Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Förordningen den 30 Maj 1835, som utsätter straffet å den, hvilken talar eller skrifver lasteliga om Konungen, Drottningen eller Thronföljaren, till lifvets förlust eller fängelse å lastning från 2 till 10 år, allt efter broLlet och omständigheterna dervid. Den väsendtligt skilnaden emellan den nu gällande och deri föreslagna lagstiftningen är emedlertid dels den, att då, enligt den förra, domaren endast vid eu del förbrytelser eker pröfva brottslighetens art och derefter lämpa straffet, söker den sednare alt låta honom i alla de fall, der omständigheterna sådant bjuda, rätta påföljden efter förbrytelsen, samt gör sålunda en dylik pröfningsrutt till all - 32 Lag-Ulskoltcts 3c'änkandc, A':o 93. män regel, i slallet för undanlag, dels ock den, att då domaren i nu gällande lag ej har annat rättesnöre för sin pröfning, än det, som kan innefattas i de ömsevis begagnade uttrycken: -”som saken och omständigheterna uro till; som saken och personen är till; efter som brottet är till; efter omständigheterna och sä vidare”; så angifver Lagförslaget med mera fullständighet och bestämdhet de grunder, som böra följas. Man har dock invändt emot den utsträckta tillämpning af grundsatsen, som eger rum i berörde förslag, att deraf skulle härflyta en ojemnhet i lagskipningen och dermed minskad aktning för lagen och dess tolkare. Men man synes härvid hafva förgätit den oändliga vexlingen af de menskliga förhållandena, som har till följd, att sällan, om ej aldrig, två handlingar, fastän till arten lika, i alla dess inre och yttre beståndsdelar äro fullt lika, och alt således den likstämmighet i lagskipningen, man tyckes åsyfta, ej kan ega rum, der handlingarna böra bedömas sådana de i sjelfva verket äro, och icke sådana de i allmänhet blifvit i lagen rubricerade.
Denna underdåniga skrifvelse föranledde ej till någon åtgärd. Vid 1856—1858 årens riksdag förekommo flera enskilda motioner, angående den medicinska undervisningens förbättring. Med anledning af dessa och med en särdeles utförlig, för institutet högeligen hedrande motivering, föreslog Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, “att Rikets Ständer hos Kongl. Majit måtte i underdånighet anhålla om åtgärders vidtagande till beredande af den vid universitetet i Upsala nuvarande medicinska fakultets förening med Carolinska medicokirurgiska institutet till ett medicinskt undervisningsverk i Stockholm11, samt likaledes i underdånighet anhålla, “att intilldess denna föreslagna förening blifvit verkställd, de personer, hvilka vid institutet genomgått fullständig examen, må på grund af denna förklaras för medicine och kirurgie doktorer med samma rätt till anställning i Statens tjenst, som åtnjutes af de från universiteternas fakulteter utgångna medicine doktorer, hvilka tillika äro kirurgie magistrar" (den 26 Juni 1857). 172 Motioner i Pr este"
Om den värde talaren i den vägen åtspörjer PresteSt., skall han snart underrättas om den nytta eller skada, som af en dylik åtgärd ledande till löneförsämring kan af detla Stånd påräknas. Jag tror, att PresteSus förslag är riktigt och får erinra att under Carl XI:s tid professorerne i Lund önskade, att deras löner måtte bestämmas i penningar, i st. f. i spannmål, just i och för tidsutdrägten med lönens utbekommande och det besvär professorne måste vidkännas vid spannmålens afyttrande. Dessa ofta förnyade ansökningar afslog Konungen länge, intilldess Han af dem uttröttades, och Han lemnade vid ett sådant tillfälle det svar: J veten icke hvad J begären, roen Jag skall för edia enträgna böners skull bifalla, att halfva beloppet må utgå i penningar och den andra hälften i spannmål. Följden häraf blef, att den del af lönen, hvilken utgick i penningar, nu mera icke motsvarade 8:dedeten af hvad som ännu utgår i spannmål. Jag anser PresteSt. hafva ägt fullgiltig anledn. till sitt beslut och jag kan icke tillstyrka annat än antagandet deraf, helst i denna punkt icke är fråga om paStoraterna i städerne, hvilket längre fram förekommer i Utsk:s betänk. Hr Printzensköld, Carl: Då flere seklers erfarenhet gifvit vid handen, huruledes penningens värde undergått förändringar, och deraf äfven blifvit den följd, alt alla varor måst till värdet rätta sig efter penningens, så är det äfven gifvet, att PresteSt:s beslut är bygdt på de klokaste och försigtigaste grundvalar.
