Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den öfverlägsenhet, hvilken medelst pansarklädnad skyddade fartyg måste ega öfver dem, som ej hafva sådant skydd, är likväl så tydlig och äfven af den sednaste sjökrigsertärenheten bekräftad, att, oaktadt de pansarklädda fartygens betydliga kostnad, hvarje stat, som af sin sjömakt vill påräkna ett verksamt biträde i försvaret mot fiendtliga anfall, nödgas, särdeles dä den anfallande måste antagas vara med sådana fartyg försedd, jemväl tillegna sig dylika, till det antal tillgångarne medgifva och lämpade efter de ändamål, för hvilka dessa fartyg äro afsedda. Oaktadt frågans i allmänhet ej fullt utredda skick, har således Komitén likväl, vid fullgörandet af sitt åliggande att föreslå ett för vårt land tidsenligt sjöförsvar, ansett sig böra framhålla nödvändigheten af att äfven hos oss öka krigsmaterielens styrka genom införande af pansarfartyg, med fästadt afseende äfven derå, att underlägsenhet i fartygens antal endast genom deras fullkomligare beskaffenhet skulle i någon mån kunna godtgöras. Ehuru åtskilliga nationer under de sednare åren anskaffat mindre, för särAnvändandet skilda ändamål afsedda krigsfartyg, byggda helt och hållet af jern, har det lik-^Jförträm väl varit först i förening med pansarbeklädnad, som större krigsfartyg blifvit byggande af deraf byggda, och nödvändigheten att gifva den numera så dyra krigsmaterielen hläsJar,y9- största möjliga varaktighet synes, jemte de flera andra fördelar, hvilka jernet erbjuder, göra sannolikt, att det skall, vid byggnad af krigsfartyg, komma att i betydlig mån, om icke fullkomligt, uttränga trävirket.
En af de talare, som framställt detta yrkande, har dock förklarat att han funnit en anmärkn. riktig, ehuru han icke ansåg den vara af beskaffenhet, att böra föranleda lill en underd. skrifvelse. Jag hemställer lill honom, huru han kan begära alt Betänk, i sin helhet skall med ogillande läggastill handhne, då han sjelf förklarat, ali han funnit en anmärkn:s-punkt i och för sig sjelf riktig. Föremålet för vår öfverläggning nu utgör icke, huruvida Const.Utsk. på ett värdigt sätt fullgjort sitt åliggande eller icke, ulan oss tillhör nu i detta ögonblick alt afgöra, om vi, till följd af de utaf Const.Utsk. upgifne anmärkn:s-anledn:ne, anse, att någon skrifvelse bör till K. M. afgå, för min del svarar jag deruppå Nej, och förnyar derföre min vördsamma anhållan, att Betänk, måtte varda lagdt till handhne. Ilr Dalman, Wilh. Fredr. Achates: Det hade varit min afsigt, snart sagdt min föresats, att icke besvära det Högh Ståndet med något yttrande i detta ämne. Den politiska krets, 108 Den 5 Juli e. in. hvilken jag alltsedan början af min Riksdagsmannabana tillhört, har inom detta hus blifvit allt trängre och trängre, och antalet af mina politiska vänner är nu så ringa, att jag står nästan ensam och följaktligen icke kan smickra mig med, att R. o. Ad. med något slags intresse åhörer hvad jag kan hafva att anföra, i strid med de flesta ledamöters har yttrade åsigt. Jag vill således blifva ganska kort; men då meningar här blifvit framställda, sorn lill och med ifrågasätta Sveriges egenskap af ett konstitutionell samhälle, och R. Stms rätt att yttra sig om vissa regeringsärenden, så har jag icke kunnat bibehålla en fullkomlig tystnad.
