Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jägeribetjeningen utgöres af 1 Öfverjägmästare, 2 Öfverjägare och 15 Skogvaktare samt bevakare, deraf äro anställde 9 å Halle och Hunneberg, 1 å Weden, 3 på Edsmären, 1 å Kuleskog och Risveden samt 1 å Brevikshult. o Hvad angår de enskildes hushållning med sina skogar, så borde inom As, Gäseneds, Kullings och en del af Redvägs härader, till största delen bestående af bergiga eller stenbundna marker, i fordna tider bevuxna med herrliga skogar, dels af ek och bok, dels af tall och gran, skogshushållningen kunnat intaga ett framstående rum, men beklagligen är största delen af dessa skogar redan förstörd, så att i norra hälften af Kullings samt Gäseneds härad i allmänhet, med undantag af Norunga och Ljurs socknar, saknas ved till husbehof. De flera i dessa trakter belägna, emellan jordägare fördelade, häradsallmänningar äro med ofvannämnde undantag samtligen nedhuggna, och de nakna stenbundna fälten, af hvilka en del gifvits den karakteristiska 12 Elfsborgs län. Skogshushållning. Svedjande. Skogseldar. Priser å skogsalster. Bränntorf. benämningen Svältor, äfvensom de kala bergsryggarne, ytterligare förhärjade genom svedjande, lemna ett bedröfligt bevis emot den förväntan på den enskildes omvårdnad om sin egendom, som låg till grund för Statsmakternas beslut om denna fördelning. Inom Kinds, Wedens, Bollebygds och den återstående delen af Redvägs härader, har förstöringen af skogen visserligen också temligen ohejdadt fortgått, men här finnes likväl ännu skog, såväl till husbehof som till afsalu, och hvarigenom, särdeles hvad sistnämnde härad angår, hvarifrån trädvaror med någon lätthet transporteras till Göteborg, en väsentlig inkomstkälla åt allmogen beredes. Beträffande åter Kinds och Wedens härader, har bristen på kommunikationsmedel föranledt så låga priser, att afverkningsoch transportkostnad icke kunnat betäckas, hvilket också i sin mån verkat likgiltighet för skogshushållningen.
Majit bestämda ordning, öfriga anslagssummor, äfvensom beviljade lån, antingen omedelbart från Riksgälds-kontoret till vederbörande 1 'i Siats-Utskottets Memorial, N:o 323. bolag och inenigheter ulbetalas, eller ock, efter erhållna reqvisitioner, till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande öfversändas. 3:o A erhållna lånebiträden komma, efter fem ars Förlopp sedan medlen blifvit af Riksgälds-kontoret utbetalda, att årligen erläggas fem procent å det ursprung liga kapitalet, hvaraf tre procents ränta forst beräknas å det vid hvarje liqvid återstående kapitalbelopp, samt det öfriga utgår såsom afbetalning, intilldess hela kapitalet med ränta sålunda blifvit till fullo betaidt; och skall den bestämda betalningstiden för de lån, som successive utgått, räknas från slutet af det år, hvarunder första andelen af länet blifvit lyflad5 kommande, hvad liqvidationssättet för de lili odlingsFöretag beviljade lån serskildt beträffar, att iakttagas deuti Kongl, kungörelserna den 13 Juni 1845 och den 3 November 1848 meddelade stadganden. k:0 Med undantag af de vattenaftappningar och odlingsFöretag, för hvilka de i nästFöregående §:s 5:te och 6:te mom. omförmälda anslagsoch lånesummor blifvit eller varda af Kongl. Maj:t disponerade, böra arbeten, som åsyfta att bereda odlingsforetag, vara började sednast under loppet af år 18445 skolande i annat fall de anvisade medlen till Rikets kommande Ständers disposition reserveras. 5:o Vid alla arbeten, till hvilkas utförande staten i större eller mindre mån bidrager, användas företrädesvis och der sig göra låter försvarsoch sysslolösa personer; och böra, i frågor om utdikningar samt vattenaftappningar eller vägars anläggning eller förbättring, vederbörande menigheter före arbetenas begynnelse höras, för att angående Företagens lämplighet sig utlåta. ti:o
