Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Uts/f.Ber,N.56. stadgande i följd deraf utfärdadt; den är såsom sådan, för det andra, af Rikets Ständer godkänd; Stadgandet är omsider ock, för det tredje, genom bägge Samhällsmagternas förenade beslut« såsom gagneligt ansett, och uti tillämpning utsträckt äfven till Kyrkohemman i Skåne. Man torde, i följd häraf, icke ega skäl att anse saken såsom ensidigt behandlad. Samhället blefve dermed troligen föga belåtet, om hvart femte ir man, såsom nya öfverläggningsämnen, kunde åter framkalla de af Konung och Ständer redan gemensamt garanterade egande-rätts förhållanden. Men säger man, ifrån tvänne! serskilda Stats-Expeditioner, hafva uti tvänne likartade Kyrkohemmans - frågor, tvänne hvarandra motsatte beslut utgått. Väl! De menskliga misstagen kunna icke absolut uteslutas hvarken ifrån de renaste afsigter, ifrån den redligaste vilja, eller ifrån den högsta administration. Det senare jbeslutet utreder likväl det intraslade förhållandet, rättar misstaget och utbreder ljus öfver riem bägge. §. 6 af Regeringsformen, bokstafligen tolkad, hänvisar ganska bestämdt till den constitutionela föredragningsordningen inom Siats-Expeditionerne. Uti denna ega alla EccIesiastique~Verket tillhörande ämnen, och således äfven alla Kyrkorne rörande frågor, deras lika bestämdt anvisade, som serskilda plats. De hafva ock, sedan den med Constilutionen införda nya sakernas ordning; Bil.t.$t.tLag.s.A!lm.Bcsv.o.Oec.-Utsk Bei,ZV.56. 39 jemt framgått på denna bana. Undantaget lorrie således hafva varit en afvikelse. Detta i förbigående, men med anledning af Justitias* Ombudsmannens framställning. Under loppet af alla förändrade tidskiften hafva Halländska Kyrkorne både af Danska och af Svenska Regeringar blifvit orubbligt tryggade vid egande-rätten till sina Kyrkohemman.
Under tiden måste man vara något fördragsam mot de arbetande classerne; deras fattigdom tillåter dem en enda njutning; förbättra deras moraliska och materiella tillstånd, och de skola finna smak äfven i ädlare nöjen.’’ Med Herr Friherre Klingsporr förenade sig Herr Biskopen Bruhn samt Herrar Prostarne Lindmark och Gahne, äfvensom Anders Larsson från ^Vesterås Län, Jonas Kylander från Wermlands Län, Ilans Hansson från Bohus Län, Anders Larsson från Upsala Län, Mans Månsson från Calmar Län, Ola Jeppsson och Lars Pettersson från Blekinge Län och Olof Olofsson från Westerbotten. Af Herr Lilliehöök till Gälared, L. : ”Då majoriteten inom de sammansatta Utskotten bestämt, att bränvins-bränningen ännu fortfarande och uteslutande skall tillhöra jorden, så får jag härmedelst reservera mig mot Utskottens i 4 §• af 1 Ari. fattade beslut, då de deruti icke bestämt något större jordvärde för rättigheten till bränvins-bränning med redskap tillhörande en högre dass. Jag anser detta beslut vara både principlöst och stridande mot hvad Utskotten för öfrigt stadgat i samma §., att ett högre jordvärde erfordras för rättighet att tillverka bränvin med panna af större kannerymd. Hvar och en, som har någon ide" om bränvins-bränning, torde nogsamt hafva sig bekant, och hvilket Utskotten äfven erkänt genom den afverkningsförmåga, de bestämt för de olika classerne, att denna är vida större med en tjugo kannors panna i 4:de clasS,än med en 4o kannors panna i irsla dass. Utskotten hafva således endast nu beslutit: att innehafvare af t. ex. en henimansdeli i taxeringsvärde upptagen till 5oo JSLdr Banco, icke eger 32 B ev ilin. och Ekon. Utskottens Betänkande, N'.o 2. rättighet att tillverka bränvin med en panna, öfverstigande 20 kannors rymd; men de hafva för samma jordvärde medgifvit honom tillåtelse att tillverka mera bränvin, än han kan med en 4°~ ja med en 60 kannors panna enkel redskap.