Ståndet ansett dylika bidrag icke tillhöra regleringen af Odlings-Lån för Jordbruket, och på sådan grund ej funnit skäl att bifalla hvad Banko - Utskottet härutinnan förslagsvis hemstält. ' Då Hedervärda Bonde-Ståndet i allo afslagit Utskottets Betänkande, men Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Högvördige Preste-Ståndet, äfven hvad denna hemställan beträffar, detsamma gillat, hafva således i frågan härom arna Stånd 646 Banko-Utsiotiets Betänkamlen. stadna» emot tvähne, hvadan ock, tued stöd äf 75. §. Biksdags-Öfdningen, Utskottets Förslag iden na del kommer att förfalla» De vid Utskottets Betänkanden bifogade Särskilde Förslag o&h Anföranden, hafva i sammanhang härmed ytterligare blifvit åberopade» Stockholm den 15 Junii 1818» N.-r 62. Rikets Högloft.
Fru Senriette von Baumgarten, född Klingström, enka efter hofmarskalken S. H. von Baumgarten, afled i Vexjö den 24 dennes i en ålder af 79 år. Den hädangångna sörjes af två döttrar, Ida och Sofie, den förra enka efter öfverstelöjtnanten A. A. Blomsledt, den senare gift med öfverstelöjtnanten frih. O. C. Wrede på Skönberga. Efierföljansvärdt. Genom medel, som insamlats i de af fru Ulrika Granqvist uppsatta sparbössorna, bespisades i söndags ej mindre än 175 af de i nattherberget vid Karlbergsvägen intagna husville männen med en riklig måltid, bestående af två rätter mat och bröd. Likaså erhöllo i onsdags de vid herberget intagna middag på bekostnad af enskild väljrörarinna. ti ' ^§ ?e ?XVårt sällskapslif. v. gr det rent af löjligt att se de mindre barnens försök att likna äldre personer och efterhärma dessa senares sätt att » hafva roligt », så vill dock väl ingen tycka det samma om våra fjortonåringars uppfattning. Här viker löjligheten och lemnar obehagliga tankar qvar. Detta evinnerliga kritiserande af allt, som omgifver oss, är må hända icke rätta vägen till våra läsarinnors intresse, och ett för ihärdigt påpekande af missförhållanden tröttar i längden. Detta säger sig sjelft. Men hvad skall man då göra för att väcka eftertanke, för att draga främlingar med in i en tankeriktning, som måste verka upplifvande på hemlif och sällskapslif? Kritisera? Teckna af salongens hjeltar och hjeltinnor, sådana de te sig på hvardagsscenen? Men hvilka skarpa konturer, hvilka mörka slagskuggor måste vi ej då taga med i fanorna! Moralisera, säger man oss hånfullt, och försök idealisera menniskorna och verlden — ni tröttnar snart. Ja, det är sant, man tröttnar verkligen så snart! Man ser sig omkring, man eldas af idéerna, och man tycker sig vilja fylla en plats, utföra något nyttigt, säga hvarför vi alla ha anledning att vara missnöjda med oss sjelfva och så mycket. Men så kommer man in på studiernas område. Och dermed är oändligheten öppnad.
R:dr årligen den 31 December under åren 1859 till och med 1868; hvarjemte för samma lån skall årligen, från och med den 1 Januari 1859, erläggas ränta efter fyra för hundra utaf det vid hvarje förfallotid obetalda kapitalbelopp, intilldess bela lånet, med ränta från sistnämnde dag, blifvit till fullo liqvideradt. 1 afseende på berörde borgen bar Kongl. Maj:t likväl med anledning af Direktionens derom i underdånighet gjorda anhållan, genom nådigt bref af den 22 Maj 1852, förklarat, att så snart jern vägsbyggnaden blifvit fullbordad, afsynad och godkänd, mötte icke något hinder ”för utbytet af den personela borgensförbindelsen mot laglig inteckning i jernvägs-byggnaden, jemte särskild införsel i de årliga behållna intraderna af jernvägen.” Enligt ordalydelsen af den för ofvanberörde kontrakt ingångna särskilda borgensförbindelse torde väl löftesmännen för samma kontrakt kunna lagligen åläggas, alt antingen i öfverensstämmelse med den kontraktet bilagda arbetsplan fullborda jernvägsarbetet, eller inom den tid, sorn af Kongl. Maj:t bestämmes, lill Kongl.