M. finner det vara förmånligt att utbyta ön mot någon annan Saesittning, så är han dertill fullkomligt berättigad redan genom Ulsk:s tillstyrkande, sådant det nu förefinnes, ulan att några tillägg dertill behöfva göras. Frih. Palmstjerna: Af Frih. Tersmeden förekommen i hvad jag hade ämnat anföra, för att visa obehöfligheten af det tillägg, som af Frih. Cederström blifvit ifrågasatt, anhåller jag endast få fästa uppmärksamheten derå, att de ordalag, som Ulsk. i sitt utlåt, begagnat, äro fullkomligt enahanda med dem, som stå att finna uti den K. propos., som för Ii. o. Ad. icke torde vara obekant. Ofverläggningen förklarades nu vara fulländad, hvarpå II. Ex. Hr Gr. o. Landtm., som rann nödigt att framställa särskilde proposrr ä de i Utsk:s utlät, förekommande punkter, hemställde, om Ii. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s tillstyrkande, att R. St. mätte, med upphäfvande af deras vid 1812 års riksdag fattade beslut, ang:de colouien S:t Barthelemys och blifvande Svenska ultramarinska besittningars öfverlemnande lill K. M:s särskilda förvaltning, bifalla, att nämnde coloni återställes under Sveriges administration och drätsel, samt att följaktligen i afseende på redovisningen af uppbörden för de å ön S:t Barthelemy inflytande statsinkomster, må tillämpas enahanda grunder, som för öfriga delar af Riket äro gällande. Ropades ja. Ex. hemställde vidare, om R. o. Ad. bifölle Utskrs tillstyrkande, del R. St. malte, i öfverensstämmelse med hvad K. M. i nåder föreslagit, i und. uppdraga åt K. M. att, så snart tillfälle dertill kan sig yppa, till någon främmande makt afträda colonien S:t Barthelemy, på de för Svenska statsverket mest förmånliga villkor, som stå att erhålla. Ropades ja och nej. H. Ex. Hr Gr. Björnstjerna: Ifall ordet ”afträda” förändras till ”utbyta”, så skall jag votera för denna punkt.
Då derjemte tages i betraktande, att tre qvartalers liqvider verkställas inom kompaniernas stånd i folksamlingar, der missräkningar lätt kunna uppkomma, och att Fältkamereraren måste vara tillgänglig föt allmänheten Vissa tider på sitt embetsrum, samt då uppbördsman i allmätihet börä, för Statens säkerhet, vara tillräckligen aflönade, och så att de oundgängligaste lefnadsbehofven kunna utan alltför stora svårigheter fyllas, hade Militär-Befälhafvaren i underdånighet föreslagit: att, från och med 1861 års början och intill nästa statsreglering, gratifikationer finge tilldelas Fältkamereraren med 250 R:dr och Kontorsskrifvaren med 200 R:dr årligen. Efter inhemtande af Krigs-Kollegii utlåtande häröfver, har Kongl. Maj:t, vid pröfning af ärendet den 13 Maj 1862 samt i betraktande af den betydligt ökade uppbörd, med det härmed förenade större ansvar och besvär, som under sednare tiden tillkommit för Fältkamereraren och Kontorsskrifvaren vid Gotlands National-Beväring, så väl funnit skäligt i Nåder bevilja de föreslagna gratifikationerna, 250 R:dr för Fältkamereraren och 200 R:dr för Kontorsskrifvaren, för år 1862, ined förklarande att frågan om dylika gratifikationers beviljande äfven för år 1863 komme att bero på vidare pröfning, som ock i Nåder beslutit att hos Rikets Ständer göra framställning om tillökning af ifrågavarande tjenstemäns löner med belopp, motsvarande de sålunda för år 1862 beviljade gratifikationerna. På grund häraf hemställer jag i underdånighet, att Eders Kongl. Majit nu täcktes hos Rikets Ständer föreslå: att Fältkamererarens vid Gotlands National-Beväring lön, nu utgörande 750 R:dr, må höjas till 1,000 R:dr, samt der anställde Kontorsskrifvarens lön, nu utgörande 300 R:dr, höjas till 500 R:dr: blifvande alltså ett nytt anslag af 450 R:dr härtill erforderligt.
