Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Saltpeter för ett värde af 189,000 R:dr, stigit år i83o till omkring 26,000 R:dr, innefattar den hufvudsakliga origtighet att dessa utgifter icke endast varit nödige i och för emottagningen af varan, utan isynnerhet för tillverkningens bibehållande, hvilket, efter det Eders Kongl. Maj:t i Nåder till jordägares lättnad, men under vilkor af erforderligt Stats-anslag för näringens fortsatta befrämjande, helt och hållet efter - ( ‘7 ) gifvit Saltpetergärden, är så mycket angelägnare, som Saltpeter-productionen följaktligen numera är frivillig oell väsendtligt beror på anstalterna, att hos Rikets inbyggare underhålla den omsider med betydliga uppoffringar väckta hågen för denna tillverkning och kännedom af dess bedrifvande. Det är ej längre sedan än Ar 1810, då i Sverige icke kunde produceras mera än circa 7000 Lisp. Saltpeter, som icke fullt till en tredjedel svarade emot behofvet deraf till krut-tillverkningen för Rikets försvarsverk: och huru nödigt det varit, att inom landet åstadkomma erforderligt quantum af denna artikel, ej mindre för att derå hafva tillgång, när möjligtvis Saltpeter ej kunde anskaffas från andra länder, än ock för att undvika belasta handelsvågen med en vara, som, inom Riket frambragt, tillika kunde gifva dess egna inbyggare fördelen af tillverkandet, har flera gånger blifvit af Rikets Ständer erkändt. Att anstalterna i detta ändamål icke kunnat äga rum utan kostnader, lärer en hvar inse, äfvensom att för uppbärandet af Saltpetern och densammas forslande från aflägse orter till krutbruken samt redovisningen både för gärden, hvilken ännu utgick år i83o, och den deraf uppkomna Fonden, fordrats utgifter och aflöning åt dertill särskilt begagnade personer.
Anmaltes och infördes en Deputation ifrån det Högwördiaa Preste-Stander, anförd af Biskopen i Borgo Herr DoLkor L^gnseus, som tilkannagaf, at PrestcSrander med Ridder skåpet och Adela instämt uti en underdånig tacksamhets betygelse mot Hans Mastt för Dest Landsfaderliga omsorg om Rikets mål. Besvarades och afcrädde. Under detta ätcrkom Grefwe Dsvsnbsupk, Okirirlss Lmil, med dm Detonation han anfört til de andra Ständen. Ankom en Deputation fran det Walloch BorgareStändet, airförd af Stockholms Riksdagsman Handelsmannen ^iplunä, som förmälte, at Ständer bifallit en tacksägelses afläggande för Kongl. Maj:t samt derjamce ansett ^örelksn derom böra begynnas med et underdånigt beklagande af Högstsalig Hans Maj:tö frånfälle. fsulieraäes Liorocollsr af den 17. i denna mänad. Begyntes upläsningen af Kongl. Maj:ks k gar pä Riks-Salen i nader meddclta Berättelse under namn af: LunÄsi-, om hwilka Kongl. Maj:t i Nader welac Riksens Ständer underrätta. Härunder återkom den under Grefwe Douglas afsända Deputation. Z6 s?fnkom en vsputäiian frän det Högwördiga Prcstes Ständer under amörande af Herr Vistopen och Ledamoten af Kongl. Nordstjerne-Orclen Ooeior ^Vallguili, som tilkännagaf, at Ständet förenat sig med Ridderstam?
