver fattade beslut, grunda en Nådig framställning, rörande framtida Stats-anslag för fyllandet af detta behof, en så vidsträckt tolkning af Statens förbindelse att öfvertaga ifrågavarande Fattigvård, som den, hvartill ordalydelsen af 23:dje §.
Banco-Fullmägtige till Utskottet i dag afgifvit, innehåller: att elden straxt efter kl. 4 på morgonen, och sedan Bruks-folket nå Bih. till Riks. St, Prot. 1828, 1829, ff:te Samt 2 B, i aldra Häftet. i Banco-V(skottets Memorial No $4- got öfver en timma arbetat i berörde Verks först varit synlig genom ett af fenstren till nedra vinden dersammastädes, och derefter så hastigt gripit omkring sig, att alla vidtagna släcknings-anstalter, för att rädda huset eller några af de å vinden befintliga materialier, varit fruktlösa; dock att genom Arbetarnes bemödanden, i förening med ett lugnt väder, eldens utbredning till något af de närbelägna husen blifvit hindrad; att, efter hvad som kunnat utrönas vid det förhör ä stallet, som anställdes af den bland Banco-Fullmägtige, som bar sig uppdraget speciela inseendet öfver Tumba PappersBruk , Öfverste-Lieutenanten och Riddaren Hjertahvilken, efter erhållen underrättelse om den derstädes sig yppade eldsvåda, genast afresté dit, finnes ingen annan anledning till eldens uppkomst, än antingen genom en springa på skorstenen eller på muren vid Öfra eldstaden under koppar-beklädnaden, hvarigenom eldgnistor möjligtvis uppstigit och itänd t en nära vid trossbotten varande panelning; och att, ehuru den nedbrännda byggnaden, med inventarier, var brandförsakrad till 38,55o R:dr Bro, Bankens förlust dock blifver betydlig, derå BancoFullmägtige icke annu varit i tillfälle att kunna meddela någon Uppgift, innan berättelsen öfver den af Domhafvanden i orten förlidne gårdag företagna undersökning Banco-Utskottets Betänkande IV.-o SS. 3 hunnit inkomma, samt nödiga förslag öfver de förlorade Inventariernas värden blifvit upprättade.
I afseende på domkapitlets organisation stadgar 1 § af 1687 års ofvanåberopade förordning angående rättegången uti domkapitlen: att i Upsala domkapitel presiderar Erkebiskopen, och hans assessores äro professores theologi®; att sammaledes på andra orter, der akademier äro, presiderar Biskopen och professores theologi® äro hans assessores; att uti andra Biskops-dömen presiderar Biskopen och hans ordinarie assessores äro kyrkoherden uti domkyrkan och lectores; att Biskoparne kunna, när nödtorften kräfver, kalla flere skicklige män sig till råd och hjelp; att dervid måste aktas, att lektorerne eller rectores scholm icke hindras de stunder, som de böra läsa och undervisa ungdomen; att uti Kongl. Maj:ts Hof-konsistorio är Kongl. Maj:ts Ofverhofpredikant preses och har till bisittare Kongl. Maj:ts hofoch lif-gardiessamt artilleriets predikanter; och att uti Stockholms Stads-konsistorio presiderar Erkebiskopen, när han är tillstädes, men eljest kyrkoherden uti stora kyrkan, sorn är ordinarie preses, hvilkens assessores äro alla pastores uti hufvud-kyrkorne i staden och på malmarne; varande genom Kongl. Brefvet den 13 Juli 1799 dessutom förordnadt att lectores både clerici och laici skola såväl uti eccliseastique sorn sholee-ärenden Lag-Utskottets Betänkande M 66. 3 ega säte och stämma uti konsistorio; hvarjemte, enligt serskilda stadgar, pastorenne vid Tyska och Christinae församling i Götheborg och Skeppsholms församling i Stockholm ega rätt till säte och stämma, de förre i dom-kapitlet i Götheborgs stift och de sednare uti Hof-konsistorium. Om än omförmälda organisation, efter hvad de, med anledning af ifrågaställde förslag, afgifna yttranden antyda hittills i allmänhet varit för ändamålet tillfyllestgörande, lärer man likväl ej kunna förneka sanningen af de anmärkningar, hvilka motionären deremot framställt.
