Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
J a g har under min resa besökt staderna N a h ö, Lund, Helsingborg, Wexiö, Karlshamn, Ronneby, Kristianstad och Kö- penhamn samt Wirestads, Nöbbeleds, Linneryds, Södra Sandsjö, Tingsås och Urshults socknar i Kronobergs lan, Eringsboda socken i Blekinge 1611, samt Hjerstis sovken i Kristianstads lan. Dessutom har jag genom pestorseinbcteua inliaintat underrättelser fr&amp;n Olj ehults socken i Ulekinge, fran SIarkaryds socken i Kronobergs län samt från Enislinge socken i Skhne. nNar Vår Herre skapade Sm %land och höll på att dei. plantera och sal, kom Skam och ville vara med om arbetet; men Skam hade bara stenar i sin saskäppa. Han skdde och sådde öfver hela södra Småland, och nar han kom öfver Blekinge gräns, så gick botten w s&amp;skiippam3 Denna lilla saga beriittacles för mig en afton i en af s ö d ~ r, Smålands prestgårdar, der jag för tilifiillet uppcPiö11 mig som gäst. Och i sanning, det bör icke förviina någon att folkhumorn diktat en sådan saga, ty naturen ar här bhde fattig och karg, och vid en resa genom dessa trakter måste m m ställa till sig sjalf den frågan: Hvaraf lefver befolkningen? Man måste beundra den outsägliga, flit och möda, som nedlagts för att vinna hvarje fotsbredd jord. De sm&amp; oregelbundna iikerlapparna omgifvas af stenmurar s&amp; höga och breda, a t t de gifva skugga å t nihtan hela den lilla hkern, som oaktadt allt arbete är öfvershllad med småsten. Ibland sticka stora. stenar eller klipphällar med en eller par famnars mellanrum upp ur den odlade marken och försvara natiirligtvis allt arbete. Den jord som vinnes sages dock vara ganska god. A andra trakter ar marken vattensjuk och bar endast lågviixta triid, spiriga och magra, samt mjölonris eller i bästa fall lingonris, 3 - Stora skogar finnas ju ock, men dåliga kommunikationer försvåra en inkomstbringande skogsafverkning.
Denna åter innefattar icke något sådant vilkor, som det af Utsk. uppgifna och af R. o. Ad. afslagna, och deija kan altså icke vidare komma i fråga. Jag beklagar högligen, att prot.utdr. vid justeringen undföll min uppmärksamhet; men sedan det blifvit godkändt, sådant det är, finnes numera icke någon hjelp. Hr von Hartmansdorff: Jag anhåller om framställning till godkännande af den föreslagna voter:spropos:n, som är en särskild sak. I fall Hr Gr. o. Landtm, derefter finner för godt att meddela propos. uti den nu väckta frågan, skall jag då begära ordet, för alt deröfver yttra mig. Gr. Frölich: Jag instämmer med Ilr v. Hartmansdorff, Den q6 November f. m. i följd af den grundsats, jag antagit, att man icke för formens skull bör eftergifva meningen. Då ett misstag om 11. o. Ad:s mening verk!, influtit i prot.utdr., måste det vara Ståndets rätt att rätta sådant, och icke genom någon förklaring, utan genom en verklig handling, d. v. s. genomett nu fattande beslut. H. Ex. Hr. Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade godkänna den uti 8:de punkten föreslagna vot.- proposm. Ropades ja. Hr von Hartmansdorff: Frih. Cederströms yttrande, att R. o. Ad:s afslagtill Utsk:s hemställan skulle hindra Ståndet från det beslut jag yrkat, lärer väl icke kunna godkännas. R. o. Ad. beslöt att bevilja, hvad K. M. för Carlstens fästning begärt. Enär Ståndets mening följaktligen var, att Carlsten borde befästas, måste det ock varit med denna mening öfverensstämmande, att, äfven i händelse det för ändamålet erforderliga anslag icke af Ständerna beviljades, arbetet dock måtte, om möjligt, fortgå medelst besparingar af anslag till mindre angelägna behof. Jag anhåller altså om propos. till utrönande, huruvida icke sådant instämmer med R. o. Ad:s beslut. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, uppläste Hr v.