» Hvad dig beträffar, Otto, kan det nog vara önskligt, » sade han och sträckte lat ut sina långa ben, &gt;men Gud bevare oss för att få Annies temperatur ökad. Själfva kvicksilfret inom hennes korpus öfvergår ändå till gasform o c h drifver henne framåt i vildt sken mot galenskapernas o c h upptågens omätliga afgrund. » » Nej, hör på Jöns, » föll hon honom i talet, » hvad månde blifva af detta barnet, som anstränger sig till sådan grad med att hålla qvasikemiska föredrag, sin kända lätja och de 30° Celsius i skuggan oberäknade. Henriette, tillåter du, att jag ringer och ber stam-Gustaf spänna för trillan och hämta doktorn, ty något måste göras för vår stackars öfveransträngda bror, » hon fattade hans hand för att kontrollera pulsens slag. Henriette hade mycket roligt. Det behöfdes för öfrigt inte mycket för att väcka den lefnadsglada, godhjärtade lilla blondinens munterhet. Hon var ung, älskad och lycklig, hela lifvet låg framför henne i solig strålglans, var det då underligt, att hon log och skämtade, att hon fröjdades åt den sköna dag, s o m var, och drömde om den lika sköna, som skulle komma. Annies vänligt framsträckta hand blef tillbakaknuff ad. » At fanders med Annies påhitt, » ropade Jöns, dragande på munnen mot sin vilja. » Nej, till doktorn, » rättade hon mycket mildt, kisade skälmskt med ögonen, nickade o c h försvann. Hela huset var för tillfället som ett förrådsrum för teatereffekter. Utskrifna roller lågo här och där på borden. Ridån, sydd af glatt, hvit kallikå, lät sin gyllne lyra stråla och sina gröna lagerkvistar prunka i solskenet, där den låg utbredd öfver soffan o c h stolarne i stora salongen för att riktigt torka; en yfvig räfsvans, som hörde till en af herrdräkterna i » Hemkomsten », prydde divansbordets ena hörn, en svart sammetskorsett och ett hvitt bluslif tillhörande Annies flickdräkt i samma pjes, lågo i broderlig vänskap bredvid Ottos lurfviga, svarta mustacher. Dagny
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att RiddarhusUtskottet redan länge varit sysslosatt med utarbetandet af förslag till en förändrad rcdaction af RiddarhusOrdningen, men då berörde förslag ännu icke blifvit till Ridderskapet och Adeln aflemnadt, ansåge Hans Excellence, uppå flere Herrar Ledamöters derom gjorde begäran, sig böra hemställa, om icke Ridderskapet och Adeln behagade anmoda RiddarhusUtskottet, att, i sam - Den 27 Maji. 405 manhang med det Utskottet förut lemnade uppdrag, att afgifva förslag till en förändrad Redaction af RiddarhusOrdningen, tillika i anledning af den del utaf ConstitutionsUtskottets den 12 dennes meddeldte project, i frågan om en förbättrad national-representation, som angick Ridderskapet och Adeln, med första inkomma med ett Reglementarisk t förslag till ett förbättradt Representations-rätt. Bifölls. Justerades följande: Utdrag af Protocollet, hållet hos Högloflige Ridderskapet och Adeln, vid Urtima Riksdagen i Stockholm, förmiddagen den 27 Maji 1818. S. D. Vid förnyad föredragning af Särskildta Utskottets den 6 dennes afgifne, samt den 21 i samma månad förmiddagen på bordet lagde, Betänkande, angående grunderne för en allmän reglering af Statens Embeten och Tjenster; blef samma Betänkande, i anledning af dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet åteiTemitteradt. Ut supra.
