Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag befarar att om förslaget skulle antagas, så kunde det inträffa att den handtverkare, som blefve anmodad att gifva intyg om mästare-profvcts förfärdigande kunde undandraga sig delta om icke den sökande ville förfärdiga arbetet på hans egen verkstad och detta med skäl, hvilket imedlertid skulle leda till ökade kostnader och olägenheter för den sökande, och då jag icke inser något behof deraf enär här icke är fråga om att bedöma huruvida en sak är väl arbetad eller icke, utan endast om den är af sökanden förfärdigad, och hvarom hvilken trovärdig person som heldst bör ega vitsord, så anhåller jag vördsamt om afslag å hvad Utsk. tillstyrkt. Då nu H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, först hemställde om R. o. Ad. bifölle Utsk:s ifrågavar. tillstyrkande, besvarades denna propos. med starka nej jemte några ja, hvarefter propos. till afslag å samma tillstyrkande framstäldes och besvarades med ja. Sedermera förekom och bifölls Utsk:s afslyrkande yttrande, rörande väckt förslag alt af de 5 rättskaffens män, hvilka ega bedöma mästare-profs giltighet, minst 2 skola vara mästare i det handtverk, hvari mästerskap sökes. § 26. Utsk:s yttranden biföllos. § 28. Härvid förekom först och bifölls Utsk:s hemställan, att de gjorde framställningarne om nedsättning af det uti denna § bestämda vite och om föreskrifts meddelande rör:de samma vites omförmälande i tillslånds-resolutionerne å handtverksoch fabriks-rättighet må lemnäs utan afseende. Beträffande sedermera Utsk:s förslag om den uti ifrågavar. § omförmälde afgifts förhöjning, yttrade: Frih. von Stedingk: Jag nödgas äfven anhålla om propos. på afslag å ifrågavar. §. Förhållandet med motiveringen är något besynnerlig.
Afläggande af prof för erhållande af ledig fölkskole-lärare-befattning, angående: B. VIII. 91, 166, 225, A. 226. Aflöning, Biskoparnes, angående grunderna för en reglering deraf: B. XI. 68, 120, A. 121, B. 347, 369, A. 369. — Presterskapets, angående grunderna för en förändring i sättet för utgörande af-: I. 233, 316, R. 326; B. V. 58, 238, 242, A. 250, 258, 259, 264, 266, 273, 275, 276; U. IX. 148, 178, 364, A. 365, 366; E. X. 247. — —, rörande sättet för dess utgörande samt de för presterskapet gällande befordringslagar; motion af Grefve Cari Ludvig af Ugglas: se Motioner. Aflöningen för den hos Riks-Stånden och Utskotten anställda betjening angående förskott derå: B. II. 333, 377, A. 378. , angående slutliga bestämmandet deraf: B. VI. 381, 519, A. 520. — för Riksgälds-Kontorets embetsoch tjenstemanna-pereona! samt vaktbetjening, angående: B. XI. 219, 254, A. 254. Afrättsplatsen, angående befrielse för sockneprester från skyldighet att åtfölja dödsfångar till-: B. VI. 36, 429, A. 429; E. VII. 226. Afskaffande af Apotheks-Privilegierna samt nedsättning af Medicinal-Taxan, angående: B. X. 63, 158, 209, A. 209. — af prygelstraffet, angående; motion af Grefve Carl August Adlersparre: Se Motioner.
För öfrigt har, under den fortsatta granskningen, någon anmärkning icke förekommit vid i832 års Hufvudbok, som befunnits både redig och ordentlig; dock har, i afseende på sjelfva grunderne för bokföringen, blifvit anmärkt: 1:0 att den lill Riksgälds-Contoret levererade lösen för Ekeskog blifvit behandlad såsom en Contorets enskilda inkomst, och icke, såsom vederbort, uti räkenskaperne balancerad under depositionstitel, såsom Riksgälds-Contorets skuld; och hvilket, efter hvad Utskottet erfarit, härrört "derifrån, att Fullmägtige icke undfått del af Rikets Ständers fattade Beslut, enligt hvilket ifrågavarande medel skulle uti Riksgälds-ContoreU; uppå serskild Räkning upptagas och afsältas, för att sammanlagde utgöra tillgång för bestridande af de med Ekplanteringshagars anläggning och framlida underhållande förenade kostnader (R. St:s underdåniga skrifvelse N:o 128); 2:0 alt den summa af 3o,ooo Rdr, som, enligt 5a §. i Reglementet för Riksgälds-Contoret, blifvit beviljad Södertelje Canal-Bolag, under vilkor, alt den skulle afsättas såsom fond för Canalens underhåll och förblifva i Riksgälds-Contoret innestående emot ränta af 5 för hundra, icke itr vorden upptagen under Depositionstitel, såsom capital, utan blott «n Räkning öppnad uti Hufvudboken, der räntan upptages och, i stället för capitalet, en anteckning, som hänvisar till innehållet af förenämnde 5a §. 4 Stats-Ulskoltets Utlåtande N.-o 118. Och skall Utskottet lemna Fullmägtige del af dessa vid bokföringen anmärkte omständigheter, pä det nödige rättelser uti innevarande års Räkenskaper må varda iakttagne.
Hr Bergenstråle, C. G 20 „ „ ig2Ö. Ehrengranat, fullm. Hr Blomstedt, Christ. Jac 20 „ „ 1947. „ Odencrantz, Gust 20 „ „ 1992. „ Lagerstråle, Gust. Rudolph ... 20 , „ 2161. „ af Zellen, Nils Wilh 20 „ „ 22x9. „ Rothoff, Birger Fredr 20 „ „ 2220. „ af Ekenstam, Isr 20 „ „ 2262. „ Hegardt, Christ. Bernh 20 , „ 2287. „ af Role'n, Joh. Sam 20 , Suppleanter: N:o 1372. Hr Silfverstråle, Gust .20 röster, „ 945. Pfeiff, fullm. Hr Ulfsparre, Carl Gust 20 „ „ 780. „ Klingenstjerna, fullm. Frih. Stjernstedt, Lai's 20 „ „ i83 Frih. von Albedyhl, Carl Gust. ... 20 , „ 2002. Hr Hisinger, Wilh 20 , „ 263. „ Planting Gyllenbåga, fullm. Ilr Kuylenstjerna, Elik Magn. 20 „ „ 2ig5. „ Edelstam, Fabian 20 „ „ 2i34. jj Printzskjöld, fullm. Gr. Mörner, Carl Göran ig „ 36i. Frih. Edelcreutz, Peter Georg ... 1 „ „ 1 o. Hr Soop, fullm. Hr Reenstjerna, Abrah. t „ H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. £ till 8 på aftonen. In (idem protocolli, F. O. Silfverstolpe. Mandagen den 6 April 1835. Plenum kl. 10 f. m. Justerades 6 prot.utdr. för d. 2 dennes. Upplåstes till justering och .godkändes elt från ExpedLUtsk. under N:o 3i6 inkommet Vförslag till R. St:s und. skrifvelse lill K.
Föredrogs Lag-UtskottetS Memorial af den 25 Junii rörande Herr Commerce-Nädet Lante8lon8 motion, daruti! han förmenar sig anse förfalskning bade 62 Den 3 Julli. bäve lill sin äsyftning och »verkning astid lika lastbarl och följakteligcn lika straffbart brot», om del fler med ett annat flags mynt, publik Casias, Di. scouts eller annat »verks eiler privat persons förskrifning, assignation »ned mera; hwarföre Herr Commerce Rädet af desie och i öfrigt anförde stal lirkat, att dödsstraff »nätts stadgas för all förfalskning af publikt »verks eller » rival persons mg isne förbindelse, asstgnation, eller annan för penmnge »varde fwarande handling, hivartilt Utfloiket pä anförde flat ej funnit anledning tillstyrka bifall» Lades pä bardet. Uplästes ekt ifrän Lag°Utfkottek inkommit Memorial af den 2g Iunii, i anledning af Kongl. Majtts Radiga proposition till Riksens Ständer angående straff för Swenfle Undersaker, hwilka utan Konungens tillständ sök» eller antaga tjenst hos främmande herrskap; och har Ukflotkek tillstyrkt bifall af hwad Kongl. Majus ofwanberörde Nädiga proposition i hela sin widd innehäller. Lades pä bordet.
Spindeln spann sina trådar mellan dessa bekväma fästen från gren till gren; myran fann här byggnadsämnen för stacken; guldflugan, nyss krupen ur puppan, pröfvade sina första florslika vingar; ollonborren kröp öfver stammen och gjorde misslyckade försök att flyga. Allt lefde och gladdes åt lifvet, allt utom denna härjade unga skog, som stupat för yxan och skulle gifva sin märg åt sädeskornet. Det var tidigt på morgonen i början af Juni så tidigt, att skyn i nordost ännu var fållad med guld två år efter herr Åke Totts gästabud för grefve Brahe på Lavila. Sveden tillhörde Kaskas torp. Två magra kor och en kviga afbetade här och där på höjdsluttningen några tarfliga grässtrån. Fyra får, begåfvade med ett bättre födgeni, företogo vågsamma språng på skogens slagfält och funno mellan stammarna orörda grästufvor. En flicka om tretton eller fjorton år satt på berget ofvanför sveden, vallande hjorden. Hennes morgontoilett var så enkel och fattig, som den ju kunde vara: ett groft linne, en snäf kjol. Inga skor, ingen duk. Ovårdadt långt svart hår, solbrynta kinder, bara armar och fötter, så bruna som de mattor, hvilka Dordej i sina välmaktsdagar färgat med stenmossa. Det var Hagar, som icke blifvit den rike Lydik Larssons fosterdotter. Hvad skulle Dordej, fostermodern, hafva råd att kläda Hagar i tyskull! Hon hade nu åtta egna slitvargar, och tiderna blefvo allt sämre. Missväxt och foderbrist kommo att öka krigets utpressningar. Tredje och fjärde kon hade gått i mät åt fogden. Blacken stampade, gammal och utsliten, ensam i stallet. Trosshästen, som ficks i utbyte mot Pilen, befanns redan följande året värdig en klubba. Liksom herr Åke, begynte Thomas känna fältlifvets efterdyningar. Lyckligt, att de två äldsta barnen, Tommu och Sigfrida, nu voro föräldrarnas högra och vänstra arm, ty på Hagar var ej mycket att räkna mer; hon hade sin värld för sig. Hon satt på berget och läste. Hvad läste hon?
Sig äfven, att Rikets Ständer skola erkänna de skäl, som föranleda Kongl. Maj:t att önska en förmildring i Lagens stadgande uti 5 Cap. 1 §. Missgernings-Balken; och är det i sådan öfvertygelse, som Kongl. Maj:t anser Sig, af Konungslig pligt, böra åter fästa Rikets Ständers uppmärksamhet på vigten af hvad här förut blifvit anförd t; hvarföre Kongl. Maj:t, efter att i ämnet hafva hört Dess Högsta Domstol och Stats-Råd, förnyar sin Proposition och föreslår Rikets Ständer, att i Grundlagsenlig ordning antaga följande redaclion af 1 §. uti 5 Capitlet Missgernings-Balken: ”Hvar som lasteliga talar eller skrifver något emot Konungen, Drottningen, eller Den, som lill Efterträdare på thronen förklarad är, straffes ”med fängelse å fästning från två till tio år, med eller utan förlust af äran, ”allt efter brottet och omständigheterna dervid.” De uti Siats-Rådet och hos Högsta Domstolen i frågan hällne Prolocoll finnas härhos bilagde; förblifvande Kongl. Maj:t Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. CARL JOHAN. it. Martin. Kongl. Maj.ts Nach Proposition N:o 65. Note ur Protocollet öfver Justitia;-Ärenden, hållet uti Kongl. Maj:ts Mogsta Domstol Tisdagen den 16 September 1834. Närvarande: Justitia Stats-Ministern, Hans Excellence Herr Grefve Rosenblad. Justitise-Råden: Themptander j Grefve Hårdj Bredberg , von Lindecreutz, Nybloms , Engelhart. Enligt Protocollet för elen 5 innevarande månad hade emellan Högsta Domstolens Ledamöter circulerat det till dess Utlåtande från Kongl. Maj:t remitterade förslag till ändring af 5 Cap. i §.
ProtocollsUtdrag remitteras till BevillningsUtskottet: tillstyrker jag denna åtgärd. Eljest, om Ridderskapet och Adeln behandlade frågan på ett sätt, och de öfriga Stånden, på hvar sitt, skulle det förvålla svårighet att sammanjemka meningarne, eller åtminstone ett jemkningsbetänkande. Bättre synes mig derföre vara, att låta ProtocollsUtdraget genast i vanlig ordning afgå till BevillningsUtskottet, utan att något beslut af Ståndet på förhand fattas. Hvad sjelfva saken beträffar, har jag icke fått någon anledning att ändra min förut yttrade öfvertygelse, att BevillningsUtskottet icke kunnat, med iakttagande af gällande Författningar, uu - Den 22 Januarii f. ro. S9 derställa Städernes Tolag omröstning i förstärkt Statsutskott; utan bade Utskottet bordt föreslå alternativ Tull på de ifrågavarande artiklarne, då Tulltaxan passat, antingen Tolagen blifvit Uibehållen eller borttagen, och måhända varder Utskottet slutligen nödsakadi att vidtaga denna utväg. Emedlertid tillstyrker jag, i alla fall, att ProtocollsUtdraget remitteras till BevillaingsUtskottet. Uppå derefter af Hans Excellence Herr Grefven ochLandtMarskalken framstäld proposition, beslöt Ridderskapet och Adeln öfverlemna ifrågavarande ProtocollsUtdrag till BevillningsUtskollet, som borde med Utlåtande deröfver tili RiksStånden inkomma. Företogs rill pröfning BevillningsLagsamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens den 22 sistlidne December under N:o 3o afgifne, och deri r3 derpåföljde Januarii e. m. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens under N:o r8 förut meddeldte Betänkande, angående väckte motioner, i afseende på Kongl. Maj:ts Nådiga Förordning emot oloflig införsel eller utförsel af varor, af den 23 Junii 1825.
Om denne högt aktade rektor och lärare yttrar sig Järta i det andra brefvet till Reuterholm på ett sådant sätt, som måste verka i hög grad retsamt på denne hat-och hämdfulle man och som kunnat för Brandberg blifva väsentligen menligt, om han under förmyndare-regeringen haft något att söka i befordringsväg. En af Järtas minnestecknares herr A. W. StaafF har uppgifvit hvad som om denne Brandberg förekommer i de biografiska anteckningar, som Järta gjort på sin ålderdom, - och med hvilka förmodligen menas desamma Skogman omnämnt, hvilka slutade med 1791. Vi upptaga här paralelt Järtas omdömen om sin lärare fem år efter afslutad skolgång och dem han fällde om honom i de biografiska anteckningar han efterlemnat. Järtas omdömen om rektor Brandberg. Pä ålderdomen. (Enligt A. W. Staaff. I några, under sina sista lefnadsår skrifna, sjelf biografiska anteckningar öfver sin ungdom berömmer han (Jär En rektor vid skolan här och vid sista riksdag af Nordin tillsatt notarie i pre-steståndet, Brandberg, har hittills varit nyttjad somskrikare. Han har förpassat alla adelsmän till helvetet, uppfunnit här i orten en stor liga af konungamördare, bestående af expeditionssekreteraren Halldin, häradshöfding Fallsten m. fl. Nu säges det, att han alldeles tystnat. Han anses, äfven af entusiasterna, för en narr. Småborgare och bergsmän hafva mycket lyssnat till dessa diskurser, men hafva slutligen. äfven ledsnat vid skriket. Denne rektor, samt en eller annan borgare, äro de ende, för hvilka - landshöfdingen haft något förtroende. ta) ibland sina lärare, utom den förstnämnde (Baggstedt) i synnerhet rektor J. E. Brandberg. Såsom prof på dennes stränga och fördomsfria rättvisa anför han, huru som det för honom, baron, son af ortens kommenderande general, fosterson till dess landshöfding, och som i de lägre klasserna varit primus, oaktadt flit och ansträngningar, icke kunde lyckas att i qvarta erhålla samma hedersrum framför sonen af en grufdreng, hvars öfver-lägsenhet han ock erkänner.
Utskottets yttrande, angående val af ordförande vid markegångssättuingarna, bifölls. 42/dra. punkten Utskottets tillstyrkande i denna punkt, angående förändring i jordeboks-väsendet, af slogs j enär yttranden af vederbörande embets-verk ansågos nödiga till ledning för omdömet öfver kommitterades förslag i detta hänseende, men sådana icke blifvit Rikets Ständer meddelade. 43:dje och 44^de punkterna tor folio i följe af beslutet vid punkten. 45:te och 46:te punkterna lades till handlingarna. 4y:de punkten, angående den s. k. bågskatten i Herjeådalen, af slogs i sammanhang med föregående beslut. 48:de punkten. Utskottets förslag, alt akademiernes tjenstemäns, regements-skrifvares och bergs-fogdarnas befattningar med uppbörd och debitering skulle upphöra, af slogs. 49:de—5?.alra punkterna lades till handlingarna. Utskottets hemställan i denna punkt i fråga om införande af qvittans-blanketter bifölls. 54:de punkten, angående arne uppbörds-stämmor å landet; 55:te punkten, angående förändrad tid för uppbörden i städerna; 692 Prot.-utdrag den 9 September 1848. Samt i sammanhang härmed 56:te punkten blefvo af Ståndet afslagne. 57.de efterlysning af personer, som häfta för ohetalta krono-utskylder, afslogs. 58/de punkten, angående redogörelsen för krono-uppbörden, samt 5g:de punkten, om preskription för skatt-skyldiges och redogörares ansvarighet, afslogos med åberopande af Ståndets beslut vid föregående 42 punkt.
Bil, bilt, D Tillalen ifrån den 1 November till den 15 December. Tillåten ifrån den 15 October till och med deri 31 December. Tillåten lill den 30 April 1815. Tilläten till Maj månads slut. Tillåten ifrån den 1 Oktober tili årets slut. Bevillningsofgifler; på landet, af pannerymd, hemmansvärde och förbrukning i städerna: al pannerymd, personal och förbrukning. Elter hemmansvärdet: 24 sk. för hvarje 1,000 R:dr värde, dock affdrig under 12 sk Efter personalen i stad; 2 R:dr 24 sk. lör 80 mantalsskrifne personer. Efter förbrukningen: så val på landet sorn i stad, 12 sk. för hvarje mantalsskrifven mm.n» sora oj afsagt sig bruk af bränvin. mansperson Minuteringsafgift för krogar i 4 klasser: 5, 10, 15 och 20 R:dr. Upbörden af ponnerymdsafgificn för 1813 inställes. Den, som icke erhållit minulerings-rättigIret, må icke sälja bränvin i mindre qvantum än 2 k:r. r d. 6 September. Kongl, kungörelse om busbehofsbränuingen och de derför bestämda afgifler. d. 20 December. Kongl, kungörelsen om verkställigheten af Kongl, kungörelsen d. 6 September. Tillåten hela året, så framt ej högst vigtiga omständigheter föranleda dess iustäilande. Tillåten hela året, så vida den ej af serdeles vigtiga omständigheter inställes. Intet Pannerymd på landet efter hemmansvärdet i 3 klasser, likasom 1812. 2 pannor fä likaledes begagnas, hvardera af högst 90 kannors rymd. Pannerymd i stad likasom 1812. om bränvin. Pannerymd på landet efter hemmansvärdet i 3 klasser, lika med 1812 ecb 1815; i stad efter värdet af dess jordlotter, likasom på landet. 1822 års taxeringsvärde tjenar till efterrättelse till nästa riksdag. Högsta pannerymd 90 k:r och 2 sådana pannor maximum.
Då man funnit lämpligt, att åt den executiva magten i flera länder gifva frihet att utan främmande åhörare hålla sina öfverläggningar; så torde denna frihet icke vara utan en väsendtlig nytta äfven för den lagstiftande magten. Jag anser såsom frihet för en magt, vare sig stiftare elier verkställare, att inom sig lugnt fä öfverlägga och besluta, och jag anser såsom ett tvång att i hopens närvaro blifva förbunden dertill. I de länder der offentlighet finnes vid lagstiftande magtens öfverläggningar, finnes ingen justering, och kan icke finnas förenad med verklig frihet af den yttrande känslan. Slutligen måtte denna väckta offentlighet icke så alldeles ensamt angå hvarje Stånd inom sig, utan efter min tanka alla fyra Standen, och sist de derigenom uppkommande kostnader i mechaniskt och materiel! afseende, förmodar jag böra komma att be äknas Staten och icke Representantcrne särskildt. Jag får vördsammast anhålla att detta ytt-J rande må få åtfölja motionens remiss till vederbörligt Utskott, som jag anser blifva ConstitutionsUfskottet, så vida Dagan kan närmas tryckfrihetslagen eller den constitutionella fri, hetens yttrande rätt. Mil, till Rid, o. Ad, Pr, i Afd, S 66 Den 27 Januarii. Friherre Nauckhofft Otto: 1 anledning af Friherre Åkerhjelms Me* morial om tillträde för Allmänheten att öfvervara Ridderskapets och Adelns Plena, får jag vördsamt anföra; Utaf RiddarhusDirectiönens upplästa berättelse inhämtas ’’att det finnes 1296 lefvande Ätter,” hvilka hafva rätt att representeras på detta rum. Jag medgifver sannolikheten af flere Hufvudmäo6 uteblifvande; men allas inställande måste dock alltid anses ligga inom möjlighetens gräns; och då således 1296 plåtser alltid skola hållas i beredskap, synes mig icke vidare något rum blifva disponibelt så länge salen är i det skick den nu befinnes.
Oagtadt Friherren, såsom jag förut »4 Den 3 J u I i i. nämnt, medgifvit, att en landsplåga (antingen krig eller missväxt) vore tillräcklig för inställande af Bränvinsbränningen, infaller han likväl esomoftast dermed, att krig i förening med missväxt endast bordt verka derhän, emedan förra Ständer så i underdånighet önskat. Jag frågar: månne tillståndet krig varit just så lämpligt att i önskningsväg framställa såsom vilkor för hjelpen emot en annan landsplåga, som utan krig kan påkomma? När krig inträffar, om det skulle föras inom våra landamären, blefve, äfven med den ymnigaste skörd hos oss, troligen ändå alltid brist och hungersnöd; ty egna och främmande härar skola snart medtaga den sista kakan och förstöra skördarne. Det är blott under fridens lugn, mine Herrar, vi kunna tänka på våra ekonomiska fördelar, samt genom önskningar och bidrag söka förbättra den allmänna ställningen. Under vapnens huller, tystna lagarne, och sorn erfarenheten visat, att Congresser icke mera kunna styra armeerna till segren, inträder den dictatoriska magten vid dessa tillfällen, då hvarje härförare vanligtvis hushållar med landets kornbodar efter behag. Man höjer under ett sådant tillstånd förgäfves — ja, till och med någon gång icke ostraffad rösten, äfven emot det största våldförande af egande rätten, och man får icke då processa, hvarken med egna eller främmande härar, i fall de förvandla sädesfälten till slagfält, Den 3 Ju lii. eller den i friden trotsige magnatens palats till sjukhus och till casserner. Det var således, i min tanka, öfverflödigt att frambära till Thronell en önskan, huru med det ekonomiska bör förhållas i krig, hvarföre också ingen tänkare lärer förundra sig, om derå intet afseende kunnat göras.
G e n o m en helt naturlig tankeförbindelse erinrar jag mig en af de medborgarinnor, s o m tjä- nade hos en af mina vänner. Det var en hjärtans snäll flicka, m y c k e t upptagen af sina beundrare, hvilka v o r o trognare än hon, samt af sömmerskornas modejournaler, ty hon var en modern flicka och följde m e d sin tid, som vår ungdom brukar, o c h k o m därför också — som mången gör väl det — stundom i konflikt m e d sina åtagna plikter o c h göromål. En dag sade Jion öppet och trohjärtadt: » Snälla frun, det är mig alldeles omöjligt att damtorka bordfötler o c h stolben, ty då bryter jag alla stålfjädrarna i mitt snörlif, och snörlif måste jag ha för att se ut som bättre folk. » Sådant skulle ju kunna blifva ett hinder äfven för andra unga damer, eller hur? Ave. Teater och musik. Arena-teatern. Vår nyaste teaters första nyhet — sagospelet » Den sköna Mehisina » — upprullar nu från den nya månadens första dag för h varje kväll sina lysande fanor för en talrik och tacksam publik. Förväntningarna på premieren voro icke de minsta — ryktet hade på förhand haft lofvande ting att förtälja o m den glans, s o m skulle utvecklas i det stora féeriet. Erkännas må o c k villigt, att för ögats v i d k o m m a n d e knappast något återstår att önska inför den sceniska dräkt, i hvilken den sköna källnymfen här presenterar sig. D e från Tyskland införskrifna dekorationerna äro allt igenom charmanta och falla af stämning — några af tablåerna, såsom M e l u s i n a s grotta », » Vid skogsbrunnen », » Den förtrollade trädgården », » f vågdrottningens rike », kanske det smakfullaste, s o m modern dekorationsmålarkonst hittills här utvecklat. Äfven dräkterna voro af lysande effekt, o c h de inlagda balettenia, som på premieren gingo en smula ovant och trögt, vinna helt visst snart nog i afrundning o c h liffullhet.
Frågan om fri Communication emellan tvänne inrikes Provincer är dessutom så enkel och utredd, att den'minsta tvekan icke lärer uppstå om det beslut, som bör fattas — Man säger att Skogarne i Blekingen äro redan uthuggne, att om utförsel till andra Orter tillätes , Skogs-Producter blifva dyrare och med tiden kunna saknas för denna Province — Efter den localkann^dom jag äger om Skogarne i Blekinge, är förhållandet, att på 2 å 3 mils afstånd ifrån Kusterne, äga Skogarne sä ringa värde, att de just al denna orsak blifvit minskade genom Svedjande, det mäst förstörande af allt satt, att hushålla med Skog och denna behandling fortfar ännu — Om en bättre hushållning , som blir en följd af Skogens högre värde infördes, blefve Blekingska Skogarne tillräcklige både för Ortens behof och att utföra betydligt deraf tili Skåne — Man kan väl dess - Den 4 April. utom knappt tänka sig en orimligare Författning än, att r.ne angränsande Provincer i .samma Rike, som sinsemellan hafva Sjö-Communication icke få obehindrat tillföra hvarannan sina Producter , som de Ömsesidigt behöfva; ty Blekingen har vanligen behof af Spannmål från Skåne likasom denna Province af Skogs effecter ifrån Blekingen; äfven 0111 dessa Provincer icke tillhörde samma Rikt*, vore forbudet ej skadeligt för Blekinge. Blott Landvågen och äfven ifrån en enda Hamn i Blekingen kunna nu Skogs-Producter till Skåne utföras. Det är såsom en värd Ledamot yttrat sig i en af de mäst uppenbara motsägelser, att hindra en naturlig Communication emellan vissa Provincer, under det att man pä Nationens bekostnad, tillställer en artificiel emellan andra.