Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Lenmades utan anmärkning. 8 109. Första och Iredje momenten lenmades utan anmärkning, men vid andra momentet förklarade Ståndet, såsom dess gemensamma tanka, att, i stället för orden: fortfare den förra Bevillningen intill påföljande års Lagtima Bihsdag, skola införas dessa ord: fortfare den förra Bevillningen intill slutet af del är, under hvilket Rikets Ständer ny bevillning till bestämdt belopp sig åtaga. Lenmades utan anmärkning. § 11. Andra momentet lenmades utan anmärkning, men vid första momentet förklarades, såsom Ståndets gemensamma tanka, att efter orden: Urtima Riksdagar i delta moment skola tilläggas dessa ord: sä vida ej Konungen nija val förordnar, och att den andra meningen i detta moment må begynnas med ordet: valen, i stället för dessa ord: dessa val. 614 Prot.-Utdrag den 11 Augusti 1860. §§ 14, 17 och 21. Lemnades utan anmärkning. § 22. Hänvisades åter till Konstitutions-Utskottet, med den af Ståndet förklarade gemensamma tanka, alt § 22 bör till lydelsen omarbetas, för att ställas i öfverensstämmelse med Ståndets beslut, angående R. 0. 11 §, 1 mom. § 23. lemnades utan anmärkning. § 25. Lemnades ulan anmärkning. § 82. Förslaget, alt denna § må utgå antogs att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag. -* S. D. Föredrogs å nyo Banko-Utskotlets Memorial, N:o 33, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, i fråga om användande af upplupen, odisponerad Banko-vinst. Voterings-propositionerna godkändes. S. D. Föredrogs ånyo Utdrag af Höglofliga Ridderskapet och Adelns Protokoll den 1 uti innevarande månad, hvilket innehöll ej mindre nämnda Riks-Stånds beslut, i anledning af Sammansatta Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, N:o 11, öfver väckta motioner om förändring i vissa delar af Kongl.
Konungen efter företagen resa utöfver tolf månader ur riket blifver, sammankalle Regenten eller Stats-Rådet, då det Riksstyrelsen förvaltar, genom öppet påbud Riksens Ständer till allmän riksdag och läte kallelsen inom femton dagar efter berörde tids förlopp uti hufvudstadens kyrkor samt skyndsamligen i de öfrige delar af riket kungöra. Sedan Konungen derom underrättad blifvit, men han ändock icke till riket återkommit, tage Riksens Ständer den författning om rikets styrelse, hvilken de nyttigast finna. § 95. Om emot förmodan Regenten eller Stats-Rådet underläte att i de fall, föregående 91, 93 och 94 omförmäla, Riksens Ständer genast sammankalla, dä åligge aet ovilkorligen Riddarhus-direktionen, Domkapitlen i riket, Magistraten i hufvudstaden samt Landshöfdingarne i länen, att. genom offentliga kungörelser, underrättelse härom meddela, pä det val af Riksdagsmän, der sådana val ega rum, genast må kunna anställas, och Riksens Ständer sammankomma, att deras och rikets rätt iakttaga och skydda. Sådan riksdag öppnes å Femtionde dagen efter den, dä Regenten eller Stats-Rådet sist bort kallelse dertill i hufvudstadens kyrkor låta kungöra. Riksdags-Ordningen. § 4. I händelse Konungen, efter företagen resa, utöfver tolf månader ur riket blifver, sammankalle Regenten eller Stats-Radet, då det Riks-styrelsen förvaltar, genom öppet påbud, Riksens Ständer till allmän riksdag, och late kallelsen, inom femton dagar efter berörde tids förlopp, uti hufvudstadens kyrkor, samt skyndsamligen i de öfriga delar af riket, kungöra. § 9. I de fall, då Konungen eller Regenten eller Stats-Rådet sammankallar Riksens Ständer fastställes tiden till riksdagens begynnelse efter tretionde och inom femtionde dagen frän den, då kallelsen blifvit i hufvudstadens kyrkor kungjord. § 10.
