Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Han förstod icke huru en gestalt så ädel, som den unga Ingeborgs, kunde finnas här i ödemarken, men en känsla af tillfredsställelse att hafva funnit henne uppfyllde hans inre. Han beundrade det patriarkaliska i kolarnes seder, så snart de kommit undan från landsvägen, der de voro liksom förvildade. Då det led på morgonen, gick han ut. Han betraktade den vidsträckta mossen, som utbredde sig nedanför gårdshöjden. Lik en grön sjö af björnmossa utbredde sig den sanka trakten emellan de tvenne fjellmassorna, som på betydligt afstånd höjde sig på hvar sin sida. De afrundade klarblå fjellpyramiderna tycktes, såsom i fjelltrakter är vanligt, icke många mil aflägsna, ehuru dock ögat i ett sådant omdöme bedrog sig. Det var mer än en dagsresa till hvardera fjellet. Sedan Thorsten en stund njutit af den sköna ehuru kanske icke nog omvexlande utsigten, begaf han sig till pörtet, der han träffade gubben Ollikainen ensam. Det var snyggt äfven i pörtet. I öfre delen af denna byggnad, under taket, voro slädar och vinterredskap uppsatta. Spisen, byggd af gråsten, intog ett stort utrymme, och det syntes att den ej mycket ansågs bestämd att utsläppa röken, emedan taket och öfre delen af väggarna voro alldeles mörka af rök, medan den nedre delen af stuguväggen var renskurad och hvit. Äfven här rådde en utmärkt snygghet, så att Thorsten icke kunde begripa huru sammaa folk, som syntes så eländigt på sin resa vid Ångermanån, nu kunde röja så mycket välmåga och smak. Gubben helsade honom vänligt, i det han från det snöhvita hufvudet aftog sin röda yllemössa. "God morgon, Herr Thorsten!" sade han, ty detta sitt förnamn hade ynglingen tillkännagifvit. "Huru har han sofvit i natt, i vår gamla stuga? Våra prester bruka ligga der öfver natten, när de ibland resa uppåt kapellet." "Tack, fader Ollikainen!" svarade Thorsten: "Väntar ni någon af presterna hit upp snart? Jag tyckte det var frågan om att Bolla skulle läsa i år." Gubben såg med en småleende uppsyn på Thorsten.
— Under den tid, förevarande revisionsförrättning omfattar, hafva Grosshandlarne Schartau och Arfwedson fortfarande varit Bankens V exel-Deputerade. § 21. Den i November månad nästlidet år plötsligt inträffade allmänna penningeforlägenhet, som medförde så många våldsamma omstörtningar i enskildes affärsförhållanden, utöfvade sitt menliga inflytande äfven på Banken, genom uteblifven liqvid för en betydlig del af de för dess räkning köpta vexlar, hvilka, i följd af acceptanternes i Hamburg obestånd och konkurser, med protest hit återkommo och af enahanda orsak ej eller kunde af härvarande trassenter eller endossenter infrias. Sammanräknade beloppet af sålunda protesterade vexlar har utgjort R:mt 1,472,124: 17. hvaraf likväl intill den 18 nästlidne September blifvit betalde „ 908,3 3 7 : 43. så att återstoden af protesterade vexlar då uppgick till Runt 563,786: 74. varande, efter hos Fullmägtige sökt och af dem medgifvet betalningsanstånd, säkerhet till Banken aflemnad för omkring 160,000 R:dr af dessa återstående vexlar samt för öfrigt bevakningar i ve - 33 derbörandes konkurser verkställde så väl i Hamburg, som vid domstolar inom Riket.