Han såg sig omkring i denna lysande samling, och med större fägnad än eljes kände han, att han var en mäktig man, och att alla afundades honom och att han afundades ingen. Han såg på sin charmanta hustru, och han tänkte på sina barn, synnerligast på John, som en gång skulle ärfva allt det han nu besatt. John Hall skuggade med handen öfver ögonen, som om han suttit i kyrkan. Musiken, som är så tjänlig alt skärpa och upphöja tankekraften, bemäktigade sig hans varelse. Och John Hall vaknade först ur sina tankar, när instrumenten tystnade, och förhänget gick upp för det skakande dramat l’Honnête Criminel. Följde så Celinde, där Anna Margaretha Alströmer hade hufvudrollen. Marguerite Alströmer var endast nio år, men hon hade en medfödd böjelse för teatern och iakttog vid alla tillfällen sin personage på det nogaste och röjde så mycken smak och finesse, att de största kännare ej kunde upphöra att beundra henne. Applåder och bravorop ljödo oupphörligen. Ju längre pjesen fortskred, desto mer rördes åhörarnes hjärtan. Då förhänget fälldes, stodo damernas ögon fulla af tårar, och flera af herrarne putsade högljudt sina näsor, till den grad hade Marguerite Alströmers ömma och oskuldsfulla spel förtjusat och rört dem alla. Och nu skulle aftonens hjältinna bekransas af det Hallska husets unge son och arfvinge. Familjerna Alströmer och Hall stodo nämligen i spetsen för sällskapsspektaklen i Götheborg, och när nu John Hall byggt teatern och tre unga fröknar Alströmer uppträdde på den, var det naturligt, att äran skulle delas. Det var fru Christinas påfund, hon var till alla delar klok och diplomatisk, när ej humöret eller behagsjukan spelade henne något spratt. Herr Hall hade gillat förslaget, dels af det skäl att Marguerite Alströmer var den högt ansedde patrioten, directeuren och commendeuren Niclas Sahlgrens enda barnbarn, dels och förnämligast därför att den älskade sonen därvidlag skulle få spela en roll. Unge Johns uppträdande som kärleksgud skulle utgöra aftonens stora glanspunkt. Nu satt John Hall och väntade på denna.
Hvad den sednare omständigheten beträffar, sä och till ytterligare styrka derför, att erinringen verkligen förtjenar afseende, får jag för min del förklara, att jag, i egenskap af ledamot i Ridd.direct., mången gang haft anledning att roed belåtenhet emotse följderna af verkställigheten utaf det beslut, som man nu vill upphäfva. Jag kan sålunda omöjligen biträda ett dylikt försök. Då R. o. Ad. dessutom numera ökat Ridd.secret.lönen, är den verkligen af den betydlighet, att deri hederligt kan föda sin man, så med som utan familj. Jag tillstyrker altså bifall till första punkten, i fall, såsom jag ansåge lämpligast, betänk, sönderdelades till föremål för 2tne särskilda beslut, och i hvilken händelse jag då önskade afslag å den sednare, emedan jag tror, att R. o. Ad. genom bifall till den väckta motionen hade lemnat en opinionsyttring i afseende å den ifråga var. personen, som jag tror fullkomligt öfverensstämmer med Ståndets tänkesätt om honom. Gr. Gyldenstolpe, Anton Gabi-.: Jag kan icke finna någon prisvärd conseqvens uti att vidblifva ett olämpligt beslut. Det är bättre att rätta än vidblifva misstag. För min del voterade jag emot, då beslutet vid sista riksdagen fattades. blufvudsaken lärer vara att få utrönt, huruvida Ridd.- secret. tjensten kan behörigen skötas tillika med en annan tjenst på stat. Då man äger det correctiv att afsätta secret., i fall han icke rätt sköter sin tjenst, måste något större i detta afseende icke erfordras. Vill secret. öfverhopa sig med så mycket arbete, att han derför måste försumma Riddarhusets göromål, kan han göra det, utan att derföre åtaga sig någon tjenst å stat. Man bar väl talat om beroende &c., men dervid bar dock icke någon bestämdt velat fästa sig; deremot har man sagt, att rättigheten att innehafva tjenst på stat skulle komma att förorsaka täta ombyten af secret. Jag tror tvärtom, att, om secret. icke får hafva någon tjenst