Brefvet den 21 Nov. 1827, Bestämda vacance-afgiften, för hvilken händelse föreslogos åtskillige i sammanhang dermed nödiga åtgärder; yttrande Konungens Rådgifvare den förmodan, att KonglMajrt, i händelse vederbörande rotehållare och andra roteringsskyldige skulle vägra att den ifrågasatta vacance-afgiften vidare erlägga, i Nåder skulle förordna om uppsättning och utgörande af effectiv rotering för Regementets gamla styrka, 1000 man, intill dess den slutliga regleringen kunde försiggå. x) Tit. Rosenblad, af Wetterstedt, Mörner, G. Lagerbjelke, Löwenhielm, Adelsvärd, Åkerhjelm, Poppius, von Schulzenheim och Grip. y) Tit. Rosenblad, Mörner, Löwenhielm, Adelsvärd, von Schulzenheim, Gyllenhaal och Grip. bilagor till Constitutions-Utskottets Memorialj N;o i3. 19 N:o 25. Den i5 Mars 1834 hemställde Föredraganden z) att, då Handelstractaten med Ryssland af den 26 Februari 1828 med den 8 April förstnämnde Ar ginge till ända och underhandlingar om en ny ännu icke vore bestämdt började, Kongl. Majit matte besluta, huru med handeln mellan Sverge samt Ryssland och Finland borde förhållas, tilt dess en närmare reglering af ifrågavarande handelsförhållanden kunde åstadkommas.
Vict öfrige fem b,gnc!8liot8inge-tjen8t6r är någon reglering ak acoor^en icke uppgjorcl, nemligen i 8öcl6rmanlancl8 b-än, Iivarvi3. enligt lban68!iäf6ingen8 8l^ricle uppgift, är ulgikvet i aoeor6 Nyborgs „ 6ito Wermlanctg „ 6ito
Män af alla stand och betydlige Närings-Jdkare a Landet, som ej kunna räknas till nägot af wära fyra. ^ Fordrade ej alla dc§a ämnen at ingä i stapandct afen ny Fundamental Statsförfattning, och dcha särskildta rättigheter, at med billig jämlikbet stadaas i det helas ordning. — Jag wil ej uppehålla med widlyftiga bcwis för min talan, och har blott äsyftat at leda upmärksamhetcn til alla de delar af Samhällets primittva Grundordningar, som i jä-r.wigt och samband böra förenas til den Constitution, som fia! ge et sä märkwärdigt rum ät denna Riksdag i wära häfder. Den 15 Maj. 1VZ Jag skyndar at förekomma den fruktan man kunde taga, at et sä utwidgadt arbets skulle altför länge uppehålla den Regeringsform, som utgör wär allmänna önskan Mitt tank» har ej warit at fördröja en dyrbar tid, men jag har äfwen ej mindre trodt, at et sä stork werk, som det Swensta Ständer nu för sig och efterkommande bereda, ej borde i nägondel o» fullbordadt lemnäs ur Lagstiftarens hand ät efterwerlden, och ej frän första stunden assist sammansättning gä hans tidehwarf till mötes, hemligt ätföljdt af förbättringarnas nödwändighet. Ej mmdre känner jag i Rikets ställning med sina fiender och krigets faror, hela nödwändigheten at snart äga en Konung, som kan med dem afsiuta fred, eller mot dem wända wära wapen. — Riksens Ständer hafwa beflutit, at stadga sina lagar, innan de öfverlemna sitt spira, för at fästa henne sä mycket tryggare i den hand, ät hwilken hon stall lemnäs. —.