Handtverksoch Fahnks-ordning: ändring deri 62. 63. 88. Heders-domstolar: om inrättande deraf vid arméens olficers-korpser 126. Helgonsky Iden: inom Lunds stift och provinsen Halland af Götheborgs stift, om förändradt användande deraf 180. Hofstall: om uppbyggande af ett nytt 12. 81. Hummerfiske: se Fiske. Hypotheks-föreningar: angående rättighet att utgifva depositionsbevis. 2. » om meddelande af föreskrifter i afseende å deras verksamhet 188. f. J. Jagt och Djurfång: om ändringar i stadgan derom 132. 133. Jernvägs-väsendel: om inrättande af en Ofver-styrelse för 183. Indelta räntor: anslagne till militäre tjenstemän, ändring i uppbördssät tet deraf 60. Institutet för Döfstumma och Blinda: om bättre ordnande deraf 191. Instruktion: för Bibel-kommission, ändring deri 7. » Justerare af mått, mål och vigt, d:o d:o 43. » Landshöfdinge-, d:o d:o 89. 80. Irrläror: om åtgärder till förekommande af spridande deraf vid universiteten och öfriga läroverk 11. Judar: se Mosaiske trosbekännare. Juridiska Fakulteten i Upsala: om dess förflyttning till hufvudstaden . 174. Bi. Katekes-utanläsning: om inskränkning deri m. m 28. 148. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 BlHAMi TILL \mmwm OLMS HÖGSKOLAS JURIDISKA BIBLIOTEK IPIR Dl' O Ii Dill. VID Urtima Riksdagen i Stockholm År 1834. ANDEA SiLMLIMCtEM. 2»£9 gifti el n t it gen:
Drottningens morgongåfva och Brudskatt, hvilka väl icke låra kunna till betalning erkånnas, på de skäl Riksens Ständer vid 1809 och 1810 årens Riksdag deremot anfårde, att nemligen det efter Lag var f. d. Konungens förbindelse, att morgongåfvan af sin enskilda Lott i boet gälda, och i anseende till Brudskatten, den icke eller borde belasta Statsverket, enär berörde Summor icke dit influtit, utan Stats-Verket, genom Kongl. Brefvet af den 14 December 1797 endast blifvit ålagdt att härföre betala och i Stat uppföra ränta; men deremot synes å den andra sidan afseende böra göras derpå, att genom de nu foreslagne liqvidations vilkor, den så kallade lifråntan eller de af Riksens Ständer till fyllnad i underhålls Summan för förra Kongl. Famillen anslagne 30,497 R:dr 45 sk. 6 r:st. årligen, komme att upphöra; och vid öfvervägande häraf har Stats-Utskottet trott sig böra till Riksens Höglofl. Ständer vördsamt hemställa, om icke det närmare bestämmande af betalnings vilkoren så val till Summans utaf Cours beräkning beroende belopp, sorn betalnings tiden, må böra blifva 122 Stats-Utskottets Betänkanden. föremål för ytterligare underhandlingar, samt i underdånighet åt Kongl. Maj:t uppdragas, att så skyndsamt möjligen ske kan och på det för Riket mest förmånliga sått, söka befordra detta Liqvidations-Verk till ett långe onskadt slut. Beträffande såttet att anskaffa de för denna Iiqvidations verkstållanden erforderlige medel, så hafva vål enligt ofvan åberopade underdåniga skrifvelser, Riksens Ständer vid sist forflutne 2:ne Riksdagar antagit, att Svenska Kronans fordran hos Kongl. Preusiska Regeringen uppå loseskillingen får Hertigdåmena Pommern och Rugen skulle härtill gifva full tillgång; men sedan den efter brydsamma och långvariga underhandlingar med Kongl.
