Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
RegeringsFormen, som säger: ”Alla afgifter, som Riksens Stän”der under de i föregående §. nämnde ”Titlar beviljat, skola utgöras intill slutet af det år, Under hvars lopp den nya ”Bevillningen af Riksens Ständer fastställd ”blifver;” hvilket tydeligen tyckes förutsätta att de öfriga ordinarie räntorna äro permanenta, eller åtminstone, att för en ändring deruti Konungs och Ständers sammanstämmande beslut behöfves. Friherre Anckarswärd yttrar, att Lagmansoch Häradshöfdinge-räntati icke kan qvalificeras såsom ordinarie ränta. Grundlagen caracleriserar Statsbidragen endast under tvänne caracterer, nemligen Ordinarie inkomster och Bevillningar. Då denUa ränta utgör en ordinarie inkomst, så tillhör den ju det slag, som icke ensamt af Rikets Ständer ian upphäfvas. Herr Hjerta har äfven yttrat, att flere Ordinarie SkatteTitlar sedan år 1809 blifvit upphäfna. Deruti har han rätt, och jag tror de utgöra till antalet 8, ' som successive utgått; men det har icke skett med någon enda, utan att det varit föranledt utaf en Kongl. Proposition. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att då discussionen nu öfvergått till den principfråga, huruvida - Den 28 April f. ra. '7 vida Rikets Ständer ägde rättighet «tt borttaga någon af StatsVerkets Ordinarie InkomstTitlar, utan att beslutet derom behöfde Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning och sanction hemställas, fann Hans Excellenee sig nödsakad att uti denna ganska vigtiga formfråga gifva Ridderskapet och Adeln dess öfvertygelse tillkänna; Och sorn icke allenast 5p §. RegeringsFormen innehåller, "att Konungen skall, efter Rikets och Statsverkets tillstånd och behof, låta till Statsutskottets öfverläggning framställa hvad ”Staten kan tarfva, utöfver de Ordinarie "Inkomster, och hvilka behof genom Be”viliningar böra fyllas;” än ock 64 §.
Bokhållare, Bankens, om lön-tillökning • — C 1 17 b. 19 Fehr. å. 10 Febr, b. 10 Febr. 5. 16 Febr. Svar på återremiss , C 4 55 a. a. 20 Maj b. 20 Maj a. a. 18 Alaj a. 18 Maj Bolag, Aktie-, förslag till lag derom, se Aktie-bolag Bonde-Ståndet med uppmaning till Ekonomi-Utskottet, att börja sina arbeten • — 8 — 2 a. a. 12 Jan. a. a. 15 Jan. a. a. 12 Jan. a. a. 15 Jan, Borgen, för tjänster och arrenden, se penninge-deposilioner. Borgmästare, om rättighet för dem att kalla till Polis-förhör vid vite och påföljd af hemtuing, se Polis-förhör. Borgmästares delaktighet i Civilstatens Pen153 40 b. 13 Alaj 94 sions-Inrättning 72 4 4 h. 43 Maj b. 13 Maj å. 13 Maj Svar på återremiss 4 4 180 a. a. 7 Juni a. a. 5 Juni a, a. 7 Juni a, a. 5 Juni Borgrätterne, ersättning till åtskilliga vid 39 b. 19 Febr. b. 19 Febr. b. 19 Febr. b. 19 Febr. dem förut anställde personer , • • 1 4 4 7 22G Boställen i Åhs, Gäseneds och Kullings Hä- 4 02 b. 23 Febr. b. 23 Febr. rader, förändrad reglering af —•;— 4 b. 28 Febr. b. 23 Febr. „ skattelösen af Fjerdingsmans 4 2 80 1. b. 12 Sept. b. 12 Sept. b. 9 Sept. b. 8 Sept.