Föredragande Departemerits-Chefen anförde i underdånighet: »Uti underdånig skrifvelse den S December 1834 hafva Rikets Ständer, som, med fästadt afseende på de alltmer bekymrande resultat, som af Skogshushållningen i Riket lemnades, ansågo lagstiftningens mellankomst vara af bebofvet högt påkallad, för att afvärja vådorna af den vanvård, hvaraf skogarne lidit, och af den ringa omsorg, som, oansedt den stora afverkningen, egnades åt deras återvext. på vidare anförda skäl i underdånighet anhållit, dels att ett, på vetenskapliga grunder bygdt, efter olika orters beskaffenhet lämpadt, skogshushållningssätt måtte till införande påbjudas, icke allenast å de under kronans omedelbara disposition ännu varande skogar, .utan äfven å alla till civiloch militärsamt ecklesiastik-staterna hörande boställens skogar, äfvensom att boställsbafvare mätte tillförbindas, att, i öfverensstämmelse med uppgjord och fastställd skogshushållnings-plan samt under jägeri-betjeningens tillsyn vårda boställets skog, mot rättighet för boställshafvaren att, af de årliga afverkningarne å densamma, föryttra hvad som öfverslege boställets behof af skogsfång, — och dels att samfälda skogar, som blifvit till menigheters disposition upplåtne och hvilka förblefve oskiftade, mätte ställas under tillsyn af jägeri-betjeningen tillika med af delegaroe utsedda ombud, på det att jemväl desse skogar måtte blifva efter ett rationelt hushållningssätt vårdade; hvarförutan Rikets Ständer, medelst underdånig skrifvelse den 30 November nämnde år, tillkännagifvit den åsigt, Bilt. till fl. St. Skrifvelse
Sprengtportens förslag, intilldess jag får höra om något bättre framställes. Hr Ribbing, Arvid: Jag bar redan förut upptagit R. o. Ad:s tid och borde således icke göra det vidare, har icke heller särdeles lust dertill, då jag tyvärr funnit huru föga, eller rättare, alldeles icke mina framställningar verkat på öfverläggningen inom Huset, sedan jag sist yttrade mig, och jag skulle ej förlänga discussionen med ett ord,-om frågan vare den huru jag skulle få rätt i denna sak; men, så vidt jag förslår, angår frågan huru de fattige skola få det. 4^8 Den 13 Mari f. ro. Det ur lies v n neri igt, alt då hela Huset ulan undantag ur öfvertygadt alt denna rutt för de fattiga skall bestå deruti , att de få tillfälle till arbetsförtjenst, genom rättigheten till en friare flyttning, så synes man alldeles förneka delta, då fråga är om antagande af denna 11 §, som efter Ulsktns och min tanke just skulle förskaffa dem denna förmån, men efter andras mening afstänga dem derifrån. Jag ur skyldig alt icke vara vidlyftig och vill således korlligen inskränka mig till den jemförelse mellan det lagbud, som nu ur gällande, och det som i i i §:n föreslås. Det som nu guller liar jag redan tillförene uppläst ; det innehåller, att icke något inhyseshjon bör få sig i en församling nedsätta, eller något gammalt eller mindre arbetsfört tjenstehjon der intagas, utan först derom vid sockenstämma gjord anmälan och såvida församlingen då lemnar sitt bifall till inflyttningen. Sådan ur den nu gällande lagen Hr von Hartmansdorff, hvilken de fleste lalarne ansett klarast hafva utredt frågan, har erkänt i ett yttrande, att af alla lagar äro sockenlagar de odrägligaste. Detta inträffar också liar , då lagstiftningen formligen är öfverlemnad till socknen, och lagen, som vanligen inom socknen stiftas, blir, att flyttning får ske med villkor att den eller den enskilde ledamoten inom samhället, som önskar intaga det eller det inhyseshjonet, måste förbinda sig att för detsamma i allan tid ansvara.
