Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag tillstyrker altså bifall till Utsk:s yttrande i denna punkt. Gr. Horn: Jag hemställer till den siste talaren, huruvida icke ett godkännande af Constit.Utsk:s raisonnement uti närvar, punkt komme att stå i strid med de grunder, hvarpå vi stödt de förut i dag beviljade återremisserna. Min tanka är, att Utsk. icke i något fall kan vägra upptagandet till sammanjemnkning af ett RiksSi:s såsom gemensam tanka gjorda anmärkt)., så vidt nemi. denna ligger inom området af det ämne, hvaruti den blifvit framställd;'ty det är icke i något fall Utsk. medgifvet att undertrycka RiksSt:ns tanka, skulle Utsk. än ogilla den. Blefve nu Hr v. Hart 17 H. 20 154 Den ii December f. m. mansdorffs tanka gällande, så erkänner man, att Constit.- Utsk. kunde äga rätt förklara, det ett RiksStis anmärkn. borde förfalla. En sådan tolkning stöde i rak strid med Hr v. Ilartmansdorffs egen argumentation, hvarpå han förut i dag grundat yrkande om återremiss. Man närmade sig då Utsk:s princip, hvilken vi alla måste finna vara oriktig. Jag förenar mig altså i begäran om återremiss. Hr von Hartmansdorff: Uti de yttranden, jag förut i dag afgifvit, har jag förklarat mig i grundlagen finna stöd såväl för Constit.Utskts som den motsatta meningen angille grundlagsfrågors behandlingssätt. Mitt påstående har varit, att lika litet som ett grundlagsförslag, hvilket RiksSt:n ogillat, kan blifva hvilande, lika litet kan sådant vederfaras ett förslag, som Constit.Utsk. afstyrkt. Sådant hindrar icke Stånden att kunna göra anmärknlr. Dessa skola underställas Utsk.; men om förstärkta Utsk. dem icke antager, förfalla de. Hvartill återremiss i närvar, fall skall tjena, kan jag icke inse, derest man icke förmodar pluraliteten inom Utsk. vara så omhytt, att det nu skall gilla hvad det förut förkastat.
Delta Utskottets yttrande är af Ridderskapet och Adeln samt Presteståndet gilladt och af Borgare-ståndet lagdt till handliugarne; hvaremot Bonde-ståndet återremitterat frågan, på det densamma måtte af Utskottet vidare utvecklas och erhålla den form, att Bonde-ståndet, inom hvilket flere ledamöter talat för antagande af Borgare-ståndets beslut, derom, kunde ingå i hufvudsaklig pröfning. BeviUiiings-T tsk:s Memorial‘r 3 Med det af Bonde-ståndet återremitterade yttrandet ville Utskottet ingalunda underkänna vigten deraf, att alla erforderliga kontroller mot oloflig införsel af varor klefve stadgade; men Utskottet hyste den åsigt, att, sedan de föi fattningar, hvilka innefatta speciella stadganden om tullkontrollerna, varit föremål för Utskottets behandling och Ständernas pröfning samt nödiga ansedda förändringar deri blifvit beslutade, en sådan i allmänna ordalag uttryckt underdånig anhållan, som den Borgare-ståndet för sin del beslutat, hvarken vore fullt lämplig eller kunde leda till andra åtgärder, än den Kongl, Maj:t, i allt fall, tvifvelsutan lärer, efter sig företeende omständigheter, i nåder anbefalla; och Utskottet, sorn fortfarande hyser samma åsigt,' vidblifver, i följd deraf, sitt redan afgifna och af 2 stånd godkända yttrande i detta hänseende. Slockholm den 26 Augusti 1848. STOCKHOLM, I.u n d Ii e rgr & C:o., 1848 Bevillnings-UlskoUets Memorial, N:o 31. 1 M 31. Ank. till Exp. Utsk. den h. Sept., kl. 6 e. m. Memorial i anledning af Riksståndens skiljaktiga beslut, angående beräkningen af tullmedlen och husbehofsbrdnnerimedlen.
