Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag kan icke annat än i bysättningen, såsom straff för hvarje gäldenär, af hvad orsak hans obestånd än upkommit, finna en qvarlefva från de tider, då med ännu icke fullt utbildade begrepp om personligheten, man förblandade fordringsegarens rätt till gäldenärens egendom med en rätt öfver hans person, sorn högre lagar än samhällets förbjuda. Må man med förtjent straff belägga bedragaren, ja äfven den med denne jemförlige öfverdådige slösaren, som med en till upsåt gränsande likgiltighet förskingrar af andra lånad egendom, den han bör kunna inse sig icke förmå återgälda, men må man icke med förbrytaren förblanda den genom tillfälliga olyckor på obestånd komne redlige gäldenären. Genom denna förblandning, denna, såsom man föreställer sig, nyttiga stränghet i lagstiftningen, inträffar hvad erfarenheten så ofta gifver vid handen, att man nemi. skjuter förbi målet. Då nemi. den allmänna meningen ogillar och måste ogilla denna qvarlefva af fordna tiders barbari, så blir nemi. följden, att .lagen endast anlitas af den läge, för allmänna meningens rättvisa dom likgiltige borgenären, hvaremot den rättsinnige fordringsegaren tvekar att emot förbrytaren yrka tillämpningen af en lag, som träffar den oskyldige lika med den skyldige. Då man tyckes föreställa sig, att bysättningen i affärslifvets interesse är nödvändig, så må dervid erinras, att detta straff inom affärslifvet aldrig förekommer, men Den 1 December f. m. 73 att det deremot uteslutande användes af s. k. procentare, som sedan de, i förlitande till detta af lagen tillåtna tvång, lemnat lån åt personer, hvars oförmåga att gälda lånet de mer än väl inse, använda det såsom ett medel att aftvinga slägtingar en hjelp, hvarmed vanligen likväl föga uträttas. Då derjemte fråga nu upstår om räntans Digifvande, visarjsig häraf] ytterligare nödvändigheten af bysättningens uphäfvande, på det densamma icke må användas såsom medel att på berörde sätt uttvinga ett oskäligt ocker.
H:dr skall det ännu äga i 7 är till Bankens ersättning för realisationen , och en annan lika oumbärlig för Werkets under, häll, aflöninqar m. m. s. omkring 38000 R:dr, och sedan dessas sammanlagda belopp 338,000 R:dr blifwit be ofwanSärnde 4 olikaSummor sagde, sär man se hwannnom detta Kontors ärligen nödiga inkomster Maga. I ben Den 2 October. 1175 I den andra sammanbindningen bör till - , 1,153,430. läggas samma - , -> 338,000. .dä Summan R:dr 1,491,430. . blir ärsbehofwct för R. G. Kontoret. I Z:dje händelsen, dä till detz belopp 1,184,650. ' läggas äfwen hc wanliga , , 338,000 blir bchofwet för äret Sima R:dr 1,522,650, Och i 4:de förändringen, när till dest Summa ? - 1,141,670. läggas de 338,000. Utgöres ärFbehofivetafSumman R:dr 1,479,670. Man ser lätt däraf, att minsta behofwet uopsommer j den händelse, att Län till de päträngande kontanta utgifter skulle fäs a 5 proc., samt Lefverantörer och en del af andra fordringsägare kunde med Obligationer pä lika ränta förnöias; man finner älwcrr att skillnaden emellan det högsta, som är 1,522,650, och det minsta som är 1,448,450, utgör 74,200 R:dr; att Summorna till Bewillning för de till kontant betalning uppförda skulder blinva lika, antingen Banken förskiuter dem, eller län fäs genom funderade Bokförings-insäktningar, med den märkeliga skillnad likwäk, att i förra händelsen minskas
Revisorerne hafva väl af sammansatta Statsoch Bankoutskottets vid förenämnde riksdag afgifna utlåtande N:o 29 funnit, att Rikets Ständer icke vid beviljandet af förhöjningen i honorarierna för Fullmäktige i Banken och Riks - gälds-kontoret, gjort något vilkor derom att de åt Fullmäktige anslagna ljuspenningar borde indragas; men då bland de uti nämnde utlåtande anförda skäl för ifrågavarande honorariers förhöjning blifvit erinradt, att den godtgörelse, som lemnäs för utöfningen af ett hedrande medborgerligt förtroende af sådan beskaffenhet som det förevarande, ej borde lämpas eller bestämmas efter beloppet af de löner, statens embetsmän innehafva, anse sig Revisorerne, som erfarit att sednast församlade Revisorer, vid ^ granskningen af Banko-verket, tillstyrkt att ljuspenningar hädanefter ej må utgifvas åt Fullmäktige i Rikets Ständers Bank, böra hemställa, om icke äfven de för Fullmäktige i Riksgälds-kontoret utgående ljuspenningar böra indragas. Revisorerne, som vid ofvannämnde i Riksgälds-kontoret anställda inventering funnit förseglingen orubbad å det under Fullmäktiges egen vård förvarade] konvolut, sorn innehåller Rikets Ständers anordning å den under sistförfluten riksdag, enligt Regeringsformens 63 §, till lyftning under infallande krig, å Riksgälds-kontoret anvisade kreditivsumma, hafva dervid jemväl funnit ofvanomförmälde laneoch säkerhetshandlingar för tillsvidare förräntade medel omsorgsfullt ordnade och väl förvarade samt till antal och beskaffenhet öfverensstämma med de deröfver upprättade förteckningar. Yid samma tillfälle hafva Revisorerne ock inventerat de af Riksgälds-kontoret mottagna skuldoch borgensförbindelser för beviljade och utbetalda byggnadsoch vattenaftappningslån m. fl. dylika understöd, äfvensom de af Kongl. Maj:t i nåder godkända samt hos Riksgälds-kontorets Kommissariat förvarade säkerhetshandlingar för fullgörandet af arbetsföretag, som blifvit med bidrag af allmänna medel understödda; och hafva äfven dessa handlingar befunnits i fullkomligen god ordning.
Till arfvoden åt sådane biträden samt till bestridande af de i och för ändamålet oundgänglige omkostnader, måste Kongl. Majit af Rikets Ständer äska elt utomordentligt försiags-anslag af högst 40,000 Riksdaler Banko att disponera, dels redan nästkommande år 1834, flir den händelse att Rikets Ständer i början af det året fatta beslut i denna angelägenhet, dels sedermera för fullständiga ordnandet af hvad deraf bluen följd.. tlih. lill h. Sl. Prat. 1S ■'!3 {i i Sä i, 1 Sami. 1 Afd. •> lläfl. 4 2« Kongl. Maj:ls Nåd. Proposition, N.o 8. Slutligen och då ej på förhand' kan' beräknas -Kurd stort anslag under nästföljande åren erfordras för att godtgöra den forsellön, hvilken, till följd af det under sednaste Riksdag derom fattade beslutet, skall af Stats-verket lemnäs uti ersättning åt innehafvare al ränteoch tionde-anslag för upphörandet af deras rätt att utfordra dessa anslag in natura, får Kongl. Maj:t föreslå Rikets Ständer att, i öfverensstämmelse med hvad vid sednaste Riksdag beslutades, beloppet af denna ersättning, sedan den blifvit af Stats-kontorets linder händer hafvande medel förskjuten, måtte af Riksgälds-Kontoret återersättas vid uppgörandet af den mellan Stalsoch Riksgälds-Kontoren årligen upprättande liqvid. De detta mål rörande handlingar skola tillhandahållas det Rikets Ständers Utskott, till hvars handläggning frågan varder öfverlemnad; och Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med ali Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. OSCAR. C. O. Palmstjerna. Utdrag af Protokollet Öfver Finans-Ar enden., hållet inför Hans Maj:t Honungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott den 16 November 1855. Närvarande:
Och jag menar, det är så vackert, det med.» »Ja», sa Krycke och gaf mig en god blick, »det är lifvets oändliga rikedom att det gömmer skönhet öfverallt, äfven under ens egen fot, hur hårdt man än trampar.» »Fast det förstås det», sa jag, bra förlägen öfver att ha talat så där alldeles ur mig själf, men det gjorde jag rakt i häpenheten, »det kan bli för mycket af den med, som till exempel i Hedda Gabler.» »Hvad vet tant Lova om Hedda Gabler?» sa Villy och spärrade upp sina runda ögon. »Joo du», skrattade jag, ty det gladde mig allt att få visa dem, att jag inte var fullt så bortkommen som de trodde. »Lektor Kull höll ett föredrag, som ingen förstod» »Det är han van vid», inflickade Villy. »Men så lånade jag boken, och då begrep jag genast, att författaren bara velat drifva just med skönheten.» »Aj, aj, aj! tant Lova», sa Villy och stack händerna i håret. »Så kan det tas», inföll Krycke. »Af mycket djupsinniga naturer, ja.» Villys ton var riktigt försmädlig. »Jag vet inte, om du räknar fru Petterkvist till dem», svarade Krycke säfligt. »Men det gör jag», inföll nu Gustaf och gaf mig en vänlig klapp på handen. Den rara Ruffen, som så ofta vet att säga ett af sina få ord, just när det behöfs som bäst! Herrarne skrattade och sa »att de instämde», och sedan hade vi den allra trefligaste lilla efterpratstund vid kaffet. Plötsligt kom två herrar inrusandes och stjälpte i sig hvar sin kopp skållhett kaffe med ytterrockarna på. »Hvad är det där för ena?» frågade jag sakta. »Resensenter», svarade Krycke likgiltigt. »Det har varit premjär på Söder och nu ska de hem och vara snillrika.» »Midt i natten!» sa jag. »Åh, det invärkar ingenting. De är alltid lika kvicka.»
Landets naturliga omständigheter erbjuda så många gynnande tillfallen. För öfrigt får Utskottet tillägga, att af det år 1S06 för särskildta politiska: skäl vidtagna, och genom Kongl. Commerce - Collega Kungörelse den 19 December samma år, ■ på Nådig befallning utfärdade förbud för Judar att i Riket inkomma, lika så litet kan dragas någon slutsatts till deras skadlighet för Rikets Näringar, som det af Kongl. Maj:t rinder den 19 Februari 18.11 i Nåder meddelte och af tillfälliga orsaker föranledda stadgande, att ingen utländning finge utan speciel t. Nådige tillstånd i Riket inkomma, lärer kulina tagas i den mening, sorn skulle sådant medföra ett fortfarande hinder för välfrägdade personer äf främmande härkomst oell Trosbekännelse, att enligt hvad i allmänna Lagen och särskildta författningar är medgifvet, få tili nyttiga slöjders och handteringars bedrifvande sig här bosätta, enar de i vederbörlig ordning derom sig anmäla, och dervid föreskrifna skyldigheter iakttaga. I anledning af den ernot Judiska Nationen anförda omständighet, att densamma ej skulle per. sonligen deltaga i vårt Fäderneslands försvar, har Den 8 Juni. har Utskottet trott sig slutligen böra upplysa, att uti de öfver Stockholms 'Stads Beväringsmanskap upprättade Kullor för a 8 1.3, 1814 och 1815 , tolf laar i Staden mantalsskrifne och 'inom Beväringsäldern varande ynglingar af Judiska Nationen blifvit personligen upptagne, och att af dessa Beväringsskj ldiga personer endast en af 1 8 13 års andra Glass tor sig erskaffat och insatt en ersättningskarl.
Angående sammanförandet af Kongl. Commerce-Collegi» nuvarande ‘Line Räkningar Niris 5 och 8 i Butiken. ("i 835 års Rev. Ber. pag. 8—10 och Kongl. Commerce-CoUegii Uti. pag. 49—5o> 8 Stats-TJlskoitels Utlåtande, JV:o 96. I anledning af Revisorernes förslag om sammanslåendet af de 2:ne Rakningar, Kongl. Commerce-Collegium i Rikets Ständers Bank eger, under ,N:ris 5 och 8, för de Manufactur-Discont-fonden bevil jade låne-understöd , utgörande tillsammans 1,000,000 R:dr, deraf 8p, 101 R:dr 5 sk. 4 r., eller den å Räkningen N:o 8 insatta summa, är såsom stående lån beviljad, hvaremot återstoden eller 910,898 R:dr 42 sk8 r., i egenskap af creditiv-Jån, blifvit Discont-fonden meddelad, har Utskottet ansett sig böra, gemensamt med Banco-Utskoltet, behandla denna fråga, såsom möjligen ledande till en förändring i beskaffenheten af de låne-biträden, hvarmed ManufacturDisconten af Banken understödjes. Stats-Ulskotlet skall derföre framdeles, efter öfverläggning med nyssbemälde Utskott, serskildt yttrande rörande -detta ämne afgifva. §. 7. Angående ordningen för beviljade förlags låns utbetalande. (j835 års Rev. Ber. pag. 12 —13 och Commerce-Collegii Uti. pag. 5oj).
St:s fattade beslut, med anledning af gjord motion om gamla passevolancecassans granskning synes mig denna fråga vara så afgjord, att nämnde granskning ej tillkommer R. St. eller deras Revisorer. Jag kan derföre icke finna, att nuvarande StatsUtsk. oriktigt uppfattat denna mening, att Ständernas granskningslätt före ofvanberörde tid icke kunde äga rum. Hvad åter beträffar granskningen efter sistnämnde år, eller revisionen af den nya passevolancecassan, har just vid det tillfälle, då gränslineeu uppgjordes emellan dessa cassör, såsom en följd af Ständernas önskan , att alla cassör skulle till Ständernas revision aflemnas, denna sednare cassa, med alla dess utgiftsföremål, blifvit underkastad Revisorernas granskning. Den gamla cassan ålades vid delningen att fullgöra sina förbindelser och den nya inträdde i83o i sina. Dessa räkenskaper hafva från 1829 ingått till Revisorerna och StatsUtsk. De komma derigenom i tillfälle att se, huruvida medlen blifvit använda till sina bestämda föremål; och jag är öfvertygad, att anmärkningar icke uteblifva, om detbefinnes, att medlen blifvit till annat använda. På dessa grunder förefaller det mig, som skulle frågan om granskningen vara afgjord så, att för den meranämnde föregående tiden någon vidare granskning icke kan ifrågasättas; hvaremot för den sednare tiden densamma är underkastad Ständernas pröfning och deras granskande medlemmar; och jag instämmer således uti hvad StatsUtsk. framställt. Gr. Cronhjelm: Jag är skyldig Hr Gr. Mörner ett svar. Han har frågat mig, hvarest jag sett något yttrande af honom år 1809 uti passevolancefrågan. Jag får då förklara, att jag icke sett ej heller åberopat något sådant yttrande af Hr Gr. för den Riksdagen, så mycket hellre som jag kän - Den 10 April f. ra. 81 känner, att passevolancen först år 1812 beslutades och tog sin början.
Huggen sten till lister och betäckning 69,592 8,500 2,080 16,600 3,200 1,351,720 — ; „ Murning för betäckning och listernas inläggning 2.500 3.500 8.500 5,000 — 2:ne trottoarer under banans plan vid Riddarholmsbron för fotgängare, då tåg tillfälligtvis hindra passagen . Hvilka stenoch fyllningsarbeteri, som torde förekomma framför Riksgäldskontorets hus kan ej på förhand bestämmas, men upptagas till 119,472 Bro mellan Riddarholmen och Strömsborg af jernplåt med 3 spann, ä 80 fot: Landfästet mot Riddarholmen 50 fot långt, 182 pålar med nedslagning, samt plank till platform Sträcksten 2 fbt hög, löpande fot 620, å 6 R:dr . Bakmursten, kub.-f:r 20, å 50 R:dr Murning med bruk, kub.-f:r 40, å 70 R:dr Betäckning och planering 2,550 3,720 UUU 2,800 800 Pieren N:o 1 närmast Riddarholmen, 8 fot bred: 138 pålar med nedslagning samt plank till plattform och stenfyllriing 2,600 2,520 240 1,700 Sträcksten, löpande fot 420, å 6 R:dr Bakmursten, kub.-f:r 8, å 30 R:dr Murning med bruk, kub.-f:r 17, å 100 R:dr Pieren N:o 2, lika med föregående, utom pålar Landfästet mot Strömsborg, lika med det mot Riddarholmen, utom pålning tlåt-öfverbyggriaden, 3:ne 80 fots spann, tillsammans 260 fots längd, å 25,000 R:dr 5.800 6.800 75,000 105,130 Transport R:dr R:mt - 1,576,322|— Bilt, till R. St.
N I C L . Se s å, mottag min hand. J U L . Alldeles inte. N I C L . Ja, jag ser du äl skar mej inte, och derför är det fö rbi med mej , stack ars gosse. på knä, sjunger gråtande och långsammare än föru t. Ser du din träl Till dina fötter för sej! Hjertat mitt förblör s ej; Men di tt lugn det störs ej, Grymma hårda själ ! Julie förtretad går åt en annan sida, Nic las följer efter. Vinner hon väl Sin lycka om jag dör? säg! Hvad får hon derför, säg! Att dess cou rtiseu r, säg! Älskar sej ihjäl? Ämnar hon grafven, s å säg, nej, Ren till en brudsäng åt mej? nej . Grufliga ängl acousine, Vis da en tröstande mi ne. Ser du din träl etc. etc. Julie undan , Nic las följer. Vinner hon väl Sin lycka om jag dör? säg Ja din ö mkan hörs ej Och ditt hjerta rörs ej ... D'ä då slut ... farväl . faller alldeles kull på go lfvet. J U L . kallt. Adjö! N I C L . sitter på golfvet och gråter. Och hon kan förskjuta en så trofast älskare! ja ja, d'ä för 19 bi! jag sk a då dö men vakta sej , cousine, vakta sej ! j ag ska inte ligga still då j ag är död; mitt hjerta ska sprattla i grafven som en liten fisk, och önska all t ondt öfver cousine; jag ska gå igen; j ag ska ramla i tänder och burk ar och instrumenter; j ag ska bullra i puderaskar och grytlock; jag ska vända ut och in på all a hennes peruker; j a j a, cousine, jag sk a s pringa ef ter henne u r köket i sal en, ur salen i sängkammaren; jag ska rus ta i taket, u nder bordet, i skorsten; jag ska rycka bo rrt hennes örngott då hon sof ver, jag ska nysa, jag ska h vissla, j ag ska nypa henne i näsan... J U L .
1,000,000. publika papper 1,000,000. contant • 1,000’oqo'3.ooo.ooq. Banken 2?: grundfond, contant tillskjuten 3,ooo,oöo!( af dessa contanta medel utlånas på fastigheter 1,000,000, uppköpas publika papper . 1,000,000, contant qvar i cassan , 1,000,000. S;a 3,000,000, Då nu begge bankerna utgifva egna creditsedlar i låneväg till ett belopp af 3 millioner, frågas: äro de icke i afseende på deras financiella ställning fullkomligt lika? De hafva begge 33-| proc. i cassa af sedelstocken, draga begge ränta på 5 millioner, ehuru med den skillnad, att om A består af delägarnes intecknade reverser, ingen liqvid af räntan äger rum. Men om banken B icke genom reglementariska föreskrifter blifvit nödsakad att utlåna 1 million på fastigheter, utan fått behålla denna summa contant i cassan och i stället utgifva 1 million ytterligare i egna sedlar, så hade dess ställning blifvit publika papper , , . 1,000,000, contant cassa 2,000,000, S;a 3,ooo,ooo. utlånade creditsedlar 4>°oo,ooo, Banken hade då contant 5o proc. af sedelstocken.
De år, då afsättningen af desse effecter är lätt och fördelaktig, uppgå dessa slags lån till omkring 800,000 R:dr Banco, och i svårare år till icke mera än 1,400,000 a 1.500.000 R:dr, ehuru de kunde upptagas till närmare fyra Millioner, enär jernet, som på våg lefvereras, vanligen belöper sig till 400.000 skeppund, och belåningsvärdet är f:delar af försäljningspriset. Har man väl då någon anledning att säga, det lånen begagnas till procenteri? De upptagas tvifvelsutan icke af andra, än dem, som deraf äro i verkligt behof. Utskottet har äfven tillstyrkt, att öka räntan på lån emot pant af Bankens egna skuldförbindelser; men Utskottet har härvid glömt, att lånen vanligtvis äro upptagne i silfver, och räntan skulle erläggas i sedlar efter i28sk:rs cours. Är det icke då en uppenbar orättvisa, när man nödsakas betala högre ränta, än man sjelf får? Att decretera sådant, är ej värdigt hvarken Rikets Ständer eller Banken. Bancolån på fastigheter anser jag ännu nödige att bibehållas; och kan derföre icke instämma i Friherre Cederströms förslag oni deras afskaffande; men jag tror icke eller att deras belopp beli öfver ökas. Att höja io Den 37 Julii f. m. räntan för desse lån synes mig lika obilligt och felaktigt, som i förutnämnde fall. Då man klagar öfver jordbrukarnes förlägenhet; hvarföre skall man då betaga dem möjligheten, att på sine fastigheter få lån emot en billigare ränta än den allmänna? Man borde snarare bemöda sig att sänka, än att höja räntorne i allmänhet; men det sednare hlifver likväl följden af förhöjning af räntorne å fastighets-lånen i Banken. Det är egenteligcn i afseende på Discontlånen, som Utskottets uppgifter om Bancolånens upptagande af procentare, till andras förfång, skulle gälla.
Härtill kommer dels att i anseende till regementets spridda läge i fyra särskilda garnisonsorter svårighet möter att medelst upphandlingar för hela regementets gemensamma räkning bereda den prisnedsätlning, som genom upphandling af större partier på en gång vanligen är att påräkna, dels ock att regementets gemensamma mötesplats, Bonarps hed, är så belägen att marschen till och från de årliga vapenöfningarne derstädes för större delen af regementet upptager flera dagar, hvarunder materielen hårdt slites. Och hafva hufvudsakligen dessa förhållanden, samt enär det ansetts billigt att passevolantörerna vid bemälda regemente sättas i tillfälle att, utan enskilda uppoffringar, behörigen vidmagthålla regementets materiel och den deraf i väsendtlig mån beroende tjenstbarhet^), föranledt den tillökning i passevolansen, som blifvit dem förunnad. Hvad nu angår de af Kongl. Majit äskade beloppen för samtliga ofvannämnda regementen, får Utskottet, af skäl, som i föregående puukt blifvit andragna, hemställa, 22 Stats-Utskottets Utlåtande M 66. att förevarande nådiga framställning ej måtte af Rikets Ständer bifallas på annat sätt, än att ofvanberörda, för Intendents-afdelningens behof afsedda, medel, utgörande tillhopa 26,347 R:dr 70 öre årligen, måtte för nästkommande 3:ne år såsom extra anslag anvisas till utgående från Riksgälds-kontoret. Varande, i öfverensstämmelse med hvad Utskottet sålunda tillstyrkt, dessa belopp upptagna å den tabell, litt. B, hvilken Utskottet öfver de extra anslagen låtit upprätta. d) Då Utskottet här ofvan uti punkten 42:o, af anförda skäl, funnit sig icke ega anledning till bifall hos Rikets Ständer förorda Kongl. Maj:ts nådiga framställning om uppsättning af ett nytt kompani ingeniör-lrupper, har Utskottet följaktligen äfven funnit sig förhindradt tillstyrka, anvisandet af de medel, Kongl.
Alla liquider och betalningar kunna hädanefter, såsom hittills, i Bancosedlar fullgöras, der ej annat förbehåll gjordt år. $. 5. Innan ännu allmän vexling kan ega rum, stånde det hvar och en fritt, alt, på en i Banken serskildt inrättad depositions-råkning, Silfver eller (luid insätta och för Silfver, efter den i 1 §. stadgade grund, samt för Guld, efter bestämdt förhållande till Silfver, erhålla Sedlar, tillika med Attest öfver insättningen, sorn berättigar innehafvare», att det insalta beloppet Silfver eller Guld, för det erhållna beloppet Sedlar, åter uttaga, på det sått och med de vilkor BancoReglementet bestämmer. Uppl. o. godk. hos Ridd. och Adeln d. 29 Jan. 1830- Preste-Ståndet d. 29 Borgare-Ståndet d. 29 Bonde-Ståndet d. 29 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, med öfverlemnande af förslag till Lag för R. St:s Bank. S. A. K. I sammanhang med R. St.'s beslut, i afseende på mynlbeståmningen, hvarom serskild Skrifvel - 412 Bil. tillExp. Utsi. Börslag {ill uriel. Skrif v. N:o 33g. se af denna dag varder till E. K. M. i underdånighet aflåten, och då R. St. ansett, att i sjelfva den Rag, som reglerar Banken, vågen för öfvergången till ett naturligare system, ån det hittills varande, bör antydas, genom förklarandet, att BancoröreJsen år fri och öppen för en hvar, som under lagligt skydd vill drifva den, hafva R. St., efter dessa åsigter och till ytterligare beståmmande af den garanti och de vilkor, hvarunder R. St., enligt RegeringsForniens 72 §., ega att förvalta den Depositions-, Vexeloch Lånebank, hvarå K. M:ts Privilegium, af den 17 September 1668, blifvit dem meddeladt, nu för sin del beslutat en sådan Lag för R.
Nu kan ingen Representation bildas, som noga uttrycker allmänna »viljan. Alla bemödanden blistva endast approximationer. Enkel theoretisk regel kan ej ensam gälla. Den mäste amvändas och pröftvas i de ininga detailer, för att af »»längden rätt kunna fattas och till en »verksam öftvertvgelse förwandlas. Sä utarbetad är den icke ännu. Derföre mä ingen smickra sig med hopp att i första steget göra ett fullkomligt och »varaktigt arbete. Allt mäste ske smäll ingom, och ett slags revolutionstillständ, under fortskridandet till ändamälet, fortfara af sig sjelft. När således revolutionstillständet icke kan alldeles slutas, mäste man »vid alla inrättningar söka att leda den jäsande majsan, sä att den ej kommer till ett »väldsamt utbrott, ej till öslverstvämning ät nägon sida, hlvarisrän den ej sä latt kan afledas. l. Wär luuvarande Representation uttrycker högst ofullkomligt den allmänna »viljan. Men ännu »ynes mig omöjligt, att inrätta en Representation som rätt uppfyller detta ändamäl. Det enda inan torde kunna eftersträslva lärer »vara jcmnwigtcn mellan den aristoeratiska och den dcmoeratiska andan, »ä att bägge till sitt stöd behöslva Monarken, och Monarken för siri säkerhet behöstver underhålla bägge. 5. Under den innewarande Revolutionsperioden hastva strödda idecr, till och med under sorni as häftiga begär, till en Reprcscntations-förändring blifivit framkastade. De yttrades först af deni som anse sig oreprescuterade, och, enligt tidehlvarflvcts Bilaga till Mem. N:o 36. 608 penningeesprit, ropades pä obilligheten att blifwa beffattad ohörd. Derefter »väcktes privilegiihatct, som, förenadt med det förra mipnöjet, yrkade en fullkomlig omfkapning. Ur dcha bägge grunder hafwa alla förslag sedan utgätt, till dep jemkuiiigsandan ändteligen pahittade, att med Le gamla materialerna och ripa tillsatser bygga ett hus som skulle synas nytt.