Der uti denna Tariff det icke uttryckeligen star utsatt.- isrän och till, ma nägon afgift emellan här utsatte Closter, Grader eller Summor^ icke den ffättssyldige päförae, utan bör nägon af de här utlörde asgifter honom ätiättcö; och som lägsta graden egentligen är stadgad för dem af avdra sämsta wilkor, ta ma den icke mchbrukas till Ridd. och Ad. Prok. 5 B. Kongl. 40 » ZLL Den 5 Januari». Kongl. Mas:t och Kronans försäng eller begagnas för dem som tola en högre afgift. Transsumt af Protokollet, hällit Ho6 Riksens Höglvflige Ständers BewillningsUtskott wid Riksdagen i Stockholm den zi December 1809. D. —- — Ordföranden Herr Capitaine Lieutenanken m. m. Grefwe ve la Ooräie yttrade, att ehuru BewlllnmgS Ulskottet nu antagit de af Herr Grosshandlaren Lsnte8lon föreslagne Formulaire lill uppgift fa wäl wid Mantalsskrifning, som wid Beredning och Taxering, wore likwäl Herr Grefwen och Ordföranden för sin enskilda del af den tanka, att de af Häradsskrifware» dM upprättade och här eflerät bisagade Formulairer, hwilka skilja sig frän Herr LLmeslons vert, att desse Specifikt upptaga behällna inkomsten af hwarje serskild Egendom, Näring, Rörelse och Inrättning, äfwenledeS borde till Riksens Högloft. Ständer medfölja; och förklarade Utskottets samtelige Ledamöter, det de icke hade nägot härwid att erindra Lupra Lx ?rotocollo L. 6. Ingman. Uppgift till Berednings, Commilteen uti N. N. Socken för Äk i8 Undertecknad Hlshöfdm,- ge, klvars Lön med afkastliingen af Bostället och Systlan aMjande
Nar ifrån denna Summa afdrages hmad Stats-Weckel ifrån och med detta ar af Landt-räntorna och de deribland upptagna inkomster, bör hafwa att fv» wänta stigande, enligt hwad redan anfört ar och Riks-Srat upptages till — 1,500,463: 47, 9. Att bestridas af Inkomster, sa wäl af de under titul Bevillning, Stats-Werket sarstildt tillägnade, TullPost, Charle Sigillateoch Bränwinsbrännings Medel, Den 12 Augusti. 2573 Medel, som genom tillstött af Allmänna Bewillnlngen; Och som berörde Stats-Werket. tillhörige Bewillnings-medel för ar 1812 ej kunna beräknas till annat belopp an 1,437,349 R:dr 14 si. 5 r:st. elier alldeles lika med hwartill de i :8io ärS Stat paraknas, ökas den Summa som Riksgälds - Contoiret, enligt sarstildt derom widtagen författning till fyllnad i Stats-Werkets behof kommer akt förstjuta ifrän 569.126 N:dr 12 si. 7 r:st. efter 1810 ars Stat, till 1,354,900 R:dr 7 si. 2 r:st. eller utöfwer 1310 ms Statsbrist med 785,773 R:dr 42 st. ? r:st.; Men hwad angar det af Allmänna Bewillningen för i8iz och följande arén erforderliga tillstött till fyllande af Stats. Werkets oswanbemälte behof, kommer samma tillstött att i den man förminskas som de enligt 6o §.
Förhållandena derstädes likna i allmänhet närmast våra egna och tillåta så mycket heldre en jemförelse från Svensk synpunkt, som hvarken näringsverksamheten eller penningeoch kredit-väsendet kunna antagas hafva i Norrige uppnått någon högre utveckling än härstädes. Man har också åt redogörelsen för lagstiftnings-förhandiingarne hos brödrafolket egnat någon större utförlighet, bland annat, derföre, att, på sätt BorgareStåndet uti sin omförmälda underdåniga skrifvelse vitsordar, den återgång från räntefrihet, hvilken 1851 års nu mera förändrade lagstiftning i Norrige innebar, ©tvifvelaktigt utgjorde en bland de mest verksamma anledningarne till Rikets Ständers vid sistlidne riksdag visade betänklighet i afseende å då väckta förslag om räntans frögifvande. Den enstämmighet, hvarmed räntefrihetens grundsats blifvit af så många eljest skiljaktiga länder omfattad, synes nästan göra öfverflödigt att nu ingå i närmare utveckling af de skäl, som föranleda komiterade att sluta sig till densamma. Mera än 30 år hafva förflutit, sedan f. d. Lag-Komitén i sitt förslag till Civillag tillstyrkte ränteaftalets fullkomliga frögifvande.