"ge Herr Faders ömhet och omvårdnad för 'Dess Person och förmoner, uti den Nådiga "Proposition, Hans Majit under den 23 sistlid ”né December, till Riksens Ständers Stats-Ut"jkott aflåtit om bestämmande af 600,000 Francs J'i Metalliskt mynt, af den årliga ersättnings-; "summa af 200,000 Ridr Banko, som, vid 1815 Stats-Utskotlets Bétänkandin'. 423 ”års Riksdag, blifvit Kongl. Majit och Dess Ef» ”tertiädare på Svenska Thronell, tillslagen. 51 Dä likväl Kongl. Majit, af de flere oum”gSnglige utgifter, sorn kräfva Nationens bidrag, ”likaså litet vid detta , sorn vid hvarje annat ”tillfälle, dä en enskild uppoffring å Dess sida, ”kan bereda Fäderneslandet någon förmon, ett ”ögonblick tvekar, att gifva ett sådant efterdö”rne af sjelfförsakelse, har Haris Majit hänne» ”deist velat återtaga Dess Högsalige Herr Fa”ders ofvanberörde Nådiga Proposition , nied. ”hvilken således all , till äfventyrs redan af ”Riksens Ständers Stats-Uiskott vidtagen åtgärd, ”må förfalla. ”Kongl. Majit gör Sig förvissad, att Stats”Utskottet nf detta Hans Majits Nådiga Beslut, ”endast skall hämta en förökad anledning, att, ”under en lugn pröfning af Rikets. tillgångar ”och behof, genom Sine anslag bereda Kongl. ”Majit en möjlighet, att, för framtiden, bevara ”de förra och uppfylla de sednare”. ”Kongl. Majit förblifver etc. ”CARL JOHAN ”G. af Wetterstedt' Då, i följd af detta sednare Kongl. Majits Nådiga förklarande, någon åtgärd i ämnet icke är att vidtaga, har Stats-Utskottet endast skolat till Riksens Höglofl. Ständers kännedom vörd ■' samligen anmäla hvad sålunda förekommit; Och lära Riksens Höglofl.
Pag. 3j. acpde Yoterings-propositionen är godkänd af Borgareoch BondeStånden; hvaremot Ridderskapet och Adeln ogillat berörde proposition, med förklarande, att i detta afseende må förblifva vid hvad hittills stadgadt varit; och Preste-Ståndet, enär Ridderskapet och Adeln samt Presteoch Borgare-Stånden deruti instämt, att besvär öfver Pröfnings-Comiteens beslut må, så väl af kronans ombud, som den skattskyldige, anföras, men endast skilja sig deruti, att Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet ansett dessa besvär böra, såsom hittills, ingifvas lill Kammar-Rätten, men Borgare-Ståndet hos Kongl. Maj:t, funnit att, då frågan icke inverkar på bevillningen, ulan endast rörer det reglementariska, det må voterings-propositionen förfalla, och i denna del så mycket mer förblifva vid hvad nu Bih, till R, St. 3 Sami, I dfd, 30 Haft, 2 Bevillnings-Utskottets Memorial N;o 39. gällande Bevillnings-Förordning innehåller, som 2:ne Stånd här stannat emot ett.
Inom Banco-Utskottet har uppmärksamhet blifvit fästad å de flere olägenheter, som för Allmänheten understundom uppkomma deraf, alt åtskilliga Assignanter i det längsta uppskjuta med sina räkningars collationer!ng, genom hvilken underlåtenhet, enär de emedlertid ingående Assignationer ej i Banken accepteras, Låntagare i Banco-Disconten, som äro bosatta i orter, der, vid varuförsäljningar, sällan andra penningar än Assignationer stå att erhålla, nödgas stundom erlägga öfverränta, stundom ock, i händelse af de så kallade respit-månadernas utgång under tiden, till fullt belopp infria sina Lån, hvadan det förslag blifvit vackt, att, lill förekomman - Banco-Utskottets Memorial N.o 128. a5 de af dylika olägenheter, hvarje Assignant mätte förpligtas att hålla sin räkning med Banken i det skick, att Assignalionernas innehafvare städse må kunna påräkna valuta af Banken, eller åtminstone, att collationering af dessa räkningar må hädanefter vara verkställd till den dag, i början af hvarje år, då Banco-Disconten emottager Documenter för omsättningar af Lån, vid äfventyr för Assignanten att, i motsatt fall, anses lika med den, som, utan egande behållning, assignerat på sin räkning med Banken. Banco-Utskottet, som häröfver hört ej mindre Herrar Banco-Fullmägtige än Bankens Commissariat, har visserligen insett så väl svårigheten för Assignanterne, som omöjligheten för Vexel-Banco-Kamererarne, att, i förening med deras öfriga, högst trägna dagliga göromål, efter ett tilländagånget år, på kortare tid än inom påföljande Januarii månad , verkställa collationering af något öfver 3oo Räkningar, innehållande tillsammans mer än 3ooo dubbla folier, till hvilket antal nästlidet års Vexel-Banco-Räkningar uppgått, meri har derjemte funnit de från dessa förliållan - Bih, till Riks. St.