Embetsman erhålla anvisning på dessa Persedlar efter samma beräkning, i stället för deras contar.ta Löner; men det torde ännu vara för tidigt, att något härom besluta, emedan en noggrann undersökning om den rubbning i allmänna Rörelsen och Crediten , som Disconternas förvaltning åstadkommit, kan ensamt riktigt upplysa det verkliga förhållandet, och efter all anledning lärer detta amne vara bland dem, Riksens Ständer genast och allvarligen kommer att företaga, Den 2 December, 133 Hans F.xcellence Herr Grefve v. Engeström, Lars, tilikännagaf, att Friherre Cederström, Jacob , hos Kongl. Maj:t i underdånighet framStäilt Gottlands Läns anhållan, att fä utan anstånd erlägga sine Krono-utskylder, hvilket förhållande jemväl inträffade med flere andre Län i Riket, och deribland serskildt de Norrländska Länen jemte Kronobergs Län, Herr v. Cardell, Carl: Fastän så mångå värde Talare redan i förevarande ämne yttrat sme tankar, torde det likväl tillåtas en Soldat, att, ehuru mindre kännare af Svenska språket och endast vand att tala vid Canoner , få inför Höglon. Ridderskapet och Adelil framställa sin öfvertygelse. Då det synes strida mot Naturen af en Tacksägelse-Adresse, att deruti innefatta e?t ämne, sorn i någor måtto kan såra Regeringen; och då det samma icke eller öfverensstämmer med känslan hos hvarje Svensk Man, ined öfvertygelsen om Regeringens visa och välgörande åtgärder, med den i alla utländska publique Dagblad framstälde teckning af vårt Lands lyckligare ställning framför något annat; så anser jag af alla dessa förenade anledningar något verkligt elände icke vara för handen, samt någon framställning derom inför Thronen ej eller vara lärapelig; hvadan jag för min del hemställer, att Ridderskapet och Adeln behagade förmå Friherre Stael von Holstein att återtaga sin Motion om ifrågavarande Tillägg, emot hvilket jag, derest det bibehålles, får den äran mig reservera. Ropades Nej. 134 Den 2 December. Herr Grefven och LandtMarskalken föreslog ofvan uppläste Protocolls - Utdrag till Högloft.
Om således först i betraktande tages, att afståndet från Stockholm till Haparanda är 115 svenska mil, från Stockholm till Ystad 63, samt från Stockholm till Götheborg 49 mil, så inses utan svårighet, att de trupper, som äro förlagda i Rikets norra, medlerst», södra och vestra delar, icke kunna påräknas till hvarandras ögonblickliga understöd, samt att detta, af landets vidd och utsträckning härflytande, förhållande gör till en tvingande nödvändighet att för Svenska Armeens sammansättning antaga en sådan hufvud grund: att landets väsendt/igaste hufvuddelar må inom sig sjelfva ega en städse stridsfärdig styrka, tillräcklig att möta faran, hvarhelst den ock må visa sig, samt att uppehålla och hejda en, oaktadt de af Sjöförsvaret deremot lagda hinder, landstigen fiendes f ramgång, tills förstärkningar från landets närmast belägna hufvuddelar hinna anlända. Af denna grundtanke, hvars riktighet icke lärer kunna jäfvas, följer, att Svenska landtarmeens sammanlagda styrka måste vara större, än som nödigt vore, om landet, under i öfrigt lika förhållanden, egde en mindre vidd, oell 12 framförallt ett mindre långsträckt läge, hvarvid likväl icke ina oanmärkt lemnäs, att, om ock landets allmänna form och vidd sålunda, å ena sidan, föranleder behofvet att hålla i beredskap en förökad stridsfärdig försvarsstyrka, de likväl, å andra sidan, under sjelfva krigförandet äro gynsamma för den försvarande, som deraf hemtar stora fördelar, isynnerhet efter möjligen lidna förluster, hvilkas följder under sådana förhållanden blifva vida mindre afgörande, än de skulle blifva, om landet egde en inskränkt vidd. Ofvanföre nämndes, att hufvudgrunden för landets försvar ligger i den stadgade allmänna beväringsskyldigheten.
Till likhet med hvad i flera främmande länders tulltaxor äger rum torde i Likörer. Lim. den svenska böra intagas en ny rubrik för leksaker, deraf importen är af icke ringa betydenhet. I sådant afseende föreslås, att för sagde rubrik må antagas följande lydelse: »leksaker eller niirnbergerkram af träd eller sammansatta ämnen, med eller utan betsning, målning eller lackering,» och, med tullfrihet vid utförsel, införselstullen derå bestämmas till 36 sk. skålpundet, motsvarande 25 procent å artikelns medelvärde, samt i öfrigt föreskrifvas, att »andra slag» förtullas lika med ämnet, hvaraf de hufvudsakligen bestå. Den nu till 2 r:dr 24 sk. kannan, eller 50 procent af det antagna varuvärdet, stadgade införselstull å likörer lärer böra jemkas till 25 procent å berörda värde, eller 1 r:dr 42 sk. kannan. Då fogellim nu mera sällan förekommer i handeln och import deraf på senare tiden upphört, synes särskilt tullbestämmelse derför icke vidare erforderlig, utan den jemkning lämpligen kunna vid redaktionen af artikeln lim vidtagas, att, med bibehållande af rubriken husbloss och derå nu gällande tullbestämmelse, dragoch fogellim sammanfattas under benämningen andra slag, med antagande derå af 3 sk. införselstull, utgörande 25 procent å värdet af draglim. Talgljus, som under den tid, handelstraktaten med Ryssland var gällande, fingo derifrån inkomma mot hälften af den i taxan bestämda tull, hvarigenom densamma, utgörande 2 r:dr 24 sk. lispundet, eller 50 procent å varans antagna värde, ändock icke i verkligheten öfversteg 25 procent, enär importen egentligen ägde rum från Ryssland, lärer vid sådant förhållande numera icke böra åsättas högre införselsafgift, än 1 r:dr 42 sk. lispundet, eller 3 sk. skålpundet, hvilket, lika med öfriga slag af ljus, torde kunna till grund för qvantitetsberäkningen utsättas.
Utskottet skulle finna det kunna förenas med de skuldsattas fördel, att alla lånereversal utfärdade så väl till Rikets Ständers Bank, som alla Disconter, Piivat-banker samt andra allmänna Verk, belädes med en passande stämpelafgift, hvilket skulle till Kronan inbringa vida större inkomst än den, som på enskilda assignationer och depositions-bevis blifvit af afdelningen föreslagen. Jag får ock föreslå en stämpelafgift af 1 sk. E:ko på hvarje kortlek. I händelse Höglofl. Utskottet skulle, oaktadt nu anförda skäl, besluta stämpelafgift^ åläggande på de nämnde assignationerne, så får jag bestrida all tillämpning deraf på de redan inrättade Privat-bankerne, såsom stridande emot de för samma Banker af Kongl. Maj:t i Nåder stadfästade Utlånings-Reglementen, enligt hvilka desamma erhållit rättighet att utgifva bevis för contanta depositioner, utan att något villkor dervid blifvit fästadt om stämpelafgift, öfvertygad derom, att ett alldeles nytt stadgande, rörande detta ämne, icke kan erhålla någon retroactiv verkan.” Herr Grapengiesser: ”Kortstämplingen anser jag ej böra uti Charlas Sigillatae Förordningen blifva bestämd, af det skäl, att som icke kort förses med Chartte Sigillatae stämpel, utan med Bevillningsstämpel, så synes deraf tydligen följa alt ingenting uti förstnämnde Förordning bör omnämnas eller bestämmas, än sådant som med charlfestämpel förses.” 51 Bevilltiiugs-Utskottet: Memorial Nio 14. Ankom till Exp.-Utsk. den II Junii. Memorial, med anmälan, attj sedan 2:ne Stånd stannat emot 2 i frågan, huruvida den af Herr Grefve Cronhjelm väckta motion angående reglering af Städernes Tolag borde af BevillTiings-Utskottet handläggas, handlingarne i målet blifvit till ConstitutionsUt skottet öfverlemnade. Sedan Bevillnings-Utskottet, efter erhållen remiss från Höglofl.
frågar bra, utom pappa, som klämt näsan i en magasinsdörr, så att den är tjock som en bulle. Hur gick det till? KATRINA. Får tacka söta moster, som är så god och ULRIKA ELEONORA. han stack ut hufvudet, så pang! blåste dörren igen, och så kom näsan emellan. Jo, pappa skulle ropa på Olle, och just som ULRIKA ELEONORA. sam. (Tar en burk ur ett väggskåp och går i fonden). Ann' Sophie). Jag ska' strax gå ned med lite' af min bal KATRINA. ULRIKA ELEONORA (sätter sig bredvid Ann' Sophie. Det var fasligt hvad du ser hängfärdig ut, ANN' SOPHIE. dag, när vi ska' fram och visa oss för publiken? ULRIKA ELEONORA. Tror du att du blir mycket rädd om ons för? Inte ett dugg. Hvad skulle jag bli rädd ANN' SOPHIE. sista verserna riktigt säkert nu? Att komma af dig, till exempel. Kan du de ULRIKA ELEONORA. brytt sig om att hjelpa mig . Ja-a vars! Fast Gud ska' veta, att ingen ANN' SOPHIE. Jag tycker att herr Rosenqvist Som om den begrepe något! Han är då rent ULRIKA ELEONORA, kollrig. I går sa' han, att förtviflan gnagde på hans hjerta precis som om förtviflan var en herr Sandberg har köpt en ny häst? Tänk så lycklig den blir, som får honom till man ! Han går ofta hit . Ja, allt för ofta. råtta och hans hjerta en ostkant. Vet du af att ANN' SOPHIE (suckande). Allt för ofta! Och han som är så rik! Rik? Ja, det blir Rosenqvist också. Nej kors, hvad säger du! ANN' SOPHIE. ULRIKA ELEONORA. ULRIKA ELEONORA (intresserad). ANN' SOPHIE. Han lär få ärfva en gammal farbror. Hur vet du det? ULRIKA ELEONORA. ANN' SOPHIE.
Ank. till Exp.-Ulsk. den 3 Mars kl. 1 e. in. Betänkande, i anledning af väckt motion om bestämmande af tid för vitesförbuds kungörande i. kyrkorna. Heder v. Bonde-ståndet har till Lag-utskottets behandling öfverlem nat eli till Ståndet ingifvet memorial, deruti riksdagsfullmägligen Nils A nclersson från Christianstads län anmärkt, att det vilkor, domstolar i allmänhet fästa för giltigheten af de vitesförbud, som af dem emot åverkan utfärdas, att nemligen samma förbud årligen skola i kyrkorna kungöras, vore dels mindre behöflijgt, helst dylika förbud alltid måste offentligen anslås, dels serdeles besvärande för så väl jordegare som presterskap, dels ock olämpligt, emedan verldsliga angelägenheter, så vidt ske kan, ej böra från predikslolarne afhandlas; i anledning hvaraf Nils Andersson föreslagit del stadgas måtte: att omjörmäldte förbud, för att vara gällande, ej behöfva från predikstolar ne kungöras oftare än hvart femte år. Då Utskottet, efter öfvervägande af förenämnde fråga, nu går att sin mening derom framlägga, anser sig Utskottet till en början böra erinra det i lag icke är föreskrifvet, att de vitesförbud emot åverkan, som Lag-Ul kollets Betänkande, N:o 28. 7 domaren enligt 5 § i byggningabalkens 10 kap. eger meddela, ens skola kungöras, än mindre ali sådant bör ske medelst uppläsning från predikstol eller offentliga anslag;. O D Nödvändigheten att dessa förbud komma till allmänhetens kunskap har emellertid föranledt domare, att städse fästa såsom vilkor för giltigheten af desamma, att de böra vid gudstjenst i kyrka offentliggöras, vanligen hvarje år; och denna i långliga tider allmänt antagna regel har slutligen af lagstiftaren blifvit tillämpad i Kongl. Stadgan den 13 April 1808, som berättigar domstol, att emot oloflig jagt stadga serskildt vitesförbud, med tillägg att ett sådant förbud gäller efter dess behöriga kungörelse, som hvart år bör ske i kyrkan.