Riksdag tydligt innehöll, att det dä till Götha Canal-Bolag bewiljade Läneanflag stulle blifwa det yttersta, fom Staten till Canalbyggnadens fortsättande bestod, sä att något tillskott derutöfwer framdeles ej finge af Bolaget päräknas, borde först till pröfning upptagas fragan, om Rikets Ständer wilja äterkalla sitt wid 1823 ärs Riksdag fattade beslut, hwilket dock, enligt dessa Ledamöters tanka, ej borde sä plötsligt äfidofättas. Af Herr Hjert-, Ousmf, är äter yttrad den öfvertygelfc, att den matericla delen af saken worc, i alla händelser, underordnad fragan om Canal-Bolagets räddning, hwarföre ock Herr Hjert-, uti ett inom Ridderskapet och Adeln afgifwet och tillika med Kongl. Maj:ts Iiädiga Proposition till Utstotten reuiitteradt memorial, efter att hafwa lemnat en teckning af Bolagets närwarande belägenhet och de omständigheter, fom densamma föranledt, för Canal-Bolagct päkalltit Utskottens och Riksens Ständers uppmärksamhet, under anhällan, att Actieägarne, enär de icke kunna af Osigötha-Linien päräkna nägon afkastning, mätte, intill är ,833, af Staten bewiljas en billig inkomst, af ätminflonc 1 pro - Betänk anden, N:o 23. IX cents ränta ä Actie-Capitalet, fanit Actiernes beläningswärde i Banco-Disconten mätte fä fortfara. Hvarförutan frän Ridderstapet och Adeln blifvit till Utstottens pröfning öfwerlcumade följande med fragan gemenskap ägande anföranden och mcmorialcr, nemligen:
Majit, enär det är af vigt för del allmänna, att tjenster icke under en lång tid endast af vikarier bestridas, föreslagit alt Rosengren, när lian ifrån sina innehafvande befallningar som Adjunkt och Gymnastiklärare vid läroverket i Jönköping undfår afsked, må på allmänna indragningsstaten uppföras till erhållande under sin återstående lifstid af en årlig pension, motsvarande den lön, han såsom Adjunkt nu innehar, eller 2,500 Ridr, alt utgå från och med månaden näst efter den, i hvilken afskedet varder meddeladt. På de skäl, som i Kongl. Majits nådiga Proposition blifvit anförda, tillstyrker Utskottet, att Kongl. Majits förevarande nådiga framställning må vinna Rikets Ständers bifall. 44:o. Uti särskild till Rikets Ständer aflålen nådig Proposition (Nio 64) bär Kongl. Majit föreslagit att läraren i musik och sång vid högre elementarläroverket i Malmö II. J. Tengvall måtte på allmänna indragningsstaten upplöras med en årlig pension, motsvarande hans vid läroverket innehafvande lön, 500 Ridr; men då, enligt Stats-UtsTcottets Utlåtande N:o 153. 55 hvad Utskottet inhemtat, bemälde Tengvall numera aflidit, lärer denna nådiga framställning i följd häraf hafva förfallit. 45:o. Uti en af Kongl. Majlis
