Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då någon särskild straffbestämmelse för närvarande icke finnes stadgad, ifall vexelgifvare utlemnar vexel, som icke blifvit behörigen stämplad, får Utsko-ttet, ten kartering som jemväl trott ansvar böra stadgas för vexelgifvare, som underlåter att, innan af vexel eller , , , o får makuh vexel utlemnas, makulera dithörande stämpel, slutligen föreslå, ring af att bötesansvar må bestämmas för förstnämnda förseelse till stämpeln. belopp af 25 R:dr och för den sistnämnda till belopp af 5 R:dr. Stockholm den 19 Mars 1863. Reservationer: l:o af Herr Doktor Nordlund: ”Utskottets förslag att afskaffa de s. k. skrifkartorna, eller att ur 2 § af Förordningen om stämpelpappers-afgiften utesluta föreskriften att hela ark å 25 och 50 öre skola vara att tillgå, har jag icke kunnat biträda, utan funnit mig föranlåten att mot berörda förslag anföra reservation. Detta förslag förekom vid sistlidne riksdag, utan att vederbörande fått tillfälle att deröfver sig yttra. Samma förslag är nu förnyadt, oaktadt vederbörande embetsverk, deröfver hörde, detsamma afstyrkt. 20 Bevillning* Ulsltollels Betänkande X:o 7. Det. enda skäl, sorn till stöd för förslaget blifvit anfördt eller kan anföras, är den besparing‘ för Statsverket som, genom skrifkartornas afskatfande och ersättande, skulle uppkomma. Utskottet anser besparingen "högst betydlig» och beräknar densamma till omkring 32,500 R:dr, eller nära 16 procent af försäljningsvärdet; hvaremot kostnaden för beläggningsstämplarne uppgifvits utgöra allenast i procent af samma värde. Mot denna beräkning äro flera anmärkningar att göra. Först och främst hvilar procentberäkningen på en ovigtig grund, alldenstund densamma är gjord efter föryiiljnirigsväi det, d. v. s. den stämpel, sorn är å papperet anbragdt.
För min del kan jag icke tillstyrka antagande af inbjudningen, utan önskar att R. o. Ad. mätte förblifva vid sitt beslut; och dä LagUtsk. egentligen är det hufvud-utsk., som författar lagförslag, så är det ock förstärkta LagUtsk., som i frågan skall rösta till Ständernes beslut. Och om R. o. Ad. vidblifver sitt beslut, så öfverlemnas frågan till förstärkt LagUtsk.; ty Gr. Cronhjelm har rätteligen anmärkt, alt frågan icke kan förfalla, då 3:ne Stånd beslutat för - 340 "Den 29 April. ändring, fast olika. Frågan skall således till något Ulsk. hanskjutas, och det hlir till lörstarkt LagUlsk. Hr von Hohenhausen, Mich. Silvius: Det är visserligen ett ypperligt tillfälle att få experimentera med rätta förståndet om grundlagarna i delta fall; men som tankarne derom kunna vara olika i de särskilda Stånden, så skulle det ovillkorligen leda till mycket uppskof, innan man härutinnan kunde sig förena; ty det är icke allom gifvet, alt kunna klyfva frågorna så lätt som vissa ledamöter. Det är derföre som jag tror, att man så mycket hellre bör söka att undvika det dröjsmål, som skall uppstå, derigenom att R. o. Ad. vidblifver sitt beslut, som Tullstyrelsen sjelf komme att hafva det moraliska ansvaret för de personer, som skulle användas, och vid sådant förhållande missbruk ej synas vara att befara. R. o. Ad. har, genom sitt afslag å frågan att minska böterne, redan förorsakat nämnde styrelse svårighet att hälla nödig controll mot uppdagade missbruk. Jag förenar mig således med Gr. Cronhjelm och tillstyrker antagande af inbjudningen. Frih. Raab, Adam Christian: Äfven jag tillstyrker antagande af dea ifrågasatta inbjudningen, och ber att få fästa uppmärksamheten på huru obetydlig frågan i sig sjelf är. Här gäller ju intet annat, än alt åt