N:o 272. uppgår till ‘2000 personer eller något deröfver, böra, för åtnjutande af detta anslag, finnas två fasta skolor med examinerade lärare — hvad gom kan återstå af anslaget, bör användas till lättnad för de mindre kommuner, som hafva fasta skolor, efter sig företeende behof. 2:o att det må stå hvarje kommun fritt att jemte den fasta skolan begagna rotskolor och såsom understöd för de sistnämnda, jemte eget tillskott, af statsbidraget erhålla hvad som till äfventyra icke erfordras för den fasta skolans underhåll. I sammanhang härmed torde det blifva nödvändigt att i rotskolorna bestämma ett visst kunskapsmått såsom minimum för inträde i den fasta skolan, der den redan bibringade undervisningen ytterligare bör förkofras i enlighet med skolstadgans föreskrift. 3:o att hädanefter såsom hittills en särskild summa anslås till Kongl. Maj:ts disposition för att användas såsom understöd åt sådana kommuner, som hafva en betydligt mindre personal än 1000 innevånare, men likafullt ega en fast skola. Härtill torde erfordras ett statsanslag af 20,000 Ralf, oberäknad! den af Kongl. Maj:t äskade tillökningen i de nuvarande anslagen till seminarierna 15,000 R:dr, till stipendier 15,000 „ till arfvoden och resekostnader för skolinspektörer 10,000 „ till högre folkskolor 10,000 eller ett sammanlagdt belopp af 70,000 R:dr. Om, hvad jag här ofvan föreslagit, blefve godkändt och beviljadt, skulle följande, ganska väsendtliga fördelar derigenom vinnas. Bidragen till folkskolans underhåll blefve rättvisare fördelade och kunde fortare bekommas; alla tidsödande ansökningar om statsbidrag blefve öfverflödiga, och skilnaden i fråga om fasta skolor eller rotskolor samt särskilda bidrag för hvardera af dessa skulle komma att helt och hållet upphöra.
genom institutioner, som sammanbinda folket till ett enda helt, förekomma '"söndring inom landet, och tillvägabringa den endrägt, $om ensamt kan emel yttre flender och inre, oro gifva staten styrka till lugn utveckling och förkofran”. 60 n 18 December. Jag rostar för förslaget derföre: alt jag anser 11. St. i detta afseende föreställa den minst ändamålsenliga af alla tänkbara institutioner: ett omdöme för hvilket jag hemtar det säkraste stöd så väl af fäderneslandets häfder från de längsta tider tillhaka, som at erfarenheten för de sednast tillryggalagde 40 åren, under hvilka detta land, genom långsamheten och trögheten i sitt Stals-skick, kommit att i utveckling, styrka och förkofran stå efter så många andra länder, med hvilka det eljest bordt kunna mäta sig. Jag röstar för förslaget derföre: alt del åsyftar den lagstiftande församlingens sammanförande, på ett sätt, sorn lemnar anledn. att hoppas mera enhet i äsigter och derifrån mera stadga i beslut om önskningar, äfven i afseende å den ekonomiska lägst i fillingen. Jag röstar för förslaget derföre: att genom dess framgång ofelbart skall försvinna den ömkliga ensidighet, och det understundom altför trångbröstade vidhållandet af föråldrade grundsatser ej mindre för den civila än för den crimiuella lagstiftningen, sorn ej sällan stämplat vära Ständers tillgöranden vid dessa frågor, och som hitintills i många delar fjellrat oss vid en ståndpunkt, långt bakom andra bildade nationers.
Gr. Lewenhaupt, Patrik Adolf: Att vid detta tillfälle citera dé mångå akter och handlingar som angå de utsockne frälsehemmanen i Halland, till bevis för eller emot denna sak som här är ifråga, torde icke vara nödigt. Saken är redan afgjord derigenom att de båda Statsmagterne beslutat att de utsockne frälsehemmanen i Halland skola ordinarie roteras. Deremot torde det icke vara uf Vägen att vid detta tillfälle, i likhet med hvad StatsUtsk. gjort, söka visa att det vöre billigt att den dryga tunga, som blifvit lagd på dessa hemman skulle kunna tåla någon ytterligare nedsättning. Jag vill det oaktadt icke gå in i några detaljer eller citationer af gamla handlingar. Jag ber likväl att få nämnä, i anledn. af Frih. RlinköWströms andragande, att år 1689 indelning skedde till ständigt rotehåll i Halland, 446 Den 23 Mars e. m. men att detta alldeles icke gällde utsockne frälsehemmanen. o 0 n År 1602 hade de deremot blifvit palagda inskrifningspenningar med 2 daler S:mt för hvarje utskrifningsgild person. Den stora summa, som Frih:n uträknat att utsockne frälsehemmanen skulle hafva vunnit, lärer förfalla till en obetydlighet då saken rigtigt bedömes. Ar 1810 borttogos utskrifningspenningarne och 1811 erhöllo utsockne frälsehemmanen i Halland extra rotering, d. v. s. åliggande att under krigstid upsätta en karl för hvarje hemman. Vid 1823 års Riksdag uptogs först frågan om huruvida icke dessa 1,100 utsockne frälsehemman i Halland borde ordinarie roteras. Dervid utdrogs Riksdag från Riksdag frågan om detta vore rätt eller icke, dels genom protester och dels genom ansökningar från hemmansegarne; men år 1838 anbefalltes att roteringskommissionen i Hallands län skulle nedsättas, för att upgöra förslag till ordinarie rotering på de utsockne frälsehemmanen. Jag har temligen mycken anledn. att känna dessa förhållanden emedan jag erhöll år 1838 K.
På grund af de i det föregående omförmälda beslut, har Bankens grundfond eller kapitalöfverskott, sorn, enligt 4 § i Lagen för Rikets Ständers Bank af den 1 Mars 1830, skulle utgöra en summa af 4,400,000 R:dr, blifvit uppbringad till 10,000,000 R:dr, oberäknadt dels 1,000,000 R:dr, som derutöfver innehållits af behållna vinstmedel till förökande af lånerörelsen och det belopp, hvartill vinsten under de nästförflutna tre åren uppgått; hvaremot till Riksgälds-kontoret aflemnats: likmätigt 218 § mom. 2 i Banko-reglementet af den 15 Juni 1841, under åren 1841—1845 tillsammans » 218 § i Banko-reglementet af den 3 Oktober 1848, under åren 1848 med 1850 . 2,862,000: » 214 § i Banko-reglementet af den 21 Augusti 1851, under åren 1851 med 1853 2,100,000: » 185 § i Banko-reglementet af den 4 December 1854, under åren 1854 med 1856 2,700,000: Summa B:ko R:d710 997,271: 2/7 Som, på sätt här ofvan är vordet uppgifvet, Bankens behållna och af Rikets Ständer ännu ej disponerade vinst utgör en summa af 2,833,187 R:dr 14 sk. 10 r:st.
Äfvenledes föreslår jag, att ett särskildt årligt anslag må beviljas såsom gåfva, tillgängligt dels till utdelning för att i någon mån ersätta de förluster, som i allt fall måste uppstå under så vådliga företag, sorn att jemväl under den oblida årstiden tillbringa flera veckor på öppna hafvet med fiske, och icke sällan på en gång försätta flera familjer i fullkomligt obestånd, utan möjlighet att vidare fortfara med sitt yrke; dels att i den mån gamla skulor casseras, anskaffa nya åt sådane för nykterhet och omtanka kände fiskare, som äro urståndsatfe att förse sig med nya farkoster; samt dels till uppköp af hampa, koljekrok och små båtar till sådana utfattiga, som kunna bedrifva koljekroksfisket, och som vanligen utgöres af 4 personer i hvarje sådan ,båt. Såsom en icke obetydlig tillgång til! de föreslagna statsutgifterna, föreslås att på sådant sätt få använda de medel Staten tillkommer för straudvraksgods, hvartill ägare ej anmäla sig, hvilken inkomst är ringa, men, om communerna fingo disponera dem till sådana ändamål, troligen skulle ökas genom den controll, som nu strider emot mångas intresse, men då synes blifva tillräckligen bevakad. Skärgårdsmän , sorn icke hafva jordbruk, utan endast påräkna sitt lifs uppehälle af hafvet, och således icke njuta flera fördelar af att vara Svenska undersåtare, än hvarje utländsk sjöfarande, som seglar förbi och omkring samma klippor, och som ingen kan hindra ifrån att fiska i samma vatten, betala dock årligen Den » Mars f. ra. i57 till K. M. och Kronan omkring r.‘dr 6,ii5. „ gymnasii-inrättningipn „ y52. „ presterskapet „ 2,406. kyrkors underhäll utom arbeten , 210. Sana b:co r:dr 9,483.