Län biträdde motion om understöd af Staten för underhållande af den emellan Dalarne och Jemtland anlagde så kallade Kårböle-vägen; 7:o Eric Norbergs från Westerås Län motion om Myntoch Controllverkens ställande å nyo under Kongl. Bergs-Collegii öfverinseende samt att 1836 års Reglemente måtte underkastas granskning och omarbetande; 8:0 Petter Petterssons från Jönköping Län, af Anders Andersson från östergöthland biträdde motion om erhållande af medel från Stats-Cassan till folkundervisningens befrämjande; 9:o Andars Olssons från Stora Kopparbergs Län motion om anslag af allmänna medel till underhållande af en i senare tider anlagd väg genom 5 2 Fröt. Utdr. d. 22 Februari 18.jo. Ohre socken i Dalarne förbi Woxna bruk genom Loos Finnmark utvid Kårböle i Helsingland till gamla vägen; 10:o Sven Jonssons från Jemtlands Län af Anders Mårtensson från samma Län biträdde motion om bidrag af Stats-medlen tili underhållande af den nya väg, som på Statens bekostnad blifvit anlagd genom en del af Dalarne, Helsingland och Jemtland; ll:o Per Jonssons från Öland af Sven Isacsson derstädes biträdde motion om utmarksskattens upphörande på Öland; l2:o Eric Norbergs från Westerås Län motion om Stuteri-inrättningarnes upphörande; 13: > Jan Eric Janssons från Wermland motion om anslag till fullbordande af vatten-communicationer, deribland båtleder emellan Philipsstad och Sjöärdans lastageplats; 14:o Densammes af Pehr Persson från Örebro Län biträdde motion om ökande af skattefrihetseller kalldygnens antal yid tackjernsblåsningar; 15:o J. Lundbergs från Norrbottens Län motion om förhöjning af lösningspriset å saltpetter m. m. 16:o Olof Olofssons från Westerås Län motion om en lika fördelning af crvarn-räntorne i Riket; 17:o Anders Nordmarks från Westerbottens Län af Olof Olofsson från samma
Och samma konststycke försökte ni med ert hjärta? Vilhelm: Med samma framgång. Klara: Den som bara visste, hvaraf ett sådant ypperligt hjärtekitt består. Vilhelm: B.varför vill ni veta det? Klara: Ah, för att i fall af behof kunna göra bruk däraf. Vilhelm: Om ni vill skänka bort ert hjärta, så skänk det åt någon, som förstår att handskas väl med det, någon i hvars händer det inte lider nå- gon skada. „ Klara: Åt uppfinnaren af porslinskittet t. ex. Det vore väl det klokaste. Vilhelm: Eller åt mig! (Forts. o. slut i nästa n:r.) Från antikens kvinnovärld. Tre skisser för Idun af Vilh. Lundström. !l. Toaletten. Våren lugna! Romarinnorna hade väl a l d r i g. Men h v a d är detta? s. v. Lika litet saknas smink, tandpulver, hårolja o c h pomada. N ä r allt detta blifvit tork a d t i fria luften, så låt den tröga åsnan krossa det p å den skrofliga k v a r n e n. S ö n d e r - stöt sedan d e första horn, s o m falla från den lifliga hjorten, o c h l a g a, att fulla sjättedelen a f ett ass användes härtill. D e n flicka, som smort sitt anlete med d e n n a salfva, hon skall öfverträfia sin egen spegel i b l i x t - rande glans. M e n det är så: formerna v e x l a, tiderna förändras — människonaturen är d o c k evigt densamma. Olivia Nordqvist. R. En praktisk skridskodräkt. Prisbel. svar å prisfrågan X L I I I af » Försölea duger ». &lt;jS&gt;fkulle ej våra sportälskariunor vänligt vilja taga ig&gt; i öfvervägande, huruvida icke nedanstående beskrifning på skridskodräkt kan anses vara praktisk, varm och ledig. Dräkten består af kjol, kofta och benkläder, allt af samma tyg. Det mjuka kläde, som nu användes till promenaddräkten, lämpar sig bäst med besättning af skinn eller plysch i lika eller mörkare färg.