Och skola de till delta ärende hörande handlingar meddelas det Rikets Ständers Utskott, till hvars handläggning ärendet varder af Rikets Ständer öfverlemnadt. Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. OSCAR. J. A. Gripenstedt. Bih. till R. St. Prop. JU 105. Utdrag af Protokollet öfver Finans-ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott den 23 Maj 1857. När v ar ande: Hans Excellens, Herr Justitie-Stats-Ministern Gunther, Hans Excellens, Herr Stats-Ministern för Utrikes Ärendena, Friherre Lagerheim, Stats-Råden: Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Grefve Gyldenstolpe, Anjou, Almqvist och Friherre af Ugglas. Chefen för Finans-Departementet, Stats-Rådet Gripenstedt, uppläste i underdånighet ett, i enlighet med Kongl. Maj:ts förut fattade Nådiga beslut, uppsatt förslag till Nådig Proposition angående förvandling af en inom Färentuna härad i Stockholms län utgående skattetitel, under namn af tegelved; och behagade Kongl. Majit, jemlikt Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande, i Nåder gilla berörde förslag, sådant det finnes protokollet & bilagdt, samt befallde, att Nådig Proposition, i enlighet dermed, skulle till Rikets Ständer afgå. Ex Protocollo Carl von Schantz. Ant. till Exp.-Utsk. d. 19 Juni 1887, kl. 12 xiii Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer•, angående pensionsrdlt får Ofver-Jdgmdstaren Anders Henrik Kasten; Gifven Stockholms Slott den 23 Maj 1857. Hos Kongl. Majit har Öfver-Jägmästaren i Upsala län, Anders Henrik Kasten, i underdånighet anhållit, att Kongl. Majit måtte till Rikets nu församlade Ständer Kongl. MajUs Nåd.
Onekligt är att såväl de i allmänhet stegrade varuprisen, som de anordningar, hvilka numera vidtagits dels för hospitalernas utvidgning, dels för åstadkommande af en förbättrad vård och ändamålsenlig behandling af det beklagligtvis äfven härstädes alltjemt tillvexande antalet sinnessjuka, taga i anspråk högst betydliga utgifter; hvadan Rikets Ständer äfven insett nödvändigheten att för förvaltningens oafbrutna gång höja den krediv-summa, sorn härtill nu finnes anslagen. Vid behandlingen af detta ärende har dock hos Rikets Ständer kommit i öfvervägande, huruvida det icke vore möjligt att genom ändamålsenliga åtgärder från styrelsens sida Expeditions-Utskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 169. 85 ökade inkomster skulle, utan Statens mellankomst, kunna hospitalfonden beredas; och hos Rikets Ständer har härvid den föreställningen uppstått, att sådant lämpligen skulle kunna åstadkommas, bland annat, derigenom att årsafgiften för betalande patienter vid rikets hospitaler något höjdes. Denna afgift utgår för närvarande vanligen med 450 R:dr årligen för patienter i l:sta klassen, 160 » dito » dito » 2:dra dito, 60, 30 eller 15 dito « dito » 3:dje dito, och, om det också må anses betänkligt att för 3:dje klassens patienter, som vanligen äro fattige eller mindre bemedlade personer, öka denna afgift, torde, enligt Rikets Ständers tanke, högre betalning både kunna och böra fordras af dem, som tillhöra lista och 2:dra klasserna. Och det är under förutsättning af denna åtgärd, hvars både lämplighet och nödvändighet synes obestridlig, som Rikets Ständer bifallit E. K. Majits ofvanberörda nådiga framställning och till hospitals-fondens förstärkning å Riksgälds-kontoret anvisat ett kreditiv af 240,000 Ridr, att med en tredjedel, eller 80,000 R:dr under hvartdera af åren 1864, 1865 och 1866 utgå. Uti det Statsråds-protokoll, sorn åtföljer E. K.