Hems Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att StatsUtskottet just preliminariter hemställt, att de af Utskottet föreslagne särskilte tillstyrkanden, rörande LandsStaternes reglering, måtte af Rikets Ständer tagas i öfvervägande; Och ansåg Hans Excellence således Ridderskapet och Adelil äga fullkomlig rätt, alt öfver denna preliminär-fråga fatta sitt beslut, dervid, sedan votering blifvit begärd, och Utskottets nyssberörde hemställan borde blifva Ja-proposition, det endast återstod, att utfinna en lämplig Contra-proposition. Herr Hjerta: Jag underställer Herr 43 Hi 11 IÖ2 Den 29 Sep tena b er. Grefvens och LandtMarskalkens bedömande, huru det kan låta sig göra att votera öfver propositioner, som äro likartade. Dea Contra-proposition Friherre Cederström föreslagit, innefattar bifall till Utskottets Betänkande, och lärer således ej kunna uppställas i motsats mot Utskottets hemställan att taga Utskottets särskildta tillstyrkanden i Öfvervägande. Jag tager mig derföre friheten hemställa, om icke Friherre Cederström gått från ämnet, och bör dit återföras; ty bifall på Utskottets Betänkande kan icke uppställas i bredd med den proposition, som blifvit framställd, och hvaröfver jag begärt särskild votering. Vöre det tillåtet, att på sådant sätt sammanblanda ämnena, skulle det i sanning ej vara svårt, att vid hvarje tillfälle uppställa tusentals Contrapropositioner, för att genomdrifva hvad man önskar. Friherre Sprengtporten: Friherre Cederström har sagt, att hans afsigt vore att undanrödja Herr Hjertås Contraproposition; men jag underställer Friherren sjelf, om icke samma ändamål vinnes genom bifall till den framställda Ja-propositioneq, och om ej all anledning är alt förmoda, det denna proposition bifalles. Jag får för öfrigt förklara, att ehuru praxis här varit, att först votera om Contra-propositionerna, anser jag likväl detta högst oformligt.
Denna finnes serskildt uttryckt uti 1823 ars Ständers underdåniga Önskan, enligt hvilken Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition nu är gjord, och alla förberedande reglementariska åtgärder vidtagna, samt bestämdt, att blifvande Skeppare, och i vissa fall Styrmän, ifrån början afår 183 r, skola undergå examen. De böra då hafva tillgång till föregående undervisning. Piil någon Upplysning öfver detta ämne, vill jag vördsammast framlägga en uppsatts, mig meddelad ifrån Kongl. Commerce-Collegiitm. ”År 1828 utfärdade Kongl. Collegium Pass för Svenska Fartyg, 702 Helfrihets-Bref, och 396 Algieriska Pass, hvilka erfordras för de Fartyg, sona passera Cap Finisterre. Samma år utgjorde antalet af befintlige Fartyg 1,2 1 8. Lästetalet i dem .. 65,724. Härå begagnade Skeppare , 1,299. samt Sjömän .. 7,788* Häraf hafva till Utrikes sjöfart varit begagnade: Fartyg 759 om 50,085 Läster. Skeppare 653. och Sjömän . 5,015. I den mön man sörjer för ifrågavarande Undervisning, synes man mig bättre vårda Sjömäns - 1 Bil. till Statss. Oec.-Utsh. Bet. N:o im g mans lif, RedareS fartyg, Handlandes egendom och Statens af liflig handt 1 uppkommande fdrmotier. Man har sedan århundraden sörjt för ali annan undervisning; men denna har i allmänhet blifvit leornad åt sitt öde; utom hvad Krigsflottan angår, och hvad enskilde påkostat densamma. Under Arnericanskä kriget förtjenade Sverige mycket genom Frakthandel, men Officerare ifrån Örlogsflotta!) förde då till en del Svenska Handelsfartyg, till hvilka Befälhafvare, såsom vetenskapligt underbyggde, hystes största förtroende, sorn dfe lättvisade.
Se vidare Särskilta Utskottets Betänkande N:o 13. — angående största möjliga inskränkning och slutliga upphörande af dess tillverkning. Se Särskilta Utskottets Betänkande N:o 8. — om husbehofsbränningen och bränvinsförsäljningens reglering. — Ridderskapets och Adenis inbjudning lill Presteoch BorgareStånden i sistnämnde fråga. VI. 643. — Bonde-Ståndens inbjudning i samma fråga. XI. 293. A. 372. — om villkoren för dess försäljning. — Borgare-Ståndets inbjudning i fråga om 16 och 17 §§. af det enligt Särskilda Utskottets Utlåtande N:o 20 upgjorda förslag till förordning. XV. 60, 6l. A. 62. — Ridderskapets och Adelns inbjudning till Bonde-Ståndet angående instämmande uti dess beslut rörande 17 §. i Förordningen. XV. 63. — angående tull-lagstiftningen för. Se Bevillnings-Utskottets Belänkanden N:ris 30, 32 och 33 samt Förstärkta Stats-Utskottels Memorial N:o 375. — angående premier för utförsel af. Se Bevillnings-Utskottets Belänkanden N:ris 30 och 32. Bränvins-bevillnings-medlen, angående beräkning af. Se Sjö-Tullsmedlen. Bränvinsbränningen, Högvördiga Preste-Ståndels Protokolls-Utdrag med öfverlemnande af Doktor Sandbergs motion om brånvinsbränningens inställande under April månad 1854. II. 48. III. B. 214, 216, 317, 345. A. 381. G ( 42 ) Bränvins-bränningen med dertill hörande beskatlning och straffbestämmelser, motion angående stadganden derför.' II. 310. III. Se vidare Särskilda Utskottets Utlåtande N:o 13. — motion med förslag rörande tiden och beskattningen för, samt tillverkningens kontrollerande. II R. 315.
Den ena är som Fordringsägare 1 och för Bankens och StatsVerkets fordringar. I detta afseende kan här ej annat ventileras, än hvad Accord kan och bör Riksens Ständers Ombud ingå i vid ett blifvande Sammanträde af alla Borgenärerna? Den andra rollen är den, som vid vissa Concourser spelas, då 3:dje man erbjuder Fordringsägarne, att på vissa vilkor betala eller cavera för den Gäldskyldige, som han af någon orsak vill se befriad från Concours-tillstånd. För oss Riksens Ständer kunna blott tre sådana orsaker finnas: 1:0 Alt det visserligen vore bättre för oss, att få fullgöra våra i8o3, 1810 och 1815 oss åtagna skyldigheter emot ett Bolag af Actieägare, som af direct Interesse arbetade för Discontens ändamål, än emot ett Bolag af Fordringsägare, som blott indirect, för att ej förverka Öctroyen, deruti voro intresserade. 2:0 Alt till Landets RörelseCapital så nyligen hört hela massan af DisconlSedlar, att den, genom upphörande af alla dessas rörlighet, inträffade Stagnationen ej ens ännu kan till sina följder calculera. 3:o Att fattigare Personers lidande påkallar Statens hjelp. 392 Den 5 Januarii. Hvad den sista orsaken angår, så fordrar deu för Götha Canals och Malmö Disconter alldel es lika åtgärder: Den första existerar för Malmö Discont ej; det kan för Staten vara precist detsamma, om Malmö Disconts Ootroy-rättighet under de återstående åren begagnas af Actieägare eller Fordringsägare. För Götha Canal Discont innefattar åter samma fråga hela massan af de skäl, som blifvit anförde för och emot denna CaiialByggnad. Det är icke derom jag nu uppstiger för att lala. Betraktandet af RörelseCapitalet är, efter min tanka, det, som nu mera än allt annat bör förmå Ständerna att understödja Disconterne. Följande Frågor hitföra: Behöfs ett så stort RörelseCapital? Kan flet ej annorlunda med mera förmån erhållas, än genom förnyad gångbarhet af ile nu hvilande Sedlarne? Med andra ord:
Stats-Utskottet lemnat utan afseende den af mig och flere Ledamöter, vid dess första Betänkande gjorde anmärkning, att Herr Cancelli-Rädet Tannström, emot hvad Utskottet föreslagit, måtte få uppbära den Pension, som för honom anslås, oafkortadt, ehvad Embete med Lön på Stat han må komma att bekläda. Då Utskottet icke behagat för öfrige^ ingå i någpn pröfning, mindre vederläggning Den 11 April. 371 af de skäl, jag till stöd för denna anmärkning anfört, uppkommer deraf för mig en anledning mer att oföränderligt vid min till Högloflige Ridderskapets och Adelns Protocoll den 24 sistledne Februarii i ämnet yttrade mening, hvarvid jag således icke kan hafva mycket att tilllägga. Jig har likväl trott mig böra förklara, att då frågan nu är, icke ora Pensions tilldelande åt någon Embetsman, som, i följd af lefnadsoch tjenste-år, kan, enligt gällande Författningar, anses vara dertill berättigad, utan deremot att gifva ett offenteligt vedermäle af Nationens erkänsla åt en man, hvilken, vid fullgörandet af ett honom anförtrodt, lika vigtigt som ansvarsfullt uppdrag, gjort sig väl förtjent af Fäderneslandet, finner jag den af Utskottet åberopade allmänna grundsaits för Pensioners reglerande, hvilken endast har afseende på förra händelsen, icke böra på den sednare ovillkorligen tillämpas , eller lägga något hinder i vägen för Rikets Ständer , att i förevarande ämne besluta med dén liberalitet, som åt belöningen lemnar ett högre värde, i samma mån den ej, genom villkor och förbehåll , till sin kraft förringas. Jag är fullkomligt öfvertygad derom, att Herr Tannström, med dess varma oskrymtade kärlek för Fäderneslandet, med dess djupa lifliga känsla för sin Medborgerliga pligt, beredd till verkning i samma ögonblick den af ett vigtigt tillfälle påkallas, skall för egen del icke anse någon uppoffring för stor, emot det stör. te ändamalet att vara sitt Fädernesland nyttig