Stats Rådets Protocoll af cl: 8 April 1813. 12. mom: angående Gratifieation för Landshöfdingen af Klinteberg. Stats Rådets Protocoll af d: 24 April 1813. 1. morn: angående Pension för Landshöfdingen af Wibell. Berednings Protocollet för cl. 18. 9. morn: angående Casseuren Edv. Lyons underd: besvär. Stats Råds Protocollet af d: 28. Maji 1813. 14. morn: ang:de samma ämne. Stats Råds Protocollet för cl: 17. Maji 1814. 3. mom. angående Handels Agenten Sederholms underd. anhållan om understöd till upletande af en förlorad Malmgång. Hvilka lades på bordet. Uplästes ett af Herr Friherre Stael von Hollstein C: L: ytterligare ingifvit Memorial1 med öfverlemnande af ett exemplar af Rättegångs Handlingarne angående en emot Friherre Stael von Hollstein för missbrukad tryckfrihet anstäld fiskalisk Action. Lades på bordet. Utskottet beslöt att nu börja granskningen af Stats Rådets Protocoll öfver Justitia^ Ärender och afträclde i sådant ändamål på Afdelningar. In fidem Carl Ant. Kock. 1 I marginalen: N:o 5. Se C. V. M. 1810—1815, sid. 1075. Justerat Budolf Cederström. Plenum då alla Utskottets Ledamöter voro närvarande. Uplästes följande Protocolls Utdrag: I från Bonde Ståndet af den 11 Maji rörande Konungens Nådiga prop. om de hvilande Grundlags frågorna. (bilägges)1 I från Borgare Ståndet af den 16 Maji om bifall til Constitutions Utskottets redaction af Rikets Ständers stadganden til bestämmande af de genom föreningen mellan Sverige oell Norrige upkomne constitutionella förhållanden. (bilägges)2 I från Bonde Ståndet af den 16
Utskotten med beredandet af förslag till lag för dylika inrättningar böra förfaras på enahanda sätt, som med Civil-lags frågor i allmänhet, dock att, i anseende till det inflytande desse inrättningar kunna ega på penninge-circulationen inom landet, Bancooch Lag-Utskottens samverkan funnits erforderlig; hvilken mening dessutom under tre Riks dagar varit hos Rikets Ständer gällande, enär de om lagstiftning för enskilde Banker väckte frågor städse blifvit till sammansatt Banco-och Lagutskott remitterade och af dessa Utskott behandlade. Beträffande dernäst frågan om enskilde Bankers antal och om bestämmande af ett visst maximi-belopp, utöfver hvilket alla i Riket varande enskilde Banker icke skulle ega rättighet att utfärda Credil-sedlar; så enär, enligt 1 §., lill Bank-Bolags stiftande erfordras Kongl. Maj:ts tillstånd och vid ansökning derom det ankommer på Kongl. Majit att, efter pröfning huruvida Bank-inrättningen kan vara lör landet fördelaktig eller menlig, det sökta tillståndet bevilja eller afslå; torde uppkomsten af liera Banker, än som svara emot behofvet lör de serskilde orternes näringar och rörelse, vara genom dessa föreskrifter på lämpligasLe sätt förebyggd. Att, på sätt anmärkningen synes föranleda, genom lag bestämma ett visst antal enskilde Banker, med ett lör dem alla ulstakadt maximum af rörelse-capita!, skulle i sjelfva verket grundlägga monopolisejing af denna locala förlags - fi Bancooch Bag-Utskottens Utlåtande, Bl:o 2. rörelse, hvilket, efter Utskottens tanka, icke vore med lagarne eller det allmänna bästa förenligt. I fråga derefter om enskilde Bankers rättighet att utfärda egne tryckte eller graverade credil-sedlar och att med sådane bedrifva sin rörelse, anse Utskotlen sig endast höra åberopa de skäl för bibehållande åt Bankerne af nämnde rättighet, sorn i förra betänkandet, lill stöd för denna mening, den Utskotten vidhålla, finnas anförde och hemställa således, att enskilde Banker fortfarande måtte tillerkännas rättighet att bedrifva sin rörelse med egne tryckte eller graverade creditsedlar.
Om derföre antages, att år från år Gontoiret måst förskjuta den summa af i5o,ooo R:dr, hvartill afbetalningen på StatsVerkcts Skuld, ifrån och med år 1824, vid sistlidne Riksdag, nedsattes, och utaf den då fastställde BevilIningen beräknades, så har skillnaden emellan de, år 1823, förskjutne, men nästpåföljde året ersatte 5oo,ooo Rtdrochden, år 1824, förskjutne summa af blott i5o,ooo R:dr, tillskyndat Contoiret en contant tillgång af 35o,ooo R:dr. Uti förenämnde, vid 1828 års slut, qvarstående skuld till Banken hade jemväl ingått de till H. K. II. KronPrinsens utländska resa och Höga förmälning, under loppet af nyssnämnde år, af RtgtsContoiret förskjutne 3oo,ooo R:dr, för hvilka ersättning utaf Bevillningen blifvit beräknad; och hvaraf vid 1828 års slut 240,000 R:dr redan kommit Gontoiret till godo; hvadan desse 240,000 R:dr, tillagde de här ofvan omförmälde 35o,ooo R:dr, bildat en extraordinarie contant tillgång af 5go,ooo R:dr. Efter upprättade och behörigen verificerade Instrument och Liqvidationer, har Utskottet undersökt och 3o Stats-Ut skottets inventerat Behållningarne uti samtlige till CreditSetielVerket hörande Cassör, tillika med förråden, så väl af det vid Bankens Bruk Tumba tillverkade papper, hvilket nyttjas till CreditSedlar, som tryckta Forum luiren till dylika Sedlar. — Jemväl har Utskottet genomsett och granskat de R.:g:sContoiret enskilt tillhörige Laneoch andia angelägna Handlingar.—Och har allt befunnits uti behörig ordning. 2:a A FDEL NINGEN. Angående GeneralAssistanceContoiret. Vid sistlidne 1823 års Riksdag, hade R. H.
I öfverensstämmelse med hvad då tillstyrktes, föreslår äfven nu Utskottet, att, med nedsättning af införsels-tullen från 40 till 30 sk., oell antagande af skålpundet såsom lämpligaste förtullnings-qvantitelen, tullen å Fönsterglas, alla slag, må bestämmas till 1 sk. 6 rst. per skålpund. Då i handeln artiklarne Patentglas och Glas-takpannor ofta förekomma, men ej kunde bära den höga tull, som för rubriken glas, andra slag, var bestämd, så och ehuru 1 sk. införsels-tull pr skålp. å dessa slags glas stöde i riktigt förhållande till varuvärdet, ansåg Bevillnings-Utskottet vid sistlidne riksdag sig likväl, tiil förekommande al det missbruk vid förtullningen, hvartill skiljaktiga tullsatser å fönsterglas samt patentglas och takpannor kunde föranleda, böra i taxan införa en ny rubrik: patentglas och takpannor, med åsättande af samma införsels-tull, som för fönsterglas stadgades. Utskottet förnyar detta förslag och hemställer alltså, att under hufvudrubrikén Glas, Patentglas och Takpannor upptagas i,särskild rubrik, med 1 sk. 6 rst. införsels-tull pr skålp. 1 stället för den värdetull af 15, 20 och 25 procent, som nu är bestämd för Spegelglas, i mån af den bearbetning de undergått, och då vigtförtullning äfven för denna artikel bör antagas, förnyar Utskottet jemväl det af Bevillnings-Utskottet vid sistlidne riksdag gjorda förslag, att införsels-tullen må bestämmas å: ’’rå och oslipade” Spegelglas lill 1 sk. 6 rst.; å ’’slipade o folier ade” lill 2 sk. 6 rst. samt å r/olierade” Spegelglas till 6 sk. per skålp. Å Gummi, alla slag, ej specificerade, nu åsatte 3 sk. införsels-tull pr skålp., har Kongl. Maj:t, med afseende å näringarnes behof, föreslagit nedsättning till 8 rst. skålp.
Hjelm ut som en nordpolsfarare, där han satt i släden med pälskragen uppslagen, den runda pälsmössan nedryckt i pannan och björnfällen öfver sina knän. Kusken höll hästen, under det patron drog på sig körhandskarna. — Se så där ja, nu är jag klar. Vänta ett ögonblick, låt se! Han trefvade i fickorna. Ola, ropa in och bed frun låta Maja komma ut med det där brefvet, som jag skulle ha med mig. Det med svarta kanterna. Maja, en rödblommig, knubbig värmlandsflicka, kom ut. — Här är brefvet, men frun bad patron se, att det här låg inuti. Hon räckte honom ett konvolut, äfven det med sorgkanter, adresseradt till fru Malvina Petreus, och som bar påskriften: »Ulrika Spoles testamente». Han stoppade kuvertet i en annan ficka än notifikationsbrefvet; han ämnade ej lämna fram det, förr än han såg, hur mormor tog underrättelsen. Och så bar det af. Han var snart nere på den frusna snön. Februarisolen stod högt på himlen och lyste med en bländande, skärande glans mot den hvita snön, som likt ett täcke låg utbredd öfver isen, på somliga ställen sammanförd till drifvor. När släden skar igenom dem, hördes ett ljud, som påminde om ljudet af en skarprodd båt, som klyfver vattnet. Endast ett par gånger afbröts den jämna färden på den glatta banan genom en kort, knagglig afstickare öfver land till de andra sjöarne. Långt inne i viken af den tredje sjön skymtade fram en långsträckt herrgårdsbyggnad med brutet tak; det var Björnebo, fru Malvina Petreus’ egendom. Hjelm körde upp genom trädgården, som sträckte sig ner till sjön, en smal, snöbetäckt väg mellan drifhus och kala bärbuskar. Det kräfde ganska mycken skicklighet att lotsa sig fram; hästen kastade och vred otåligt på hufvudet, då han kom i allt för nära beröring med de hvassa kvistarne på träd och buskar, från hvilka lätta snöflingor föllo ner på åkdon och körsven.
Nådigst föreslagit, hafva Rikets Ständer från Fjerde till Femte Hufvud-Titeln öfverflytta! de under lönerne för Sjöförsvars-Departementets Canzli-Expedition inbegripne 105 Tunnor spanmål, med motsvarande tillökning af 105 R:dr i det contanta aflöningsbeloppet, hvarigenom hela anslaget för bemälde Expedition blifver 7,971 R:dr 32 sk. med 105 tunnor spanmål derunder; äfvensom från Flottans allönings-stat till Lotsoch Fyriugs-staten de å den förstnämnde med 1,300 R;dr upptagna arfvoden för vid Sjö-Chartas-Archivet tjenstgörande Ollicerare, samt från Femte lill Andra Hufvud-Titeln de å den förra uppförde ett Fång-Vaktmästare-aifvode, 200 Rtdr, jemte 3 tunnor spanmål in natura, tillsammans 218 Rtdr, och en Fång-Piedikants-lön, 350 R:dr, med 30 Rtdrs tillökning för derunder beräknade 30 tunnor spanmål, 380 Rtdr, eller sammanräknadt 598 R;dr. 7;o Uti det förut anvisade anslaget till exercis af Flottans bemanning, 45.000 Rtdr, hvaraf för Linie-Flottan 25,000 och föi Skärgårds-Flolta^ 20.000 Rtdr, har E. K. M., enär erfarenheten visat detsamma vara högst otillräckligt, äskat en tillökning af 45,000 Rtdr; och, då det, äfven oberoende af de förändringar, som uti Sjöförsvarets nuvarande organisation kunna finnas vara af behofvet påkallade, är af högsta vigt, att den Flotta, landet nu eger, må, genom befäls och manskaps erforderliga öfning, bibehållas i tjenstbart skick, hafva Rikets Ständer uti ifrågavarande anslag, 45.000
Också föranleder icke Grundlagen till deras inhämtande, Konungen, heter det i 4 §» skall ensam styra riket, men hämta, på sätt som närmare blifvit stadgadt, underrättelser och råd af sitt StatsRåd. Allt hvad grundlagen innehåller, som kan lämpas till Collegiarnas hörande, förekommer i xo som bjuder, att Serskildta Utskottets Betdnkandm. nödiga upplysningar skola af vederbörande Co 1 legiér och Embetsman inhämtas. Med dessa nådiga upplysningar kan för ingen del förstås uppgift på de till det förevarande Målet lämpliga författningar, emedan det ovillkorligen mäste förutsättas, att Konungens föredragande, framför andra Embetsman, derom äga kännedom, Icke heller kan dermed menas upplysning om huru ett eller flera Gollegier tänka om dessa författningars slutliga tillämpning i frågan, eller hvilka considerationer dervid kunna förekomma, hvilket vöre att gå Stat^Rådet i förväg, Återstår således §ndast den tydning, att föredraganden, genom vederbörande Gollegiers och Embetsmäns hörande, äger att skaffa sig sådana felande uppgifter eller handlingar, sorn foidras för att sätta målets historia i full dag, och honom sjelf i tillfälle att på grund deraf föreslå användning af gällande författningar, hvaröfver StatsRådets Ledamöter åter äro, enligt 9 §. RegeringaFormen, ovillkorligen förbundne att sitt yttrande afgifva. År denna tydning, som det vill synas, rigtig, så kunna de nådiga upplysniogarne från Verken yinnas, utan att desse styras af ett stort antal Ledamöter.
Nyttjar resande ridhäst, hwarä ej flere an m person med särstittv' tyngd af twänne lispund färdas ma, bomle oä alltid hälften utöswer den stadgade fiiutslegrn; men Krvnobetjerrler, Förrättningsmän etter riao, uräge icke oä de sadan stjuts nyttja, den mr smbgade förhöjning sig til godo beräkna, wid andra tilfätten. 4!7 Eallen, än da de Gästgifwaregård eller By emellan ej annorledes färdas krrnna. §. r För Courier-hästar betalas, antingen de nyttjas til ätande xller ridande, likasom för ridstjuts ofwanföre fastställdt är; och ma ej Courier stjutshäft undfå, förrän han behörigt Courier-past och Bricka fö rctedt har. §. i Ingen mä resa utur Herberget eller Gästgifwaregård, innan han förtäring eller det han Ltnjmit, an» Lingen efter tara eller beting förnöjt Wärdén, wid Sex Riksdaler 32 Ml:rS böter. Gästgifware äge ock rätö qwarhälla den Resande, urtil dest han redeligen betalt. Den som genom falskt Past eller annat smek, tager stjuts af Gästgifware eller Allmoge böle Trettiotre och en tredjedels Riksdaler, och straffas för^sweL sit särstilldt, som det är til; en sädan mä ock gripas och i häktet sättas, om han intet hafwer at wederwäga eller borgen för sig ställa kan; sedan döms »vederbörlig Domstol derbsiver. §. i-). Pä Sön-och Högtidsdagar äge ingen rätt, ak under gudstjenstsn påfordra stjuts, sä framt harr ej som Courier är a resa stadd. H. 20. Ingen ma emöt ägarens willja, rida eller körs stjntshäst, eller nyttja bät och resetyg längre än ti4 näfta Gästgifwaregärd eller, ombyte wid Tre Riksdal.
Hindrad af embetsgöromål att emollaga det förtroende, hvarmed H. o. Ad:s Hrr Eleclorer behagat hedra mig, alt såsom ledamot uti Exped.Ulsk. inträda, får jag härmed delta uppdrag vördsamt mig afsäga. 5:o af Hr Reuterskjöld, Adam Didrik: Hos H. Ståndet får undertecknad ödmjukast anhålla, att få afsäga sig förtroendet att vara Bänkman, och derjemte äfven anhålla om att fortfarande få vara i sin riksdagsmannarätt bibehållen. R. o. Ad. lemnade lill dessa afsägelser sitt samlycke, hvarefter Hr Gr. o. Landtm., med tillkännagivande alt Hr von Engeström, Jonas Fredr. Mathias, såsom ledamot af Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk., erhållit 14 dagars ledighet, räknad från d. 1 näslk. Maj, anmodade Hrr Eleclorer, att ulse 3 ledamöter i Ridd.Ulsk. efter Gr:ne Frölich och Gyldenstolpe samt Hr Lind af Hageby, en ledamot att i st. f. Hr Liljenberg, under Frih. Raab, Adam Christ., beviljad ledighet, inträda i Bevilln.Utsk., en ledamot att under den Hr von Engeström beviljade ledighet inträda i Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk., en ledamot alt i st. f. Hr Ulfsparre, under Frih. Stjernstedt beviljad ledighet, inträda i Exped.Utsk., samt en suppleant i Bevilln. Ulsk. efter Hr Liljenberg; hvarjemte Hr Landtm, tillkännagaf, alt val af en Bänkman inom 4:de bänkm:s-afd:n efter Hr Reuterskjöld, komme att förrättas i början af nästa plenum. Hr Ridderborg, Jakob Fredr. Georg: Då jag i anseende till enskilda angelägenheter mäste för någon tid aflägsna mig från riksdagsorten, anhåller jag att, med bibehållande af min riksdagsmannarätt, få afsäga mig den plats jag innehaft såsom ledamot af Bevilln.Utsk. R. o.
Jag kan slnteligen icke finna annat, än att jag verkeligen framlagt hvad som kan kallas en plan för vårt försvar, och detta så utförligt, som man gerna kan meddela en sådan. Jag har yttrat mig både vid denna och föregående Riksdag om vårt passifva försvar eller fäslningarne, såsom nyss är nämndt, samt genomgått allt hvad som enl. min åsigt tillhörer det aktiva, eller Arméens personal, dess beklädnad och sjukvård, fältbryggeutredning, vapen-öfningar, fiiltliikare-corps, gevär, pistoler, sablar, faschin-knifvar •—• ja t. o. in. tändhattsväskor och slagkrutshnfvar o. s. v. Jag har, under sina olika rubriker, framställt icke allenast hurudan vår ställning f. n. är i alla dessa afseenden. utan äfven hvad efter min åsigt ännu tarfvas, för att fylla behofvet eller åstadkomma förbättringar. Man har i sanning skäl att förvånas, om någon som haft tillfälle att göra sig bekant med alla förenämnde, af krigs-styrelsen uprättade och öppet framlagde planer, och som kan hafva tagit kännedom om de utrustningsoch mobiliseringsm. fl. planer, hvilka icke kunnat offentliggöras för en större allmänhet, det oaktadt tillvitar samma Styrelse att icke hafva fästat tillbörligt afseende på ett organisations-förslag. som »ehuru vid flere Riksdagar till R. St. afgifvet», likväl af både dem sjelfve, de pröfvande Utsktn och de sakkunnigaste män inom yrket blifvit förnyade gånger förkastadt, och hvars återuprifvande således icke borde hafva särdeles stora utsigter att vinna afseende eller upmärksamhet. Hr Gr:n måtte förmodligen mena, att DepitsChefen nödvändigt skall gå in på dessa förslag och organisations-planer, som jag ser i Grins anförande åberopade; men det torde vara väl mycket hegardt att jag skulle mot öfvertygelse tillstyrka hvad hvarken Konung eller Ständer eller mina företrädare ansett lämpligt, och det jag sjelf för min del icke anser nyttigt.
Ridderstapet och Adeln stulle finna sig wärdigt, at igenom en Deputation til de Herrar och Män, som nämde dag den i^:de Mars, medelst fina wisa steg och bibehällen ordning, utan minsta blodsutgjutelse tilwägabragte Sweriges räddning — derföre aflägga HöglostigeRidderstapets och Adelns wördnadsfullaste erkänsla och tacksamhet. Säsom de förnämste wid detta stora och beundranswärda werk, äro wifierligen En af Rikets Herrar, Hans LxeellenLL och Öfwer Stäthällaren m. m. Herr Grefwe Klingspor, (renelal ivlajoren m. m. Friherre ^6!ercreut2 samt E)fwerste Dieutsnanten M. M. Leo-» ^61er8parre, som fastän sedermera ankommen, ofelbart medwerkat, af känflan wid fina medundersätares lidanden och Fäderneslandets olyckor. Herr karon och Landtmarskalken hemstälde, om icke i anledning af Friherre xuäbecks och Herr rnljebopn3 gjorda Förslag, Ridderstapet och Adeln stulle behaga pä nägot sätt förklara Herr Lenera! ^la^oren^älercreutiL och Herr rbf - 8 Den 5 Mai. Efwerfie-I-ieutsngntc-n ^cllsrspLric: sin aktning och erkänsla. Herr Landtmarffalken ansäge wäl för sin del en Deputation til desse Herrar wara et mindre lämpligt sätt, och hemställde om ej Ridderffapet och Adeln ffulle behaga at inför sig läta upkalla bemälle Herrar för at af Herr Landtmarffalken ä Ståndets wägnar mottaga förklaringen af desi tänkesätt. Bifölls.
Tackjerns-galtarne lättligen kunna sönderfalla i mindre stycken, deruti äfven instämt Herr Borgmästaren Ålund; och haral' enahanda skäl, samt då i denna omständighet med Tackjern ej barde förhållas annorlunda, än med Stångjern, Herr Ekerman ansett ansvaret böra, sorn förut, falla på tillverkaren ensam; hvarjemte Herr Noreus förklaratsigfinna ett motsatt stadgande så mycket mera origtigt, som endast tillverkaren , men icke de senare innehafvarne, kunde ansvara för Tackjernets beskaffenhet eller duglighet, hvilken icke förr än vid användandet utrönes; och derföre, såsom mera lämplig, föreslagit den förändring , att Våg-Inspector ej finge å våg emottaga annat, än slämpladt Tackjern. Utskottet får, i anledning häraf, vördsamligen anföra i att , enligt hvad i förra Betänkandet är vordet erinradt, sammanblandning af flera Tackjerns-sorter , der den eger rum, troligen oftast, om ej alltid, är en följd icke af tillverkarnes utan af köpares och säljares förseelse; hvilka senare alltså, till förekommande af all olägenhet i detta hänseende, endast ega att sinsemellan iakttaga den ordning och noggrannhet vid sorte - i4 Allm. Besv.- och Oec.-Utsk.
Jag medger akt denna tilläggning i Justiliä» Ombudsmannens befattning kunde göra ben bäde be» swärligare och mindre angenäm, men jag tror akt dä det Dm M Octobcr. 4697 det kommer an pä akt förekomma enskildas lidande, gifwcS ingen befattning som för cn Ämbetsman kan wara under betz wärdighct, och jag wägar förmoda att den omsorg och ben möda, som eu Hoevsrst gjort sig under resan öfwer hela Europa, att säger jag cn der med nära lika befattning icke kan anses beswärlig för medborgaren i ett samhälle, som walt honom till sitt Ombud. Herr Grefwe» tilläde, att hwad anginge den af en wärd Ledamot gjorda anmärkning, art JustitiäOmbudsmannen ej borde tillika bekläda nägot annat Ämbete, more sädank redan stadgadt i 62 H RiksdagsOrdi, ingen, sä alt under den tid han förrättade Ju» stitiä - Ombudsmans - sysian, han ingen annan kunde lltöfwa, men när detta förtroende upphörde till sitt förra Ämbete finge ätcrträda. Herr kLKImnn uppläste följande diktamen: Hdmjukt Memorial! DZ det alltid är mycket lättare att göra anmärkningar och förcsiä ändringar i ett gifwct prvjcct, än att sjelf uppgöra nägot bättre, torde det kunna förklaras att äfwcn jag wägar anmäla nägra tankar till ändring uti ben för Justitiä - Ombudsmannen projecterade instiuction. Oeha anmärkningar, jag medgifwer bet gerna, torde härleda sig frän bristande omdöme öfwer ett för mig alldeles främmande ämne, om derföre de icke skulle förtjena nägvn serskild uppmärksamhet, torde de upplyste Herrar, kill hwilkas pröfning jag dem fär äran underställa, bcnägit finna, att man kan wara Ma intagen för winnanbct af ett godt ändamäl uta» 4693 Den Zo October. Utan akt dertill warg ense om medlen.