Bland de skäl, som anförts för nödvändigheten af bevilln:s-beredningen, är äfven det att underlätta taxeringarne. Då det förslag, beredningen uppgör, först i tax:s-komitéen erhåller en noggrann granskning, torde det vara så mycket mer angeläget att grunden, som skall tjena till ledning vid beskattningens bestämmande, lägges af ojäfviga personer, och derföre tror jag, att samtliga ledamöter i bovillms-beredningen böra utses genom val. Vidare tror jag att det icke vore olämpligt att det tillägg i denna § infördes, som finnes i fråga om tax:s-och pröfnings-komitéerna, nemligen att i berednings-komitéen icke någon ledamot må deltaga, då det är fråga om att uppgöra förslag till hans egen beskattning. Enligt Utsk:ts förslag kommer något sådant icke i fråga, utan de tre ledamöterna, hvaraf beredningen utgöres, kunna komma öfverens om grunderna för sin egen beskattning. Jag tror att häruti ligger en icke oväsendtlig ofullständighet i TJtsk:ts förslag, och om äfven de andra Stånden i detta hänseende antagit TJtsk:ts förslag oförändradt, tror jag icke att K. o. Ad. bör underlåta att derpå fästa uppmärksamheten. Slutligen ber jag att få anmärka, att öfverallt i författmn begagnas ordet ”mantalsskrifven”, utom i denna §. Jag tror att det bör begagnas äfven här, på det att tvist om rätta förståndet icke måtte uppstå. På grund af dessa skäl anhåller jag om återremiss af §:n Hr Adelborg, Anders Otto: Den 32 §:n har jag för min del funnit med samma noggranhet och prisvärda eftertanka uppgjord, som de föregående. Men det påminner mig ännu ytterligare om, huru nödigt det hade varit, om man kunnat uppskjuta pröfningen af förslaget till dess det kunnat granskas i afseende på sin tillämpning; ty denna § innehåller ytterligare svårigheter, och torde möjligen komma att möta mycket motstånd inom landet. Väl vet jag, att det är mycket svårt att finna en passande och med förhållanderna inom orten förtrogen ordförande. Den, som är lämplig på ett ställe, är det icke på ett annat, och tvertom.
Ståndet, vid förnyad föredragning, för godt lemna bifall. S. D. I anledning af gjorde anmärkningar blefvo nedannämnde: den 3 och 6 dennes på bordet lagde Betänkanden, återremitterade, nemi. Lag-Utskottet N,o 66, 67, 68, 69 och 70 alla angående Kongl. Förordningen den 13 Julii I8i8* rörande Inteckning i fast egendom. Allm. Besvärsoch EkonomiUtskottets N:o 99, Om indelade Cavalleriets beklädnad m. m. och N:o 100, Rörande Kongl. Maj:ts förnyade Scholordning af den 16 Dec. i8ao. d. 14 Junii 1823. i Fran Högloft, Ridderskapet och Adeln. S. D. Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets den 3 dennes afgifne och samma \ Fröt. Utclr, ä. 14 Junii IQ25* 525 dag på bordet lagde Utlåtande och Förslag, N:o 179 till sammanjemnkande af RikStåndens Beslut i fråga om medel till kostnadernes utgörande för Hans Kongl. Höghet Kronprinsens förestående förmälning och verkställde utrikes resa; fann Ridderskapet och Adeln för godt förblifva vid dess i detta ämne den 21 sistlidne Maji f. m. förut fattade Beslut. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos följande från nedannämnde Utskott inkomne, samt den g dennes e. m. på bordet lagde Memorial och Utlåtanden: Från StatsUtskottets Af den 26 sistl. Maji, N :o 210, I anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående sökt dispositionsrätt af den lägenhet, hvarå Rörstrands PorcellainsBruk är anlagdt. N:o 213, I anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Remiss, uppå Chefens för Tredje CavalleriBrigaden underdåniga Memorial, om utbekommande af Adjutants arfvode. N:o 215, Angående väckt fråga om Rote» Fröt.
Staden Enköping med< tillsammans 1224 personers Folkmängd, deraf Mantalsskrifne Mankön 374 Qvinkön _47°844 Mantalsfrie Mankön , 189 Qvinkön I9I3g0 Folket ar, i allmänhet, lättsinnigt, uppfyller villigt sina Medborgerliga pligter samt är böjdt för det rätta och goda, driftigt i sina näringar och sparsamt i sin hushållning. Innevånarne äro väl ej i besittning af stor förmögenhet, men äga tarflig utkomst. På arbetare är någorlunda tillgång. Ett karl-dagsverke betalas med 16 sk. samt ett qvins-dagsyerke med io sk. 8 rst. Banco, jemte kost för dagen, Gröfre förbrytelser spörjas ytterst sällan. Från ganska lång tid tillbaka har Staden grundat sitt bestånd i synnerhet på Jordfrukters och finare Köksvexters odling, hvaraf producterne afsättas utom Länet och, för det mästa, transporteras sjöledes till Stockholm Hösttiden. Handeln är här icke classificerad: Den består, hufvudsakligen, deruti, att Staden och Landsorten förses med behöfliga varor, sorn från Stockholm införskrifvas och har, i saknad af öfverskotts-producter från Landsorten, hvilka till största delen directe afsättas på Hufvudstaden, icke kunnat drifvas till synnerlig höjd. Från Landet införes till Staden föga andra varor än Ved, Kohl, Bräder, färskt Kött, Brännvin, något Hö och Halm samt Ägg och Trädfrukter för Innevånarnés eget behof. Sjö-communicationen med Stockholm och öfrige vid Mälaren belägna Städer har varit ganska mycket försvårad genom uppgrundning af den från Staden ned i Mälaren utflytande Å, hvilken dock nu, på sätt här ofvan redan är i underdånighet omförmäldt blifver försatt i segelbart skick. För det närvarande kan Staden icke utöfva något märkligt inflytande på Landets kultur, näringar och konstflit. En Läderfabrik och en Urfabrik äro i Staden inrättade; Och finnas der i Apothek, i5 Handlande med ii Handelsbetjenter, samt 6g Handtverkare i särskildta Skrän med 3g Gesäller och 3^ Lärgossar.
» 1855 och 1856 års anslag till Serafimer-lasarettets ersättning för minskad inkomst af tolag å Finska varor (§;i39) : » Anslaget till Lunds lasarett samt dertill hörande medicinska inrättningar (g 140) ,» 1855 års ersättnings-anslag till Carolinska Mediko-kirurgiska institutet för en åt Serafimer-lasarettet upplåten plats (g 141) Samma års anslag till ett nytt hospitals inrättande vid Stockholm samt Wadstena, Götheborgs och Hernösands hospitalers utvidgning och förbättring (§ 142) » Anslaget till ett nytt Barnbördshus i Stockholm (g 144) » D:o till Stora Råby Räddnings-instituts understödjande . (§ 145) „ Bidraget till Carlskrona stads kostnader, i anledning af kolera-farsotens härjande derstädes under år 1853 . » Transport R:dr 4,167,960: 9. 3. 140,000: 5,000: 200,000: 3,850: 3,514: 15. 8. 7,500: 6,666: 52. — 20,000: 8,333: 16. — 9,000: 10,000: 200: 125,000: 50,000: 3,000: 12,000: 4^7727024: 22. 11. Riksgälds-honlorcls Berättelse 1886. 27 Transport R:dr Anslaget till upprätthållande af Armeens Pensions-kassas pensionerings-skyldighet för åren 1853 och 1854 , (S 147) • » Ersättniugen till Amiralitets-krigsmans-kassan för minskad inkomst genom några dit ingående afgifters utbytande emot .-stafs—anslag (§ 148) » Anslaget för undersökningar och utredningar samt utarbetande af förslag i afseende på jernvägars anläggning , (S 1*9) • • • • ■ • • • »
Skulle likväl, mot all sannolikhet, en fiende förmå intaga Stockholm, vinter eller sommar, då kommer det så kallade Central-försvaret att vidare utveckla sig, och hvarmed jag derföre nu går att sysselsätta mig. Den io Augusti e. m. roi Oin ett fiendtligt anfall beslutas pä Sverige, blifver troligen Åland den hufvudpunkt, hvarest fienden kommer att etablera sina depöler, och man kan således nästan taga för afgjordt, att trakten norr om Slockholm, från Gefle, samt söder ut till Norrköping, med dess mot Åland utskjutande udde, blifver den sträcka, mot hvilken en fiende med hänsigt på Hufvudstaden utan tvifvel kommer att rikta sina anfall. Visserligen kunna landstigningar ske ännu mera söder ut, men detta bevisar ytterligare omöjligheten af att försvara kuststräckan, sedan en fiendtlig landstigning för sig gått. Antagom t. ex. att Svenska Armeen är af öfvermägten tvungen att repliera på det så kallade Central-försvaret, i händelse den ej förmår bibehålla sig vid kusten och att Stockholm forceras; då måste ju alla Provinsernas National-armeringar äga sig utsedda samlingsställen. Anfaller fienden Norr om Stockholm och den derstädes församlade Svenska Annee är nödsakad repliera på Centräl-försvaret, så måste en väg utses för alt förena sig så väl med de Norra som Södra Provinsernas Nationalarmeriitgar; äfvensom den mäste sättas i fullkomlig coinmunication med Nordsjön, med Norrige, med vår Allierade England. Blott då kommer Armeen ej i afsaknad af krigsförnödenheter, proviant och hjelptrupper. Uplands, Gefleborgs, Stockholms och Westerås Läns Beväringar kunde då äga Arboga och Öre - 102 Den io Augusti e, m. bro lill samlingsplatser, eler National-armeringen från Nyköping, Norra delen af Östergöthland samt Örebro Län äfven borde sammanstöta ; der skulle massan concentrerad förmå bjuda fienden spetsen. Dalarnes armering kunde knappt våga repliera på Arboga eller Örebro, för att ej riskera att blifva afskuren af en fiendtlig AnnéeCorps, utsänd norr om Mälaren, hvilken dessförinnan skulle från Stockholm hinna till Arboga, — och borde således
St:r redan skulle vara åtskiljda, låtit förljuda något om sina önskningar och planer, kan väl ej utgöra något skäl för R. St:r att blindt bifalla hvad som begäres, utan synes mig snarare vara en giltig anledning för dem att icke obesedt gå en sådan spekulation till mötes. På grund af hvad jag anfört, måste jag således anhålla om afslag å K. M:s Propos. Gr. von Platen, Baltzar: Den siste värde talaren har så fullständigt och i så fullkomlig öfverensstämmelse med K. M:s Propos. redogjort för det företag, som Proposm afser, att jag ej har i detta afseende något att tillägga. Valet för rådgilvaren var här icke annat, än huruvida ett, efter hans uppfattning, godt tillfälle att få en Kronans egendom med fördel försåld skulle begagnas, eller om man skulle låta detta tillfälle gå sig ur händerna, i det man ginge mer formenligt till väga. Jag betviflar att formen bättre blifvit iakttagen på det sätt den siste värde talaren tyckes föredraga. Mig förefaller det, som om, då frågan så öppet blifvit framlagd, något svårt klander mot förfaringssättet åtminstone icke bort komma i fråga. Gr. Mörner har sagt att man haft den erfarenheten, att det vore farligt att afhända sig jord, som tillhört staten, till följe Den 10 November. 241 följe hvaraf man ingalunda här borde en sådan jordafhändning tillåta. Om Hr Gr:n tagit fullkomlig reda på K. M:s Propos., skulle Gr:n hafva funnit att saken blifvit tillstyrkt af 2:ne komitéer, hvilkas sammansättning K. M. icke ansett vara olämplig, samt att K. M. sålunda icke saknat skäl förmoda att en försäljning vore med statens väl öfverensstämmande. K. M, har förbehållit sig rättigheten att bestämma huru denna afsöndring skall ske, och då i den K.
Efter desse i förberörde ordning nu inhemjade upplysningar har Stats-Utskottet ej någut att erhindra vid uteblifvandet af 'ifrågakprnne för Allmänna Magazins-Inrättningens förvaltning projecterade Reglemente; hvad Stats-TJtskottet i denne Berättelse anfört, underställes vördsamt Riksens Högloll. Ständers bepröfvande. Stockholm den 19 Augusti 1823. N:q 433/. p. * * / . Ankom den 25 Augusti 1823, Betänkande, i anledning af ett till Hedervärda Bonde-Ståndet den 3:dje sistl. Martii af Riksdagsmännen ]. Gråberg, D. Nordqvist och Anders Nils - 804 Stats-Utskottets Betänkanden. son från Vermlands Län, ingifvet Memorial med anhållan, om eftergift och afskrifning för åtskilliga äldre, ännu obetaldte Undsättnings-SpannmålsSkulder i nämnde Län, Uti ofvan omförmäldte, till Stats-Utskottets Utlåtande af Hedervärda Bonde-Ståndet remitterade Memorial, hafva Motionärerne, med hemtad anledning från den nödstälda och högst beklagansvärda belägenhet flere Districter af Vermlands Uäfi iråkat, genom ofia inträffade missväxter under de sednare åren, begärt, att alia de uti nyss^ hamn e Län för åren 1813, 1814 och 1815 ute. stående och i Bäkenskaperne balancerade Spannmåls-skulder måtte få afskrifvas, efterskänkas och försvinna till det belopp, sorn hvarje Sockens på särskild de i detta ändamål organiserade Berednings-Committé för nästkommande år 1824 kan fipna omöjligt att hos de Bestskyldige indrifva och skulle ifrågavarande afskrifning icke tillskynda Staten någon egentlig förlust, då densamma endast lomme att sträcka sig till sådane läntagare, som i alla fall sakna utvägar och till’ gånger att godtgöra sine åsamkade skulder. Stafs-17(stoffel* Betänkan den. soj Riksdagsmännen Eric Andersson, Froste Kars Andersson och Johan Ericsson, från Stora Kopparbergs
Till upplysning i afseende på det yttrande härutinnan Revisorerne alltså nu få afgifva, hafva Revisorerne först skolat i korthet anföra hvardera Bokslutsmethodens beskaffenhet och söka utveckla skiljaktigheterne dem emellan. Den af Stats-Commissarien Widegren föreslagne Bok afser, i uppfattningen, en sammandragen redovisning påen och samma tid, nemligen från Calenderårets början till dess slut för Stats-Verkets behållne Intrader; och enar inkomsterne till större delen inflyta och användas för utgifterne året efter det, under hvilket de debiteras, exempelvis 1820 års medel till 18 q 1 års behof; så år den förändring i årsberåkningen vidtagen, att skatterne för det föregående året upptagas såsom varande det löpande årets inkomster, och att hvad som, efter detta benåmningssått af Ars-Uppbörden, det föregående året kan inflyta före Boksluts-året, uppföres i rakning såsom balance Uppbördsmånnen till godo; hvarjemte och då den harvid ifrågastållte ändring af tiden för uppbörd och redovisning af Stats-Verkets Ordinarie Inkomster, så att Lands-Böckerne skulle slutas den 31 December, icke så snart kunde vidtagas, den utvåg istället blifvit föreslagen, till vinnande af ändamålet, £tt Riks-Hufvud-Boken upprättades efter Omslut i q Riksens Ständers af Landsoch Militiae-Räkenskaperne, hvarigenorn derutur drages, hvad under de fyra forsta jnånaderne af Calenderåret ingått får de fåre» gående och i Riks-Hufvud-Boken upptages såsom Statsinkomst det år, får hvilket Boken slutas, Deremot består planen får det Riks-Hufvnd-Bokslut Kongl.