Enär vid flere föregående tillfällen och jemväl under innevarande riksmöte Rikets Ständer uti så beskaffade fall. då ett strängt fullföljande af Kronans rätt ansetts stridande mot billighetens fordringar, funnit godt efterskänka Stats-verkets lagligen grundade fordrings-anspråk mot vederbörande tjenstemän, får Stats-Utskottet, med afseende å de uti förevarande Kongl, proposition anförda bevekande omständigheter, tillstyrka, att den af Kongl. Majit till förmån för Direktören Hård af Segerstad föreslagna eftergift af ofvan uppgifna ersättnings-summa må varda af Rikets Ständer beviljad; dock att detta beslut ej inverkar på den rätt till aktorats-arfvode, som kan tillkomma allmänna åklagaren. Ank. till Exp.^Utsk. d. 26 Aug. 1857, kl. 10 f. m. [Jtldlande, i anledning af väckt fråga om försäljning af i Landskrona gamla stad befintliga, kronan tillhörige, byggnadstomte)'. Uti en inom Borgare-ståndet väckt, till Stats-Utskottet remitterad, motion har Herr J Odmansson anfört, hurusom, till följd af Rikets Ständers Secreta Utskotts år 1747 fattade beslut angående en mera omfattande befästnmgsplan för Landskrona, detta arbete blifvit samma år påbörjadt och derefter fortsatt till utbrottet af 1788 års krig, då arbetet afstannade, hufvudsakligen af brist på nödiga medel. En sednare befästningskonst hade äfven utdömt denna gränsfästning, hvilken alltså aldrig blifvit och, efter hyad man torde få antaga, icke heller komme att blifva fullbordad. Samtidigt med fästnings-verkens anläggning hade äfven anläggningen af Landskrona »Nya stad» företagits, emedan »Gamla staden,» enligt fastställd plan, borde till större delen raseras, för hvilket ändamål 75 byggnads-tomter för Kronans räkning inköptes. Af dessa tomter befinnas nu, enligt hvad motionären uppgifvit, utom dem kronan för eget behof begagnar, 34 bebyggde och innehafvas af enskilde personer, likväl med skyldighet att vid tillsägelse genast borttaga derå uppförda byggnader.
Lag gifver icke fullkomlig helgd åt denna dyrbara egendom. Opinionen om ett slags gemensamhet för alla i rättigheter till skogstägt, qvarstår från fordna tider, men synes böra med alfvar motarbetas, både af Lagstiftaren och af Uppfostraren. Ehuru ganska stora slätter visa sig i denna ort och Landet är så bebygdt, att dess befolkning utgör ungefär i85o personer på hvarje qvadratmil, är likväl skogsmarken, eller åtminstone den ödeliggande marken, ännu i den grad öfvervägande, att den odlade jord vidden kan anses förhålla sig till den obrukade blott såsom i lill /f, emedan åkerjorden skäligen kan antagas till 7 och ängsmarken till 41 qvadratmil, eller tillhopa ir| qvadratmil, hvaremot den 0- uppodlade jordrymden är 34| qvadratmil, hvaraf berg och vatten icke upptaga betydlig del. I Länet funnos tillförene 14 st. Krono-Parker, till största delen spridda omkring Upsala Stad, utblottade på skog och innehållande vid pass 48r4 Tunnland, hvartill kommer Tierps Norra Allmänning af 2161 Tunnlands vidtl, hvilken nyligen blifvit af Kongl. Majit i Nåder förklarad äfven vara Krono-Park, Af förstnämnde Parker äro likväl numera, enligt Kongl. Majits Nådiga Bref lill Dess och Rikets Kammar-Collegium af dea 16 Martil 1824, 8 st., nemi. Malma, Örlösan, Krisslinge, Råby, Hammarbyt Berga, Hesselby och Flogsta Parker, dels a offentliga Auclioner försålda och dels skattlagdt under vissa hemman, så att, för det närvarande, blott Parkerna Åsen, Sunnersta, Lilla Djurgården, Ramningshult, Högskogen och Tierp, äro för Kronans räkning bibehållna, utgörande tillsammans 5,ig3 Tunnlands 22 kapplands vidd.