Föredrogos å nyo ConstitutionsUtskottets Memorial: N:o »*8, till Ridderskapet och Adeln, angående dess åtgärd vid Memorialet N;0 107: lades lill handlingarne; N:o rig, angående Rklderskapets och Adelns återremiss på Memorialet N:o 112: voterings-propositionen gillades; och N:o 120, i anledning af aine Riks-Stånds återremisser på Memorialet-N:o r 13; inbjudningen till Borgare-Ståndet, att antaga Ridderskapets och Adelns redaction, antogs; den första voterings-propositionen förföll i följd hära^ och den senare propositionen godkändes» Från Hedervärda Bohde-Standet. S, D. Föredrogs å nyo Constitutions-TJt skottets, på bordet hvilande, följande Memorial; N:o 118, angående Ridderskapets och Adelns åtgärd vid Memorialet N:o 107: lädes till handlingarne; Nto 119, angående Ridderskapets och Adelns återremiss på Memorialet Nio 112: voterings propositionen giliades; och N.*o iso, i anledning af två Stånds återremisser på Memorialet N:o 113; voterings-propositionerne godkändes. S. D. Föredrogos å nyo Banco-Utskottets, på bordet hvilande, följande Memorial: N:o 133, med öfverlemnande af förslag till reglementariska föreskrifter, motsvarande 4 Ari. 4 Afd. i i83o års Bånco-Reglemente: bifölls; och N;o 134» i anledning af de inom Riks-Slånden gjorde anmärkningar vid Utskottets, under N:o 114 och ii5 afgifne Memorial:
Jag rödgas ytterligare yrka, att andan af mitt Förslag, att dess exclusiva fotande på frivilliga bidrag, rätt inses. Frivilligt antecknar man sig för att njuta Spectacler. Frivilligt antecknar man sig att njuta öfverflöd ; i allt hvad jag sagt finnes intet spår af Theaterns underhåll genom tvungen beskattning. Friherre Anckarsvärd: Jag anhåller, att blott med få ord få bestrida Herr Grefve Löwenhjelm® mening, att afgift till Spectaclerne blefve frivillig, på den grund, att det sto - Den 25 Maji. 255 de hvar och en öppet att afsäga sig njutningen af allt, sorn stadgades som öfverflöd; den, som vill dricka Oaffé, må derföre betala af» gift, men det vore i högsta måtto obilligt, ora man skulle tvingas att betala till Spectaclerne för det man ville dricka Caffe och så vidare; det synes ju tydligt, att afgiften för Spectaclerne måste blifva directe erlagd för sitt ändamål, om den skall kunna nämnas såsom frivillig; så snart afgiften skall härleda sig ifrån begagnandet af någon annan njutning, så blifver det ett sammansatt förhållande, och Spectacle-afgiften aldrig frivillig, utan alltid tvungen, i den händelse 5 procents förhöjning på allt öfverflöd, som Spectacle-afgift, skulle blifva Landet pålagd; hvarföre jag aldrig kan förena mig om annat än frivillig Subscription till sådant ändamål. Jag anhåller, att dessa mina anmärkningar må till Utskottet få åtföle ja Grefve Löwenhjelms Memorial. Hans Excellence, Herr Grefven och L andt. Marskalken hemställde, huruvida Ridderskapet och Adeln ansåge de emot Utskottets Utlåtande framstälda anmärkningar föranleda till återremiss, samt på sådan grund behagade ifrågavarande Utlåtande , jemte anmärkningarne, till Utskottet återremittera; hvilket bifölls. Företogs till pröfning
Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus: Om jag ej bedrager mig, är den fond, som blifvit anslagen för beläning af publike papper, endast reserverad jför Stockholms Discont. Den är ej så stor, att den tål någon reparation, och dessutom torde på många ställen, såsom till exempel i Skåne, föga publike papper finnas, och finnas de, så är besväret ringa, att skicka dem till Stockholm. Jag skulle således tro den Redaction Herr von Hohenhausen yrkat, icke vara behöflig. Herr von Hohenhausen: Det finnes ingenstädes, mig vetterligen, stadgadt, att den JRidd. o. Ad. Prot. X. Band. i4 210 Den 6 November e. m. na beläning endast Får ske i Stockholm. Af denna orsak gjordes anmärkningen inom Utskottet, och skulle väckas inom Stånden. Jag tror således, att det stadgande, jag föreslagit, är ganska behöfiigt. Herr Grefven och Landt - Marskalken gjorde proposition till bifall af i i:te Punkten. Ropades Nej. Hvarefter Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade gilla urte Punkten med den förändring, att så väl Directeurerne som Tjenstemännen vid Låne-Contoiren, endast af Banco-Discont-Verket i Hitfvudstaden må erhålla lån på godkände Actier eller gällande publike papper. Bifölls. i2:te Puncten. Herr Rosenblad: Då frågan angående en utvidgad Discontrörelse förevar, delade jag visserligen icke den tankan, att man borde tillskapa nya tillgångar, der inga sådana funnos, ej eller att man borde nedsätta Disconträntan, så länge hon ej nedsatte sig sjelf, men deremot ansåg jag, att man borde bereda de lånesökande alla de förmåner, och lemna dem all den lättnad, som med långifvarens fördel och intresse Den 7 November <i. m. au Var förenligt.
Warandes säledes undersöknings-ämnet nu inskränkt til förklarande af ofwanberörde Lagens ruin. Det är ej i fräga satt, at ju en Inteckning, som i allmänhet är gällande, räknar sin'verksamhet fran den dag den i Rätten sökes. Det, hwarom meningarne finnas olika, hörer til frägan, om hwad för en Intecknings gilltigher erfordras, och huruwida Domarens före inträffad Luicia meddelade Utlåtande, wore sä wasenreligt, at, derest (X-8-.ionen detsamma förutgatt, Inteckningen ingen förmans-rätt kunde medföra? Nämnde fräga synes bero pä denna allmännare: Är Domarens Utlåtande emellan Borgenär och Gäldenär en wäfentelig formalitet, utan hwilken Inteckningen någon werkan icke äger? Och i fall det den wore, mafte da detta Utlåtande nödwändigt hafwa föregått den händelfe, dä Inteckningens werkfamhet kommer i fraga? Sä ^bestämd, bör frägan ej förblandas med denna: Är Inteckning icke skedd eller ärhällen förrän Domarens nämnde Resolution ulkommit? Ty en sckedd Inteckning är derföre icke altid en gällande. I afseende pä sistnämnde fräga, trop Utskottet sig icke förblanda begreppen om söka och äryalla, dä det anser Inteckning wara fökt i det ögonblick ansökning derom är ingifwen, men skedd eller erhallen, i den stund, dä samma begck rain - 9Z2 Den 22 Mars. rån blifwit i Rattens krotocoll instrifwen. Ty som ansökningen alckd bör innehålla Egendomens namn och kännemärken, sä blumer med den förra också Gäldenärs Lasta gods rnskrifwit eller inteckiraöt. I allmänna Spräkbruket är åtminstone rnftrifwa synonymt med inteckna, likasonr upskrifwa med upteckna. Och sadan betydelse har ordet Inteckna i 8 Cap. i §. Giftermåls-Balken, samt 7 Cap. z §. Rättegångs-Balken, om eljest desse Lagens rum stola kunna förstas.