Flottans räkning, samt der låta tillverka de ångmacliiner med mera dylikt, som för Sjöförsvaret erfordras. Jag anhåller, att denna min motion må remitteras till StatsUtskottet. Lades på bordet. H. Ex. Hr Frih. Löfvenskjöld, Salomon, uppläste följande: Jag tager mig friheten fästa H. R. o. Ad:s uppmärksamhet på ett stort patriotiskt företag. Stenkolsverkets vid Höganäs bearbetande lärer förtjena ett så vackert namn; och detta är den egentliga behållningen, som det förra bolaget upphemtat af der nedlagda kostnader. Under lyckligare utsigter och större förhoppningar om framgång bildades ett nytt bolag. Grufvefältet blef undersökt af kunniga från England införskrifna grufve-ingeniörer; tillgången på stenkol var på vetenskapliga grunder beräknad. Arbetets bedrifvande ansågs, i förening med den der befintliga eldfasta lerans tillgodogörande, blifva af väsendtlig förmån för det allmänna och lönande för bolaget; men framgången berodde likväl derpå, huruvida ett befarad t större vattentillopp i grufvorna kunde besegras, och utgången af striden med detta element ansågs oviss. Den blef likväl, enligt föreskrift af R. St., företagen, såsom ett vilkor för eftergiften af förra bolagets skuld till Statsverket. Huru den aflupit, skall jag längre fram nämna. Genom denna skulds eftergift, har det allmänna blifvit, så till sägandes, en osynlig delägare i Höganäs, och från denna högre synpunkt har bolaget alllid betraktat verket. Vid bildandet af det nya bolaget visade sig utsigterna till afkastning aflägsna, och de hafva blifvit det ännu mer, sedan verket blifvit belastadt med 120,000 R:drs skuld, som skall betalas, innan någon vinst kan tillfalla delägarna. Men under ett sådant förhållande upphemtar likväl del allmänna alla de förmåner af verket, som dess nuvarande utveckling kan erbjuda. Med stenkol, eldfast sten och lera samt flera förr inom landet icke tillverkade fabrikater kan allmänheten betjenas. Det lärer således icke kunna bestridas, att ju verket ännu och under längre tid kan anses drifvas •endast till förmån för det allmänna. Verkets nuvarande ställning kan inhemtas af den till K.
Enligt löfte i Dagnys Mars-nummer meddels vi här nigra utdrag ur den vid nlmnda möte upplasta arsberättelsen, IntreSset för qvinnosaken och tillmötesgåendet mot föreningen hafva vant i ständigt stigande och sakens berättigande synes 18j numera vara tämligen erkänd. llcdlenunarnes antal har under aret varit 52, inkomsterna ha uppgatt till 1,519 mk. 47 11. samt utgifterna till Boa mk Till föreningens funktionärer atervaldes: till ordförande Fru E. i i ~ g r c till ~ ~ v. ~ ordf. Fru H: Heikcf, sekreterare Fröken A. f&amp;ft, ekonom Fru A. Aspclin. Till re \ .isorer utsagos: Fruarne J. Blomstedt och S. Rcin. Till styrelse för arbetsbyr$n valdes: Fruarne O. Asp1i11, j. LII&lt;, N. LacthCn, E. ijUstrum och Fröken A. Hjck Finsk qvinnoförening har uii (ler ~ l e t förflutna h e t försökt gifva sin verksamhet en allt mera praktisk riktning. Ett af föreningens önskningsm91 har realiserats i och med tillsättandet af en fatt&amp;akförart för Helsingfors kommun. En ar&amp;- och pIatsfdr~~~cdIi~~g~~rd för yvinlip arbetssiiia~~dc öppnades den I Oktober 1 8 8 j och har Cerkat pi5 ett tillfredsställande sätt. Arbetsvärdet för de fyra första till fór~~~&lt;ln mhaderna uppgick till ungefär 5,000 mk. Afto~~sa~~~yaiiin fór orbctsbyrd~~ haffvn anstalts och varit talrikt besiikta. &amp;I / iise. förrwing har bildats för Qv. F: s medlemmar.
Sjukvården bestrides af en Stads-Läkare och en Stads-Ghirurg, jemte 3 i Staden boende Regements-Läkare. På egen bekostnad har Staden inrättat ett Sjukhus, hvarest Stadens fattige sjuke erhålla fritt underhåll och — 24 — vård, och Slädens innevånares tjenstehjon få äfven derstädes till läkarevård och skötsel inlagas, emot förbindelse för Ilusbönderne alt till Sjukhusets Cassa betala en viss afgift, samt dessutom bekosta underhåll och läkemedel, som föreskrifves af Sjukhus-Läkaren, hvilken i årligt arfvode åtnjuter 100 R:dr Banco. En Föreståndare och en Vaccinatör, med arfvode af Stads-Cassan, bestrida vaccinationen under Stads-Läkares uppsigt. Nödig tillgång på Medicamenter finnes på Stadens tvänne Apothek. Spar-Banken fortfar att åtnjuta Allmänhetens förtroende. Insättningsfonden utgjorde år i833, 66,165 R:dr i3 sk., utom Inrättningens egen fond 806 R:dr 27 sk. 2 r:st.; men vid sistlidet års slut uppgick insättningsfonden till 104,376 R:dr ^5 sk. och Bankens egen fond tili 2,4q6 R;dr 2 5 sk. 1 rst., allt Banco. Stadens inkomster, beräknade efter medium af sistförflutne fem år, eller från och med i83a till och med i836, för hvilket senare år räkenskaperne äro fullkomligt afslutade, hafva utgjort af handel, sjöfart, stadsjord och andra lägenheter, räntor af utlånte Capilaler samt tillfälliga inkomster, tillsammans 2f),3o5 R:dr 23 sk. 3 r:st.; och om Stadens utgifter vinnas nödige upplysningar af i underdånighet bilagde Tabell. 2:0 Landskrona har, enligt förlidet års Mantalslängden en folkmängd af 3,020, Garnizonen deruti inberäknad; således 2i5 personer mindre, än då förra Femårs-Berättelsen afgafs.
Propos., ang:de ogift qvinnas rätt att vid viss ålder vara myndig; N:o 191, i anledn. af väckt fråga om stiftande af lag, ang:de ordningen och vilkoren för utländsk mans uptagande till Svensk medborgare; och N:o 192, ang:de regleringen af utgifterne under BiksStatens Andra Hufvudtitel. Anmäldes till justering men begärdes på bordet ett från Exped:sUtsk. under N:o 193 afgifvet Förslag till B. Stms underd. Skrifvelse till K. M., ang.-de regleringen af utgifterne under BiksStatens Tredje Hufvudtitel. Äfvenledes anmäldes till justering men begärdes på bordet nedannämnde från Exped:sUtsk. inkomne Förslag till §§ i Biksdagsbeslutet: N:o 7, angide ändring i IG kap. 1 § ÄrfdaBalken; N:o 8, om ändring i 3 g och uphäfvande af 4 g i 3 kap. HandelsBalken ; N:o 9, ang:de inteckning af aftal om nyttjande-rätt till fastighet i stad; Den 15 Jann ari. 23 N:o 10, om ändring i ansvarsbestämmelsen för uraktlåtenhet att öpna damlucka; N:o 11, ang:de ändring i tiden för revisions-skillings nedsättande; N:o 12, ang:de ändring i 1 kap. 4 § GiftermålsBalken; N.-o 13, om uphäfvande af bördsrätten i stad m. m.; samt N:o 14, ang:de en lag mot misshandling af djur. Hr Gr. o. Landtm, upliiste en till honom, för att inför B. o. Ad. föredragas, aflemnad så lydande vördsam promemoria: Då det ansetts tvifvelaktigt, huruvida RiddarhusDirektionen må, enligt 7 § i Sin Instruktion, under Riksdag förrätta val till Revisorer och Suppleanter å R. o. Ad:s vägnar uti R.
Vid sistförflutne Riksdag hade jag äran uti en hos detta Hög lofl. Stånd aflåten motion föreslå: »att lotsarne vid åtskilliga upräknade större lots-sfationer skulle åläggas hafva däckade båtar, liknande de, sora Norska lotsarne begagna, samt hafva till skyldighet, att med dessa ligga ute till sjös och mota ankommande fartyg, så att icke, såsom ofta nu inträffar, fartygen äro nödsakade att inlöpa emellan klippor och skär, innan hjelp af lots kan er hållas, och oftast lår söka sig, utan biträde af lots, ankarplats.» Med hvilken stor fara sådant skall vara förenadt, kan en och hvar lätteligen inse. De anmärkningar, som af de sjöfarande blifvit rigtade emot de Svenska lotsarne, hafva egentligen icke afsett dessas duglighet, utan hufvudsakligen den omständigheten, att lotsen ej varit att tillgå på tillräckligt afstånd från den grundfyllda och farliga kusten. »För att afhjelpa detta grundade klagomål, fordras emellertid att lotsen bör vara försedd med en s.törre däckad segelbåt, i hvilken lian må kunna trotsa storm och hög sjö, samt möta lotsbehöfvande fartyg i öppna sjön. Men den ringare sjöfarten vid våra kuster, i jemförelse med andra handlande nationers, och deraf härflytande smärre inkomster, har visat det vara omöjligt för lotsarne vid Sveriges flesta lotsplatser, att af egna medel anskaffa fullt tjenliga sjögående båtar, hvilka, efter hvad uplyst blifvit, icke med nödig utredning kunna köpas billigare än 2,000 rdr stycket. Då emellertid Staten åtagit sig vidmakthållandet af lotsoch båkinrättningen i Riket, torde man med fog kanna fordra, att Staten jemväl tillser, det sjöfarten har det gagn af denna inrättning, som dermed åsyftas; och då nu billigheten klöfver, att lots, som är villig att gå till sjös och lemna sjöfarande allt möjligt bistånd, icke i brist på tjenlig farkost förhindras upfylla denna sin tjenstepligt, torde häri ligga fullgiltig anledning till en vördsam begäran, att II.