I öfrigt är denna fråga så tillräckligen diskuterad, att jag ej vill förlänga debatten genom något ytterligare ordande derom; men då flere ledamöter yrkat återremiss, får jag blott, i händelse den meningen skulle göra sig gällande, framkasta den önskan, att Ulsk. ville egna närmare uppmärksamhet åt frågan om ansvarigheten, samt yttra sig huruvida den, som af K. bef:de utses att emottaga promotorialmål, bör derföre ställa någon borgen och till hvad belopp. Krono-uppbördsmäns borgen går till 1500 r:dr b:co; men den synes vara för hög ifråga om länsnotarier. Hr Lagerhjelm, Pehr: Den reservation, som åtföljer Utsk:s betänk., synes mig lösa de svårigheter, som här blifvit emot sjelfva saken anmärkte. Enligt den skulle visserligen den processuella delen af ärendet komma att blifva ett allmänt åliggande för K. bef:de, men deremot den finansiella delen, framdeles såsom hittills, af den enskilde sjelf ombesörjas. Derigenom skulle K. bef:de vara befriade från all ansvarighet i saken; och således skulle den olägenhet vara undanröjd, som varit en af hufvudskälen för Utsk:s afstyrkande utaf motionerne. Å andra sidan deremot skulle fordringsägaren erhålla en i lag grundad rättighet att få den processuella delen genom K. bef:des åtgärd ombesörjd. På dessa grunder anser jag att antagandet af ett stadgande i den syftning, Hr Berg von Linde i sin reservation angifvit, skulle utgöra ett vigtigt steg framåt till kreditväsendets fromma i allmänhet. I följd häraf, instämmer jag med dem som yrka återremiss af betänk. Frih. von Kraemer, Rob. Fredr.: Vid remissen af Hr Hammarbergs motion i ämnet, yttrade jag mina åsigter i frågan och ansåg då att det väckta förslaget vore både olämpligt och obehöfligt. LagUtsk. har sedermera i sitt betänk, så fullständigt utredt ärendet, att för mig endast återstår, att tillstyrka bifall till detsamma. Den 5 Februari. 337 Hr Ehrenborg: Jag har mycket tvekat om att besvära R. o. Ad. med upptagande af ett anfall af den art, som Gr.
I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen särskildt förde protocoll blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att Ridderskapet och Adeln, med afsalg å BancoUtskottets ofvanberörde Utlåtande, således beslutat, att en summa, af 16,000 R:dr B:co borde såsom ersättning af Banken till Herr Adlerstam utbetalas. Herr Ribbing anmälte emot detta beslut sin reservation. Å nyo föredrogs BevillningsUtskottets den 14 dennes under N:o 57 afgifne, och den 21 i samma månad e. m. på bordet lagde, Betänkande, med förslag till fördelning af Allmänna Bevillningen samt till en blifvande Bevillnings-förordning. Herrarne Nordenankar, Gustaf, och Rosenqvist, Fredrik Leonhard, anhöllo alt detta Betänkande måtte ytterligare få hvila på bordet. 88 Den 28 December e. m. Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken förklarade, att då flere Ledamöter förenat sig i den begäran, att berörde Betänkande måtte ytterligare hvila på bordet, kunde sådant, enligt 49 §• Riks-; dagsOrdningen, icke förvägras. Justerades följande: Utdrag af Protocollet, hållet hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stock-? holm f. m. den 23 December 1829. S. D. Vid förnjrad föredragning af Kongl. Maj:ts den 19 dennes till Hans Exgellence LandtMarskalken m. m. Herr Grefve Carl De Geer aflåtne, och den 21 derpåföljde f. m. på hordet lagde Nådiga Skrifvelse, angående stadfästelse å ny Riddarhusordning; fann Ridderskapet och Adeln, att Högstberörde Skrifvelse borde läggas till handlxngarne. Ut Supra. Justerades ProtocollsUtdrag, innehållande Ridderskapets och Adelns i Ple-? nuin den a3 dennes f. m. fattade beslut.
JM 38, innehållande förslag till ändring af 11 :te och 14:de §§:ne Riksd.-Ordn:n, ang:de städernes representationsrätt; och Den 20 September e. m. 99 Stalssamt Allm. Besv.- o. EkoD.Utsktns Betänk. M 14, i anledo. af väckt fråga, alt Preslmän, som innehafva praebenden, malte, i st. f. dessa, erhålla viss tillökning i förut innehafvande löner och att jura patronatns måtte uphöra. 11. R. o. Ad. åtskiljdes kl. .3 e. m. In fidem protocolli, Albert Munck. Onsdagen den 20 September 1854. Plenum kl. 6 e. m. Fortsattes pröfningen af SiatsUlsk:s Betänk. M 272, angtde medels uplåning genom uigifvande af fonderade slats-obligationer. 2:dra 'punkten. Bifölls. 3:dje punkten. Gr. Lagerbjelke, Gust.: Sisla punkten uti 3:dje momitet sladgar, alt stats-obligationerna icke skola under de 10 första åren å statens sida upsägas, men, då detta stadgande är beroende deraf, huruvida kapital-rabatt medgifves eller icke, samt då detta stadgande, ifall R. o. Ad. medgifver kapital-rabatt, är icke allenast alldeles öfverflödigt, utan äfven möjligtvis skadligt, vågar jag vördsamt föreslå att R. o. Ad. täcktes upskjuta afgörande! af 3:dje mom:tet, intilldess Ståndet fattat beslut öfver det 5:te mom. Uppå härefter framställd propos. upskjöts behandlingen af förevar:de punkt tills R. o. Ad. fattat sitt beslut i afseende på 5:te punkten. 4:de punkten. Bifölls. 5:te punkten. Hr Bildt, Didrik Gillis:
Följande morgon, innan kapten Ferdinand ännu uppstigit, inträdde hans betjent, och lemnade honom ett litet tunnt bref, försegladt med munlack. Han bröt det hastigt, ty det tycktes ej vara ett björnbref, samt utdrog, till sin stora, ja, allra största förundran, sin skuldförbindelse till Bränner, behörigen öfverkorsad. ”Hvar f-n har du fått det?” frågade han betjenten, och sträckte sig ganska makligt. ”Af en gosse, som lemnade hästen, hvilken nu åter står på stallet.” Glad och förvånad klädde sig kapten Ferdinand i största hast. Till all lycka för hans stolthet, föll det honom aldrig i sinnet, att han kunde hafva någon medlem från kommerserådets hus att tacka för denna fröjd. Lika litet föllo hans tankar på professorn. Nej, det var säkert några af hans kamrater, som genom ett gemensamt ädelmod hjelpt honom ur detta betryck. Men sedan Ferdinand tillbragt förmiddagen med att besöka dessa tjensteandar, för att utforska, hvilka af dem deltagit i den ridderliga handlingen, kom han slutligen till den öfvertygelsen, att han misstagit sig, samt att understödet härledde sig från annat håll. Han förfogade sig således direkte till färgaren Bränner, emedan hans heder icke tillät honom att stå i förbindelse till någon, af hvilken han kanhända icke velat emottaga en sådan artighet; men till icke obetydlig lättnad, från den oroande tanken att möjligen hela saken måste återgå i sitt förra skick, erfor han här utan svårighet, att det var hans farbrors gamle betjent, som varit underhandlare. Flat, men tillika rörd, – ty kaptenen saknade icke känslor af tacksamhet, ehuru de snart fördunstade, – ilade han till professorns hus och in i dennes arbetsrum. ”Se så, se så!” ropade farbrodern till sin brorson, då han genast märkte hvarom frågan skulle bli, och kände af gammalt, att Ferdinand vid sådana tillfällen utgöt sig i ett ordsvall af svulstiga tacksägelser. ”Se så, det är bra! Lägg endast på minnet, att, om du ernar begå flera dårskaper, jag likväl icke flera gånger är sinnad att hjelpa dig ur klämman.
Till sin natur ytterst liflig — skalden Topelius plägar kalla henne » sin tändsticka » — förenar hon i sig nordbons uppriktighet med sydländingens värme och entusiasm. Om ock medgifvas bör, att Alli Tryggar » emanciperad » — och kanske icke så litet — gör hon dock ett mycket sympatiskt intryck, hvilket nog de många, som känna henne personligen, kunna intyga. Om hennes mod Flitig var, och du skall vinna helsa, munterhet och bröd; vägen till din hydda finna då ej ledsnad eller nöd. Men låt ordning taga vara på hvad fliten samlat har; var betänkt en skärf att spara för din sena ålders dar. J ^REDRIKA J3REMER. och fintlighet kunde mycket berättas, men vi som, ehuru hon själffallet icke var specialist i men den omständigheten, att den mer och mer ega ej rätt att taga utrymmet i Iduns spalter fråga om kor och kalfvar, vi icke ha skäl att frekventeras, inger god förhoppning för framtialltför hårdt i anspråk. antaga blef sämre fullgjordt, än då hon helt den, att företaget skall komma att bära sig. Icke må man tro, att Alli Trygg, som valt kort förut till samma blad hade skrifvit recenArbetarköket har således haft till uppgift äfven lifvet till sin valplats, därför varit otillgänglig sioner från konstutställningen i Köbenhavn. det att motarbeta superiet hos arbetarbefolkför kärlekens allt betvingande makt. Ett smärtDetta må varda nämndt endast såsom ett beningen. Men en ännu viktigare insats i nykterhetsfrågan inlade Alli Trygg genom inrättansamt öde skulle dock sätta punkt för hennes vis pä fröken Tryggs mångsidighet. lifs erotik, och sedan hon under den sista I literärt afseende utmärker Alli Trygg sig det af Sörnäs svagdricksbryggeri, som helt och sjukdomen ömt vårdat sin trolofvade, fick hon för on särdeles ledig och lekande penna. I hållet utgör hennes enskilda affär. Bryggeriet slutligen följa honom till grafven.
Utskottet yttrar vidare, att det skall taga frågan i öfvervägande i sammanhang med dessalimänna Betänkande om Kronans hus i Jlufvudstaden, och förmodar, att Allmänna Magazinslnrättningens till Ladugårdslandsbränneriet förut begagnade byggnader härtill kunde iståndsättas. Ett kostnadsförslag är härtill upprättadt, efter föregången besigtning, 34a x I Den 19 Maji e. m. hvilket uppgår till 25,oooR:dr; hvarförutan. Architecten förklarat sig icke kunna ansvara, att detta anslag kan komma att ansenligen öfverskridas, då det är omöjligt förutse alla de omkostnader, som kunna uppkomma deraf, att man börjar rifva och ombygga gamla byggnader. Hela skillnaden emellan denna reparation och en nybyggnad, utgör således efter mitt förslag i5,ooo, och efter SundhetsCollegii 11,000 R:dr. Jag hemställer derföre, om man för denna skillnad bör risquera att häldre börja gräfva uti en oduglig byggnad å en otjenlig local, utan att kunna förutse de kostnader, till hvilka man derigenom kan blifva nödsakad, och utan att mer än blott till hälften vinna det åsyftade ändamålet i fullkomnandet af Inrättningens organisation, än att med en tredjedels tillskott kunna på en bättre local uppbygga ett nytt hus. Det synes mig som SsatsUtskotlet bordt taga i närmare betraktande den allmänna nyttan af denna Inrättning. Klagan höres icke sällan öfver det förhållande, att man under ett så långvarigt fredslugn icke ser den enskilda välmågan hos jordbrukande classen tilltaga; men detta är icke underligt, om man besinnar, huru få anstallter bär finnas, till skyddande af landtmannens dyrbaraste egendom. Hvar och en vet, hvad det vill säga för en fattig jordbrukare, att förlora ett Boskaps-kreatur, och hvar och en kanner, huru ofta sådant beklageligen inträffar. Jag tror dessutom, Den 19 Maji e. m. 343 att i ett annat afseende denna Inrättning Lör väcka tidens uppmärksamhet; nemligen för de practiskt Physiologiska vettenskapernas framgång.
N:o 230, ang:de beviljad pension åt förre Just.Ombudsmonnen, KammarRådet Theorell; N:o 231, angide ersättning för ökad tjenstgöring vid LifBeväringsRegdet; samt N:o 232, angide löneförhöjning för Statens embetsool tjenstemän för år 1857. Föredrogs ånyo LagUlsIcs den 17 och 20 dennes på bordet lagda Betänk. N:o 76. i anledn. af K. Ms Nåd. Propos. till B. St:r om uphörande af landsflykt såsom påföljd för brott. Hr von Koch, Nils Sam.: Efter hvad jag tror mig veta, hafva 3 Stånd bifallit detta Betänk. Således är här icke värdt att yrka några förändringar, men jag måste beklaga den utgång frågan fått. Det är visserligen sant, att K. M:s Propos. var af gifven under en förutsättning, som icke gått i fullbordan, men icke destomindre hade jag föreställt mig, att LagUtslr. kunnat tillstyrka ett annat straff emot proselytmakeri än landsflygt. Jag beklagar, att Utsi;, icke begagnat sig af det nu erbjudna tillfället. Då emellertid det är utan ändamål att vidare tala härom, vill jag icke längie uppehålla 11. o. Adis tid. Gr. Sparre, Erik: Om man med någon upmärksamhet genomläser K. M:s Propos., skall man finna, att LagUtsk. icke gjort sig förtjent af någon förebråelse. K. M:s Propos. innehåller nemi., att den är afgifven under förutsättning af 11. Stirs bifall till Proposm om religionsfriheten. Då den nu ifrågavide Proposrn icke var ovilkorlig, och något förslag om uphäfvande af landsförvisningsstraffet icke blifvit väckt inom representationen, samt Utsi», icke har motionsrätt, kunde Utsk. omöjligen afgifva ett sådant förslag som det den siste talaien önskat. Endast Statsoch BankoUtskm ega motionsrätt. Förebråelsen är således obefogad. Hr von Koch:
Med anledning häraf uppgjorde Hans Excellens Herr Justitie-Statsministern, enligt hvad Stafsråds-prolokollel för den 22 Juni upplyser, förslag till berörde grundiags-ändringar, dervid Herr Justiiie-stals-ministern hemställde, att det nya departementet, under nanni af Departementet för Allmänna Arbeten och Konimunikalions-anstalter, skulle omfatta jemväl alla sådana af Staten bekostade eller understödda arbeten, som hade industriens befordrande lill ändamål, hvilken hemställan, af de! öfriga Sfals-Rådet i underdånighet tillstyrkt, blef af Kongl. Majit godkänd. Förslaget om detta nya departements inrättande utgör den ena delen af den Nådiga Proposiiioneu. Propositionens andra del afser tillökning af de icke föredragande eller så kallade konsultativa Stals-Rådens antal från (re till fyra, derom Herr Justitie-Statsministern väckt fråga, i det han, efter föregången rådplägning med Stats-Rådets öfriga ledamöter, i sitt lill nyssnämnda protokoll afgifna yttrande om det nya departementet, fästade Kongl. Majlis uppmärksamhet på behofvet af en tillökning af jemväl de konsultativa Siats-Rådens antal med ett Stats-Råd, hvilken åsigt, af Stats-Rådets öfriga ledamöter enhälligt biträdd, blef af Kongl. Majit gillad. Konst itutioTis-Utskott et har icke någon väsentlig anmärkning att framställa mot de grunder, som för inrättandet af det nya stats-departementet blifvit i den Nådiga Pro» KonstUulions-Utiskottvts Memorial N:o 52. 3 positionen anförda. Der hänvisas pä angelägenheten alt, sedan det med befolkningens lillvext och näringarnes framsteg tilltagande behofvet af förbättrade oell utvidgade koinmunikatjons-anslalter föranledt Kongl. Majit att, utom andra framställningar i denna syftning, för Rikets Ständer framlägga eli omfattande förslag till jernvägs-anläggningar på Statens bekostnad, åt detina gren af stats-förvaltningen gåfves större enhet, än sorn under närvarande förhållanden kunde påräknas.
Betänkande, med förslag till reglering af Bankens laneoch kreditiv-rörelse saint om användande af upplupen odisponerad Bankovinsl. Deri vid sednaste riksdag för Banko-Utskottet utfärdade instruktion ålägger Utskottet i sista punkten af 2:a §:n att lill Rikets Ständer afgifva förslag till reglering af Bankens laneoch kreditiv-rörelse och att i sammanhang dermed meddela yttrande och förslag om användande af den sedan 1857 års början upplupna Banko-vinst. Åliggandet i sistnämnda afseende liar, på grund af Rikets Ständers vid innevarande riksdag särskildt fattade beslut, redan blifvit af Utskottet fuligjordt så till vida, alt Utskottet i Utlåtandet 17 föreslagit, hvad Rikets Ständer äfven bifallit, att af ifrågavarande vinstmedel en summa af 4,000,000 R:dr R:mt må med en tredjedel årligen vid slutet af hvartdera året 1860, 1861 och 1862 användas lill deltagande i det lån, som Rikets Ständer beslutat att, för Svenska Statens räkning, lill fortsättning af Statens järnvägsbyggnader å utrikes ort upptaga. Det tillhör således Utskottet nu att framlägga förslag till dels reglering af Bankens låneoch kreditiv-rörelse under kommande tiden intill nästa riksdag, dels användande af den del af Bankens sedan 1857 års början upplupna behållna vinst, hvilken icke, på sätt nyss är nämndt, redan blifvit af Rikets Ständer disponerad. Till fullgörande häraf har Utskottet genomgått och granskat 6:te Artikeln af Banko-reglementet och dervid tillika tagit, i Öfvervägande de från respektive RiksStånden till Utskottet remitterade motioner eller eljest till Utskottet inkomna fram - Banko-Utskottets Betänkande M 25. 3 ställningar, som innefatta förslag till ändringar eller tillägg i nu gällande föreskrifter angående låneoch kreditiv-rörelsen.
Jag tror icke att någon brist skulle upstå i landet om vanliga förhållanden finge fortfara, men deremot afser jag med spanmåls-tullens borttagande och den större konkurrens i spanmålshandel, som derigenom kan åstadkommas, icke någon sänkning i spanmålspriserna, ty det tror jag vore omöjligt att tillvägabringa, men deremot afser jag att de icke måtte framdeles ökas till en grad, som kanske gör det omöjligt, icke blott för den fattigaste, utan äfven för den fattigare klassen att förse sig med säd. Om vi ihågkomma hvad man för kort tid sedan sett i tidningarne att endast ifrån Landskrona stad på första öppet vatten blifvit utklarerade på en enda dag 17 fartyg lastade med spanmål; om man besinnar att i flera hamnar på södra kusten man bereder sig på att utskeppa ännu mera spanmål, när vattnet blir öppet, och när man betänker, att en stor flotta kommer nära våra kuster och möjligen der kommer att uppehålla sig hela sommaren, så tror jag att man verkligen har skäl att befara att de spanmålstillgångar, som finnas, möjligen komma att i ganska betydlig mån borttagas, dels igenom export, dels af de flottor, som komma att vistas i våra farvatten. När jag nu tillägger, att bränvinsbränningen är tillåten under April månad, när man icke heller på den vägen kunnat vinna någon besparing af spanmål och jag för min del, ehuru jag tror att ganska mycket potatis ännu finnes alt lägga i bränvinspannorna, likväl anser att denna vara som vanligt om våren, i synnerhet med det' sätt hvarpå den förvaras i Sverige, icke blifver tillräcklig för att servera alla de bränvinspannor, som under April månad sättas i gång, när detta allt sammanlägges, så tror jag att 5 II. 21 322 Ben ]8 Mars e. m. derutinnan finnes någon ursäkt för oss, sora tillhöra minoriteten på delta rum, alt möjligen befara någon brist, men som sagdt är, så hoppas jag att denna brist icke skall upsla. Ehuru jag icke bestämdt kan beräkna det, så tror jag likväl man kan hoppas, att sedan vår neutralitet blifvit af Ryssland erkänd, det är en möjlighet att derifrån få införa säd.
Men detta innebär ett betydligt misstag; ty frågan om det särskilda Utsk. väcktes då redan i det första plenum hos R. o. Ad., om jag icke missminner mig, och förslaget derom hade dessutom vissa alldeles oundgängliga qvalifikationer, hvilka motionären helt och hållet förgätit att upgifva; såsom huru stort Utsk. skulle blifva eller af huru många medlemmar af hvarjestånd det skulle bestå o. s. v. I slutet af motionen säger motionären: »och anhåller jag vördsammast, att denna min motion utan upskof måtte till MedSt:ns och vederb. Utsk:s pröfning öfverlemnas.» Ja, det är just frågan, huruvida denna motion skall kunna till vederb. Utsk. remitteras eller icke; och visst är, att motioner icke kunna remitteras utan upskof, förrän man kommit öfverens om hvart de skola remitteras. Jag vill således icke vidare sysselsätta mig med de formvidrigheter, hvaraf förslaget är behäftadt, emedan de redan anförda torde vara tillräckliga; utan jag vill i stället nu hålla mig något till innehållet. De kyrkliga förhållandena i vårt land beröra och böra måhända äfven i all framtid, om också icke i så hög grad som nu, dock i viss mån beröra samhällsinrättningarne i öfrigt; de mäste således i någon mån komma att tillhöra lagarne, och kan icke detta bestridas, så måste äfven alla dylika frågor behandlas af män, som äro lagkunnige. Det kan antagas och måste också förutsättas med detta stånd, att det sökt, vid tillsättandet af LagUtsk. använda de krafter, som företrädesvis dertill borde användas. Det är dessutom en känd sak, att öfverflöd på lagkunnige män icke finnes inom R. o. Ad., och huru mycket mer är icke detta förhållandet med de öfrige RiksSt:n. Det skulle derföre, efter mitt förmenande, möta en ganska väsendtlig svårighet att tillsätta ett sådant Utsk., som af motionären blifvit föreslaget, i fall det eljest skulle finnas behöfligt.