Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Lagoch Besvärs-TJtsXottehs Petänianden. nemåls-Direction underhålla jemnvigten mellan Rikets provincers Spannemåls-tillgång, så att den enås öfverflöd transporteras till den andra, der brist är, har han ej insett någon, för upfyllandet af detta ändamål, lämplig3ie utväg för Rikets södra provincer, än då Skåne, som producerar spannemål utöfver sitt eget behof, xnen deremot har brist på ved och skogsförnödenheter, samt Blekinge, som åter årligen hehöfver Spannemål , men har ved och skogseffecter att aflåta, tillåtas att sjöledes ömsesidigt utbyta deras öfverflöd mot bristande förnödenheter; Med hvilket anförande Riksdags-Fullmägtige Assar Kirstensson och Jon Jönsson från Malmö-* Rus llän samt Sven Pahlsson från Christianstads län sig förenat. Och 3:0 Af Riksdags-Full:m ägt igen Mans Pehrsson, genom hvilket han, i anledning af Jon Jonssons väckte förenämnde motion, om en mera utvidgad Seg-ationsrättighet för invånarne i Bräkne Härad, anhållit, att samma rättighet må tilläggas Listers Härrad, såsom ägande inom sig högst betydliga .skogar; Och har han i sådant afseende uplyst, att det väl är Listers Härad tillåtit att från dess Lastageplats Pukavik till Baskemölla i Skåne afsända ved, men att Baskemölla är mindre lämptigt till Undsättning, samt att dessutom skyldigheten att på ett enda ställe uplägga all den ved, sorn fran Pukavik utföre*, endast bereder tillfälle till en skadlig landthandel, till förfång för Blekingska Allmogen, och äfven för en del af dem, som bebo Skånska slättbygden, enar desse, i anseende till deras aflägsnare hemvist från stranden, icke kunna påpassa, när vedsku* Lagoch Besviirs-Utsiottens Betan&anden. 363 torne anlända och då få inköpa sine behof, ritan i stället måste vända sig till utprånglare, sorn af Blekingska Allmogen för billigt pris inköpa den ved, hvilken de sedermera ganska dyrt utsälja.
Såsom gemensamt haveri anses ali skada, som, till räddning ur en fartyg och last gemensamt hotande fara, med afsigt tillfogas fartyg eller last, så ock den skada, som, afsigtligt eller icke, uppkommer till följd af en dylik åtgärd, samt de kostnader, hvilka deraf vållas. § 143. I gemensamt haveri ersättes isynnerhet: 1. Varor och fartygets tillbehör, som kastas öfverbörd för att lätta fartyget i sjönöd, eller när det förföljes af fiender, samt den skada, som tillfogas fartyg eller last, för att kunna verkställa kastningen, eller som äro en följd af de derför nödiga åtgärder. Lika med kastadt gods anses varor och fartygets tillbehör, hvilka, för att lätta fartyget i sjönöd, lossas i andra fartyg och derigenom förloras eller skadas, äfvensom kostnaden för dylika fartygs begagnande. 2. Master och fartygs redskap, som kappas eller på annat dylikt sätt uppoffras, för att rädda fartyg och last, såsom för att bringa fartyg of grund, för att hindra det att kantra, eller för att bringa det under segel. 34 5. All å fartyg eller gods liden skada, då fartyget efter erhållen läcka eller för annan lägervall ej kan hålla sjön och med afsigt blifvit satt på grund; kostnad för att bringa fartyget i flott vatten, i säkerhet och till skeppsvarf, äfvensom godset i säkerhet; skada, som åkommer fartygets redskap, när det kommer af grund. Har fartyget af olyckshändelse kommit på grund, ersättes i gemensamt haveri ej annan skada ä redskap eller annan kostnad än den, som skett för att åter göra fartyget flott eller för att bringa det och godset i säkerhet. -4. Kostnad, som uppkommer derigenom att fartyget till undvikande af en, fartyg och last under resans fortsättning gemensamt hotande, fara inlupit i nödhamn.
Transport 51,861: 25.10. ( 9 ) Skrifmaterialier och Expencer samt Ted och Ljus för Collegierne m. fl. Verk „ . „ 6,277: 3. 7. Reseoch Tractaments-penningar för Civile Embetsoch Tjenstemän . 1,269: 14. 4*59 407• Å?> n å Tredje Hufvud-Titeln: Fourageringen af värfvade Cavalle riets och Artilleriets hästar . „ 5,259: 10. 8. å Femte Hufvud-Titeln: Fria Konsternas Academie, Coursdifference å i Hamb. Banco utgående Rese-understöd „ 882: 29. Ved och Ljuspenningar , 58: — 5. Besparingarna, förut besparde men nu utgångne lönings-medel . „ 60: 2g_ å Åttonde Hufvud-Titeln: Lyshållning med flere utgifter för Kronans hus i Stockholm . „ 870: 2. 9. Fångars skjuts och underhåll m. m. 205,559: 4^. 9. Observations-och Upbörds-procenter 6,599: — 5. Hvarifrån dock afgå besparingar å andre anslag under Titeln . „ 15,554: 9. 7*215,102: 47. 9. å Tionde Hufvud-Titeln: ClerecieStaten, Biskopens å Gottland Lönemedel utgångne i Contant, emot det att indelta Löneräntor i stället till StatsVerkets Inkomster ingå, enligt Eder Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse den 5 Maj 1824 520: 32. 8.
Den nu föreslagna canalen erfordrar deremot blott en enda sluss, ocb om sedan en macadamiserad väg anlägges upp till de vestra sjöarna, hvilken väg skulle utgöra en eller en och en half mil, så erhålles en ganska förmånlig transport af ortens varor. Jag förenar mig med Ulsk., och önskar att dess förslag måtte bifallas. Gr. Frölich, David: Jag börjar med att gifva tillkänna, att jag icke sjelf har någon localkännedom i detta fall, men jag har varit i tillfälle att under riksdagen samtala härom ej allenast med personer, som hafva en ganska noga localkännedom, utan äfven med dem, som rest hit till Stockholm endast för att utverka beviljande af anslag för denna canal. Hvad jag af dem erfarit är, i korthet sagdt, att denna canalsträckning hufvudsakligen kommer att gynna några bruksägare, deribland somlige innehafva helt nyss anlagda bruk ; att för resten kring dessa vattendrag icke finnes tillfälle till någon odling eller bosättning; att de stränder, som omgifva dessa sjöar, äro till största delen sterila backar med obetydlig skogvext; att äganderätten till dessa skogar tillhör en allmoge, som bor på andra sidan om höjderna, långt derifrån; att således icke canalöppningcn kan i någon måtto för denna allmoge eller för någon förkofran i sjelfva jordbruket vara af gagn, och alt för öfrigt den der landsvägen, som skulle sättas i samband med canalöppningen, är blott ett project lill en sådan slags communication, som vi hittills åtminstone icke sett vara verkställd i vårt land. Detta anser jag mig skyldig att upplysa, och att, sedan jag erhållit dessa upplysningar och frågade den i saken intresserade personen, om de voro riktiga, så fann han sig såsom hederlig man nödsakad att erkänna det. Nu hemställer jag till R; o. Ad., — och 2:ne ledamöter, Frih. Sprengtporten och Statsrådet af Wingård, hafva redan sjelfve häntydt derpå, •—hvad slags conseqvens det skulle vara att i detta fall lemna bifall till ett anslag, när R. o. Ad. på f. m. afslagit ett anslag af en, åtminstone relativt taget, vida större allmän nytta.
Afven utan annan ledning än en och hvar af jemförelsen med ensktlte förhållanden kan hämta, lärer såsom otvifvelaktigt kunna antagas, hvad uti Utskottets Betänkande blifvit anfördr, att mången Banko-inrättning, sorn aldrig brustit uti uppfyllande af åtagne förbindelser, tilläfventyrs skulle rubbas i sin styrka j35 Banko-Utskottets Betäkandenl och till sin verksamhet inskränkasgenom publicitet af dess tillstånd, ehuru dess solidiié förut aldrig blifvit i fråga satt. Då Banko-Utskottet å eria sidan medgifvit, att en till sin stadga angripen Bank kan genom allmängörandet af sin •Stallning för tillfället finna tillbaka en del af siri förlorade Credit, har Utskottet ock å den andra ej bordt lemna utan afseende, att, genom ett stadgadt fortfarande af sådane periodiske uppgifter, hvilka, en gång vidtagne, ej utan ny rnisscredit kunde åter afbytas,elt hinder ofelbart skulle läggas för en sadan Banks äler-inträdande uti en fullkomligare verksamhet. Dessa båda föremål har Utskottet alltså ansett böra till deras vigt sins emellan öf vervögas, och det angelägnare taga furträdet. Resultatet af detta öfvervägande, sådant det för Utskottet sig framställt, har, jemte déss motiver, blifvit till Riksens Höglofl. Ständers närmare upplysta pröfning öfverlemn-adt, i så måtto skiljaktigt från de åsigter som legat till grund för den väckte motionen i förevarande ämne, att Utskottet ej kunnat inse nyttan af ett periodiskt kungörande till Allmänheten, vare sig af Bankens hela ställning eller af blott Sedelstockens belopp, mellan Riks* dagarne, enär tvärtom flere olägenheter och missförstånd derigenom utan tvifvel skulle beredas; men deremot har Utskottet bestämdt förklarat sig ej åsyfta, att den kännedom om Banco-Verket och särdeles om Sedel-Capitulets belopp, som oundgängligen må erfordras för ett riktigt bedömmande af Landets Firianciella och Ekonomiska angelägenheter, skulle Riksens Höglofl.
Skrifvelse, N.-o 227.’ 517 redande af en sådan allmän reglering, hvarigenom, med tillämpning af Skiftes-stadgans föreskrifter, den öfverklagade egoblandningen i denna provins må afhjelpas, och jordbruket vinna den förkofran;, sorn med nämnde stadgas tillämpande åsyftas. Rikets Ständer framhärda &c. Slockholm den 13 Februari 1841. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 3 Febr. 1841. Preste-Ståndet den 6 Borgare-Ståndet den 10 —. — Bonde-Ståndet den i3 * B ihets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående förändring uti de till reseoch tractamentshostnader uppjörde anslag. (Slats-Utsk. Uti. N:o 407.) S, Å. K. Med fästad uppmärksamhet derå, alt, sedan Rikets Ständer, så väl föreslagit förhöjning uti skjutslegan till högst 32 sk. milen för hvarje häst, vid de Gästgifvaregårdar, vare sig å landet eller i stad, der skjuts-entreprenader ingås, som äfven hos E. K. M. gjort underdånig framställning om inskränkning i antalet af de hästar, för hvilka embetsoch tjenstemän, efter nu gällande 1827 års Rese-reglemente, ega att undfå godtgörelse, den sålunda i underdånighet föreslagna nedsältuiugen i hästantalet för en del af classerne uti Rese-reglementet knapt torde komma alt motsvara den tillökade utgift, hvilken blir en följd af ofvanomförmälde förhöjning i skjutslegan, samt uti de classer, der hästantalet ansetts böra oförändradt bibehållas, kommer att uti sådane resekostnader, som af Slaten skola ersättas, medföra en oundviklig tillökning, hvars belopp på förhand icke kan beräknas, hafva Rikets Stän der, vid belragtande af de förändrade förhållanden, som, i afseende å de på Riks-Statens 3:dje och 4:de IJufvud-Titlar uppförde anslag till reseoch ‘518 Expcditions-Utskottets Förslag till und.
Likaledes föreskref Styrelsen, sedan bageri jemväl blifvit inrältadt vid straffoch arbetsfängelset å Långholmen, att redogöraren derstädes egde att, efter af fängelsedirektören utfärdad och attesterad reqvisition, ur proviantmagasinet utväga och utlemna det mjöl, som för bageriet erfordrades, samt, sedan bakningen blifvit verkställd, brödet efter vigt mottaga till utproviantering och redovisning. Vid straff-fängelset i Norrköping, hvarest bageri sedan äldre tider varit för fängelsets behof inrättadt, hade på enahanda sätt alltjemt förfarits. Enligt uppbördsförfattningarne borde Kronans varor och effekter i allmänhet mottagas och vårdas under uppbördsmanna-ansvar. Mottagandet och vården af varor för Kronans räkning innefattade, enligt Styrelsens åsigt, ett så magtpåliggande tjenstebestyr, att detsamme icke lämpligen borde ölverlemnas åt underordnade betjente utan ansvarighet såsom uppbördsmän. Vidare, och ehuru de om proviantleveranser till fängelserna upprättade kontrakter vanligen förbunde leverantören att aflemna varorna i mån af behof, voro dermed likväl icke afsedl del dagliga behofvet, utan hvad som lerfordrades för en eller annan vecka, allt i mån af leveranspartiets storlek. Ett annat förfaringssätt, eller att, jemnlikt revisorernes förslag, en viss qvantitet mjöl skulle levereras hvarje dag bakning vid fängelset verkställdes, skulle genom ökade transportkostnader höja leveranspriset och minska konkurrensen vid upphandlings-auktionerna. Härförutom och om än leverantör kunde tillhållas att iakttaga den noggrannhet i afseende på leveranstiden, att mjölet, på sätt nu skedde, blefve aflemnadt omedelbart före bakningens företagande, skulle dock vid de fall, då det levererade mjölet icke ansåges vara af kontraktsenlig beskaffenhet, utan borde undergå behörig besigtning, genom den härigenom förorsakade tidsutdrägt ej mindre hinder för bakningens och provianteringens verkställande i behörig tid än ock svårighet för mjölets vård och förvarande uppstå.
Ty det kan väl ej förnekas, att allmänheten har nytta deraf, att balanser icke upkorama. Vi hade för några år sedan ett exempel på följden af att förtro sig åt en upbördsman och taga hans qvitto, i st. f. att insätta penningarne i Banken och aflemna attesten till Kamereraren. De utaf Ståndets ledamöter, som bevistade den föreg:de Riksdagen, torde måhända erinra sig, huruledes numera aflidne Frih. Enesköld beklagade sig öfver en förlust af omkring 5,000 R:dr, förorsakad derigenom, att han anförtrott sig åt en tjensteman i Krigs-Kolhm och lemnat honom penningar emot Den 14 Oktober f. m. qvitto, som icke blifvit behörigen annoteradt. Upbördsmannen tillgrep penningarne, Frih. Enesköld lagsöktes för beloppet och dömdes att för andra gången erlägga detsamma, ehuru han sedermera fick eftergift derå. Just derigenom, alt man lemnar upbördsmannen rättighet att upbära penningar till mindre belopp, då de kunna insättas i Banken, föranleder man balansers inträffande, 'ty frestelsen biifver större, och den npbördsman, som mottager 10 R:dr från den ena och 10 R:dr från den andra, kan på detta sätt få om bänder flera 1,000 R:dr, utan alt verket har reda derpå. Det är på grund häraf, som jag anser det vara af vigt, alt hvar och en, som skall aflemna penningar till ett veik, ehvad summan är större eller mindre, skall vara skyldig alt insätta dem i Banken och sedermera aflemna attesten till verkets Kamererare. I nu gällande förfättnir är det föreskrifvet, att den skattskyldige skall lili Banken aflemna sina ntskylder, så snart de öfverstiga 10 R:dr b:ko. Om ifrågavaride förslag antages, måste naturligtvis nyssnämnde stadgande äfven förändas, sä att den skatlskyldige biifver berättigad att aflemna sina utskylder direkte till vedetböride npbördsman, så snart summan ej hinner upp lill 100 R:dr b:ko.
Riksdags-Ordningen bestämda förbindelse, att pröfva och föreslå det, som till Statsverkets behot erfordras, .sedan nödige indragningar och besparingar bilf - Stats-Ulskotlets Utlåtande j JV.-o 44' 21 vit iagttagne, då Utskottet företagit sig att föreslå en hel militärisk organisations-plan, grundande sig på besparingar, som icke nu kunna göras, utan ‘ först i en framtid förmenas blifva möjliga, lär jag i det bela reservera mig mot detta Betänkande.” Häruti instämde Herr Doctor Björkman. Af Herr Helsingius , som anmält, att lian icke varit i tillfälle alt af förslaget till utlåtande angående reglering af utgifterne under Riks-Statens Tredje Hufvud-Titel taga så fullständig kännedom, att han kunde i allo deruti instämma. Vid 10:de punkten, angående Kongl. Krigs-Academien. Af Herr Doctor Björkman emot Utskottets förslag till ny organisation af Academien. Yid 13:de punkten, angående Exercis-Sqvadronerne. Af Herr af Harmens, med anförande, ”att då Utskottet i sitt utlåtande såsom allmän grundsats antagit att utvidga Armeens vapenöfningar, borde ock Kongl. Maj.ts Proposition om ökadt anslag för Exercis-Sqvadronerne ej hafva blifvit afslagne, i synnerhet som de tillgångar, hvilka genom de i följd af föreslagne indragningar beredde besparingar tillkomma, ej erhålles annorlunda än successivt.” Häruti instämde Herr Prosten Astrand. Vid I4:cle punkten, angående Kongl. Lif-Gardet till Häst samt Kongl. Svea och Andra Lif-Gardet. Af Herr Wedberg: ”Jag kan icke underlåta att anmäla min reservation deremot, att Stats-Utskottet, i sammanhang med frågan om åtskilliga indragningar vid Lif-Gardes Regementerne, tillerkänt Befälet vid dessa Regementen den löneförhöjning Kongl. Majit, emot Rikets Ständers beslut, detsamma beviljat.
Förkastliga äro i hvarje händelse mattor, som blott piskas en gång om året eller kvartalet, men annars ligga fastspikade. Mot mindre mattor, som dagligen eller två gånger i veckan piskas i det fria, kan ej någon allvarlig invändning göras. Tvärtom brukar man hysa mera försyn för mattan än för nakna golfvet, man undviker att smutsa ned den, och då bidrar den medelbart att höja snyggheten i bostaden. Betänker man så till sist, att mattor och fällar äro väl ägnade att skydda barnen för de förkylningar, som just göra dem lätt mottagliga för smitta, så kan man ha skäl för att besluta sig att vintertiden behålla sin matta i barnkammaren. Naturligtvis måste den vara så anbringad, att den ej bildar några veck och kommer de små » på fall ». Hvad nu hudens vård för de små barnen under vintermånaderna angår, så äro varma bad, en, högst två gånger i veckan, att förorda. Däremot borde man under denna årstid helst afstå från de mycket brukliga kalla afrifningarna i syfte att härda. Till och med vuxna fördraga mindre väl kallt vatten under vintern, och för små barn medföra dessa härdningsförsök under den oblida årstiden endast allt för lätt förkylningar. Framför allt måste kalla tvättningar undvikas för svaga, blodfattiga barn, som behöfva värme. Vintern är äfven den tid, då olycksfall i barnkammaren oftare förekomma. Belysning och eldning medföra eldfara och årligen ådrar sig en stor mängd barn brandskador af lättare eller allvarsammare art. Äfven mot dessa faror måste försiktighetsmått vidtagas; ty äfven vid den omsorgsfullaste moderliga tillsyn ges det obevakade ögonblick, när modern kallas af andra plikter och de små lämnas åt sig själfva. I rum, där småbarn vistas, borde därför alltid eldning verkställas, så att barnen ej kunde komma åt eldstaden. Det sker bäst genom kakelugnsskärmar af järn med böjda, afrundade kanter. Kärl med varma vätskor eller ämbar med varmt vatten få aldrig ställas i barnkammaren, så att barnen kunna falla i dem, välta omkull dem eller dra ned dem från bord och stolar. Därför är ej heller köket någon uppehållsort för oerfarna småttingar.
& hvaremot dock äfven såsom tillgång bort observeras behållning af Jern på vågen från ^27 för 717: 24 m ^ I stallet för ofvanstående Capitaltillgång Transporteras Hit föres äfven Coursförlust först detta år uppförd å skulden i Hrr liro R:dr 36,000 men hvilken härör derifrån, att denna skuld i förra årens böcker varit balancerad endast till 128 sk. då den dock varit vida högre. Vidare: Afskrifning å värdet af Inventarier, som under en längd af år varit ballancerade utöfver deras värde Enligt Kongl. Majrts befallning, har äfven Norrska Stats-Verket under detta år blifvit godtgjordt ersättning för dess kostnader med Briggarne Fredricksvärn och Laaland till 1828 års expedition åt Medelhafvet Norrska Sp. Rrdr 31,046: g| med — 68,816: 19. 4 76,000: 4,484: 1 8.- — 467: 1. 6. Detta Bokslut har följaktligen fått sig till last påförde utgifter, fremmande för detsamma, till ett belopp af ej mindre än Ballance till år i833.1 Contant behållning i Banken Fordringar af diverse Verk — 37,090: 12. Bil. Försök att uppställa en annan med förhållanderne Debitorer. Vexel-Banken : innestående Saldo där .. Kongl. General-Tull-St yr elsen : dess skuld inbetalt belopp början af år 1833 é . Varor till försäljning i Tunis under Tulin kostnader af dels år i83o i Marseille inköpte till present åt Algier ämnade, men ej fortkomne diverse effecter, dels jemte den år 1831 från Toulon afsönde, af den år 1827 härifrån utskickade laddning, enligt 9. deraf har någon ersättning influtit under året .. — 12,552:2g. 7.
Län hafva väl genom 1689 års Resolution erhållit tillstånd, att af hvarje handtverkare på Landet uppbära 2 dal. S:mt; men sorn Kongl. Resolutionerne af 1725 och 1739, angående Gerningsören, icke innefatta något undantag, och det som genom 3689 års Resolution blifvit dessa Städer beviljadt, utan tvifvel haft afseende på deras behof af understöd den tiden, hvilket nu ej kan vara större för dem än de öfriga Rikets Städer; så anser Stats - Utskottet Städerne i Vesterbotten oclr Norrbotten endast böra bibehållas vid rättigheten, att efter 1 dal. Sunt eller 16 sk. B:co på personen uppbära Gerningsören. I öfrigt och då Gerningsören äro i stat påräknade, såsom en Stats - Verkets ordinarie Inkomst, kan Stats - Utskottet icke tillstyrka någon annan ändring eller eftergift härutinnan, än som instämmer med hvad här ofvan hemstäldt och föreslaget är. Till Riksens Höglofl. Ständers eget ompröfvande öfverlemnas allt detta vördsammeligen. Stockholm d. 14 Juni 1815- På Höglofl. Ridderskapets På Högvörd. Prest Ståndets Ledamöters vägnar Gustaf Murray. På Hederv. BondeStåndets Ledamöters vägnar Jon Jonsson. C. Tunelius. och Adelns Ledamöters vägnar Carl De Géer. På Vällofl. BorgareStåndets Ledamöters vägnar Carl fir. Landberg. Den 19 Juni. 637 Uppläst,hos Höglofl. Ridd. och Åd. d. ig Jani. Högvörd. Prest Ståndet d. 15 Vällofl. Rorgaie-Såndet d. 15 Hederv. Bonde-Ståndet d. 19 — Riksens Höglofl. Stunders Stats - Utskotts Utlåtande i anledning af Riksdagsfullmägtiges från Bohus, Elfsborgs och Carlstads
D. ^ppa ytterligare föredragning af Allmänna Besvärsoch Economie-Ulssoktets den t o:de dennes pa bordet lagde Utlåtande, huru med Bränwinsbränningen fran den i nästko>nmande October till detta ars stut ma föxhällas; fann Prest-Ståndet, lika med Utskottet, del ät Kongl. Maut i underdånighet böra uppdragas att, i fall, emot förmodan, Spannemals-brist skulle wara att befara, om tiden till Bränwinsbränningens utöfwande i Nader förordna; men dä det ar att befara, att Bewill-ingen för innewarande ar, lika litet som de nästföregående arén, torde uppnå det päräknade belopper, ansäg Ståndet, i händelse af de öfrige Resp. Sländcns instämman, de deruti, Parme, afgisten böra tillfullo utgå, äfwen i den händelse Kongl. Maut i Nader skulle finna nödigt, att för någon tid af delöpande äret Branwinsbränningen förbjuda; uti hwrlkel besiut de öfrige Resp. Med, Ständen skulle wördsamr och wanligen inbjudas, att sig med Prest, Sländet förena. IN su^ra. Lx xrotocoilo, I O. Den iz Augustt. s6zz Utdrag af prstocsllet, hållet hos Hogwoed: Prest-Standet, wid Urtima Riksdagen r Ärebro den iz Augi8is. S-D. ^9-d förnyad föredragning af Allmänna Befwärs, och EcNomie, Utskottets den ro dennes pa bordet lagda ProlceeNs - Utdrag af föregående dag , innehållande Ut.kvttelö svar uppå de inom Prest, Ståndet gjerda anmärkningar emot Utskottets Betänkande, angående de sa kallade Härads - Aiiinänningarnes delning och försäljande til! Skärte, samt Jägeri - Betjeningens föi minskning, blef nyfinamnde Betänkande as Prest, Ständer ogilladk. Ille su^ra. Lx .rotocoUo, P I).
BorgareStåndet har beslutat, att formulairet skulle erhålla denna lydelse: “Jag N1%. svär vid Gud och Hans heliga Evangelium, att jag, innan ansökningen örn ff. N:s egendoms afträdande mig kunnig klef, fia god tro varit innehafvare af den fordran, jag r\u uppgifvit, och alt den, mig veterligen, icke af svek eller bedrägeri tillkommit, utan vigtig liv, efter ty, som dea af mig uppgifven biff vil, ej eller att mera, än laglig ränta derå blifvit beräknad, så sanni mig Gud hjelpe till lif och själl1 Sålunda hafva tt;n® RiksStand samman stämt i det beslut, att reservationen: “mig LeeUtsiqttets Förslag N:o 15»; Veterligen eller “sa vidt mig är veterligt'I börtie i Edsforrnuiaäret inflyta; men da tvärsne andra RiksStand gillat Utskottets i Utlärandet N:o ioo afgifna yttrande, att det yrkade tillägget af berörde reservation ar öfverflödigt , anaer Utskottet frägan ptn detta tillägg hafva förfallit; i följd hvaraf Edsformuiairet, sådant det af Utskottet blifvit föreslaget, är att betrakta såsom af samtliga |Jiks-S(ånden bifallet. Stockholm dea § December i g 2 g. S T Ö C K II O L M , Elmeus och Granbergs Tryckeri > iS9.g. Laglltskotteis Utlåtande N:o i53. I N:o 155. Ankom till Expeditions-Utskottet den 21 Dec, 1829, Utlåtande öfver anmärkningar vid Utskottets Betänkande, N:o 44, i anledning af Rikets Ständers Justitice-Ombudsmans Embets-berättelser och Allmänna Redogörelse för den sedan sista Riksmöte förflutna tid. De anmärkningar, som blifvit gjorda emot ifrågavarande Betänkande, hvilket Höglofl.