Då jag här nedan ansett mig böra i formulerade lagparagrafer affatta mitt förslag, har detta endast skett för att möjligast tydligt angifva syftet med de önskade lagförändringarna, men icke med anspråk att härmed ha åt dem gifvit en juridiskt nöjaktig form. För dess vinnande torde de fast hellre böra underkastas en strängt nagelfarande pröfning af erfarne jurister; och litar jag i ty fall på att Lagutskottet, till hvilket jag anhåller att motionen må hänvisas, skall göra sitt bästa. (Här följer förslag till ändringar i och tillägg till Giftermålsbalken.) Skulle emellertid riksdagen anse en vidare utredning af frågan, än den riksdagen är i tillfälle att åstadkomma, vara erforderlig, vågar jag föreslå, att riksdagen i skrifvelse till kgl. maj:t måtte anhålla, det täcktes kgl. maj:t låta verkställa en dylik utredning samt därefter förelägga riksdagen förslag till lagförändringar i ofvan angifna syfte. * delar. Med alla dessa preparat bör för späda barn och i synnerhet för barn under året iakttagas den största försiktighet. Jämför Bröstdroppar! Engelskt salt. Fläderblommor, till fläderte (1 handfull till omkring 1 liter vatten), som svettdrifvande mot förkylning. Frangulabark. 3 0 — 4 0 gram skuren bark kokas V, timme med så mycket vatten, att den silade återstoden efter kokningen utgör / liter. Till laxermedel: 1- — 3 matskedar på kvällen. Hoffmanns droppar (Aether spirituosus). 25 — 5 0 droppar i vatten eller på socker vid kramp eller som upplifvande medel. * Jodoform. Utmärkt medel att strö på sår, helst blandadt med dubbla mängden pulveriserad borsyra. Bör dock användas försiktigt. Kalkvatten. (Sol. Hydrat. calcici). Till gurgling eller sköljning (sprutning) af mun och svalg isynnerhet vid beläggningar i bakre delen af svalget. Vidare till omslag vid hudlösheter eller brännskador, hvarvid dess verkan betydligt förstärkes genom blandning med lika delar linolja, då genom omskakning erhålles s. k. Icalkliniment, godt medel mot brännskador. Kamfer.
96 Att förr än som mannen är kommen i iordh Haffwer mandråparen hustrun igeen? O Gudh straffa och war ey seen! O Cyboræa tu usle matrona, Gudh tigh för thz onda skone Och läte then lijda som haffwer förtient. O Gudh tina wredhe frå henne wändt Thy hon är kommen för röffware hender. Men see the komma ther både i sänder. Act. V. Sc. 6. JUDAS. CYBORÆA. SYRUS. Judas. Min hustru, iagh will aff edher få weeta Om iagh kunde aff edher vthleeta Hwarföre i ännu så fast sörgen, I måste migh thz icke förborga. Cyboræa. Huru skull iagh klaga min nöd som hon är! Ingen större thenna jorden nu bäär. Min godhe man haffwer iagh så mist, Huru thz gått weet ingen wist. Thertill min son then iagh haffwer född Wardt och strax i watnet förödd, Tijt iagh sielff honom kasta lät, Hwart han togh wäghen Gudh bäst weet. Leffde han nu, thz kunne så wara Han kunne migh trösta i thenna fahra. Men nu bliffwer iagh wist ther före straffat Att iagh mitt barn från liffwet haar skaffat. Huru länge sedhan är i barnet miste? Cyboræa. Aderton åhr är thz för wisse Som iagh för sanningh säga kan. Judas. Edher Son är nu ider Echta man Som iagh förnimmer aff thz migh är sagdt, Att iagh och så är vthlagdt Och kom till land till Skarioth, Ther iagh haffwer slitit både ondt och gott. Syrus. O Pilate huadh haffwer tu giordt! Först thz swåra förfärliga mordh, Sedan och thenna slemma blodskam. Tu äst jw een förbannat man. Cyboræa. En räddande engel En räddande engel Proverb i 1. Akt af Anne Charlotte Edgren Personerna.
