Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I barnträdgården fordras af leken följande: l:o) han får ej vara grof eller tafatt (» Plumpsack går ikring »); 2:o) ej vara panteller vinningslek (kort eller tärning); 3:o) ej väcka fruktan eller vidskepelse (» Där går en bi-ba-buse kring vårt hem »): 4:o) ej innehålla tågot oförståeligt (» Ene, bene, dene, datt » —); 5:o) ej framställa last eller förbrytelse (att leka drucken gubbe); 6:o) ej vara oren i något afseende. En » Kindergärtnerin », hvilkens uppmärksamhet är fästad vid hvarje småsak inom hennes lilla värld, känner väl de kraf, som ställas på henne under leken. Just då gör hon sina iakttagelser och studier af de olika karaktä- rerna oeh. försöker sedan att sysselsätta de olika lynnena med det som båtar hvar och en bäst. Här ett tålamodsarbete, där ett arbete för fingerfärdigheten. För den ene ett prof på ordningssinne, för den andre ett försök i smak och skönhetssinne. Ty lekskolan är » ej blot til Lyst ». Sedan de små hafva sjungit och lekt, sysselsättas de vanligen en half timme åt gången med den rikhaltiga arbetsmateriel, som numera står lärarinnan till buds. För de äldre barnen hålles åskådningsundervisning efter olika tabeller. De skrifva tal och bokstäfver, läsa abod och räkna till och med litet. Gossarne gräfva och plantera i trädgärden samt modellera i lera alla möjliga djur eller kärl m. m. De yngre bygga åtskilliga föremål af bygglådans stenar och träbitar. Små brokiga fält läggas samman i stjärnor och fyrkanter. Runda trästickor i vexlande färger byggas upp till torn eller dylikt samt förses här och där med ärter, som de små fingrarne behändigt draga på stickorna efter taflor, som barnet har att rätta sig efter. Dock spelar fantasin en stor roll vid dessa arbeten, barnets inre lif är ju — väsendtligen • — • ett fantasilif, som gör sig gällande. Också finnas mångfaldiga ritningar, hvarefter små bokmärken, korgar m. m. flätas samman af färgade pappersremsor.
St:r: ang:de pension å allmänna Indragningsstaten åt aflidne Navigationsskole-inspektören m. m. G. A. Petterssons enka, Hilda Amanda Catharina Lundberg; om anvisande af anslag till betäckande af kostnaderne för Sveriges deltagande dels i 1862 års allmänna industri-och konstexposition i London, dels ock i den för landtbruksalster och red - 26 Den 12 Angneti f. m. skap under innev:de sommar anordnade internationella utställning i Hamburg; ang:de anvisande af medel till betäckande af kostnaden för iståndsättandet af åtskilliga broar å den s. k. Carl Johans vägen i Jemtland m. m.; samt ang:de afsöndring af jord från majors-bostället Hammar vid Wermlands regemente till begrafningsplats åt Hammarö församling i Wermlands län. Föredrogos Hederv. Bonde-St:s den 8 dennes bordlagda prot.-utdrag N:ris 370 och 371, innefattande ej mindre samma Riks-Stånds beslut öfver Sammansatta Stats-, Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts Betänk. N:o 34, i ani. af dels K. M:s Nåd. Propos. med förslag till ny jagtstadga, dels ock enskilda motioner i frågor rörande jagt, än äfven inbjudning till de öfriga Riks-Stånden att biträda de beslut, som Bonde-St. fattat rörande §§:na 1, 3. mom. 2., 9. mom. 2., 14 och 21. mom. 3. i förslaget till ny jagtstadga. Frih. af Ugglas, Gustaf: Jag får vördsamt anhålla om upplysning ang:de Med-Ståndens beslut i afseende å de §§, hvilka alses i Bonde-Sl:s inbjudning. 1 ani. häraf tillkännagaf undertecknad, alt de delar af förslaget, hvarå Bonde-St:s inbjudning hade afseende, blifvit af R. o. Ad. samt Presteoch Borgare-St:n bifallna. Frih. af Ugglas: Vid sådant förhållande torde någon annan åtgärd i denna fråga ej kunna vidtagas, än att inbjudningen lägges till handlingarne.
Ha, ha, ha! Men är det inte harmligt att för deras dumhet nödgas lefva som en snäcka. Så lustigt! Det fans några rader i Politiken, som jag fick lust att ha bara för mitt höga nöjes skull, men jag tyckte att jag icke hade rättighet att taga så mycken tid från mitt arbete som för att skrifva dem af. Men så föll det mig in att jag icke skulle haft ringaste skrupler om jag till kamraten skrifvit ett bref på en sexton sidor, och så tyckte jag att jag kunde få ha denna lilla försummelse för mitt nöjes skull som en ersättning, liksom jag har detta, att skrifva i min store bok. Något att göra mig glad med, något som kunde göra mig mindre ensam, liksom om en menniska vårdat sig om att tala till mig.376 Hörby d. 6 Aug. 86. Nej, det är inte läkt! När jag ser honom rifs det upp igen, hur han sparkat mig undan som en hund. Och jag är bitter, derför att derför att han är den enda menniska hvars förtroende det verkligen vore mig något värdt att vinna. Och han hutar åt mig med att jag är ”inställsam”. – Men du skall få det i dig, Axel Lundegård, du skall! Och så kom han (just medan jag satt och skref ofvanstående.) ”Jag ångrar mig så bittert att jag lät dig läsa G.N.s bref samt berättade det der om M-r. Du trodde naturligtvis att det var som jag ville göra mig grön igen.”377 ”Hvad är det du fantiserar om! Du är verkligen komisk ibland.” Han såg icke högmodig ut. Det fans det der igen: fint, intelligent utan att vara det der otäckt hånande hjertlösa. Ida Lundegård, hvad jag afundas dig den sonen! Jag skulle ha vunnit honom, jag skulle ha gjort det om jag egt blodsbandet till hjelp. – Nu har jag ingenting annat än den otäcka misstanken att vara kär i honom. Jo, jag har mitt arbete. Lyckas jag, skall jag kanske en dag länge, länge härefter kunna räcka ut min hand emot honom så, som jag ville göra det nu; om jag inte visste att jag skulle bli hånad och bortsparkad. Jag är inte ond längre.
Om 478 Den 14 Maj e. m tilläfventyrs den Indelta Arméen genom detta stadgande skulle tillskyndas någon fördel, huru ringa den än må vara, synes mig delta så mycket mindre nyttigt, som vid hvarje riksdag motioner väckas, att alla löner, vare sig indelta eller icke indelta, må från bevilln. helt och hållet befrias. Skulle man genom partiella stadganden kunna komma derhän, att bevilln. på dessa löner så småningom förminskades, ser jag icke något ondt deruti, men något sådant kan likväl icke åstadkommas genom Ulsk:s förevar, förslag. Skulle möjligen det nu gällande stadgandet i Bevilln.-förordn. icke vara fullkomligt tydligt, utan Kammar-rätten linner sig böra bifalla revisionskonlorets anmärkmr, hvilket jag likväl icke tror och destomindre har anledn. att förmoda, som Kammar-rättens President helt nyligen yttrat den äsigten, att i tvifvelaktiga fall man heldre skall fria än fälla; så önskar jag, alt Bevilln.Ulsk. mätte införa ett så bestämdt stadgande, att all fråga om bevillms utgående, af officerares indelta löner, utöfver hvad normalstaten innehåller, må försvinna och Kammar-rättens Revisions-kontor, hvars många anmärkmr jag lemnar i sitt värde, icke vidare mätte besvära löntagare och Kammar-rätten med några observationer i förevar, fall. Hr von Hartmansdorff: Jag befarar, att Hr Printzensköld genom sitt sisla yttrande har inlrädt på en åsigt, den han vid sista riksdag högeligen ogillade i fråga om den s. k. skatte-förenklingen. Om tilläfventyrs R. St. föreskrifva, att löntagare skola erlägga bevilln. efter normalstat, d. v. s. efter ett visst oföränderligt belopp, sä måste det äfven vara riktigt, att de skattskyldige i allmänhet eller jordegarne jemväl utgöra sina skatter efter ett lika oföränderligt normalbelopp. Dä kommer förvandling efter markegång med hvad mera dertill hörer att försvinna. Jag vidhåller min redan yttrade åsigt och anhåller, att R. o. Ad. mätte bifalla §:n.
34,860 tunnor och » 1855 38,(144 tunnor, 12 samt att afkastningen af denna rotfrukt, efter afdrag af utsädet, upptogs: år 1850 till 244,148 tunnor och » 1855 till 247,341 tunnor. Utsädet af alla slags säd har således på dessa fem åren ökats med 7,066 tun nor och sädesproduktionen med 37,925 tunnor. Enligt Kronofogdarnes uppgifter underhöllos å länets landsbygd: år 4850 år 1855. Häraf synes, att kreaturen i allmänhet ökat sig på de förflutna fem åren, men deribland framför andra korna, till ett antal af 11,226, hvilket icke allenast bör tillskrifvas den svåra boskapssjukans upphörande, utan äfven de under de sednare åren anlagde mejerierne inom länet. Enligt min sednaste berättelse var förhållandet med bränvins-pannornes antal och deras beskattning sålunda: år 1848 2,314 pannor och 16,694 R:dr 44 sk. 6 r:st. skatt, » 1849 2,208 d:o och 20,427 » 46 » 4 » d.o och » 1850 1,857 d.o och 18,311 » 22 » 8 » d:o.
Regerings-Formen uppräknade Bevillningarne af TullPostoch Chartäe-Sigillatae medlen , hvilka utgöra Stats-Verkets Extraordinarie Inkomster, blifvit förslagsvis beräknade till hvad de samma funnits hafva utgjordt de näst föregående åren, men i den händelse Riksens Ständer skulle finna någon förändring 1 Författrtingarne, hvarefter de samma utgå , vid denna Riksdag äga rum, och hvilket på Bfevillnings-Utrkottets förberedande åtgärd antomine, så torde vid det generella Förslag öfver Stats Regleringen i det hela, sorn framdeles af Stats-Otskottet skola äfgifvas , en derefter lämpad beräkning af dessa Extra-ördinarie Intrader få föreslås* Upplästes Och ladeS på bordet BahcO* Utskottets den 18 i denna månad aflåtne Be* tänkande, deruti Utskottet, på anförde skäl, hemställer, att hos Kongl. Majit mätte i underdånighet anhållas om utfärdande af ett ali* män kungörelse, innehållandet Att sedan Riksens Ständer åren 1809 och I8lö funnit Rikets belägenhet påfordra ett sådant ålitande af deras Banco Verk, hvaraf sedermera eH inskränkning tillsvidare uti utväxlmgen af Silfver emot Banquens Transport - Sedlar, blifvir en följd, och dermed öfverensstämmande föreskrifter , å Riksens Sta ders vägnar af deras Banco Utskott vid Riksdagårne åren IBio, och 1 g 171 all sä äfven till Banco FulImägtigeS efterrättelse, meddclade^blifvitj hafva Riksens Den 19 Februarii.
Lärare i Sksppsbyggeriet - izz: 16. 4 Informations-Officerare a 252 R:dr zzz-: 16 i Franss Spräkmästare , zzz: 16. l Dito - 200: — i Lärare för Ryssa Språket - 66: ;2. l Fäktmästare zzz: 16. 1 Ritmästare 266: Z2. r Dansmästare - -> 200: — Transport s Summa sörlogs-Flottans Livile och Econo> miffe Detailler. i Hfwer-Commissarie - » 800: — Befalhafrvande Amiralens Lancellie. r Secreterare 266: Z2. 1 Cancellist izz: 16. U?arfs-2lmicalens Lancellie. 1 Secreterare 266: Z2. i Cancellist « - izz.- 16. AdvocatKiscalsLontsvek. l Advocat-Fiscal 200: — Amiralitets Rrigs-Rätten, i Auditcur 222: lo, 8.
Ständer beviljat de begärda förhöjningarne i beklädnads-anslagel för Marin-regementet med 4,722 R:dr 92 öre, för de 400 i flottans tjenst nu anställde matroser, med 6,000 R:dr samt för det antal skeppsgossar, för hvilket beklädnads-auslag i nu gällande siat är afsedt, eller 280 gossar, med 2,377 Ilrdr 2 öre, eller tillsammans ett belopp af 13,099 R:dr 94 öre; hvaremot och då E. fi. Mils förslag, såväl rörande matros-korpsens tillökning med 200 man som antagande af ytterligare 20 skeppsgossar, icke blifvit af Rikets Ständer bifallet, Rikets Ständer funnit sig icke heller böra anvisa de för nämnde manskaps beklädnad äskade summor, nemligen för matroserne 12,000 R:dr och för skeppsgossarne 966 R:dr 98 öre 31 :o Linder åberopande af de grunder Chefen för Sjöförsvars-deparlemeutet, uti sitt betänkande, framställt för tillvägabringande af utsträckning i öfuingarne med flottans befäl och manskap, har E. K. M:t äskat en tillökning af 150,787 R:dr 50 öre i anslaget till exercis med flottans bemanning. Att flottans personal hålles väl öfvad, anse Rikets Ständer vara af [synnerlig vigt; och enär kändt är, all endast ett ringa antal af denna personal med hittills varande anslag kunnat erhålla behöflig öfning till sjös, hafva Rikets Ständer, utan att bedöma huruvida den af E. K. M:t nu framlagda plan må vara den mest lämpliga eller ändamålsenenliga, förhöjt nuvarande anslag lill exercis lör flottans bemanning med 150,787 R:dr 50 öre, dock med vilkor att af denna summa högst 110.787 R:dr 50 öre J må användas för öfning å större farlvg. 32:o Under anslaget Diverse behof har E. K.
"R:dr bevillning efter 2 Artikeln lika röst”rätt sorn fde/s mantal, 5 R:dr lika med ”\:dels och 2 R:dr 24 sk. lika med fp dels ”mantal, hvarunder, pä grund af bevill”ning, ingen rösträtt eger rum.” ”Vid Socknestämma i stad röstas efter ”hittills antagne grunder, hvarvid dock ”iagttages, att emot 2000 R:drs fastighets”värde svarar 10 R-.dr bevillning för lön "eller rörelse, samt att rösträtt icke utöf”vas får mindre bevillningsbelopp efter ”2'.ra Artikeln, än 2 R.dr 24 sk.” §• 4- skall lyda så: Hit skall uppflyttas det stadgande, sora förekommer under §. 18, med följande förändrade lydelse: a n ta gen. antagen. ’’Socknemännens öfverläggningar i de ”fattigvården tillhörande ärenden hållas å ”allmän Socknestämma, hvarvid en hvar "egare, arrendator eller innehafvare af fa - ’’Om afkastningen af fattigvården tillhöri”ge fastigheter och capital, jemte inkomsten §. 6* Ridderskapets och Adelns beslut. Bil. till felgsamt Allni. Besil.- och Ekon.-Uitslcuttens Betänkande, IV.o 70, Presle-Ståndets beslut III "sticket, femte andra socknens invånare, "sorn för lön , fabrik , verk eller inrättnin”gar, handtverk och annan näring eller rö”re/se erlägga bevillning efter ‘2:dra Arti"kelu, har rösträttighet.” Denna rösträttig"het beräknas efter förmedlade hemmantalet, der hemmantal finnes åsatt. För 10 R-i/rs bevillning efter 2 Artikeln vare lika rösträtt som fxlels mantalför 5 R:dr lika med ■.dels mantal. För T 6' bevillning R-.dr eger ingen rösträtt rum. I stad röstas för fastighetsvärde af 2000 R-.dr , likasom för 10 R-.dr bevillning ejter 2:dra Artikeln. I 1 :sta momentet skola orden : ’från hvarje af demf utbytas emot:
Det der låter bra besynnerligt, vet Axel. Tänk om Celia icke skulle låta så der rå om sig? Axel blef nu i hast blek och sorgsen. De djupa, alfvarliga ögonen kastade han på mig. Har den stackars lilla Axel allsintet värde för Celia? Åja, mycket. Sätter Axel sådant i fråga? Minns Celia, hvad jag för några dagar sedan talade om faror, som kunna hota. Än om dessa faror voro Celias? Hvilka, hvilka? säg Axel. Om jag spått sannt, skall Celia då hata mig? I himlens namn, gosse, säg ut! Det kan icke sägas af mig, men det kan erfaras af Celia. Vill Celia erfara det? Får jag på en liten stund rå om Celia? Lofvar Celia lyda mig? Hvad skall jag erfara? Hvar skall jag erfara det? Följ mig. Var icke rädd för den lilla gossen till vägvisare. Han tog mig i handen och jag följde mekaniskt. Jag kände huru Axels hand darrade. Vi kommo till ändan af parken, der en tjock, vild skog vidtog. Axel sade numera ingenting. Vägen upphörde. Vi voro i skogen. Jag frågade, hvart han ville föra mig. Var tyst och stilla svarade gossen följ blott mig. Och sedan vi ännu några minuter gått den obanade stigen, sade Axel med en sakta röst, men hvars hemskhet ännu griper mig: Sakta Celia, gå sakta. Snart äro vi framme. När jag lägger fingret på munnen, så skall Celia blott höra. En outsäglig oro intog mig, men jag skyndade efter min vägvisare, tills han stannade och lade fingret på munnen. Vi voro vid en naturlig jordvall, som dolde utsigten framåt. Jag vill ej ens åt pappret anförtro det samtal, jag här bevittnade; blott de sista orden må här stå qvar, såsom den svarta ruinen tyder den plats, der elden härjat. De lydde: Ja ja, du är alldeles som de onda englarne. Du är förförisk, du hittar på utvägar, du är icke dum, du! Ack om Celia sjelf vore här och hörde på hvart enda ord ur din mun Men tyst, jag har en tröst. Du är en djefvul.
Anmält hos Kongl. Majit den 28 Septcmb. 1829 utan akt annan expedition fölit eller warit behöflig än att Riksens Ständers ffkifwelse skulle till General-Auditeurs-Expedition, till behörigt iaglkagande öfwerlemnas. z:o. Angående upphäfwande af Kongl. Förordningen om straff för Adelstaps afsägande. Allmän Kungörelse utfärdad under den iOctober 1829. 4:0 Angående ändring i 10 §. af KonglStadgan om Warfning den 7 April 1822. Förordning utfärdad under den z April i8>o. ;ro. Angående Fardag a Fidei-Commifl-Fastigheter. Förordning utfärdad under den z April ,310. 6:0. Angående Konungens rättighet att sig yttra om Fidei-Commitzer, sedan Högsta Domstolen derlöswer bliftvit hörd. Förordning utfärdad under den z April 181». 7:0. Om inskränkning i Fidei-Commitz, Stiftelser. Förordning utfärdad under den 27 April i8io. 8:0- Om Inteckningar. Detta ärende inkom i flutet af Riksdagen t Stockholm ar.tLio — men uppstöts. Wkd Riksdagen i Orebro förekom det ater och ak Förordning härom utfärdad under den i z Oktober »810. 9:0. Om answarighets.Lag sörBanco-Fullmägtige. Utfärdad under den i Maji 1810. ro:o. Om answarighets-Lag för Fullmägtige t Riksgälds-Contoiret Utfärdad under den i Maji isis. ** n:». rzs Den 2z April. n:o. Om Laglig hägnads beskaffenhet. Circulaire-Bref cxpedieradt till samkelige Kongl. Majus Bcsailningshafwande under d. s April r8ro. 8»m. iblvrcur» ?. bl.
Derföre, utan afseende på några långa praemisser, hvilka härleda sig ifrån dem, hvilka äro emot saken, och villa hafva vidlyftiga motiver, tror ]3g, att skrifvelseo kan innehålla nyttiga önskningar} och tillstyrker bifall å Betänkandet. Herr Rosenblad, Bernhard'. Det är visserligen, som Herr Lefrén anmärkt} att 89 §• RegeringSFormfen lemnar Kongl. Maj:t ensam afgörande rätt uti allt, hvad som rörer Rikets allmänna hushållning, men då samina §. lemnar Riksens Ständer rätt, att framställa önskningar, och de hittills gällande Författningar om handeln fordra betydliga förändringar, emedan de medfört de starkaste band på den industrieusa förmågari, öfch gifvit anledning till lagbrott, så tror jag det vara riktigt handladt af Riksens Ständer, att framställa önskningar rörande förändring i detta afseende; nemligen en förändring, som lösSar banden på industrien, utan att derföre qväfva den, som under skydd af nu gällande system uppstått. Dä den nuvarande höga Tullen å Utländske Fabrikater försvårar dessas crincurrens med våra egna, så tror jag, att allt blifvit gjordt, sorn Fabriksidkaren billigt kan fordra, j afseende på Pröduct Placatet anhåller jag, att få anföra ett ex tripel. Jag har i sommar varit iil i en af Rikets fordom blomstrande HandelsStäder} som, då Fröduct Plac*tet h vilade, hade Fartyg till 2 a 3000 Läster, drifvande bland annat en fördelaktig frakthandel på Medelhafvet, då nu Ridd. O. Ali. Prot, IX. B. And. Afd. 16 -Den 23 Octobcr c. m. deremot, sedan ProductPlacatet ater är i kraft, och reciprocitetsförhåUanden i följd deraf uppkommit, lästetalet sjunkit till 1200 Läster, och Fartygen anses göra lång resor, när de någon gång kunna expedieras till Flensburg. Herr Cederfchjold,Pehr Gujtaf: Till hvad den siste värde Talaren anfört, såsom bevis för skadligheten af ProductPlacatet, får jag tillägga något, som jag nyligen läst uti en skrift:
Ett oafbrutit fortfarande förstott af aldraminst lika pennin,gesumma i »veckan, som Riksens Ständer Hittils lätit genott» Banken utbetala, blifrver derföre aldeles oumbärligt; och Kongl. Mast, svin ä ena sidan inser omöjligheten at annorlunda än af Banken erhälla besia förstott med den stpndsamhet behofwen fordra, önstar ä den andra sidan intet högre än at sätrane utlvägar mä »vidtagas, som Dä de befrämja det angelägne Banko »verkets orubbade och waragtiga beständ, icke medtaga de tilgängar, som för Statswerket äro oumbärliga. Kongl. Majit förblifwer Rikets Ständer med Kongl. Näd och ynnest wälbewägen. Ut supra. c k I.. bla-ns flirts - 524 Den 27 Julik. Derefter föreslog Herr Grefwen och Landtmarskalken, at detta ärende mätte remitteras til Banko-Utskottet, at skyndesamt deröfwer med sitt utlätande inkomma. Herr Reuter k selm, Larl heinställde, oM^ i händelse af inträffande brist för Kronan, innan Banko Utskottet hunne med sitt yttrande inkomma, Utskottet ej borde äläggas, at emedlertid läta den hwarje mecka manliga utbetalningen fortfara. Herr Landtmarffalken ansag den tjenligaste utmägen mara, at förelägga Utskottet nägon wisi tid til sitt Betänkandes aflämnande, hälst det more kändt, at af de redan beslutne utbetalningar ännu nägot äterstode, som ej förr än Lil den 5 eller 6 Augusti skulle wara erlagdt. Herr Oriyenvalllt, Lric begärde, at beträffande hmad widare kunde bewiljas, sä mäl utbetalningen i mockan, som hela summans belopp mätte bestämmas. Friherre ^.llelsverll, klric 6ör-tn erinrade, at Banko Utffottet forst borde sig utlåta, innan Ridderskapet och Adeln öfwer mälet fattade sitt beslut.
Lånerörelse skulle kunna göra Banken till Långifvare på Jern och Spannemål, hvarigenom under ett krig, då export af dessa effecter ej vore möjlig, de försträckte lånecapitalerne möjeligen skulle kunna uppstiga till hälften af den utelöpande Sedelstocken, och sålunda äfven hända, att, då Sedlarne Banken till valutas utbekommande, Banken ej hade annat än jern och spannmål att lemna. När Banken är ålagd skyldighet, att obegränsadt bevilja lån, skall den ej kunna uppfylla sin skyldighet att genast infria Bancosedlarne. Man talar om Bankens privilegier, men dessa måtte icke kunna innefatta skyldighet att utlåna mera, än tillgångarne tillåta. Jag anhåller om proposition till bifall å det af Herr Hegardt föreslagne tillägg. Herr Lefrén: Jag anser de grunder Herr Hegardt anfört vara ganska riktiga. Jag tror, att ett för långt utsträckande af Lån leder till en sådan oreda, att man ej kan gå fram ett steg, förutan en reservfond, sådan Utskotten föreslagit. När dertill kommer faran af belånta effecter under krigstid, då afsättningen är hämmad, så tror jag Ständerna böra söka något medel till Ban - Den ai October e. ra. 22:! Bankens betryggande. Jag tillstyrker likväl bifall å den förevarande punkten, under gillande af Herr Hegardts grundsattser. Herr Rosenblad: Herr Lefren, med hvilken jag finner mig vid delta tillfälle dela tänkesätt, liar utvecklat orsaken, hvarföre Utskotten kunnat gå den allmänna farhågan till mötes. Hvad angår det af Herrarne Hegardt och Ribbing föreslagne tillägg, afstyrker jag detsamma derföre, att de öfrige Stånden redan bifallit punkten, och alt något tillägg dertill sålunda vore för Ridderskapet och Adeln utan ändamål. Herr Ribbing’. Den siste Talaren tyckes medge riktigheten af Herr Hegardts framställning, men instämmer med Herr Lefren deruti, att en reservfond vore tillräcklig till Bankens betryggande.
* Lär dig förstå naturens röst, Som talar mäktigt i ditt bröst För alla dem, som lidaLen talar hjärtats språk för dem, Le sjuka små i nödens hem, Som efter hjälp förbida. Ett konstnärspar. Förlofning har tillkännagifvits mellan den rikt begåfvade unga skådespelerskan fröken Lotten Seelig o c h den talangfulle genremålaren hr Robert Lundberg. Le bedja dessa arma små, Att Iduns läsarinnor må En ringa skärf dem gifva. För hvarje gåfva väcks ett hopp, Att vissna plantan skall slå knopp Samt frisk och frodig blifva. Hufvudstadens gäster. Med. d:r Mary E. Demings, lärarinna i Physical culture vid Womens college i Filadelfia, vistas för närvarande i hufvudstaden för att studera den pedagogiska och medicinska gymnastiken och i öfrigt göra sig förtrogen med den moderna skolgymnastiken i Skandinavien. Miss Demings har förut studerat skolgymnastik hos frih. Nils Posse i Boston. En fransk skriftställarinna, m:me Apparuti, som redigerar den stora och ansedda parisiska damtidningen » Conseiller des dames et des demoiselles », uppehåller sig ock för närvarande på genomresa i Stockholm. Le vårens förstlingar som nu Så härligt blomma, visa ju, Hvad solens värme mäktar. Lör nödens barn är solens sken Ett hälsobad, är skogsluft ren Lifgifvande som nektar. I ädla kvinnor i vårt land, O räcken då en hjälpsam hand Åt dessa små, som lida. Till eder står nu deras hopp, Att under detta sommarlopp De kunna hjälp förbida. n * Ulla. I Amerika afliden landsmaninna. Från Everett, Mass. ingår underättelsen, att fru Klara Hallbäck, född Meyer, artisten Hallbecks älskvärda maka, aflidit efter endast 9 dagars sjukdom, 47 år gammal. Den aflidna, som var född i Stockholm, där hon efterlämnar syskon, släktingar och många vänner, sörjes närmast af make, den grå- nade, blide artisten C. S. Hallbeck, o c h en fosterdotter Hanna, gift med arkitekten Otto Helrich i Everett.