Memorial till Rikets Ständer, med anledning af Riks-ståndens beslut rörande del af Konstitutions-Utskottet uti Memorialet N:o il Jramställda Grundlags ändringsförslag, angående tiden dels för öfverlemnande af Kongl. Maj-.ls Nådiga Proposition om Slals-verkels tillstånd och behof, dels för Ul skot/s-val. Genom meddelade utdrag af samtliga Riks-ståndens protokoll för den 25 nästlidne Juli har Konstitutions-Utskoltet inhemtat, att Ridderskapet och Adeln, B o r ga r e - S t å n d e t och Bonde-Ståndet antagit att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag det af Utskottet uti Memorialet N:o 17 framställda förslag till ändring uti 27 § 1 mom. och 28 § Riksdags-Ordningen samt 53 § Regerings-Formen, angående tiden dels för öfverlemnande af Kongl. Majds Nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof, dels för Utskotts-val, samt att Pres te-S t å nd e t ansett samma grundlagsändrings-förslag böra förkastas; och som dessa beslut icke kunna sammanjeinkas, får Konstitulions-Utskottet den oförenliga skiljaktigheten till samtlige Riks-ståndens behandlande vördsamt anmäla, samt derjemte till Preste-Ståndet vördsamt hemställa, att Ståndet ville sig efter de öfriga irenne Riks-stånden foga. Stockholm den 4 Augusti 1857. Reservation: Herr Professoren Lindgren har åberopat sin vid Memorialet N:o 23 anförda reservation. Memorial lill Rikets Ständer, med anledning aj Riks-slåndens beslut rörande det aj KonstitutionsUtskottet uti Memorialet N:o 18 Jfarns tulida förslag till ändring uli 76 § Riksdagsordningen, avgående den aj Stats-Rådet f ör dess åtgärder vunna decharge.
Då jag såsom ledamot af Stats-Rådet för min del tillstyrkte utfärdandet af 1858-års skolstadga, hvilken kontrasignerades af d. v. Stats-Rådet Anjou, gjorde jag det icke derföre, att jag ansåg denna stadga i och för sig god, utan derföre, att jag trodde alt det vore den bästa, som under dåvarande förhållanden kunde åstadkommas. Hufvudrigtningen af skolans verksamhet var nemi. bestämd såväl genom R. St:rs uttalade åsigt, som genom de anslag, hvilka för skolorna beviljats. Man måste således gå i en gifven rigtning. oaktadt jag för min del hyste den farhåga, att författningen kunde medföra en viss lära, till följd af sammanförandet af den klassiska och den reala linien i samma skola. Derigenom kan nemi, uppstå en skadlig föreställning om företrädet af det ena vetandet framför det andra. Det är icke så lätt för den späda ynglingen att förstå, att hvar och en bör bilda sig för sitt kall i samhället, och att hans bildning är god, då den är lämpad efter hvad han skall hafva att göra. De ynglingar, som löija den klassiska limén, säga sig lätt; vi läsa latin och grekiska, — den der läser bara tyska! Man inser utan svårighet de olägenheter, som endast till följe häraf inom en skola kunna uppstå, och det skadliga inflytande, en falsk föreställning om eget vetande eller egna studiers företräde skall utöfva på en del ynglingar. På så sätt uppstår bland lärjungarne en sinnesstämning, som icke kan vara gagnelig eller önskvärd. Dessutom är det förklarligt, om en lärare eller rektor, som sjelf högt uppskattar den klassiska undervisningen, icke betraktar den reala linien med lika välvilliga ögon, och om undervisningen på denna icke blifver så gagnelig som om den reala linien hade egna läroverk. Dertill kommer, att sedan antalet lärjungar på sednare tider ofantligt förökats, så att läroverk finnas med ända till 600 lärjungar och deröfver, har svårighet uppstått att ordna undervisningen på de särskilda linierna, en svårighet, som väl icke 432 Den 17 Mars e. ni. med nödvändighet ligger i sakens natur, men som uppstått deraf, att undervisningen måst ordnas med ett bestämdt antal lärare.