Om man äfven skulle antaga nämnde summa såsom tillräcklig aflöning för en Kanslist i de öfriga Stats-Departementena — med hvilken grad 2:dre Sekrelerare-tjensien är jemförlig — torde dock den väsendlliga omständigheten att Ijenslemännen i Utrikes-Deparlementet icke kunna med sin tjenst förena någon annan, ej heller på något annat säll förskaffa sig bi-inkomster — (lill följe af deras tjenstgöring, som upptager icke blott lörmiddagen, ulan äfven eftermiddagen, ofta långt in på natten) — för Rikets Ständer vara ett tillräckligt skäl att icke verkställa någon nedsättning ä den lör ifrågavarande tjenstemän af Kongl. Maj:t begärda aflöning eller 2,000 R:dr R:mt. Jag vill särskildt hista uppmärksamheten derå -sitt denna aflöning ändock blifver mindre än den sorn Kanslislerne i de öfriga Slats-Departemenlena i allmänhet af Staten uppbära, genom den desse sednare förunnade rättigheten att förena flera tjensler — en förmån af hvilken de, enligt hvad Siats-Kalendern inlvgar, icke heller underlåta ali sig begagna. Utom ofvan anförde skäl, svncs det mig all man vid bestämmandet af lönerne för Andre Sekrelerarne i Ulrikes-Departemenlel, ej bör alldeles förbise att desse unge tjenstemän, mindre än andre af samma rang kunna undandraga sig de ökade kostnader, som alltid måste förorsakas genom deltagandet i sällskapslifvcl; ty för att bilda sig för den diplomatiska banan, är det ej nog alt förvärfva sig vidsträckta kunskaper i allmänhet och en noggrann kännedom om hvad som hörer till de egentliga Ijenstepligterna, ulan måste man äfven i hemlandet söka göra sig bekant med och van vid sällskapsformcrne i de kretsar, sorn närmast motsvara dem, i hvilka man sedan utomlands är bestämd ull lefva och verka. Stals-Utskottets Utlåtande N:o 43. Tab. Litt. B. Tredje HufvudTileln. S:a 1855 års Riksstat anslår Riksmynt. Departements-Chefen, Utrikes Stats-Ministern:
Stats-Secreteraren uppläste till justering ett, på Kongl. Maj:ts Nådiga BefalL ning, författadt förslag till Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständers Statsutskott, angående gjorda anbud af Korsö och Landsorts Fyr bå kars försäljning till Kongl. Maj:t och Kronan. På Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande af bifall till detta Förslag, såsom öfverensstämmande med Kongl. Maj:ts förut fattade Beslut, täcktes Kongl. Maj:t samma förslag, sådant det vid detta Protocoll finnes hilagdt, i Nåder giljla, och befalla att Skrifvelse, i enlighet dermed, skulle till Rikets Ständers Stals-XJtskott afgå. Ex Protocollo C. i?. Kökeritz. KONGL. MAJ.TS Nådiga skrifvelse till Rikets Ständers Stats-Utskott, angående uppförande på allmänna Indragnings-Staten af den Regeménts-Läkaren J. C. Trapp beviljade Lön-förhöjning; Gifven Stockholms Slott den 2g October 1828. Sedan Kongl. Majrt i Nåder inhemtat, Kongl. Maj:ts Nådiga Propos. N.o 28. 1 \ att Regements-Läkaren viri Wermlands Fältjägare-Regemente, Joli. Christian Trapp„ hvilken, till börden Preussare, allt ifrån år 1788 varit i Rikets tjenst, dels såsom Under-Läkare intill år 1809, då han erhöll Regements-Läkare-Fullmagt, dels ock ifrån och med 1813, då han af Sundhels-Collegium constituerades att förrätta RegementsLäkare-ljensten vid förrberörde Regemente, med uppbärande af åtföljande