N:o 4<L i anledning af an märkningar vid Utskottets Memorial N:o 3^, angående stadgande i Bevillnings-Förordningen i afseende å centonalens öfverflyttning på allmänna bevillningen; N:o 5o, i anledning af gjorda anmärkningar emot Utskottets Betänkande N;o 3t), angående den af städerne utgående saluaccis, S. D. A nyo föredrogos och biföllos Stats-Utskottets den i5, 23 och dennes på ho“rdet lagde Utlåtanden och Memorial: N:o 397, i anled ning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss å Svea Hof-Rätts underdåniga hemställan om arvodes-anslag för den person, hvilken, såsom adjugerad ledamot, biträder Hof-Rätten i Juslitiac-Ombudsmannen C. L. Landius ställe; N:o 398, i anledning af väckt motion, att en del af de till armeens materiel utaf Rikets Ständer nu å Stat anvisade 70,000 Rdr må användas •till förstärkande af Gevurs-förråden; N:o 4°°; i anledning af en inom 44 Prot. Uidr. cL 29 Jun. 1S35. Preste-Ståndet väckt fråga örn tillåtelse för Ståndets Archivarie att emellan Riksdagarna få hebo de rum i Riksgälds-Contorets förra hus, hvilka af Preste-Ståndet under Riksdagen begagnas; N:o 4or, angående gratification åt den eller de tjenstemän inom Riksgälds-Contoret, som fått sig uppdragen befattning med utdelningen till pramumeranter å Riks-Ståndens tryckta Protocoll vid innevarande Riksdag samt emottagr.ingen och redovisningen för öfverhlifvande exemplar af Hillänget till samma Protocoll; N:o 402, med förslag lill indragning af åtskilliga tjenstebefattningar vid Riksgälds-Contoret; N:o /\o3, i frågan örn afskrifning af ett Professor Ågren beviljadt lån, S.
Hofpredikanten Hasselrot, rörande fördelning på 20 år af de för allmänna byggnader från boställen utgående kostnader; 3:o af samme motionär, rörande pedagogierna i riket; l:o af Prosten Melén, att enkor efter aflidne pastorer inom Calmar stift måtte få åtnjuta samma rätt, som dylika enkor inom andra stift, och befrias från en afgift under extra nådår för de med bostället förenade stomhemman; 5:o af samme motionär, att Kontrakts-prostar, ehvad de äro ordinarie eller endast tillförordnade, måtte hädanefter få uppbära inkomsten af alla prostetunnorna, utan att. såsom hittills skett, två tredjedelar af desamma under nådår betagas dem; 6:o af Professor Selander, om inrättandet af en Svensk LitTörsäkrings-anstalt; 7:o af Lektor Söderberg, om utvidgade rättigheter för Mosaiske trosbekännare i riket; och 8:o af Doktor Säve, om presterskapets befriande från den olämpliga och tidsödande uppbörden af sina tionde-inkomster. S. D. Remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, i Ståndet den 31 sistl. December väckta motioner: l:o af Prosten Melén, att den af lediga prestlägenheter, vid hvilka nådår icke ifrågakomma, utgående inkomst, som hittills för ett år tillfallit vissa under Dom-kapitlets vård ställda kassor, måtte bestämmas böra tillgodokomma antingen den befordrade prestmannen eller stiftets Enkeoch Pupill-kassa, jemte ett af Doktor Sandberg i ämnet nu afgifvet yttrande; och 2:o af Kontrakts-prosten Linnarsson, om lärares vid Elementar-läroverken pensionering, tillika med hvad i anledning deraf blifvit inom Ståndet denna dag yttradt och anfördt. S. D. Vid skedd föredragning remitterades till Stats-Utskottet nedannämnde, i Ståndet den 31 sistl.