73 utgjord skulle i stället för Wiskeryd blifva Capellans-boställe, 4 R:dr 38 sk. 74 r:st., eller enahanda belopp, som kapellanen hittills af Wiskeryds hemmansränta innehaft, mätte honom tillgodokomma med jordeboksränta, i penningar och ränlepersedlar, tillsammans 2 R:dr 47 sk. 6 rst., samt hemmantalsränta, likaledes under särskilda, af kollegierne uppgifna titlar, tillhopa 1 R:dr 39 sk. 1-Jr:st., hvaremot öfriga räntan af berörda hemman och utjord med 6 R:dr 44 sk. 34 rst. specie borde af kapellanen årligen efter förvandling och markegång till kronan utgöras: äfvensom att af Wiskeryds hemmansränta 12 R:dr 25 sk. 2f rst. specie, hvilket hemman i stället för Rjärstad med utjorden skulle blifva trumpetareboställe, 11 R:dr 2 sk. 104 rst., eller enahanda belopp, som förut af Bjärstads hemmans och utjords ränta trumpetaren tillkommit, måtte under indelningen inbe^ gripas, och återstoden af Wiskeryds hemmansränta, 1 R:dr 22 sk. 4 rst. specie, med 38 sk. 4 rst. i jordeboksränta uti penningar och dagsverken samt 32 sk. uti hemmantalsränta, såsom ett löningsöfverskott, af indelningshafvaren eller Regementets lönefond, för hvilken bostället disponeras, till kronan hvarje år behörigen utgöras och redovisas; hvarförutan kronobonden, påförd hemmanet Wiskeryd till ett belopp af 3 tunnor spanmål och Bjärstad med tillhörande utjord till 3 tunnor och 4 kappar, borde för hemmanen och utjorden oförändrad utgöras samt hemmanen, så lill byggnader som stängsel och häfd, af vederbörande i laggildt stånd allcmnas.
Sedan Ädelforss så kallade Guldverk under större delen af det Adertonde Sedet *) varit. drifvit för Kronans räkning med dess icke obetydliga förlust , bortarrenderades det genom Contract «f den 27 Mars 1801 på 30 år till Bergmästaren Anton Svab. I kraft af detsamma öfverlemnades till honom Guldverket med samma Frioch Rättigheter Kronan det innehade, tillika med alla för Guldtillverkningen befintlige Verk och Inrättningar, samt En Kniphammare, En Husbehofs» såg, Gyafors Tullmjölqvarn, dispositionen af Kibbe Tullmjölqvarn, inköpt med enskihe personers frivilliga tillskott, under vilkor att Räntan af qvarnen, Tjugu tunnor Spanmål, skulle användas till understöd för fattige och ålderstegne Grufarbetare; Alla till Guldverket hörande Egor, samt under detsamma lydande Sex och ett halft hela Mantal af åtskilliga naturer. Under samma Arrende åtföljde Pauliströms Bruk, bestående af Masugn, Stångjernshammare med en Härd, Femtio Skeppunds årligt smide och Femtonhundrade Skeppunds Undersmide, En Kniphammare, Fem Spikhamrar, Sågoch Mjölqvarn samt Bruket underlydande Två och tvåfemtedels Hemman , uppå hvilkas tillika med de under Guldverket lydande Hemmans-egor Tju gutvå större och mindre Torp äro belägne. Eikaledes inträdde Arrendatorn i Kronans rätt till tjenstbarheter af kolning och dagsverken, dem icke allenast KtonoHemmanen i Alsheda, De första Mslmstreken upptäcktes år 1738 af Bergs Rädet Svab, och ifrån år 1743 drefs Verket för Kro nans räkning. justitia? Om&udstrt. EmbetsBerdttelsir. 2$ g Skede, Ökna, Vetlanda * Skirö och Lemnhults Socknar ansågos skyldige att till Guldveikét ut« göra, utan ock de sedan 1757 till skatte förfcålde, enligt uti Skattebrefven! intagne förbehåll
Det lärer ei kunna bestridas, att, efter hvarje ny uppfinning, hvarje förbättring å redskapen, hvarje mindre och ofta omärklig tillsatts å densamma, äfvensom genom hvarje förändring å pannornes inmurningssätt samt mer eller mindre forcerad eldning, ett till quantiteten af productionen eller till tidbesparingen olika förhållande skall uppkomma, och således den befarade orättvisa inträffa, att, ehuru med lika beskattade pannor, den ena tillverkaren kan 4 6 Bil. t. Bevilln.- Lag öcli Oecs ZJtsk, Bet. N;o 61 erhålla en flere looitle procent högte produCtion, än en annan mera laglydig, men på För» fattningarnes eluderatule mindre speculerande. Afven anser jag att Statens fördel blifvit frånträdd genom bibehållandet af denna beskattningsmethod, såsom inbringande endast en summa af omkring 600,000 R?dr; hvaremot, om beskattningen blifvit lagd uppå productionen, t. ex. med 2 å 3 sk. per kanna, af all tillverk* ning som skedde med enkla pannor från och med 30 ä 40 kannors rymd, och med alla sammansatte konstverk, äfven under denna storlek, skulle Statsverket säkerligen haft att påräkna en behållning af omkring En a lj Mi* lion JR:dr. Men då denna förhöjda, ehuru indirecta skatt hufvudsakligen skulle träffa jordbruks - näringen, Iwde jag föreställt mig, att Bevillnings-Utskottet bordt kunna föreslå e-n i proportion deraf billig nedsättning å andra, jorden nu så drygt betungande, directa bördoF, såsom t. ex. å eganderätts-Bevillningen af fast egendom o. s. v. Genom dessa mara planmässiga åtgärder torde följande fördelar varit att påräkna: förökande af Statens inkomster genom indirect beskattning; förminskning af jordbrukets directa bördor; beskattningsgrunden byggd på rättvis princip; industrien, lemnad fria händer till utvecklande af nya uppfinningar och förbättringar, och slutligen ett betydligen förhöjdt pris pä. Bil.t.Bevillh.- Lag-och Oec.-Utsk. Bet.
Tredskas förmyndare, eller vill ej räkenskap göra, sorn i 1 $ sägs, då skall Rätten honom viss dag och vile förelägga. Till förekommande af de olägenheter, som kunna vållas af bristand* vård om omyndigs egendom, då förmyndare dör eller bans egendom till borgenärer afträdes, anser Utskottet sig böra, i sammanhang härmed, tillstyrka, alt J § i ao Gap. Ärfda-Rolken måtte erhålla följande, med föreskri fterne i /5 Cap. i3 och rj §§ Ärfda-Balken i förslaget Lill Allmän Civillag öfverensstämmande tillägg: Afträdes förmyndares egendom till concurs, och uppgifvas för domaren, eller är del af honom eljest kändt, att gäldenären förmynderskap innehafver; åligge domaren att tillse, det ny förmyndare förordnad varder; dör förmyndare, varén hans arfvingar eller andre, sorn boet i vård hafva, pligtige att dödsfallet utan dröjsmål hos domaren anmäla; och vården de den omyndiges egendom och rätt, tilldess annan förmyndare tillsatt varder. För de tysta panträtlernes nedflyttande efter inteckniugshafvares fordringsanspråk äro uti Kongl. Majrts ofvanintagna Nådiga Proposition skäl andragna, som, efter Utskottets tanka, ovedersägligen ådagalägga ej mindre nyttan och behofvet, än rättsenligheten af en lagförändring i detta hänseende. Giltigheten af dessa skäl synes äfren vara af allmänna rösten erkänd, oell någon annan betänklighet har ej eller mött, än att omyndigs nu egande säkerhet hos förmyndare förroents derigenom skola i viss nion förringas.
Enligt med Guds Ord, håfve vi icke om händer fått några våldsamma vapen, till menniskors omvändelse. 2 Cör. 10: 4. Det står icke, att man skall tvinga dem, som ej lyda vilja, utan att man ingen umgängelse med dem hafva skall: 2 Thess. 3: 14. De llomerskt sinnade träffa alltså icke rätt, när de af Luc. 14: 23 vilja utprässa ett utvärtes tvång; ty derom var nu icke något tal, utan om ett nödgande, som sker med förmanande, bedjande, lockande och föreställningar af både vid och ve. Det är ju alldeles oerhördt, att tvinga en menniska till måltids, och med eld och svärd förfölja den, som ej vill blifva ens gäst. Toge Påfven i akt Jesu lärdom: 3. så skiljde lian sig med sitt anhang, icke så långt ifrån det rätta sättet, att föra själar till Christum. Så långt Biiehner. Vår kyrkas lärofader Martin Luther yttrar sig äfvenledes öfver samma ämne sålunda: (Kyrko-Postillan, Sommardelen: N:o 61: 17). Man bör icke tvinga någon till tron; ty fåren följa den de känna, men fly för de främmande. Nu vill Christus, att man ej skall tvinga någon, utan låta hvar och en följa af frivilligt hjerta och lust, och ej af fruktan för skam eller straff. Man bör låta Ordet gå ut, och uträtta alltsammans. Vinner man dermed deras hjertan, så komma de väl sjelfmaute. Tron går icke af hjertat, så framt det icke häfver Guds Ord. Derföre äro vår tids Hrr galne och rasande, i det de taga sig före att med makt och med svärd drifva folk till trona; ty Christus vill här hafva, att fåren skola komma sjelfmante, derigenom att de känna hans röst. Men med utvärtes tvång kan man icke tvinga eller vinna hjertat, såsom Påfven med sina lagar har nödgat folk till Skrift och Nattvarden. Christus vill hafva det fritt: han hade ock kunnat bruka tvång; men han ville uträtta det med sin ljufliga och kärliga predikan: den som följde med, han biet' dervid, och lät ej rycka sig derifrån.
Hr Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg ett sådant stadgande böra utfärdas genom särskild kungörelse. Ropades äfven ja och nej. Hr von Hartmansdorff: Jag finner alldeles oform ligt att i lag för en ny bank omförmäla, att de reglor, som gällt för en gammal, icke skola genom den nya författningen ändras. Jag hemställer derföre, att R. o. Ad. måtte bifalla den sista af Hr Frih. o. Landtm, gjorda propostn, nemi. den, att genom särskild kungörelse, på sätt Frih. Cederström föreslagit, allmänheten må underrättas derom, att den nya bancolagen icke på något sätt rubbar de föreskrifter, som gälla för de gamla bankerna. Hr Rosenblad: Jag får fästa uppmärksamheten der på, att nu icke är fråga om lag för en ny bank, utan 0111 en lag för hanker. Här står icke — ”för nya banker,” och denna lag skall således såsom allmän civillag, om den godkännes af K. M., gälla för alla banker, i den händelse att den icke sjelf gör ett undantag, och sådana allmänna stadganden, som innehålla hvarjehanda undantag, äro vanliga i dylika lagar. Till och med Const.Utsk. har i förslag till grundlag till oss inlemnat förslag till sådana §§. Deremot hemställer jag, huru formenligt det vore, att bestämma ett sådant undantag genom en kungörelse, utfärdad i enskild väg. Det tror jag icke är i öfverensstämmelse med 87 §:n i Reg.Ftn. Detta är mitt förslag i form; men innan förslaget i sak blir afgjordt, anhåller jag att detsamma måtte blifva uppläst, så att de ledamöter, som icke hört det första gången, må få se skilnaden emellan mitt förslag och Frih. Cederströms. Frih. Cederström:
Ridderskapet och Adels. S. D. Föredrogs ånyo och återremitterades, till följd af gjorda anmärkningar, Statsoch Bevillnings-Utskoltens den 25 sisllidne Januari och 5 dennes på bordet lagda utlåtande, No 38, i anledning af väckt motion, angående personliga skyddsafgiftens användande till folkundervisningens befrämjande. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Statsoch Bevi/lnings-Uts ’ otlens elen 25 sisllidne Januari och 5 dennes på bordet lagda utlåtande, N:o 3g, i anledning af väckt motion örn personliga skyddsafgiftens användande till organiserande af arbetsinrättningar. •S. D. Då nu ånyo föredrogs Ranco-Utskottels den 29 sisllidne Januari och 5 dennes på bordel lagda utlåtande, N:o 39, i anledning af er - Prot.-l/tdragj den S Februari 18 jS. 627 hållen ålerremiss å Ulskollels memorial, N:o 22, med hemställan, det Banco-fullmägtige må lie berättigas ali uppköpa och försälja vexlar, och i sammanhang härmed förekom Vällofl.
Hvem tänker ej på tidens håg för kemiska och fysiska experimenter (äfven framstäld i de bekanta holländska genretaflorna) vid hans mångfaldiga liknelser på detta område? Det var då högst modernt, att en bildad person konverserade om fysik och kemi, poeterna inblandade dem i sina verser, damerna besökte i karosser de nyanlagda museerna, de förnäma och konungarne höllo sig egna laboratorier och tillbragte der en del af sina lediga stunder. Det förekommer ej blott så vanliga iakttagelser som denna: »När vattnet uppåt klifver, Förändradt uti vind af solen, som det drifver Till luftens medelrum, och der af kölden se'n Förändras uti snö och hvitan hagelsten, Så faller det af tyngd full åter ner på jorden, Blir vatten liksom förr», utan andra, som allenast kunnat inhemtas ur ett kemiskt eller alkemiskt laboratorium: »Lägg i qvicksilfver tenn ell' bly, Det synes samma malmer fly; Jern, koppar, stål, allt likaså, De flyta deri ofvanpå. Men guldets gulhet och dess kropp Sväljs af qvicksilfret alldel's opp Och tas emot med yppigt sköt', Der alla andra ofvan flöt'.» »Bly har sin minie4, tenn arsénik, koppar grönan, Och jernet har sin rost, ja, sjelfva silfver skönan Förtärs af dess lazur; guldmalmen hålles ren, Men har på många sätt, så väl som annat, men.» »Blir icke bly till nikt och blyhvitt, tenn till aska? Rost äter jern och stål, som kallas Mars den raska. Kan icke tartar guld förvända uti rök? Hvar koppar ligger, finns dess gröna der? Ej sök! Hur mången har Mercur i konsten öfvervunnit, Som tänkt att böja fast hans qvickhet? Men försvunnit Är deras mynt och han, ty deras rika hopp Lik vingfota Mercur i skorsten flugit opp. Af silfver blifver falsk lazur, som andra kalla Ultramarinblå färg.» Här ser man tydligt, huru alkemin på hans tid ännu höll på att grundlägga kemin.
Detta sä wäl som rättigheten att emot kontingent i Städerne driswa handel, som likwäl icke lärer sä utsträckas till minuthandel, har Utskottet ansett sig i Sammandraget säsom en uteslutande förmän böra anmärka, men w!d granskningen af hwad iy:de F i Adelige Privilcgierne sinnes stadga, will Utskottet i denna del närmare söka utweckla as hwad mer eller mindre fördclagtig beskaffenhet, denna rättighet anses kan, och agtar af sädan orsak nödigt att k sammandragek pä ett ställe anmärka, hwarutinnan den Ridderskapet och Adeln tiilagde Handels, rättighet enligt sä rvä! Privi - Den 2Z October. reglerna som andre nu gällande författningar werkcli, gen finnes bestä. iz T torde wisterligen icke anses innefatta nä, gon för Ridderskapet och Adeln uteslutande förmän. Dcn här stadgande rättighet ivid mineraliers uppfinnan, de och anwändande, anser Utskottet enligt wära DergS, författningar wara för alla gemensam; och hwad angär den i Kongl. Brcfwct till Kammar - och BergSCollegierna af d. 2 Aug. 17Z1 utstakade wista frihet för Hammarskatt ivid de StängjernS - Werk, som pä Frälse, jord äro belägne, sä, enär sädana Werk redan för betta warit och alltid kunna komma i Personers Händer utom Adels Ständct, lärer nägon uteslutande rättighet i benna del, som endast ätsöljer jorden, icke för Ridderskapet och Adeln kunna anses äga rum.
Hr Grefven har äfven yttrat sig om kyrkosången, i hvilket hänseende det förefallit mig som om Hr Grefven har för afsigt att parodiera Utskms betänkande. Om jag icke misstagit mig i denna förmodan, torde det tillåtas mig få erinra, att Utskm å dess sida haft lör afsigt att i någon mån minska den nu allmänt radande kyrkosångens parodi. Hr Lagergren har ganska riktigt anmärkt, att kyrkosången numera ganska mekaniskt kan läras af dera, som någorlunda förstå att behandla de derför gällande metoder. Inom Utskm upplystes äfven utaf ledamöter från BondeSt., alt inom åtskilliga församlingar finnas skollärare, hvilka, utan egen förmåga att sjunga, ganskq väl förstå att med biträde af lättfattlig hjelpreda inöfva skolbarn uti kyrkosången. För min enskilda del är jag på intet vis musikalisk; icke heller föreställer jag mig att Utskm hafva för afsigt att genom sångundervisningen uti folkskolorna framalstra en Bellettis eller Giinthers musikaliska talent; men något hafva Utskm ansett böra göras, på det att kyrkosången i allmänhet måtte blifva dräglig för örat och uppbygglig för sinnet; och då Utskm i detta hänseende icke gått längre, än att hvad som fordras för att meddela undervisning på ett ganska enkelt och mekaniskt sätt kan inhemtas, så vågar jag påstå att Utskm bi 11 ig t v is icke kunna beskyllas att hafva fordrat det omöjliga. Utskrns förslag i 2 mom. blef af R. o. Ad. bifallet. 3:dje §:n, 3 morn. Hr von Hartmansdorff: Vid detta mom. får jag anmärka, att stipendiernas maximibelopp bör bestämmas högre än till 5o r:dr, dels med afseende på tidrymden, under hvilken de begagnas, och dels med hänsigt till stället hvar - Don i3 Fsbruari f. ra. est stipendiaten vistas; ty för några månader kunna 5o r:dr vara tillräckliga för en stipendiat, som icke uppehåller sig i Stockholm eller Götheborg eller någon annan dyrare ort i Iliket.
J -S tror ei, att i sakens närwarande stick, det kan wara min skyldighet ätt göra nägoN annan proposition, ätt den jag gjort och katt således ingen widare göra. Härtill ropades af manga Ja Friherre Loderström. Säledes kunna hadanefer ve,lut anses tagna, ehuru wäl propositioner dertill bliswit beswarade med Nej och Ja, samt votering begärd, utan att dcröfwer bliswit vokeradt» Föredrogs ä nyo det af ConstitutionsUkstotter inlämnade och den 7 November hos Ridderstapet och Adeln pa bordet lagda förslag till Lag, Hwareftcr ständig Ledamot af StatsRädct, fördragande samt den Embetsman Konungen allmän befattning mev Commando mål uppdragit, stola för Embets förseelser af RiksRatt dömmas. Inledningen sam! i, 2 och 3 § § upplästeA ssMt lämnades utan anmärkning» ' ' NiS 7<rr Den!4 November. Wid 4 Z anmärkte. -^err Lock, Lorsttr Luävlg,atk det der stadgade Fästningsstraff, syntes honom böra ugä. såsom i hans tanka ej lämpeligt för Ämbetsman ak sä hög befattning, som StatsRädeks Ledamöter. Mista Embetet och förklaras vwärdiga alt widare tjena Riket ansäg, han wara tillräckligt och rälkwist. Zrrr Grefwe Oe !a Osrstie, Grefwe hörnor, Lari OLdri«>, friherre ^st^encr-n 2 sokrrn VVildolm, Grefwe Ookna, ki> rrnZkokk; Otto, Zerr Gottilieb, Larl klcciric och -Herr Idre, Albreckt, consvrmerade jlg Nied Herr Lock. Wid 5 tz gjorde Zerr Lock samma anmärkning som wid ben föregående, beledsagad af samma Förslag. Flere instämde haruci.
Grundgräfning för landfästena, 23 kub.-f:r, å 3 R:dr , ^ 408 st. furupålar, 30 fot långa med nedslagning, å 10 R:dr 69 4,080 420 240 3,280 30,000 — 700 kub.-fot furuvirke till pålrutor med hophuggning, å 60 öre 12 tolfter 14 fots plank till spåntpålning med spåntning och nedslagning, å 20 R:dr Landfästen: 41 kub.-f:r mur med bruk och tuktad sten, å 80 R:dr Ofverbyggnaden R:dr öre | R:dr öre R:dr öre Transport R:dr R:mt utgörande tillsammans 350 fot, å 10 R:dr 33 öre 1 trumma med 10 fots vattenöppning, 51 fot lång, å 26 R:dr 66 öre Skenor 397,700 sträckfot, å 21,5 # v. v. per fot Tvärstockar 66,240 stycken, 25 öre Nedläggning af tvärstockar och 35 öre per fot i t 75 R;dr å 1 R: diskenor, å 50 1,042,802 104,280 50 För stationer och mötesplatser tilläggas 10 proc. af denna summa — 25 1,147,082 75 fExfiroitri a tioner. tunnland inesor. Åtta stationer, vid Sala, Kumla, Westerby, Transport R:dr R:mt —12,063,597 66 Bilaga till Stats-Utskoltets Utlåtande N:o 87. 29 Transport R:dr R:mt Sevalla, Grefby, Frösthult, Hernevi och Nysätra, å 13,000 R:dr Vakthus för 5,5:2 mil, å 7,300 R:dr . Transport materiel, maskiner, redskap och telegrafer, å 34,000 R:dr per mil .
(xenom dehna dag ankommit ProtöllsUtdrag af den 4 i innevarande månad, har Högloft; Ridderskapet Och Adeln anmodat Riksens Högloft; Ständers Stats samt Allmänna Besväispdh Ekonomi-Utskott, att så väl med första afgifva Utlåtande öfver Hére Muttck af Rosenschoids, isberhard, den 10 sistledne Januarii till Utskotten remitteradé Memorial, angående nedsättning af Tuliafgifterne för Utförsel af UandtmännaProdcterj samt fri utförsel af träd varor på utländska skepp, som Ock att, i sammanhang dermed, meddela yttrande öfver Herr Alunk af Rosenschoids förstnämnde dag ingifne, och Protocollsutdraget bifogade Anförande , angående en tillräckligen Vidsträckt Nederlagsfrihet för Stocholm, såsom Correctif emöt den Finska handeln. I anledning häraf få Utskotten vördsamligen anmäla, att Utskotten uti särskilt Betänkanaf denna dag öfver en inom Vällofl. Borgare* Ståndet väckt motion oln vidtagande af medeL till Finske Handelns inskränkning, ufven ineddelt Utlåtande öfver den i sammanhang dermed stående framställning, som Herr Munck af Ro* senschölds ofvanberörde Memorial innefatiar, samt deruti tillika uppgifvit de anstalter, sorn Utskotten ansett kunna bidraga till vinnande af det med förenämnde motioner åsyftade ändamål, och hvilkas förökande med den af Herr" Munck af Rosenschöld nu föresiagne ytterligare utväg,1 Utskotten så mycket mindre tro sid böra tillstyrka, som Utskotten icke kunna inse, att de 1488 Stats-Utskottets Betänkanderil menliga följderne af närvarande Handelsförhållanden med Finland derigenom skulle kunna min» skås eller upphäfvasj blifvande detta yttrande Riksens Höglofl. Ständers profning likväl un* derstäldt. Stockholm den 15 Riksens Höglofl. Ständers Stats - Utskotts Utlåtande, angående väckt motion ortt inlösande af de su kallade Schlegelska Godsen i Hallands Län.