Jag erkänner att jag i8og gjorde mig belt andra förhoppningar, än resultaten utvecklat, och orsaken, mine Herrar, ligger uti omöjligheten, att tillfredsställa den nya tidens fordringar, medelst den gamla tidens inrättningar och begrepp. Verlden befinner sig för närvarande uti en strid emellan tvänne grundsattser. Vår discussion har lemnat mer än ett be - Den a8 November f. in. 483 vis, att Norden kunnat hämta smitta ifrån Södern. En nästan allmän kamp är för handen, emellan Lagbunden frihet och godtycke. Ye! öfver de Ministerer, som ej inse hvilkendera sida i moralisk styrka äger öfvervigten. Ve! öfver de Ministérer, hvilka älska magten blott för magtens skull och för dess egenskap, att tillfredsställa egna lustar; som hvarken äga vilja, förmåga eller kraft, att för Folket göra något; och som i och med detsamma undergräfva Throner, i stället för att befästa dem. Jag härmed en hänryckande tillfredsställelse hört, att behofvet af förändrad representation redan blifvit uttaladt ifrån flere röster inom detta Hus; och det är med öfvertygelsens hela värma jag sluter mig till deras tal, som tro, att Fäderneslandets hela väl beror derpå; att en duglig Ministere ej förr kan bildas; att nya dynastier säkrast fästas genom nya band. Jag har blifvit tvingad till denna redogörelse af mina tänkesätt och om det lyckats mig, att tillfredsställa någons öfvertygelse, så är det väl, och jag underkastar mig i öfrigt, hvilket omdöme, som 4»4 Den 28 November f. ni. Ii äldst. Jag går nn till en början, att tillfredsställa SlalsMinisterns önskan af en anklagelse, genom framställningen. Det är anledning till anmärkning mot Konungens Rådgifvare; i synnerhet mot den, som corn» trasignerat den nya RiddarliusOrdningen; hvarå Remiss begäres till ConstitulionsUtskottet, inför hvilket anledningarne uppgifvas skola. Hvarjemte Friherre Anckarswärd till Protoeollet aflemnade ett 1'örsegladt Gouvolut.
Den, sorn bifaller Utskottets förslag att å tran och späck alla slag bestämma införselstullen till 6 sk. per lispund, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; vinner nej, bibehåiles nu gällande införselstull af 2 r:dr 24 sk. för 60 kannor. i Borgareoch Bonde-stånden hafva gillat Utskottets förslag, alt bjelkar och sparrar af furu och gran »af 8 till och med 10 tum midt på» och »deröfver,» må sammanföras under en rubrik och åsättas 42 sk. införselstull stycket, hvaremot Riddershapet och Adeln samt Preste-ståndet bibehållit nu gällande taxa i detta hänseende. Såvida sislbemälde två Riks-ständ icke frånträda sitt från öfriga Ståndens skiljaktiga beslut, torde följande omröstning böra anställas: ' ' 286:o. Den, sorn bifaller Utskottets förslag att i en rubrik sammanföra bjelkar och sparrar af furu och gran »af 8 till och med 10 tum midt på» samt »deröfver,» och å denna rubrik bestämma införselstullen till 12 sk. stycket; röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; vinner nej, bibehållas gällande bestämmelser, nemligen för bjelkar »af 8 till och med 10 tum midt på» 12 sk. och »deröfver» 20 sk. införselstull stycket. På sätt Utskottet vidare föreslagit, hafva Borgareoch Bonde-stånden beslutat, alt det nu gällande taxa befintliga stadgande, att bjelkar och sparrar kunna utföras både liksidiga och platta, jemväl skall utsträckas till införseln; och att rubriken »ribbor, längre eller kortare,» skall, med uteslutande af den nu derunder befintliga anmärkning, erhålla lydelsen: ribbor, sågade, längre eller kortare; men enär Ridderskapct och Adeln samt Preste-ståndet ogillat dessa förändringar, hvilka icke inverka på tullbevillningen, torde, hvad Utskottet härutinnan föreslagit böra anses hafva förfallit.