Uti sin, i anledning häraf afgifna underdåniga förklaring, har Ofver-Direktören vid Myntoch Kontrollverken, bland annat, erinrat, att det icke gåfves någon annan möjlighet alL i landsorterna åstadkomma undersökning af guldsmedsarbeten före stämplingen och dermed förena samma tillfälle, som i Stockholm egde rum, för guldsme derna att få sina prof genast godkända, innan de tillverkade arbetena i handeln utlemnades, än att ett Konlrollkontor upprättades i hvarenda ort, der någon guldsmed kunde få rättighet att sitt yrke bedrifva, men, utom det att inrättandet af Kontrollkontor i hvarje stad och köping skulle orsaka högst betydliga kostnader så väl för första uppsättningen som inrättningens årliga underhåll och aflöning af behöflig betjening, — kostnader, som många gånger skulle öfverstiga afgifterna för kontrolleringen, så framt ej dessa i lika mån skulle förökas och sålunda fördyra sjelfva guldsmedsyrkets produkter, — skulle det blifva nästan omöjligt att erhålla en nog stor mängd af skicklige och tillförlitlige personer att bestrida kontrolltjenslerna, hvarföre all tanke på en slik anordning nu torde , såsom overkställbar, förkastas. För vinnande af den utaf Revisorerne yrkade undersökningen före stämplingen hade Ofver-Direktören föreslagit flera åtgärder, men ansåge tillika att, huru man ock må förordna om kontrolleringen, så kunde man ändå icke vinna den af Revisorerne önskade säkerhet, att guldoch silfverarbeten, hvilka blifvit med kontrollstämpel försedde ej vore underhaltiga, till stöd för hvilken åsigt äfven flera exempel af honom anförts. Huruvida en sådan förändring af kontrollväsendet, som af Ofver-Direktören, enligt hvad omförmäldt blifvit, föreslagits, kunde medföra särdeles större säkerhet för allmänheten, än nu gällande författning gjorde möjlig, kunde i allt fall, enligt Öfver-Direktörens tanke, ifrågasättas.
Den leder att utsätta Regeringen för allt det klander och all den missbelåtenhet, som faller på dem som afgifva projecter, hvilka tillintetgöra gamla rättigheter eller ådagalägga omöjligheten att tillfredsställa de högt yttrade anspråken på ökad makt och seger öfver motståndare. Vi hafva vid denna riksdag sett, huru olika meningarne äro i afseende, icke pä behofvet af en representationsförändring, men i afseende pä sättet alt ernå en sådan. Vi hafva vid riksdagens början sett ett förslag med ifver omfattas, hvilket, sedan det fallit, ingen mera vill vidkännas. Ingen vill numera bekänna sig hafva önskat dess framgång, ehuruväl det både i allmänna blad och i allmänna uppmaningar till nationen varit förordadt och prisadt. Vi hafva sedermera sett, hurusom 2:ne Stånd hafva strängt hållit sig vid begreppet om nödvändigheten att framkalla en förändrad representation genom utvidgade ståndsval. Vi hafva sett ett annat Stånd antaga såsom sitt beslut ett ant - Den 22 Maj. 657 amfibiutn, som jag förmodar, att hvarken fader eller moder snart nog vilja vidkännas. Vi hafva sett ännu ett annat Stånd fiirst antaga ett förslag, som var grundadt på allmänna val, och sedermera kort derefter öfvergå till ett annat, som betydligt afviker ifrån det första. Så föga genomtänkta och utredda äro begreppen örn den förestående vigliga förändringen. Nu vill man ifrån Regeringen framkalla ett förslag, en mening i detta afseende, då icke tvenne personer af hela representationen kunna lägga handen på se om att det eller det förslaget är antagligt, godt och nyttigt. Under sådana omständigheter kan jag för ulin del icke instämma i deras mening, sorn anse, att den af Consl.Ulsk. föreslagna skrifvelse!! bör afgå till K. M., ulan måste jag yrka afslag pä detta förslag. Jag är öfvertygad om, alt när K. M. finnér sinnena vara lugnade och de allmänna striderna hafva saktat sig, så skall han vara betänkt på att taga saken i betraktande och framlägga ett förslag lill representationsförändring lill nationen, så vida icke något sådant antagligt och tillfredsställande dessförinnan kan af II.