Hr Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla den redaction Hr von Rosen föreslagit. Ropades ja och nej. Hr von Hartmansdorff erinradp, att äfven han föreslagit en redaclion. Hr Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla den af Hr von Hartmansdorff föreslagna redaction. Ropades ja och nej. Hr Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg, att hela den ifrågavar. meningen borde utgå. Ropades nej. Frih. von Kraemer: Jag får hos Hr Landtm, anhålla, alt vi kunde få ny propos. på Hr von Rosens förslag, då kanske svaret kunde utfalla lill bifall derå. Hr von Hartmansdorff anhöll att Hr von Rosens förslag måtte uppläsas. Hr von Rosen: Det torde tillåtas mig alt sjelf få uppläsa den redaction jag önskar , nemi. "denna sednare afgift "skall erläggas, då pass meddelas och i behörig ordning redovisas, enl. den controll, som af vederbör, embetsverk kom"mer att bestämmas.” Jag anser nödvändigt, att i bevilln.- förordn. står när skatten skall betalas; men huru redo - D c 11 "j Oc t o b c r f. m. visningen stall ske, matte icke tillhöra Stiinderne att bestämma. Uppå derefter framställd propos. antog B. o. Ad. Hr von Rosens förslag till redaction , så lydande: ’M)enna sed”nare afgift skall erläggas då pass meddelas , och i behörig ''ordning redovisas, enl. den conlroll, som af vederbör, embetsverk kommer alt bestämmas.” Bokstafven H. TJtskottets förslag bifölls. Frih. von K rosmer:
505 JM 46, i anledning af väckt motion, angående folkskolelärares användande i kyrkans tjenst. liifolis; och JV3 47, i anledning af väckta motioner, angående dels inrättande af en Hofrätt i Hernösand, dels ock Svea och Göta Hofrätters fördelning i flera mindre Hofrälter. o Återremitterades. S. D. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial, M 423, rörande väckt motion, om underdånig framställning till Kongl. Maj:t, angående beholvet af förändringar i rättegångsväsendet, lades samma Memorial till handlingarne med förklarande, att motionen tillhör Lag-Utskottets behandling. Frän Hederv. Bonde-Slandet. Vid ånyo skedd föredragning af Stats-Utskottets Memorial, JW 440, i anledning af Rikets Ständers beslut i afseende på åtskilliga i Memorialet JVs 130 föreslagna voteringspropositioner, biföll Bonde-Ståndet Utskottets uti 4:sta punkten afgifna förslag till voteringsproposition; hvaremot Utskottets yttranden uti 2:dra och 5:dje punkterna lades till handlingarne.
St:rs pröfning vid nu varande Riksdag i Nåder hafva hänskjutit detta mål.'’ 19:0 Briggen Minervabefraktad i Amsterdam år 1802 för Franska Regeringens räkning, men befraktningen upphäfven å nämnde Regerings sida. —Ersättning härföre reclamerad af Handelsbolaget G. M. & J. N. Donner. Den Kgl. Remissen, i afseende på detta reclamationsmål, är af följande lydelse: ”K. M:t, som, vid öfvervägande af den i hosföljande Handlingar förekommande fråga om ersättning till Handelshuset i Wisby G. M. & J. N. Donner för liden förlust genom en med Franska Republiken år 1802 öfverenskommen, men sedermera upphäfven befraktning af Handelshusets egande Fartyg Minerva , funnit någon ersättning icke kunna reclamenterne i Nåder tillerkännas med tillämpning af de grunder R. 3i6 S t a t s - U t s k o 11 e t s St.T under den 21 December 1823 i underd. uppgifvit för godtgörande af Svenske Medborgares förluster genom uppbringningar, vill likväl, med afseende på det i målet förekornne serskilta förhållande, i Wäder hafva öfverlemnat detsamma till Rikets nu församlade St:rs pröfning.” Jemväl har från Vällofl. BorgareStåndet till StatsTJtskottet blifvit remitterad en af RiksdagsFullmäktigen för Staden Wisby G. W. Donner till nyssnämnde RiksStånd ingifvet Memorial, jemte en till R. H. St:r ställd Skrift, med bifogade Handlingar, deruti begäres ersättning för Galeasen Delphin och dess Last, (bär ofvan upptagen i i5 punkten), samt godtgörelse af den frakt, som för Briggen Minerva blifvit med Franska Regeringen öfverenskommen; och hvilket reclamationsmål äfven finnes upptaget under 19 punkten.