Med afseende härå få Revisorerna lill Rikets Ständer hemställa, att ett, verkeliga förhållandet motsvarande, värde må ifrågavarande fastigheter åsätlas, och det nu i räkenskaperne balancerade fastighets-värde, i enlighet dermed, förändras.. » * « Jordbruket gaf år 1887, enligt förestående Utdrag, en vinst af R:dc 58: 4. 7. Men i838 års bokslut visaren förlust af R:dr i3o: 46• 1 >■, hvilken åter, finnes härröra från nedlagd kostnad för dikning och rödjning å dea sanka äng, sorn, vid sednaste laga skifte, tillfallit Bruket. * v v Kostnaden för upförandet af Nya Verkhusbyggnaden . utgjorde, enligt Rikets sist församlade Ständers Banco-UtSkotts deli 2 Augusti i834, under N:o 21, afgifue betänkande (pag. 23) R:dr 100,666: 8. — I och för den reparation, som sedermera, i anseende till uraktlåten nödvändig försigtighet vid husets uppförande, blifvit företagen, såsom oundviklig för denna byggnads framtida bestånd, och hvarå afsyning, enligt 1887 års Revisions-Berättelse (pag. 5o) skett den 1 November sistnämnde år, åtgingo år i83Ö, enligt 1887 års Revisions-Berättelse Qrag. 46) . , • R:dr 9,205: 47' 2. hvartill, enligt 1887 års nu granskade Hufvudbok ytterligare kommit . „ 7,438: 4a. 1. så att kostnaden för denna byggnad nu uppgår till en summa af R:dr 117,311: 1. 3. Med afseende å Rikets Ständers år 1887 församlade Revisorers BancoFullmägtige gifne tillstyrkan (Revisions-Berättelsen pag. 53), att uti Nedra Verkhusbyggnaden vid Tumba, istället för dåvarande Prässverk, anskaffa och låta derstädes uppsätta mot ändamålet fullkomligt svarande Hydrauliska Prässverk, har Contract blifvit uppgjordt med Direktören Th.
R:dr 32 sk, syntes utgöra blott en uppoch afföring, hvilken afräknad lemnade ett återstående belopp af 15,130 R:dr 38 sk. 10 rst; 3:o att utgående balansen i 1844 års kapital-conto icke öfverensstämde med den ingående balansen i 1845 års kapital-conto; 4:o att i 1844 års bulvudbok åtskilliga medel, såsom ved och lysnings-, reseoch traktamens-penningar m. fl., uppförts på trenne conti hvardera, men i 1845 års blott på tvänne; 5:o att uti 1844 års hufvudbok funnes ett omslut af kassa-räkningen, men icke i 1845 års; 6:o att denna sednare innefattade en balans-relation, sorn deremot saknades i 1844 års redogörelse; och 7:o att anslags-conto för reseoch traktaments-medel icke hade samma uppställning i båda årens hufvudböcker. Till besvarande af dessa anmärkningar, får Kollegium i underdånighet anföra följande: De i lista och 4:de punkterna omförmälda medel, hvilka icke tillhöra Utrednings-Afdelningens ordinarie stats-anslag, utan äro särskilda, å 4:de hufvudtiteln uppförda, anslag, förekomma i 1844 års hufvudbok: först uti de conti, som verificera stats-anslaget och hvilka upptaga i debet anslagsbeloppet samt i credit dels hvad deraf under årets lopp i kassan influtit och dels hvad vid årets slut icke blifvit af Stats-Kontoret levereradt; mosvarande dessa conti de för ordinarie stats-anslagets uppbördstitlar bestämda sammandrag; vidare bland sammandragen öfver utgifts-titlarne, och slutligen uti särskilda, för hvart och ett af ifrågavarande extra ordinarie anslag upplagda, liqvider, medelst hvilka visas, huru stora öfverskotter eiler brister å anslagen uppkommit under så väl redogörelseåret som föregående åren.