2ld r a V o teringen. Den, som bifaller BevillningsUtskottets förslag, att Inoch UtförselTullen å nedannämnde Sädesslag må åtminstone till nästa Riksdag bestämmas efter följande Tariff, nemi.: Utf.TuIl Rd. sk. r. — 3. 6. 8. i D:0 Råg 4 — 3.— 8. i D:o Ärter 4 — 3.— 6. i Dra Korn och Malt 3. 2. 8. 4.. i D:o Hafra - 1. 4- 6. i D:o Vicker 3. 2. 8. röstar Ja. t Betänkan de n, N:o 3g8. 44g Den det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej; kommer att antagas för nedannämnde Sädesslag en till nästa Riksdag oföränderlig sammanslagen Inoch UtförselTull, endast på det sätt föränderlig, att, i samma mohn den ena Tullen ökas, skall den andra minskas eller tvertom, alltefter utsiglerne till en säml’e eller bättre skörd, salunda att den sammanslagne Tullen efter deuna grund fastställes på följande sätt nemligen : För Bohvete R:dr 24. » „ 4- — ;> Ärter „ — , Korn och Malt hvardera „ 3. — „ Hafre „ 2. —. „ Vicker „ 3. — Efter VoteringsSedlarnes öppnande, befunnos 81 Ja och 38 Nej. Och då således Ja. vunnit; är BevillningsUtskottets förslag bifallet, att Inoch UtförselTullen å nedannärnnde Sädesslag må åtminstone till nästa Riksdag bestämmas efter följande Tariff, nemi.: I D:o Räg . 4- ~ — 3. — 8. 1 D:o Ärter • 4- —- 3. — 6. 1 D:o Korn och Malt . 3. — «— 'i. 8 4- i D:o Hafre — 1. 4. 45o Stats-Utskottets Hvilket Förstärkta StatsUtskottet får för R, H, Slär vördsamt anmäla.
Ridderskapet och Ådeln sig förena dm en särskild Deputation, i ändamål, att Särskildta Utskottets Betänkande om den öfverklagade Allmänna Förlägenheten skulle till Hans Majit Konungen i underdånighet öfverlemnas; och •voro Hufvndmomenterna af dén underdåniga framställningen derjemte föreslagna; Efter öfverläggning härom, förklarade Hedervärda Bonde-Stårdet sig éj finna skäl att uti Evad Höglofl. Ridderskapet och Adeln sålunda föreslagit instämma. Ut Supra. jd!. Ei Protocollo V . Olof Werlin. S. D. Af de sistlidne dag på bordet lagda Handlingar, föredrogos åter och biföllos följan-; «Ee Siats-Utskottets Betänkanden: T 1:0 Af de^ i Augusti* angående Herr GrefjY* Gyllenborgs vaekta niotio* om uppgift på Öf - Den 3 Augusti 113 Öfverskotter »ch besparingar Saftit öm redoVis'- ning for Subsidieoch Saltpteters medel; q:o Af Samma dag, öfver den af Hefs Friherre Stael vön Holstein väckta fråga, om redovisning för Stats-medlen i8<>3 och lhötj, Samt om Saltpeter fonden öch étt öfverskott a Tullmedlen; och 3:0 af den 2 Augusti-, i anledning af Kongl. Majits Nådiga Proposition, om föfri Kongl. Farnillens enskllta förmögenhet och Underhåll från Sverige. Ut Strpra. jEx Prötucollo Olof Werlin. tJppläst hos satfiteliga Riks - Stånden d. 3 Augusti. Stortnagtigste Allefnådigste Konuhgt Cjenom Nådig Proposition af den 5 sistlidné April haf Eders Kongl. Majd meddelat Riksens Ständer underrättelse om allmänna Magasinsinrättningens förvaltning öch närvarande belägenhet, äfvensom hVad Jäders Kongl. Majit i Nåder attsett erfordras om Inrättningens verkan och föfemäl skulle ytterligare utvidgas. In? örn Riksens