– Skada blott att högmössan icke ville sitta still! Oupphörligt föll den på mattan – outtröttligt lyftade han den åter upp, ja ända upp till venstra sidan af hufvudet, men allt förgäfves. – Alfred Ringschöld började nästan svettas, och teg. Om Gösta och Elin bort i vrån, dit de efter vanligheten krupit, sade någonting, hördes det åtminstone icke. Länge och väl varade tystnaden. Fru Wahl nästan hoppade till, när Gösta rätt, som det var, med hög och glad stämma sade: ”Och så skola vi be Onkel och Tante om båten, och så skall jag ro dig till holmen” Dessa ord, som också gerna kunnat uttalas lika sakta som meningarna hvartill de hörde, träffade olyckligtvis Grefvinnans öron. Ett obeskrifligt uttryck af harm, vrede och stolthet flög öfver hennes regelmässigt sköna, nyss så lugna drag, och hennes öfverläpp kröktes föraktfullt, under det hon med den kalla hånande ton, hvarmed hon städse tilltalade Gösta, utan att se upp från arbetet, sade: ”Hvem är det han kallar för Onkel och Tante, om jag får fråga?” ”Jo, det är Herr och Fru Wahl, som äro så goda och som Elin också kallar Onkel och Tante,” svarade Gösta raskt och frimodigt, i det han kom fram till Grefvinnans sybåge, och såg, först något skyggt på henne – sedan på Fru Wahl med en blick så vänlig, så tacksam, så till hjertat gående, att – att –
R:dr, utan beräkning af ränta; utbetaldes år 1846 2,750: — » staden Cimbrishamn, å 37,500 R:dr, för dervarande hamnbyggnad, emot årlig återbetalning af 5 procent, dervid beräknas 3 procents ränta för kapitalåterstoden ; utbetaldes år 1843 36,103: 6. » samma stad, å 7,500 R:dr, för dito, emot dito af 8 procent, dervid 2 procents ränta å dito beräknas; utbetaldes år 1845 6,591: — » staden Christianstad, å 30,000 K;dr, för hamnbyggnad vid Ahus, emot inbetalning af 5 procent årligen, hvaraf 3 procent beräknas såsom ränta å det obetalda beloppet af detta lån, hvilket utbekoms år 1848 26,206: 88. » sistnämnde stad, å 30,000 R:dr, för återstående hamnbyggnadsarbeten vid Alius samt Hernesta kanals fullbordande m. m.; hvilket, år 1855 utbekomna lån skall återbetalas genom årligt erläggande af 6 procent af lånesumman, dervid räntan beräknas efter 4 procent å det obetalda kapitalet, 26,731: 90. » staden Carlshamn, å 45,000 R:dr, för iståndsättande af dess hamn, emot årlig återbetalning af 8 procent å sagde summa, dervid räntan beräknas till 2 procent; utbetaldes år 1846 18,637: 71. » staden Sölvesborg, å 15,000 R:dr, för hamnens upprensning och fullbordande af en kajbyggnad vid denna stad, emot dito dito; utbetaldes är 1847.— 10,327: 69. för hamnbyggnad vid Färjestaden i Thorslunda socken på Öland, å 12,850 R:dr, emot årlig inbetalning af 6 procent, hvarvid 4 procents ränta beräknas å återstående kapitalet.