„Hvarföre skulle Bani ensam blifva undantagen, på det Herrans vrede må drabba oss för hans skuld“. Och de ropade och bullrade så att Bani icke fick tala mera, och slutligen stormade han rasande bort och hem. „Simrith“ ropade han genast då han inträdde. „Låtom oss draga hädan. Lägg in dina och barnets saker och nödigt husgeråd; åsnor och kameler skola snart vara tillreds, vi resa“. „Bani, o min herre, hvi vredgas du så, hvad har händt?“ Bani berättade nu för henne, huru de främmande hustrurna och barnen skulle frånskiljas och sade sedan: „Dig lemnar jag aldrig. Jag vill öfvergifva fader och moder och blifva när mina hustru, vi skola vandra till främmande land“. Simrith knäböjde gråtande och bad till Israels Gud om styrka, derpå steg hon opp och sade: „Ingalunda, o Bani, skall du öfvergifva ditt folk och blifva en främling ibland hedningar för din qvinnas skuld. Se! du är en af ditt folks öfversta, hurudant exempel vill du gifva, att du skulle vara den förste att öfverträda Herrans bud. Se, jag går, gif mig något att jag må kunna lefva och uppföda din son, och jag vill söka mig en tillflykt vid ditt lands gränsor, på det jag må se röken af offren inför Herranom och känna doften af blommorna på ditt lands ängar. Du skall taga dig till hustru en af Israels döttrar och du skall snart glömma Simrith. Se, icke bör jag klaga, jag har ju ägt så mycket. Herren gaf och Herren tog, välsignadt vare Herrans namn“. På första dagen i tionde månaden satte sig Esra presten och de ypperste fäderne och de som beställde voro, och afskiljde alla de främmande qvinnor och deras barn. Och Bani rasade af ångest, och de satte vakt om honom, och Simrith och hennes son och hennes tjenarinnor blefvo satta på kameler och fingo en vägvisare, som skulle föra henne till hennes slägt. Men hon sade: „Ingalunda till min slägt, ty de hafva förskjutit mig, emedan jag omvändt mig till Israels Gud, och följt hit med Bani“.
Konungamakten derföre blifvit förminskad eller mindre beroende af grundlagen eller mer beroende af civillagen, än den förut varit. En annan talare bar sagt, att det af bonom framställda förslag, att en person, för att blifva llegerings-Råd, borde hafva aflagt åtskilliga examina, icke skullo medföra de svårigheter man deremot framkastat, ty om t. ex. on utmärkt Landsh., som icke tagit Kansli-examen, skulle vara i fråga att blifva RegeringsRåd, kunde 1) e n 12 Juli e. m. 243 K. M. gifva lionom dispens från nämnde examen. Ett sådant yttrande förundrar mig icke, ty det står i fullkomlig harmoni med hvad denne talare förut sagt, att K. M. stod öfver lagen, hvilken endast vore lill för SlatsRåden, som egde att efter densamma göra sina tillstyrkanden. Mig deremot synes, att man härvid skulle kunna åberopa den gamla historien om en person, som af Regenten erhöll ett löfte, men -då han klagade öfver ali detsamma icke upfyldes, erhöll den resolution, att, väl häfver K. M. sådant löfval, men icke i afsigt att detsamma upfylla, utan endast för att gifva sökanden en upmuntran. Jag och de med mig lika tänkande, som anse, att, uti ett lagbundet samhälle, lagarne äro till icke allenast såsom en upmuntran eller tröst, utan såsom något hvarpå man kan lita, föreställa oss, alt målen höra afgöras i enlighet med lagarne, hvilka K. M. bör ställa i full tillämplighet sig till egen efterrättelse. Jag kan icke heller finna, att Konungamakten blir på något sätt för nära trädd eller i ringaste mån förminskad derföre, att K. M. slipper eft besvär, som nu hindrar honom, att fritt utöfva sin magt i afseende på verkliga Regerings-ärender. För att lemna Konungamakten fri rörelse, för att bereda densamma tillfälle att kraftigt verka i landet, det är derföre jag ifrar, att Const.Ulsk:s förslag må blifva antaget, det är derföre jag ännu en gång vördsamt anhåller, att de anmärkntr, som skola föranleda till gemensamma tankar, mätte förfalla.