Fabrikerne skulle stå i fara genom detta förhållande, borde deras fall visserligen vara helt nära, i anledning af den mängd lurendrägade varor, som nu nyligen åtgått för högtidligheternes skull. Man kan bruka varor af utländsk tillverkning, utan att Fabrikerne derföre falla; ty huru mycket Fransysk! och Engelsk Kläde har icke blifvit anvåndt till den mängd af uniformer och råckar som till dessa högtidligheter blifvit förfär-i digade. J»g Den 28 Junii r, rn, Jag vill ej uppehålla Ridderskapet och Adeln med besvarande af de anmärkningar, sorn af några få Ledamöter blifvit gjorda emot Be. tänkandet, ehuru jag uppteknat dem i sådant ändamål, hälst redan så mycket är ordadt i detta ämne, att hvad jag skulle yttra, förmodejigen ej lärer åstadkomma någon förändring i den öfvertygelse , hvilken troligen redan hunnit stadgas hos en och hvar. Jag slutar således, och får blott äran tillägga , att Utskottet aldrig haft för afsigt, att på minsta sätt ingripa, i de rättigheter, hvilka i denna fråga äro Konung och Ständer genom Grundlagen förvarade. Herr Morath, Anders Wilhelm: Jag skall icke, då sa mycket blifvit i detta ämne taladf, länge upptaga Bidderskapets och Adeina dyrbara tid. Det är ej för hufvudfrågan som jag begärt ordet; hvad den angår vill jag blott förena mig med Friherre Skjöldebrand; men det är för att lemna en upplysning rörande en af Herr Ribens många och vidsträckta anmärkt ningar, i afseende på Herr Stats-Secreteraren af Klintbergs yttrande. Herr Riben anser Consulerne böra betraktas såsom vanlige Tjenstemän af Staten lönade* och att deras uppgifter om varuvärden^ å de Orter, der de residera} borde tagas såsom ofelbart tillförlitlige. Jag bör, såsom Embets - Ridd, o. Ad. Prot. V. Band. 46.
Fångvården blefve utomordentligt lättad och försäkrad, när arrestanterne kunde ombord på ett fartyg slutas inom galler under sjelfva transporten, och vexlande, alltid befinnas uti synbart deltagande i forslingsbesväret. 7:0 Efter denna plan blir det lättare än någonsin att sammanföra arrestanter i förhållande till deras moraliska beskaffenhet, och derigenom bör det äfven låta sig göra att i hufvudsaken tillfredsställa Herr Hammarskjölds, wdao.de Den 12 Felmiaril, denärer, utan att minska den executiva kraft som synes vara ett nödvändigt villkor för cre. ditens tillvaro. 8:0 Fångskjutsen och mångfalldiga nu tryckande olägenheter dervid, skulle äfven i betydlig mohn vidkännas en önskad lindring genom arrestanters emottagande vid närbelägne lastage-platser o. s. v Når desse förhållanden blifvit utvecklade och satte i verkställighet, förefaller ej heller svårt, att i en slags fortsättning af samma plan, anvisa nyttig sysselsättning åt arreslanter på den tid af året sorn vattnen äro tillfrusna; men jag anser mig änou böra innehålla dermed för att ej draga uppmärksamheteD ifrån den framställning jag gjort, enär denna i alla fall utgör ett serskildt helt företag, utan att innebära någon annan ofullständighet, än en fördelaktig möjlighet till utsträckning. Af de anledningar sorn här äro gifne i sammanhang med Herr Ehrenborgs på förmiddagen gjorde förslag,anser jagmigkunna hoppas att de patriotiska ändamål, hvilka åsyftas, ej mindre uti Herr Grefve von Engeströms 2:ne förut till Utskott remitterade Memorialer. än uti de framställningar af ämnet, som i dag förevarit, hufvudsakligen skola vinnas, med undgående af de olägenheter, som möjligen torde vid utförandet, vara från samma idecr oskiljaktige. 3i4 Den lä Februarii.