Maj:ts Nådiga bepröfvande , böra komma i fråga, t Till vinnande af nödig controll öfver Stamschäfe riernas vård, bör årligen å desamma anställas besigtning, och rapport derom till Commerce-Collegium aflåtas utaf dertill af Konungens Befallningshafvande i orten förordnade sakkunnige män , hvilka äfven skulle besigtiga enskildes Schäferier, då de derom anmodades. Då den 'betydliga import af grof Ull, som för Allmogens behof och förberedande af Armeens ber klädnad hittills egt rum, lemnar det säkraste bevis på de nu i Riket varande grofulliga Får-racernas otillräcklighet och på behofvet att öka productionen af gröfre Ull, hvilket jag, för min del, anser för fullt ut så vigtigt, som åtgärderna för den fi - 3o Bil. t. Stats-, Bev.- samt Oec.-Utsk. Uti. IV.-o 10g. nare Ull-productionens tillväxt, får jag vördsamt tillstyrka Rikets Höglofl. Ständer att för detta ani damål till Kongl, Maj:t hemställa, att icke allenast de i Rikets Norra Provincer redan inrättade mindre Stamschäferier af goda, rika och grofulliga Får må bibehållas, utan äfven flera sådana på Statens bei kostnad inrättas i andra Provincer till dessa Fåri slags fortplantande i orterna , och till befordrande af upplysning om deras rätta skötsel, äfvensom att Kongl, Maj:t i Nåder täcktes ålägga sine Befallningshafvande och Hushålls-Sällskaperna i Länen , att använda all möda till befrämjande afderikoch grofulliga Får-racernas förökning.
Det var stamfadren för dynastien foran* nadt att grundlägga unionen, och då synes mig absolut nödvändigt för dess närmaste afkomling, att söka afhjelpa bristerna i det stora verket, som endast under detta vilkor kan få namn af stort, ty så som det nu är, är det allt annat, utom stort. UnionsKonungen Står ensam och allena emellan båda Eikena, och afgör hvad grundlagen såsom Konung i Sverige medgifver Honom att besluta; i Sverige afgifver Han förslag för detta land, och såsom Konung i Norrige 'afgifver Han förslag för Norrige; men någon beslutande makt i det hela har Han icke. Krafterna från båda länderna borde just under nuvar:de förhållanden samlas, för att tillvägabringa något gemensamt helt, för att afhjelpa de nuvar:de bristerna. Komitéer, nedsatta för ena eller andra ändamålet, kunna, då de icke hafva beslutande rätt, intet uträtta. Detta har erfarenheten, under de nu förflutna 4 3 åren, nogsamt visat. I afseende på den K. Proposm och l:a punkten i StatsUtsk.s Betänk., tager jag mig friheten att ställa en fråga till UtrikesMi nistern, om han är här, men jag ser honom icke, hvilket jag be klagar. Jag vänder mig derföre till StatsUtsk:s härvarande ledamöter med den frågan, om de föreslagna 24,000 Kdr i och för Minister-lönen skall utgå från Svenska Statsverket ensamt, eller om icke Norrige skall något deri deltaga? Att de skola utgå från Sverige, finner jag otvifvelaktig! af Betänk., men det må då vara mig tillåtet att fråga, om icke Norrige skall bidraga till UtrikesMinisterns appointement? Att meningen så måtte vara slutar jag deraf, att Utsk., efter sammanföringen af alla summorna till 480,000 Kdr, säger, »utgörande, såsom nämndt är, det belopp, som, enl. nyss omförmälda fördelningsgrund, Sverige bör i förhållande till Norrige vidkännas af de för handhafvande af bägge Eikenas utrikes angelägenheter erforderliga utgifter.»