Då således ifrågavarande motion af Herr af Lundblad synes äga nära sammanhang med förenämnde till andre Utskott, än StatsUtskottet, remitterade motioner, hemställer jag vördsamt, att detta Utlåtande må återremitteras, med anmodan till StatsUtskottet, att låta frågan hvila, för att behandlas gemensamt med omfÖrmalte likartade ärenden i Bevillningsoch EkonomiUtskotten. pen till Hennes Kongl. Höghet Prinsessan Sophia Albertina afsände Deputation återkom; och tillkännagaf Deputationens Ordförande Herr Grefve Brahes att Deputationen blifvit emottagen af Hennes Kongl. Höghets tjenstgöraude Kammarherre, sorn anmält, att Hennes Kongl. Höghets helsotillstånd vore så svagt, att Hennes Kongl. Höghet icke kunde lemna företräde åt Deputationen, hvilken således ej fått tillfälle att inför Hennes Kongl. Höghet sjelf framföra Ridderskapets och Adelns underdåniga 132 Den 13 Mars f. m. vördnad och tillgifvenhet, utan hade Herr Grefven derom anmodat Hennes Kongl. Höghets Kammarherre, hvilken för öfrigt tillkännagifvit, att Hennes Kongl. Höghet haft en ganska orolig natt. Herr Lefrén, Johan Pehr: Då jag instämt i Herr Nordenfelts reservation emot ifrågavarande Utlåtande, förenar jag mig i anhållan om återremiss deraf, i synnerhet som Grefve Posse upplyst, 'att saken bör hvila, intilldess andra frågor, som dermed äga sammanhang, blifva afgjorde af de Utskott, till hvilka de äro remitterade. Herr von Hartmansdorff, August: Då jag förmodar, att återremiss kommer att äga rum, utbeder jag mig att äfven få göra några anmärkningar emot Utlåtandet. Jag instämmer hufvudsakligen med Herr Nordenfelt, men vill gifva PaketPosten en ännu större utsträckning, än han föreslagit. Jag anser denna inrättning hehöfligare om hösten och vintern, än om sommaren. Under de båda förra årstiderna är det man mest behöfver och bäst har tillfälle att begagna höcker, och då liar man svårast vid att erhålla dem.
Sm Götha Canal Disconts Aåsignationer 3 procents Obligationer Af Creditivet uttagit Creditivernäs nuvarande belopp, omkring Summa ilätVU iunnits l IBlåClCl» Cl» JI 10 l ij J cili II Veld A/clIlL/U*" ucn xlltvö* gälds-sedelstocken, äfven med inräkning af Creditiverne till Filial - R:dr Banco. 70,965 i,95i,8oo 1 2,022,765 t 56,5oo 1,966,265 1 9 524,621 43i>725 l • • • 956,346 989,427 . 2,i36,q5o 548,377 3,674,754 a , 1 M . r. 6,597,065 i 2,000,000 r 4,597,365 s > B 2 hvad Götheborgs Discontsedlars belopp troligen blifvit för litet upptagit, och dessutom i betraktande tagas, att genom de betydliga summor, som dels pä afskrifnings räkning i Götha Canal-, dels af publiqua Cassör på tre procent i de öfriga Disconterne var insatt, en betydlig del, i annor händelse hvilande, Bancosedlar utkommit i rörelsen. Endast i CanalDisconten voro på afskrifningsräkning insatte 2,3o3,345. - 1817. Sept. 3o. Malmö Discont: Intet resultat på siffran af Bokslutet för denna månad bar kunnat erhållas; Discontens ställning med Banken byltes vid denna tid dagligen om; omkring 174,000 R:dr Banco skola hafva blifvit uttagne d. 1 Oct., men då detta, naturligtvis, blott ökat den på Creditivet uttagna summan, emedan efter DiscontContoirets slängande ingen annan allmän Cassas fordran, än Banquens, uppgifves, i fall den ej i nedanstående uppgifter är inräknad: