Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dels också är det gifvet, att så länge Studenterna tillhållas, att bara rada upp och svarfva tomma talesätt och liknelser, plockade ur fem, sex sei’skildta Onomastica, till uttänjande och varierande af moraliska allmän-sätser, skall han så småningom förlora sinne för gediegenhet, innehåll och originalitet, och lätt tro, att allt låter afgöra sig med phraser. Följden häraf så väl på hans förmåga af vetenskaplig conception, som i synnerhet på modersmålets bildning är allmänt bekant. För några år sedan dog en berömd TJniversitets-Lärare, som utmärkt nästan hvarje vecka af sin lefnad med hopskrufvande af något latinskt Tal, elier några heroiska eiler elegaiska Carmina — alla ganska correcta, eleganta, innehållslösa och tråkiga. Men skulle han skrifva Svenska, om också blott en affairs-billet, då kunde denne grundlige kännare af det latinska Pronomen reiati - Den 18 December. 63 vum Quij Quaej Quod, icke frambringa tvenne rader, utan att på det grofsta peccera mot bruket af de Svenska orden: sorn och hvilken. Derföre med hänsyn tili detta Latinskrifveriets förderfligä inflytande på Modersmålet, likasom på Vetenskapernas närvarande utvecklingshöjd, som ej längre får rum i det latinska fängelset, hafva ej blott berömde utländske Lärde, såsom en Lessing, en Steffens, en Schleiermacher, m. fl. utan äfven inhemske utmärkte Scholkarlar, ifrat mot detta tomma, pedantiska Latinskrifveri, som hos oss göres till hufvudsak och ändamål för all lärd undervisning. Ingen Revision — säger Utskottet •—• har någonsin befordrat Vetenskapernas framsteg. Denna sats, framställd såsom Thes vid en akademisk Disputations-act, skulle ofelbart gifva sina försvarare mycket att göra, om Opponenten rätt förstod, att nyttja sina Syllogismer. Men här är icke stället, att i en dylik undersökning ingå, hvarföre jag endast vill anmärk#, att ett är Revisionen af en Vetenskap, och ett annat är Revisionen af en eller flere inrättningar för handledning i Vetenskaperna.
Med fullkomlig öfvertygelse att allmänna säkerheten är förvarad uti Domare Magtens oberoende, och Stats Rådets samt Stats Secreterarnes ansvarighet, anser jag likväl det icke vara öfverensstämmande med rätts eller klokhets principe att i andra fall denna ansvars skyldighet påyrka, än i sådane der Constitutions tydliga föreskrifter blifvit öfverträdde eller Rikets sanna väl, eller enskildte Medborgares rättigheter uppenbarligen våldförde och således icke i de frågor som i mer eller mindre nion bero af opinionen. Anmärkningar i dessa ämnen ifrån Utskottet, der alla i Regeringens granskning ingående och på beslutet verkande omständigheter och uplysningar omöjligen kunna kännas, torde i längden finnas med föra en för Constitutions bestånd och Ärendernes oafbrutna gång vådelig och obehaglig verkan, och det är under en sådan åsigt jag för min del önskade att Högloft. Utskottet täcktes utöfva sin anmärknings rätt i synnerhet i alla de Nederlags rättigheten och handeln rörande ämnen, bifallne och verkstälde under en tidepunkt, då Sverige icke egenteligen kunde sägas äga en actif handel. Herr Doctor Wijkman. Då jag känner Herr Stats Secreteraren Baron Wirséns nit sällsynta skicklighet och verkliga förtjenster, kan jag ej tvifla på redligheten af hans upsåt i denna sak, men då jag endast betraktar sjelfva saken anser jag densamma betänkelig, då, utan vederbörandes hörande ett slags Monopolium infördes för Götheborg, hvarigenom luxen utbreddes så, att flere utländske öfverflöds varor som förut knappast voro kände till namnet i vissa Folk Classer, blefvo nödvändighets varor, och hvarigenom rörelse-Capitalet blifvit dragit från Åkerbruket och Xäringarne. Herr Baron Cederström Jaeol) ansåg frågan bestå uti bestämmande af tillåtelsens beskaffenhet, som Herr Baron ansåg vara Monopolium, emedan en förmån här blifvit beviljad en Stad eller Corporation, hvarigenom den, med andras uteslutande, innehaft en för Landet tryckande vinst. Denna tillåtelse har varit skadlig derigenom, att den ej varit allmän, då hvar och [en] individ kunnat oagtadt den hindrade
Dag, angåenbe ttppföranbet af en fprbåf å (Fåret Um Derften; 105:o af Den 19 VTlaj f. å., angåenbe ett låneunDerflöb för återupp» bpgganbe af donrabéfor*» bruf i ^ffiermlanb; 106:o af famina Dag, angåenbe anvifabe mebel för tillvägabringanbe af (lafverietö af|Fa(fanbe å ön ©:t barthelemi;; S3if). till 3i. ©t. ^3rot. 1844 & 1845; 10:t>e ©anti. lia 2lfb. 2 Panhet. 2\irsOag0s23e|Tutet, 34 I07:o cf famma Dag, i anleDning af iFongl. 9)?aj:té nåDiga ^ropofitton, angåenDe Fofonien 0:t föartfyelennfö ^urfiräUanDc unDer 0n>erige$ allmänna Drätfel 0$ förvaltning; I08:o af famina Dag, angaenDe bcviljaDt Sån för repareranDet od) ut» viDganDet af 9?i;föpingö
Och då man känner af erfarenhet, det svårigheten för en banks sedlar att å en drt hålla sig ute i allmänna rörelsen är till ej ringa grad beroende af bankens närbelägenhet, är det lätt att inse, att Riksbankens sedlars cirkulationsområde ej skulle sträcka sig långt utom Stockholm och de få platser, der densamma har lånekontor, och att samma sedlar åtminstone i de orter der privatbanker finnas, skulle af dessas sedlar alldeles utträngas, hvarigenom Riksbankens vinst på sedelemissionen minskades för att på privatbankerna öfvergå. Detta är dock en omständighet af ringa vigt i jemförelse med de äfventyr förslaget i öfrigt innebär. Genom detsammas antagande omintetgjordes nemligen den förnämsta kontrollen på privatbankernas för måga att inlösa sina förbindelser, hvilken nu utöfvas genom den ständigt påkallade invexlingen af deras sedlar; och lockelsen att utsläppa ett för stort antal sådana skulle sakna nödigt återhåll. — Utskottet, som hittills endast betraktat frågan ur synpunkten af de förmåner, sorn skäligen kunna privatbanker beviljas, och wider förutsättning af deras vederhäftighet, lärer ej behöfva framhålla de oberäkneliga följderna af ifrågavarande förslag, i händelse af en penningkris, under hvilken en eller flera banker blefve insolventa. Det torde bland annat vara klart, att i händelse Statsverkets tillgångar befunnos till stor del utgöras af dylika bankers icke genast realisabla sedlar, sådant till och med skulle medelbarligen inverka på Riksbankens förmåga att upprätthålla myntvärdet, hvilket är dess förnämsta uppgift: och under en sådan kris skulle liela provinsers befolkning, hvars förnämsta betalningsmedel utgjordes af dylika sedlar, störtas i olycka. Förtroendet till privatbankernas vederhäftighet är nu visserligen stort, emedan denna stundligen håller profvet i följd af den kontroll, hvars uppliäfvande ifrågavarande förslag likväl skulle medföra.
Af dessa KonglDireetiotieos berättelser, och, i synnerhet d.en den S Januari 1812, håfve vi ipke utan bekymmer foy Magazins-ånrättningens troligen säkra förluster i Finland inhämtat, att ehuru i följd af Omhudens, från deras första ankomst till Finland, sommartiden 1810, gjorde orh ofntst förnya,de ansökning att ethalia slutredogörelse af Uppbörd.smärr, samt laglig handräckning af Domare och Executorer, i afseende på Magazins-Inrättningens fordringar hos ens,kildte personer, vederbörande redogörare blifvit ålagdt, att inom med'<?t äf September månad lffn afgifva fullständiga rakningar fö* hvttd de intill krigets utbrott, eller den lid landet intogs, tillförvalt - T>fn 8 Mars. 343 vältning och redovisning om händer fått, har likväl, då Ombuden hegart del af sådana ankomna räkningar, den emedlertid tillförordnade Ryska Jdq vidations - Commissionen, under åberopande af Kejsarens den 28 September och <j December 1811 utfärdade förordnanden, förklarat, att Ombuden agde, så ofta de åstundade, å vissa lämpliga tider uti Regerings - Conseileris OeconornieDepartement genomögna de for 1807 inkomna Räkenskaper; men huruvida sådant kunde tillåtas med dem for åren 1808 och 1809, ankommer på hvad Kejsaren framdeles behagade derom besluta, och att Commissionen ännu icke vore i tillfälle att öfver den yrkade handräckningen utlåtande meddela; utan hade Ombudsmännen att med deras ansökning så val derom, sorn att till sin efterrättelse erhålla del af Kejsarens ofvannämnde förordnande, samt Dess för Xuqvidations - Commissionen utfärdade Instructxon, vända sig till Regerings-Conseilen, hvilken åter, ifrån den \ till den 31 December i8n, icke något svar å ansökningen lemnat. Nu som, enligt Kongl.
Elev af den världsberömde svenske balettmästa ren vid kejserliga baletten i Petersburg Johanson, hyllar hon dennes metod, som mera går ut på att åstadkomma en harmonisk verkan af rörelserna än att framhäfva den rent mekaniska skickligheten i svåra steg och pas. Det är också därigenom hon kunnat få fram så vackra resultat utan något underlag hos de uppträdande af rent koreografiak fackskicklighet. år och sorger, mot hvars grånade ^hjässa samhällets vredes åskor kunna riktas. Hvarför fostrade hon ej bättre sin son? Man glömmer, att årtionden efter årtionden förgått, under hvilka sonen fostrat sig själf eller fostrats af andra, att hon, den gamla, längesedan afspisats med orden: » mamma har gammalmodiga idéer », eller: » mamma förstår ej det där ». Och hon, den gamla, hon tiger och lider och bär tåligt det klander, som med rätta borde ensamt tillkomma sonen, men kanske att ännu under tårarne det skrynkliga ansiktet upplyses af ett leende: det är ju dock för honom hon lider, då synes henne smärtan ljuf. Arma, lyckliga moder, huru skulle du kunna klaga öfver att få tjäna som åskledare för din son. Glömmen ej lduns skollofskoloni! 1 Minsta bidrag emottagas taeksamt. » Det var en dröm. » Öfvers. för Idun. J^fag är preat i en liten småstad, en riktigt trefliig liten stad. Så sade då mor en dag, att jag måste resa till hufvudstaden för att fä mig en ny vinterrock, ty min gamla började att blifva så betänkligt sliten i kanterna; pä samma gång kunde jag ju enligt löfte skaffa henne en ny sidenklädning, hvilket hon så väl behöfde. — Nä ja, när mor säger något, så sä- ger jag just aldrig emot, ty hon har nästan alltid rätt. Sä satt jag då i kupén. Jag nickade ett farväl åt mina kära, oeh tåget gick. Hvad tiden går långsamt på järnvägen, när man är ensam. Jag hade nämligen under flere stationer blott en reskamrat, en äldre dam, som satt och slumrade i ett hörn.
I de föreslagna 4>°°° >:dr ligger icke de taffelpenningar, som de under tjenstetiden ägt uppbära, således få de ej uppbära lönens fulla belopp, utan blott den summa, som Ständerne anslagit som pension åt slalssecrelme, då de kunna afskedas på grund of uppnådda 65 års ålder. Jag torde icke Deli ofva yttra mig något vidare och anhåller om bifall å betänkandet. Hr Gede ■ schjöld, PeinGustaf: En värd talare har vid behandlingen af nästföregtde mål yttrat, att han icke vågade följa sin känsla i fråga 0111 dispositionen af Statens medel , utan nödgades bålla sig vid den strängaste rättvisa. Delta yttrande fann jag vara så rikligt, oell den gjorde på mig ett så djupt intryck, att jag gjorde våld på mig för att underlåta all yttra 111ig i saken. Men just i följd af samma princip kan jag nu icke underlåta att tillstyrka bifall till StatsUtskrs betänkande. Har är icke fråga om någon nådebevisning, ulan om sträng rättvisa; och jag vädjar till herrarne samtligen, om någon vet exempel att i Sverige, under sednare tider, något embete blifvit indraget, och siste innehafvare!) lemnad utan bibehållande af sin lön. Jag är i beviset för detta så fullkomligen förekommen af de a:ne sista talarne, att jag D c u 26 Augusti f. m. 343 icke beliöfver något tillägga, utan inskränker mig allenast att tillstyrka bifall till betänkandet. Hr Munck af R ose n sc b öl d, JV i i s Rudolph: Oakladt jag måste tillstå, att den summa, hvilken StatsUtsk. ansett sig böra uppföra på allm. indiagn.slaten lör Hrr Grip och von Hartmansdorff: räkning, är temmeligen väl tilltagen, så att det tyckes böra synas lönande för Statens högt uppsatte, alt ej göra sig så särdeles förtjente af det allmänna; sa vill jag icke anmärka något annat mot Stats Utsk;s ifrågavar. utlåt., äu att då dess Hrr ledamöter ansett sig böra tillstyrka R.
Preste-ståndet den 31 Borgare-ståndet den 3i Bonde-ståndet den 3 Juni — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående delaktighet i Civilstatens pensions-inrättning för Borgmästare i rikets städer utom Stockholm j äfvensom för kommissions-landtmätare. (Stats-Utk. Uti., ]N:o 153.) S. A. K. Uti nådig skrifvelse af den 11 sistlidne Februari har E. K. M., på deri anförde skäl, föreslagit Rikets Ständer, att de, under förutsättning af borginästarnes och kommissions-landtmäbarnes upptagande till delaktighet i civilstatens pensions-inrättning, vid sista riksdag beviljade anslag af tillhopa 8,800 r:dr, deraf blifvit beräknade 4,000 r.dr för borgmästare och 4,800 r.dr för kommissions-landtmätare, måtte, oaktadt så beskaffad delaktighet icke kunnat, af den anledning, som i högstberörde nådiga skrifvelse omförmäles, merbemälde tjenstemän medgifva,s, för framtiden få utgå och ställas under förvalt - 150 Expedilions-TJtskottets Förslag till tind. Skrifvelse, IV:o g 4. liing af pensions-inrättningens direktion, för att genom dess försorg göras fruktbärande, nied skyldighet för direktonen att af de derå inflytande räntemedel, jemte de från delegarne i denna serskilda fond ingående afgifter, ombesörja borgmästarnes i städerna utom Stockholm äfvensom kommissions-landtmätarues samt deras enkors och barns pensionering, på sätt och efter de grunder, som i sådant afseende kunna varda bestämda.
191 till uphäfvande af det emelian husbönder och tjenare bestående förhållande, när som helst eller efter kort varning är icke rådeligt eller verkstälbart. Hr Granfelt: Jag anhåller endast att i anledn. af Baron • Palmsljernas anmärkning få erinra det nu gällande lag ingalunda hindrar utan tvärtom uttryckligen medgifver husbonde att oansedt flyttningstiden ej är inne, få ett odugligt eller upstudsigt tjenstehjon ur tjensten skiljd, fastän husaga skall föregå såsom en varningsgrad. Legostadgan säger nemi. att om en tjenare visar sig oskicklig, försumlig, olydig eller lättjefull, eger husbonden först genom allvarliga föreställningar och då de icke hjelpe genom måttlig husaga, söka sådant rätta; men om tjenaren icke eller deraf sig bättrar, så är det husbonden tillåtet att tillkalla vederbör, embetsmyndighet, som då undersöker förhållandet 'och, om tjenaren befinnes felaktig, har att skilja honom ifrån tjensten. Vid sådant förhållande kan jag ej inse annat än att min motion om borttagande af den varningsgrad, som utgöres af husagan, ganska väl står tillsammans med Legostadgans föreskrifter om flyttningstid, upsägning och andra förhållanden husbönder och tjenstehjon emellan. Hr Lind af Hageby, Carl Au g., anförde dels mundtligen dels skriftligen: Inom vårt fädernesland finnes för närvar, knapt någon möjlighet för unga Kavallari-officerare alt få undervisning i manégeridning, ty våra maneger hafva uphört, och fä föräldrar äro i tillfälle att bekosta deras barns vistande i främmande länder för vinnande af en dylik undervisning i ridkonsten. Af denna anledn. tager jag mig friheten väcka den motion, att R. St. måtte bevilja ett Statsanslag af 4.000 r:dr b:co årligen såsom löner åt 2:ne Stallmästare, hvilka jag skulle önska blifva stationerade, den ene vid Strömsholms den andra vid Ottenby Stuterier för att gifva unga KavalleriOfficerare undervisning uti ridkonsten.
S t ö r s t a Mary. Skulle någon af Iduns läsarinnor godhetsfullt vilja upplysa en stackars arbetsbehöfvande flicka af god familj, (» bättre », tors jag ej säga, sedan j a g läst Elna Tenow ' s u p p - sats i n:r 9 af Idun) som eger håg för det husliga, hur hon skall finna dylik sysselsättn i n g? Det så mycket förordade barn sköterskekallet låter j u mycket b r a; men huru k o m m a i åtnjutande af en sådan befattriing i vår på arbetssökande öfveruppfyllda t i d? På ett vänligt råd väntar m e d tacksamhet Anna. Rödbetor bli fortare kokta, om de kokas tillsammans med potatis. » Lilly ». växter? i i~n i i Kl I L / \ J IN på begäran till landsorten, franco. IDUN Färg i bleckdosor! För målning a f nya Dosan bör aldrig stå öppen. Äldre saker, som ommålas, böra först rentvättas med varmt vatten, blandadt med något soda. Vid målning bör iakttagas, att handen ej vidrör föremålet, emedan a f värmen bildas luftblåsor, och torkningen till följd deraf fördröj es. och renovering~af gamla möbler. För målning a f blomkrukor, fogelburar m. m. För målning af jernsängar, korgarbeten m. m. Bör ej saknas i nå- got hem! Erhålles Bör ej saknas i något hem! i bleckdosor Erhålles å 60 öre och kr. till olika priser. K. Permarna blifva synnerligen eleganta o c h ändamålsenliga (ej så ljusa s o m i år, hvilket visat sig opraktiskt). skrifvelser D e n 16 april 1889. b MODETIDNING FÖR HEMMET d e n Kunde upplagan på detta sätt fördubblas, vore Iduns Läsarinnor d e, s o m mest skulle vinna härpå. Redaktionen blefve då nämligen i stånd att, trots tidningens billiga pris, ej blott utvidga den samma till omfånget, utan o c k göra dess innehåll ännu mera omvexlande o c h intressant. Begagnen sålunda, ärade läsarinnor, hvarje tillfälle att arbeta för Iduns spridning! I kunnen det väl. Idun
Efter denna åsigt bör från Skulderne afräknas: a) Högstsalig Konuug CARL XIII:s Hemgifts-Capital, derå ränta, efter 5 procent, utgår till Arnmens Pensions-Cassa 100,000. b) Det Capital, som utgjort lånbeloppet för de så kallade Trollhätte Slussverks Lottsedlar, för hvilka den, efter bevillnings afdrag, med 9 procent utgående räntan liksom Capitalet upphör i85o 32,833. 16. «) Det så kallade Peyronska Lifräntelånet, efter 8J procent, hvarföre Capital aldrig kommer att utgifvas 3,916. 32. — d) Lappmarks Ecclesiastik-fond, för hvilken blott årlig ränta å 5 procent utgår 67,184* 2. Tillsammans Likaså synas från Tillgångar och Fordringar böra afräknas de belopp, hvilka, efter all anledning, kunna anses aldrig inflyta eller blifva för Contoret disponible, till hvilken egenskap, oberäknade någre smärre summor, Revisorerne anse följande betydligare, i Räkenskaperne balancerade Tillgångar skäligen kunna hänföras nemligen: a) fordran hos Hjelmare Canaloch Sluss-Verks Bolag 49°>000, b) f. d. General-Assistance-Contorets oersatte Lom bard-fond 4°>868. 6. 4* c) hvad som uppå i83o års Spanmåls-Greditiv är lyftadt, enär det som derpå må inflyta i allmänhet snart åter för samma ändamål torde erfordras 980,000. — *— Transport R:dr 1,480,868. 6, 4•
Till raeens förädling eller fortplantning af bättre raeer har i intetdera af landskapen något blifvit tillgjordt, annorlunda än såsom undantag af jordbrukande ståndspersoner, hvilka mellanåt förskaffat sig större och bättre stamrace från andra orter. Oxar användas vid jordbruket oell vid kortare körslor, i alla delar af Länet, samt på några ställen jemväl till mera långväga forslingar. Endast under höst-, vinteroch vårmåna - 17 månaderne, eller så länge maiken är frusen eller beläckt af snö och utan bele, nyttjas i allmänhet stallfodring för boskapskreaturen. Hästarne äro på Dahlsland af någorlunda god art och medelmåttig storlek, i synnerhet norr ut, hvarest inhemska stammen är mycket blandad med den än bättre Norska häst-racen. Jemväl i öfrige delar af Länet äro hästarne, ehuru af flere olika slag och mera små än stora, skäligen goda och väl underhållne i allmänhet. Relativt till hemmantal och folkmängd hålles mindre antal hästar uti de sydliga trakterne af Westergöthland, än annorstädes i landskapet, hvilket åter är följd af hemmanens inskränktare fodertillgångar; men uti vissa trakter af Länets norra del, der fodertillgångarne äro ymniga, kunde hästafveln ökas och utbildas till näringsgren, om hingstar af ädlare och goda slag funnes till racernes uppbjelpande, hvartill nyligen början i så måtto blifvit gjord, att en hingst från Strömsholms Kongl. Stuteri blifvit stationerad här i grannskapet. Från Dahlsland försäljas redan årligen 2 till 300 föl, som vanligen inköpas af allmogen uti Westergöthland och Bohus Län. Får-afveln är ganska betydlig i det hela. De får, som af allmogen uppdragas för eget behof till föda och beklädnad eller ock till afsalu, äro merendels grofullige, af Svenskt eller blandadt slag. Finullige, ursprungligen af Tysk eller Spansk race, underhållas äfven i synnerhet hos ståndspersoner; hvarförutan Schäferier af Electoral-race under senare åren blifvit anlagde på ett par ställen, nemligen å Gräfsnäs och Rånums säterier.
NtO 211- Ankom den 6 Junii 1823. ’ Betänkande, i anledning af Kgl. Maj:ts Nådiga Proposition, om reglering af Remisslaget för KglRåntmåstarneochLandtRåntmåstarne. jTill Riksens Ständers Stats-Utskott har Kongl. Maj:t d. 25 sisth Januarii, i Nåder allåtit följande Proposition, rörande reglering af Remisslaget: ''Sedan Kongl. Majit, under d. 18 Martil 1818 i Nåder bifallit hvad Rik* i 134 Stats-Utskottets Betänkanden. sens Stander uti Skrifvelse af d. 2 i samma månad underdånigst anmält, rörande Landt-Råntmåstares rättighet, att å hela uppbörden i Landt-Rånteriet, med undantag af de, efter Stat, till ständiga aflöningar i orten utgående medel, till godo njuta det bestämda Remisslaget, förklarade Kongl. Majit tillika, att Dess i ämnet fattade Nådiga beslut, borde från och med följande året 18IQ träda i kraft och verkställighet, hvarjemte Kammar-Collegium och Stats-Contoiret i Nåder anbefalldes, att, så framt de ansåge några särskilda föreskrifter till Landt-Råntmåstarnes efterrättelse, vid medlens remittering och Remisslagets beräknande, för framtiden nödiga, med underdånigt yttrande och förslag i dessa delar inkomma. gjf. Derefter och på Collegiernes hemställan , förständigade Kongl. Majit, under d. 9 Sept. i8i9>Dess Befallningshafvande, att inom nämnde års utgång, från Landt-Råntmåstarne infordra och i underdånighet insända specifica uppgifter på allt Remisslage, som dem, under olika Tittlar och af särskildta Verk för året tillkom , hvilka uppgifter skulle sammanfattas i tvånne columner, innehållande, den ena Remisslaget, efter dittills gällande Stats-Utskotlets Betänkanden.
Nto 394, angående verkställd votering i vissa frågor, hörande till Stora Sjötulls*Bevillningen; K:o 395, angående Städernas Saluaccis; N o 396, angående Bevillningsfrihet för Vaktare vid Flygsandsfälten i Halland; N:o 397, angående Porto-afgiften för Inrikes Brefvexlingen; Nto 398, angående verkställd omröstning i frågan om Tull å Spannmål; Och fann Ridderskapet och Adeln, att ifrågavarande fem Memorial borde till Be» villnings-Utskottet öfverlemnas. Bi henz till Rihi-St. Pre t. J 828—30, 9 Semi, g Bandet. 8 4? cle Hit. 1I4 Prot.'Utdrag den 12 Februari i 1830. S. D. Föredrogos å nyo och gillades följande, från Stats-Utskottet inkomna och, den 8 dennes e. m., på bordet lagda Utlåtanden: Af den 8 dennes: N:0 386, i anledning af väckt motion om upphörandet af Åkerbo Härads dagsverksskyldighet under Kungsörs Kungsgård: Af den 4 dennes i N:o 390, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets, Under N:o 272, förut meddelade Betänkande öfver RiddarhusDirectionens framställningar, dels om tryckning af Riddarhus-Directionens Protocoll öfr ver justeringar af Ridderskapets och Adelns Protocoll, och dels om anslag till upprättande och tryckning af Register öfver Ridderskapets och Adelns Protocoll m. m.; N:o 391, i anledning af Kongl. Maj:( S Nådiga Remiss uppå Bergs Gollegii underdåniga Berättelse, angående Löfås Silfververk; N:o 392, i anledning af verkställd Revision af Krigs-fonds-redogörelsen från den 31 October 1825, till samma tid 1827. S. D.