— Afl säkerheten inom den kommun, dit den frigifne blefve förpassad, på sätt motionären anlydt, härigenom skulle störas, lärer väl i allmänhet kunna anses mera sällan inträffa just till följd af den nu gällande bestämmelsen, all frigifven person alltid skall förpassas till hemorten, derest denna är känd. Delta stadgande synes Utskotten fullkomligt välbetänkt, helst detsamma afser att förebygga, det dylika personer, uteslutne utur samhället och beröfvade utvägar ne att ärligen försörja sig, ej må antingen tvingas lill nya brott för alt derigenom lifnära sig eller ock oka antalet af kringstrykande och för samhället farliga personer. I den ort, der de förut äro kände, äro utvägarne lill försörjning lättare; och ställda under serskild tillsyn samt dessutom bevakade af den allmänna uppmärksamheten, molas dylika personer derstädes af flere hiuder r> Lagnami; Altm. Bese.- och Ekon.-Uiskollens Betänkande, Ifiö 44. vid nya försök att beträda brottets bann, än då deras Angifvande, på sätt förut egt ruin, fått ankomma på enskildt godtycke lios en person, sorn, sedan han uppfyllt de vilkor, förfstluingarne föreskrifva för en fånges lösgifvande, knappast några dagar, åtminslone ej längre, än till nästa flyttningstid, toge värd om den lösgifue, utan öfverlemnade honom åt sitt öde. Endast för det fall, att ej skyndsamt kan utredas, lill hvilken stad eller» socken den försvarslöse må antagas nådeligen höra, eller att detta är Ivist underkastadt, samt någon upplysning icke för handen, att personen tillhörer annat län, än det, hvarest lian sig uppehåller, är ett undantag från denna allmänna bestämmelse medgilvef, och Konungens befallningshafvande tillåtet att bestämma viss stad eller socken inom länet, iler. personen får vistas under utsatt tid, eller intill dess Konungens befallningshafvande, efter inheintad närmare upplysning, kan annorlunda förordna.
Rikets Ekonomiska Kar teverk. l:o. Styresmannens för Rikets Ekonomiska Karteverk den 5 sistlidne Maj afgifna underdåniga memorial, deruti, sedan kartor med beskrifningar nu hunnit upprättas öfver Bro, Trögds, Håbo och Lagunda härad af Upsala Län, Slyresmannen, med bifogande af berörda kartor jemte tabellarisk beskrifning lill kartan öfver Bro härad, anhållit, att så väl dessa kartor, sorn de, hvilka under loppet af detta och första hälften af nästkommande år kunde hinna graveras, måtte få till tryckning befordras; hvarjemte Styresmannen anmält, det han ansåge de genom Kongl. Brefvet den 15 April 1859 meddelade föreskrifter angående sättet för de ekonomiska kartornas upprättande icke erfordra förändring, men att Styresmannen deremot, beträffande uppställningen af den tabellariska beskrifning, som borde åtfölja hvarje häradskarta, funné åtskilliga förändrade bestämmelser, ledande till karteverkels skvnd - Bil. N:o 5 till Kongl. Maj:ls Nåd. Prop. N:o t, om Statsverket 1862. 13 sammare bearbetande, vara af behofvet påkallade; i hvilket afseende Styresmannen, med redogörande för de åsyftade föräudringarnes beskaffenhet, afgifvit förslag till nytt formulär för ifrågavarande besk ri fri ingars uppställning.
