Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I det fallet får jag förklara, att jag tror det vara svårt för Utsk;s ledamöter, som icke äro fabrikörer, att deröfver stadga någon öfvertygelse, helst fabrikörerna sjelfva sins emellan äro af olika åsigter i detta afseende; det gifves fabrikörer, som anse öfverskärningen icke förminska klädets varaktighet. Samme talare har äfven nämnt om gevärens brungöring; men han har, som jag tror, tagit till i växten, då han sagt, att genom brungöringen skulle besparas 100,000 r:dr årligen, ty en sådan besparing skulle förutsätta ett evighets-tillstånd hos gevären. H. Ex. Hr Gr. a f We t ter s t ed t, Gust.: Likasom en värd ledamot, Gr. Cronhjelm, uti ett föregående plenum ap-r ticipationsvis reserverat sig mot de beslut, sorn af R. o. Ad, kunde komma att fattas i afseende på högre anslag, än StatsUtsk. föreslagit, så har 1111 Hr Gr. i detta plenum anticipationsvis begagnat sig af den punkt i StatsUtskrs utlåt., sorn nu är under öfvervägande, för att i allmänhet yrka fl(era anklagelser mot Styrelsens sätt att gå till väga, i uppfyllandet af R. St:s fordringar i och för försvarsverket. Efter hvad här redan af flera ledamöter blifvit anfordt, borde jag Den i5 Augusti f. m. visserligen af hulin mig från yttrande i ämnet, synnerligast som jag icke äger militära kunskaper; men då Hr ftr. egentligen fästat sig vid formen, hvaruti behofvet af anslag till Ständerna blifvit framstäldt, tror jag mig äfven till besvarande häraf böra upptaga några ögonblick af II. o. Ad:s tid. Den värde talaren har sagt, att uti dessa, hufvudsakligen vid föregående riksdagar, framställda fordringar har varit mycken lactik. Då det är fråga om försvarsverket är tactiken en förträfflig sak; men jag bestrider, att denna egenskap kan hafva någon tillämpning till denna fråga.
Hanna tvekade, men den tacksamhetskänsla hon hyste mot Bella, som alltid var vänlig och hjelpsam mot henne förmådde henne slutligen att antaga inbjudningen. Men, sade hon till Bella, som skuttade omkring af idel glädje likt en vild fåle, jag har blott min svarta ylleklädning och kommer att sitta tyst och butter, som en Egyptens mumie. Du kommer att få skämmas för mig skall du få se. Åh, jag bär den skammen med förtjusning, bara du kommer. Du skall få vara så mycket mumie du vill, jag skall vara professorn, som studerar dina hieroglyfer och öfversätter dem för menskligheten. Baldagen kom, och Hanna, klädd i sin bästa svarta ylleklädning med ny rysch kring halsen, följde upp med Bella och Bengt. Bella var klädd i ljusblå merino och så söt och fin, att Hanna undrade, om någon var så fin som hon. I tamburen hviskade Bella till Hanna: nu skall du draga handskarne på dig. Handskarne! Hvad skulle jag med handskar, inte fryser jag här. Det är ju en löjlighet att pelsa på händerna och kläda af halsen, hvarför göra de så? Derför, att det brukas så, sade Bella. Men du får väl gå an utan handskar, jag mins ej jag hört, att mumierna haft sådana. De trädde in i en stor, klart upplyst sal. Ljus kring väggarne, ljus i kronorna, lampor, speglar, vackra växter, allt var så strålande, att Hanna bländades. Lilli och hennes mor välkomnade de inträdande. Lilli kastade en hastig, skrämd blick på Hannas svarta klädning och bara händer, men hade nog sjelfbeherskning att ingenting låtsa märka. De voro sidokamrater i skolan, och Lilli, liksom de andra kamraterna, kände sig dragen till Hanna och sökte gerna hennes sällskap. När Hanna såg sig omkring, mötte hon många bekanta ansigten. Der voro Agnes och Siri och Bibbi och Bertha och en hel hop andra. Också bland gossarne voro många bekanta, som hon råkat hos Bengt. Men hvad alla sågo besynnerliga och högtidliga ut! Flickorna voro utstyrda i ljusa, sidengarnerade ylleklädningar, med skärp, blommor och hvita handskar. Bella var en af de enklaste, det märkte hon nu med förvåning och glädje.
Riksdag gjorda underdåniga hemställan i samma ämne, redan i Nåder anbefallt Dess och Rikets CoramerceCollegium, att deröfver afgifva underdånigt Utlåtande, samt detta Collegium, sedan Konungens Befallningshafvandes i Länen och Städernas Magistraters yttrande blifvit infordrade, nu är i tillfälle, att denna underdåniga pligt fullgöra. Stockholm den 15 Maj 1818. §44 och Ekon. Utsk. Eetänkanäen, N:r 128. Riksens Häglof . Stunders Allmänna Besvärs« och EkonomiTJtshotts Utlåtande, öfver de hos Flögvördiga FrestSfåndet gjorde anmärkningar vid Utskottets den 5 sistlidne Agrill afgifna Betänkande, i anledning af åtskilliga väckta Motioner och gjorda f örslag, om vidtagande af nödiga åt går ^ der tiil förekommande af Värf vade Krigsmäns -per mitt er ande och kringvandrande i Bandet, samt upphörande af FiandtverksGesällers lika beskaffade vandring från den ena Staden och Orten i Riket till den andra. 17 I~*nligt hvad ett från Hijgvördiga Prest-Ståndet til! Utskottet ankommet Protocolls* Utdrag af den 27 sistlidne April! innehåller, hafva anmärkningarna blifvit gjorde af Herrar Biskopparne Doctor Almqvist, Friherre Doctor Mörner och Doctor Faxe, Lectorn Arenander, Professorerne Doctor Wijkman, Forssell och Thyselius, samt Prosten Ek, hvilka hufvudsakligen anfört: Herr Biskoppen Almqvist, att, då permitterade krigsmän och kringvandrande Gegäller tilläfventyrs icke kunde, genom författningar hindras att tigga, hvilket väl vore önskansvärd!, dessa personer icke bord® till bestraffning der%e anmälts, utan 2 de esv. och Ehon.> Utsk. Bctänkanden, Qfå fall, ela -de med pockande eller hotande fordra understöd.
Samma rätt åge äfven Lånsökande, hvars Ansökning blifvit bifallen, och Protocollsutdrag derå utfärdade men sedermera icke skulle finna sig belåten med en längre vänttjingstidj dock vare han skyldig att vid hand» lingarnes återtagande, gifva tillbaka Protocollsutdraget, som genast af Kamereraren öfverkorssas och i Directionens nästa sammanträde uppvisas. Hvarje Lånsökande Hvarje Lånsokande erhålle Lån i den orderhålle Lån, i den ordning han sig anmält ning han sig anmält och fått sine handlingar och fått sine handlin-t 8 §. 8 §; Den ig Julii e, m, pröfvade saint godkände. Skulle på en gång tvenne eller flere sig anmäla, erhålle den eller de företräde, eom minsta summorne äska. Äro Summorne lika, blifver då den först hulpen som bästa panten bjuder. Inträffat den händelse, att A' delsman och Ofrälseperson på samma gång söka Lån, äge Adelsman företräde, helst desse Fonder samtelige tillkommit af Ridderskapets och Adelns egne samm3nskotter och gåfvor, samt böra derföre, när behofvet så fordrar, användas först till deras nytta. 9 §. Med tiden till räntans erläggande förhål* les, såsom i ofvannämnda Formulair till Skuldebref finneg in - gar pröfvade samt godkände. Skulle på en gång tvenne eller flere sig anmäla, erhålle den eiler de företräde, sora minsta summan äska. Äret summorna lika, b! ifve då den först hulpen, sorn bästa panten bjuder. Inträffar den händelse, att Adelsman och Ofrälsepersen på samma gång söka Lån, äge Adelsman företräde, helst desse Fonder tillkomrnitaf Ridderskapets och Adelns egne samman'* skotteroch gåfvor,samt böra derföre när behofvet så fordrar, användas först till deras nytta, 9 §•
I anledning häraf, och med nödigt afseende pä Statssamt Riksgälds Werkens ökade behof af wexlar till bestridande af sädane uigifter som uti wexlar mäste utgä., finna Riksens Ständer sig föranlätna. otc hos Eder Kongl. Majst i underdänighet anhälla, dek 1802 ärs Kungörelse »nätte enligt desi ordalydelse, bliswa man undantag till nästa Riks» dag gällande för alla Stapel-städer, dä de idka Ut» rikes handel och sjöfarr; och vetta fä mycket »nera, som det tillstånd, hwilket mi förenämnde Kongl. Bref blifwit lemnat de öfrige städerne, endast stedt, såsom sam - Den 19 Zebruarl!. 7yr samma Kongl. Bref förmäler tills widare, hwilket, i Riksens Ständers underdåniga tanka, wilk saga der samma som till dest förändrade omständigheter fordra ett annat förhällande, hwilket nu inträffat. Till förekommande af den swärighet, som i flere af de mindre Stapel-städerne torde möra art kunna anstaffa goda wexlar pä Hamburger Banco, hafwa Riksens Ständer funnit billigt, det Sjö-Tullen mä af deste städer fa erläggas efter Högstberörve Kongl. Kungörelses lydelse, uti Swensk Banco med den upgäld som den pä nedannämnde sätt bestämde Courst pä Hamburger Banco fixerar; hwilket clareringssätt afwen bör äga rum för Stockholm, Götheborg och Gefle, i de händelser dä den utgående Sjö-Tull, som skall clareras, icke upgär till fulla ivo R:d. Banco, hälst wäxel pä ringare belopp högst ogerna drages och säledes lika swärligen kan erhällas.
De tvenne här nämnda estafetterna hafva, på sätt af en värd ledamot, Frih. Palmstjerna, äfven blifvit upplyst, sammanväft sig med för denna fråga främmande ämnen, hvaribland den s. k. dyra ministerstaten blifvit nämnd. Jag skall icke ingå i denna öfverläggning, utan blott hålla mig vid förevar, ämne. Om det kan lända till någon tillfredsställelse och tjena till införande af en hushållningsprincip för framliden, att kostnaden för dessa tvenne estafetter påföres cabinetlscassan, skall jag icke hafva något att deremot invända. Skillnaden emellan estafetter och courirer har blifvit omnämnd; den är egentligen den, att estafetter stundom utom vår gräns perluslreras, men att bref, som afsändas med courirer, komma fram olästa till dem, som skola emottaga desamma. Här har äfven blifvit upplyst, att Cabinettet mycket sparsamt begagnat rättigheten att skicka estafetter, och om man ginge strängt tillväga, så synes mig, att postporto för de bref, som afgå med estafetter, borde komma Cabinettet tillgodo, och .att endast skillnaden emellan detsamma och kostnaden för estafette!) borde af cabinettscassan ersättas; ty det måtte väl ingen af R. o. Ad. förneka, att om brefvet på de vanliga postdagarna hade blifvit till postcont. aflemnadt och derifrån afskickadt, skulle det ålegat Postverket att framskaffa det utan någon utgift för cabinettscassan. Om nu en tillfällighet skulle göra, att man blefve nödsakad att en eller två dagar efter den vanliga postdagen besvara ett bref, hvarför courirer ej behöfde användas, skulle för cabinettscassan inträda skyldighet att betala den estafette, som från gränsen afskickades, och då synes, alt, i fall man ville gå strängt tillväga, man borde noga beräkna postportobeloppet för att afräknas från hvad cabinettscassan borde ersätta. Gr. Cronhjelm:
Mast ej skulle omnämnas förbud emot Utländsk Spannemäls införsel, utan blott förhöjning i Tullen derä, uppläste till stöd för denna sin me. ning ett anförande, hwaruti de öfrige närwarande Ledamöterne af Borgare-Ständet instäm, de; och hwilket, enligt derom gjord begäran, skulle jemte Protocolls Utdrag om hwad Ut, flottet till swar pä berörde Anmärkningar förklarat, Wällofiige Borgare. Ständet meddelas. Ur rvprr. kx ?rotocol!o Larl O. Skogmur». VpxlUt lior §Lmr!ixe MIir-8t3n6ei, äsn rz ONober l8i». Wördsamt Memorial. följd af de Respective Riks Ständens genom PcototollS Utdrag meddelte beslut, har dct förstärkta Stats-Utffottet sammanträdt, och pä sätt 7t och 69 Z. §. af Regeringsformen samt Sv §, af Riksdags.Ordningen föreffrifwa, sedan en Levan,ot utlottad blifwit, tilt afgörande företagit följande woterinqs Proposition: ven som bifaller den af BewillsiingsUtskottet föressagne redactron af i:sta puncten 7. Mom. 1. tz. 4. Art. i Bewillnings-Hör. ordningen, sä lydande: ^Husbonde answare för sitt Tjenstefolk-? personliga SkpddS.afgift efter Tariffen N:o 2; bwaremot Bewillning för Egendom elier behäl. len Inkomst bör Tjenstehjonet sjelft päföras och af det samma erläggas utan minskning af dest genom Husbonden utbetalte personliga Skpddsafgift, hwilken derjemte bör utgä säsom sivarande mot Tjenstehjons lön och underhäll, som deremot wid beräkning af serskilt inkomst icke uptages." Skrifwer Ja! Den dct cj will ftrifwer Mej! winner
Mig synes dock denna controll böra blifva så lätt, att den alltid bör kunna iakttagas, såvida man icke med flit vill åsidosätta den, emedan Kronan på de få ställen, der export af ull kommp att äga rum, har så många embetsmän, att det ej kan blifva svårt för dem att efterse, huruvida varan verkligen kommer om hord och blir exporterad. I afseende på utförseln af tackjern, som också är ett vigtigt ämne, delar jag de åsigter, som af Frih. Åkerhjelm äro framställda i dess reservation; men här bär i dag förekommit, att en värd talare föreslagit, att tullen på tackjern skulle årligen nedsättas med vissa procent. Jag vet icke hvartill detta skulle gagna, såvida man ej nödgas antaga, att man vill blifva af med tackjernet inom landet; meri örn man verkligen vill det, samt att en sådan nedsättning i tullen ina äga rum, sä synes mig att den ledamot, sorn gjort detta förslag, ej bort förgäta, att lian sjelf i officiel väg undertecknat en calcul, som visar, att de delar af Riket, hvilka 1} e 11 29 Juli c. m. 4o5 producera tackjern, aro i anseende till detta åliggande så lindi igt beskattade, att deras skatter förhålla sig till skatterna i andra orter såsom 7 3 till ii5, om jag ej missminner rnig. Staten liar genom denna skattenedsättning förvärfvat sig rättighet att ålägga dessa bergsmän att tillverka tackjern för landets behof', oell om detta åliggande skall upphöra , måste deras rättighet till lägre skatter äfven upphöra, Hr von Hauswolff, Carl Ulrik, uppläste följande: Delta riksvigtig^ ärende, som rör nationens mest vitala intressen, och naturligtvis upprör de deruti intresserade parterna på det högsta, har af cpmite'er, utskott, af R. Stjs ledamöter oell af publipileten blifvit så vidlyftigt afhandladt och möjligtvis så fullständigt utredt, att ingenting återstår för mig, annat än alt uppfylla den pligt jag anser inig åligga, att såsom representant ådagalägga min enskilda asjgt, och alt ytterligare söka fasta uppmärksamheten vid några punkter, hvilka synas mig ej hafva blifvit tillräckligen i öfvervägande tagna.
Föredrogs och remitterades till Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. ® -rf. Hr Montgomerys, Guslaf, d. 3 dennes e. m. på bordet lagda motion om uphörande af Carlbergs lärdoms-anstalt, såäöm elementarskola samt Mariebergs LårbVérks förflyttning till Carlberg, föi* ätt 524: Den 8 December, jemte högre afdelningen af dervar:de Läroverk utgöra en högre tillämpnings-skoia för Officerare af alla vapen. Föredrogos och remitterades till StatsUtsk. nedannämnde d. 3 dennes e. m. på bordet lagde motioner: l:o Hr Edcnhjclms, Gillis, motion, ang:de aflöningen för Officerare och Sergeanter vid Artilleriet samt Gheferne för de värfvade Reg:terne ; 2:o Hr Bråkenhjelms, Behr Reinh., motion, ang:de uplåtande af jord till Strömsholms kanal-bolags disposition; och 3:o Hr Liljenslolpes, Axel Fredrik, motion, ang;de pensionsersättning åt f. d. HofNoUrien Johan Haggström. Föredrogs och remitterades till Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. Hr Liljenslolpes, Carl Fredrik, d. 3 dennes e. m. på bordet lagda motion, ang:de löneoch pensions-förhöjningar för Statens embetsoch tjenstemän samt förändrad organisation af pensions-anstal terne. Föredrogs och remitterades till LagUtsk. Hr Printzenskölds, Carl, d. 3 dennes e. m. på bordet lagda motion om förändring i nu gällande stadganden ang:de fullmäktigskap. Föredrogs och remitterades till Allm. Besv,- o. Ekon.Utsk Hr Ccderschiölds, Fredr.
Ingen borde erhålla Förslag till Tullkam rcnre-District-styresmansEmbete, sorn ej haft en vårdad uppfostran och ägde academiska betyg på undergången Examen i Theo-; logi, Moral, Geografi, StatsEconomi, lefvande språk m. m. Äfven de öfrige högre Tulltjensteman borde ofelbart äga säkra bevis på god uppfostran och oklanderlig lefnad för att kunnauppföras på Förslag. Illa uppfostradejmenniskor hafva sällan aktning för lagar, pligtkänsla och redlighet. Inga Controller göra tillfyllest mot en liga af lagbrytare: och lika som man vid våra Domstolar, efter tusende omvägar och försigtighetsmått, omsider stad-o pär i sin bevisning vid edgången, som är sam-: vetets vittnesbörd och vid den moraliska lagens förbindelser} så återstår slutligen äfven, i afseende på Tullverkets Embetsmän, ingen annan säker controll och ingen annan pålitlig tydning af TullLagarne, än upplysning och samvete. Det är med afseende härpå, som upplysta och patriotiska Regeripgac anse TullEmbetena så vigtiga att de af deras Innehafvare fordra vida större kunskap, än att läsa, skrifva och räkna; samt hafva tillagt dem en emot deras vigt svarande rang ©ch värdighet. Kongl." Maj:t har också gifvit Hufvud-TulIkammareChefen i Norrige, lika Embetsvärdighet med yngre RiksCollegii Ledamöter. I England hafva alla Hufvudtull-' Ben 12 Mart i i. IV. kammare och InBpectionsChefer vid Sjötullver^ ket lika värdighet med Ledamöterne, till och med lika med Presidenten (Chairman) för Centräleller GeneralTaillnspectionen, nemligen den af Esquir. Härigenom skulle ock det ändamål vinnas, att inga odugliga personer sökte intränga sig i dessa vigtiga tjenster och besvära Kongl. Majit med obehöriga ansökningar.
Herr ReuterswärdPehr Adam ^ hade inlemnat ett så lydande Memorial: I sammanhang med hvad Herr Ribbing, uti Ridderskapets och Adelns Plenum den 22 sisth November anmärkt och föreslagit, rörande Expeditionslösen för Domare, får jag vördsammast fästa Ilöglofl. Ridderska - Den 2S November e. m. pets edli Adelns uppmärksamhet på en Artikel i Kongl. Maj:ts förnyade Nådiga Taxa på Expeditions-1 osen, af den iSMaji 1821, som fordrar tydning och rättelse, nemligen angående vetler'häftighets-bevis , hvarom orden sålanda lyda: '*vederhäftighets-bevis, 24 skiJlingar.” Härmed bestämmes dock icke, huruvida, då ett sådant Bevis innefattar flere personers vederhäftighet, afgiften 24 sk., bör vara för hela Beviset eller för hvarje person särskildt. Jag har ofta haft tillfälle alt se, det Domare och vederbörande vid Landshöfdinge-Embetena olika tyda och tillämpa Taxan i denna punkt: en del med 24 sk. för hvarje person, sorn Beviset innefattar, andra med 24 sk. för hela Beviset, det må innefatta en eller flere personer och åter andra hafva låtit betala sig med 32 sk., såsom en medelväg. Då Allmogen i vissa Landsorter numera olyckligtvis fått vana på att tillita Banco-Diskonten, utgör påteckningen, af vederhäftighets-bevis å Diskont-reversaler, hvilka erfordras nya hvarje halfår vid omsättningarne, en icke ringa ■inkomst-källa för -Domare m. fl., hvartill de icke ens påkosta papper och icke heller stadna i något synnerligt ansvar för sina betyg, enär en persons vederhäftighet oftast är en opinions-sak.
Sista Ständer hafva aldrig medgifvit, att passevolaneemedlen skulle vara fritagna från revision, utan hafva tvärtom velat göra deras ostridiga revisionsrätt gällande; men då någon revision deraf icke kan äga rum, enär enständigt dertill nekas, vågar jag föreslå, att StatsUtsk., i det betänkande som kommer att följa på återremissen, må anse besparingen af den natur, att StatsUtsk. i utgiftsbetänkandet kan föreslå, att de nya anslag, som möjligen tillstyrkas, må kunna anvisas på denna fond, 5 H. 9 66 Den 10 April f. ra. sa långt den förslår, samt att Utsk., då sistnämnde betänk, förekommer, vill hafva dessa medel i minne. I alla fall bölen und. skrifvelse örn denna cassas revision af StatsUtsk. föreslås. Frih. von Schulzenheim: Jag kan för det första omöjligen medgifva den af en värd ledamot framställda extensiva tolkningen af 58 §. Reg.F. Der står tydligen: ”genom tractater med främmande magter” och derunder mäste icke kunna inbegripas contract med egna undersåtare, hvarföre slutperioden af denna §. på närvarande fall icke synes kunna hafva ringaste tillämpning. Hvad dernäst vidkommer frågan, att någon revision af gamla passevolancefonden icke blifvit R. St:s Revisorer rnedgifven, torde jag få äran upplysa, i motsats af hvad 2:ne ledamöter af R. o. Ad. och äfvenledes en reservant inom Ulsk. anfört, att åtminstone uti förenade Statssamt Allm. Besv. o. Oecon.-Utsktns betänk, vid sista Riksdag N:o j-2 all anledning finnes, att Riksdagstidlm:ge Botvid Jonssons och Joli. Jac. Rutbergs motioner åsyftat redovisning för dessa medel i vanlig väg.
Att personligen känna alla dessa fröjdister, att vara intim med dem, se der den egendomliga ärelystnad, som dag för dag störtar en ny nöjenas adept i en bottenlös afgrund. Er son befann sig på vägen till målet. Hans så kallade vänner jagade honom framåt och liksom om de misströstade om sin förmåga hade de skaffat en förföriskt vinkande ledstjerna i en tysk sångerska, fräulein Jordan. På henne uppoffrade herr Ivar mera penningar än han kunde förtjena. – O, min Gud! utropade modren i en ton af förtviflan. – Trösta er, min fru, och hör vidare. Om er son var lättsinnig och i den vilda jagten efter nöjen glömde hvad han var skyldig er och det löfte han gifvit en annan, så ryggade han dock tillbaka, när hans vänner försigtigt öppnade grinden till brottets väg. Efter hvad jag förvissat mig om har er son ej begått någon handling som kan bringa honom i kollission med rättvisan. Sin plats hade han skött dåligt på sista tiden och väntade när som helst att blifva afskedad, alla hans tillhörigheter voro belånade, och de först så hjelpsamma vännerna sågo blott en utväg, den nemligen, att mot en vexel skaffa mynt. – Ivar? Det är inte möjligt! – Nej, han gick inte i fällan, trots vännernas försäkran att vexeln endast vore »pro forma», ett par mera kända namn, valfria ur adresskalendern, voro också »pro forma». Men er son drog sig nu sjelfmant ur det farliga spelet. Utan plats, utan penningar och saknande mod att förödmjuka sig inför er och sin principal, lemnade han Stockholm utan att låta någon veta hvart han tog vägen. – Nå, och ni har lyckats finna honom? frågade modren med andlös ifver. – Ja, min fru. Han skref nemligen till en af sina kamrater på kontoret och begärde ett lån af tio kronor. På så sätt fick jag reda på hans vistelseort. Jag stod nu i valet och qvalet mellan tre utvägar. Att underrätta er om hvar han fans, att skrifva till honom eller slutligen, att sjelf resa till E–tuna. Då jag för tillfället är ledig under några dagar, valde jag det sista och reste i går med middagståget.
Bifall till Stats-Urfkottets betänkande angäende no Arfwode för Embetsoch Tsenstemännen rvkd Riksgälds-Contoret för exrra arbete; 2:0 Rättighet för Fullmägrige i Riksgälds-Conl viret att pä behaglig lid tillförordna en Caheur och en Casiaskrifware; z:o Förstag till en ny redaktion af i8io ärs reglemente för Riksgälds-Contoiret; 4:0 tillökning i Secrere^arens wid Riksgälds Contoiret lön: och 5:0 Rils-Slatens öfweriemnande till Kongl. Majus sanciion. Höglofl. Ridderstapet och Adeln åtskiljdes klockan 7- kupra. jn iläem protocolli 6. Lilvorliolps. Söndagen den 16 Augusti. Plenum klockan t2 om middagen. Up - Den Augusti757 Nplästes och godkändes Riksens Sanders underdåniga strifwelse lill Konungen om Bewillnings-Förordningen. Föredrogs a nyo Borgare-Ständets sörledne gärdag uolöste protocolls-ntdrag, rörande betz, af S andel för en concesiion i desi privilegier, förkla» rade bifall till Oeconomiä'U>fkokte<6 första bekoman, de om salpeter-till,verkningen, samt anmodan till Expeditions Uistottet, att bet upsatke projectct till underdånig striftvelse om delta amne förandra. Härjemte uplästes elr prolocollsurdrag frän der Hederwarda Bonde-Ständet af benne dag, hwarUli Ständet förklarar sig ej finna ffal att antaga Borgare-Sländets inbjudning till rättelse i berörde expedition. Grefwe Os ls Laräis förklarade sig för fin del ej kunna anse frägan om salpeker-tillwerknin» gen för en privilegii sak, och sig ej känna något lag stadgande hrvarpä en sadan mening kunde sig grunda.