Utskottet har icke förbisett, alt, då för den till indelningshafvare anvisade ränteoch kronotionde-spanmål, forsellön skall erläggas, vederbörande räntegifvare kunde tillförbiudas atl, äfven sedan indelningarne blifvit lill Ki onan indragna, vidkännas enahanda åliggande; men då, enligt numera gällande stadganden, någon forsellön icke godtgöres för Kronans beha line afradsoch lionde-spanmål, samt den föreslagne förändringen med indelningarnes indragande till Statsverket åsyftade, att de jordegare, hvilkas räntor och tionde-spanrnål äro anordnade, icke malte vidkännas andra åligganden, än om de varit Kronan beli Silne, och således i detta afseende jemlikhet emelian alla skattskyldige beredas, har Utskottet ansell skäligt vara, att, äfven för förstnämnde räntor och tionde, sedan de till Kronan ofvergått, någon forsellön icke erlägges, hvartill kommer, att, i motsatt fall, skillnad i alla räkenskaper skulle göras emellan hvad som hittills varit Kronan behållet oell hvad hädanefter komme att indragas; och synes elen uppoffring, som, genom medgifvande! häraf, skulle uppkomma, icke vara större, än alt densamma, för vinnande af berörde ändamål, bör af Statsverket vidkännas. Roligheten af erinran att lösnings-prisens bestämmande för 5 år i sender skulle strida emot y5 §. Regerings-Formen kan Utskottet ingalunda medgifva, enär berörde åtgärd icke förändrar den i nämnde §. omförmälde årliga markegångs-sätlning oeh Rikets Ständer således otvifvelagligt måste vara berättigade att bestämma, i hvad ordning markegångsprisen skola tjena till grund för persedel-räntornes lösande.
För Malm, rå och osmält, i införsels-tarifen ej specificerad, hvilken artikel nu är till utförsel förbuden, hafva kommitterade föreslagit att, med detta förbuds upphäfvande, utförsels-tullen bestämmes till 25 öre per centner. Då Utskottet anser näuinde tullsats, jemte de kostnader, hvarmed transporten af denna tunga vara alltid måste vara förenad, fullt betrygga mot hvarje sådan utförsel deraf, som kunde för landels egna förädlingsverk innebära någon våda, får Utskottet tillstyrka, att, i enlighet med herörde af Kongl. Majit godkända förslag, förbudet alt utföra rå och osmält, i införsels-tarifen ej specificerad Mal m, må upphöra och i stället utförsels-tull af 25 öre per centner artikeln åsättas. 1 öfverensstämmelse med kommitterades och Kongl. Majits förslag, tillstyrker Utskottet att metaller, sammansatta, oarbetade, alla slag, samt skrot och gammal och Bevillning s-Utskottets Betänkande Jfå 10. 57 mal och brukad metall, sammansatt, alla slag, må vid utförsel vara tullina; äfvensom att Spillning, affall och spån, ej specificerade, må vid utförsel befrias från tull. i afseende på artikeln Trävaror vid utförsel hafva kommitterade föreslagit, att »virke, oarbetadt, sågadt eller tillhugget:
— Men då denna bevillningsgrund numera, genom dess vid flere Riksdagar förnyade stadgande, erhållit ett slags häfd, hade, efter ruin åsigt, den af Utskottets 1 ;sta Afdelning tillstyrkte bil 1 ighetsåIgard bordt antagas, att föreslå undanlag från denna be•villning, så ofta de ifrågavarande fullmagterna äro förenade med verklig tjenstgöringsskyldighet för Statens räkning; — och för den händelse, att man icke velat erkänna rättvisan af ett dylikt undantag, bade man åtminstone bordt förkorta den i 3:dje momentet bestämda tid till en månad, hvarigenom embetsoch tjenstemän, sorn antingen äro alldeles lönlöse eller njuta lön, svarande mot lägre grad, än den, hval i de äro pligtige att vid påfordran tjenstgöra, åtminstone i vissa fall befriats från erläggande af årlig bevillning för en fullmagt, som i alla fall ålägger dem en, i förhållande till tillgångarne, ofta kostsam tjenstgöring.’' Bevill ninn*;-Utskottets Betänkande, N.o 11. 35 Ut i denna reservation instämde; Herr Roos, Jonas Emanuel, och Jöns Ersson, i fråga om bevillning af arbetsfolk; Herrar Aminoff och J. von Kock, angående bevillning för caracters-fullmagter. Herr Friherre Oxenstjerna, Carl: ”Af sjukdom förhindrad afgifva motiverade reservationer emot Höglo!].