I min tanka är frågan om ErsättningsSummans fördelning ett ämne, som tillhör Bevillnings-Utskottets åtgärd, sedan det först blifvit afgjordt, om Nummer-Lotteriet skall upphöra, hvilket jag för min del tillstyrker. Herr Anknrsparre, Ingemar August, anförde skriftligen: Till de skäl för Kongl. Nummer-Lotteriets afskaffande, som blifvit anförde dels af dem som derom väckt Motion, dels af StatsUtskottet och dels af Herr Hulphers i dess med Utskottets Betänkande åtföljande serskil - Den 18 April. 71 da tanka, borde ej några sådana vidare behof, va anföras, i en sak hvars verkeliga olägenheter äro så många och drabba i synnerhet de ringare Folk-Classerne, hvilka böra skyddas mot en vilfarelse, så mycket farligare sorn de med saknad skola se sig beröfvade densamma , fastän de oftast kunna tillräkna den sina olyckor och elände. Detta inses nu mera tämmeligen allmänt, och egennyttan hos Coilecteurer har äfven till stor del gifvit vika, sedan den stora avancen betydeligen minskats; det' enda band sorn ännu kan återhålla afskaffanclet af denna för en fattig Nation så olycklig inrättning, är Statens Inkomst deraf, som om Lotteriet afskaffas, måste fyllas genom Bevillning. Men huru betydlig blir väl denna Bevillning om man deröfver gör en sann beräkning, om man erinrar sig ait den i Förslagat till Stats-Intraderne såsom Inkomst upptagne chimeriqua Summa 6o:ooo R:dr om året med mera trovärdighet, och jag vågar säga med mera säkerhet skulle hädanefter komma att utgöra mindre än de 27,000 R:dr, som den utgjordt under året iglö, hvilket synes så mycket troligare, som den under |:dedelar af år 1817 endast utgjordt 13,000 R:dr, och således gifver utsigt till fortfarande af den minskning, som de fyra sista åren och med 1816 visat sig.
Utskottet anser visserligen önskligt, att den af ofvanbemälde motionärer öfverklagade plägsed, som blifvit benämnd »Folkmarknaden i Westerås», må komma att upphöra; men då de af Olof Olsson föreslagne förbud och ansvars-bestämmelser äro af beskaffenhet, både Bih. till R. St. Besvärsoch Ekon.-Utslt. Memorial M 36. att göra intrång i den personliga friheten oell att icke kunna behörigen handhafvas, och då dessutom en folksed af den art, som den nu anmärkta, svårligen genom lagbestämmelser lärer kunna förhindras, anser Utskottet sig böra vördsamt tillstyrka, att motionerne uti ifrågavarande afseende ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 3 Februari 1857. Häremot reserverade sig Herr Biskop Björck. Ank. till Exp.-Utsk. d. 4 Febr. 1857, kl. 12 m. Memorial, i anledning af återremiss utaf Betänkandet JVs 44. Det af Utskottet under ofvanstående nummer afgifna Betänkande, i anledning af väckt motion om rättighet för fordringsegare att, för vinnande af verkställighet å utslag, ingifva desamma till Länsmännen, bär af Hedervärda Bonde-ståndet blifvit återremitteradt; men som de öfriga Riks-stånden detsamma bifallit, kan återremissen icke föranleda till någon Utskottets vidare åtgärd. Stockholm den 3 Februari 1857. Allm. Besvärsoch Ekon.-Utsk. Ank. till Exp.-Utsk. d. i Febr. 1857, kl. 12 m. Betänkande, i anledning af väckt motion om afvittring af åtskillige på Ockelbo allmänning varande lägenheter. Uti en till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitterad, inom Hedervärda Bonde-ståndet väckt motion, har Erik Hansson från Gefleborgs län. fästat Rikets Ständers uppmärksamhet på den särskilda osäkra ställning, hvari den å Ockelbo allmänning bosatta befolkning sig befunne i följd af de anspråk på allmänningen, hvilka af egarne till angränsande bruk blifvit framställde.