1 Medel, hvilka uti riks-hufvudboken j endast upptagas j i balanserna. Enligt riks-staten Uppbörd för extra statsregleringen . Utgående balans: Qfverlevereringar Dito af bergseffekter Utlånta medel Utestående krono-uppbörd: Stats-verkets grund - Ingående balans: Fondens behållning vid 1858 års början, bestående af: Kontanta behållningar Inventariers värden Behållning af spanmål och proviant Dito af bergs-effekter Utlånta medel Debet. Utestående krono-uppbörd den 31 December 1857: Resterande den 1 September samma år 373,552: 78. Förskotter Anmärkta poster Proprie-balanser Fordringar: Hos riksgälds-verkets fond: Skulder: Till ordinarie statsreglerings-fonden för: Reservationer å riks-stats-anslagen 8,438,842: 91. Odisponibla uppbörds-medel: Till extra statsreglerings-fonden för: Till riksgälds-verkets fond för: Andel i öfverskotter och besparingar: Afbetalning å ett byggnadslån till brandskadade i staden Gustavia på ön S:t Barthelemy 1,378: 7. 10,487,885: 38. Credit. Utgående balans: Fondens behållning vid 1858 års slut, bestående af: Kontanta behållningar Inventariers värden Behållning af spanmål och proviant Dito af bergs-effekter Utlånta medel Utestående krono-uppbörd den 31 December 1858: Fordringar: Hos riksgälds-verkets fond: o Återstoden af 1842 års statsfyllnads-summa Brister i beräknade stats-inkomster samt å för slags-anslagen för år 1858 I allmänhet 675: — 794,903: 46. 795,578: 46. 896,653: 17. Efter afdrag af: Öfverlevereringar .' Återstående utgifter, enligt riks-stat, Skulder: Till ordinarie statsreglerings-fonden: Reservationer å riks-stats-anslagen 9,943,160: 2. Odisponibla uppbörds-medel: Till extra statsreglerings-fonden:
Holmhid gifter sig med sin moderligs viinininas, hincgctrds, son och blir nu ändtligen lycklig. Vi kunna med allt slril ilelroin~ieniiera boken rit iriognimo m g - dom såsom en både åskicUig och ratt intressant tidsskildring. Pran. kojain till palatset. Presidenten James A. Gmfields lif of ?V. Andra omarbetade upplagan. Pris: haft. kart. Redan af titeln kan man ju tydligt nog förstå, Iivad denna bok innehåller. Man får följa Garfields radanide öden f r h hans barndom i rkojanr, dar han som en god och &amp; dig son framlefde sinn dogar till hans död vid omkring (30 års ader, d5 han hade himrlit upp till » palatset » som en af Amerikas mest fïamstlående presidenter. b e n lifliga slrildringen af Garfields varma gudsfrulrtan samt af den olrufliga energi och omutliga heder, som banade honom väg till den höga ställning, han uppnådde, bör vare ' en både intresserande och uppfostrande läsning för ungt folk, siirslrildt för gossar öfver 12 å&amp; ader. P&amp; foiaskningsfiird ofter Björling och Knl1steii.i~~ af Axel Oldin. Sommnren 1894 utsiindos af geografiska sällskapet i Philadelphis en espedition till Grönland för att uppsöka och hemföra löjtnant Peary och hans sallslcap, hvillra öfvervintrat därstädes. Författaren nf föreliggande arbete medföljde denna espedition i egenskap af dess zoolog, för att f &amp; tillfiille att anställa forskningar efter våra försvunna landsrniin på de stallen, som dessa besökt eller ämnat besölra under sin forslrningsfiird i de grönländska farvattnen. Det är de ialrttagelser han gjort öher naturen och djurlifvet i dessa höga breddgrader efter de två unga svenskarna, förf. och resultaten af sina for$ningar meddslat i detta arbete.
Landtm, hemställde, att R. o. Ad. måtte tillåta, alt pröfningen af Bevilln.Utskis d. 18 och 21 sistl. Dec. på bordet lagda beläuk. Nio 12, angille lullbevilluingén, nu linge fortsättas. Hr Lefrén, Joban Pehr, anförde skriftligen: Med ilen rätt grundlagen förbehåller hvarje representant att sig reservera emot Ståndets fattade beslut, får jag uu vördsamt anmäla en sådan emot det beslut, II. R. o. Ad. behagade fatta d. 1 1 dennes på eftermiddagen, ronde första punkten af Bevilln.Utskis betänk. Jag tager mig friheten härvid anmärka följande: Sedan Ståndet, på Hr Gr. o. Lanfltmis framställning, fattat det beslut, att betänk, punktvis skulle föredragas, och följaktligen äfven punktvis disculeras och afgöras, behagade likväl Hr Gr. o. Landtm, medgifva, att vid lista punktens afgörande Hr Gr. Cronhjelms reservationsvis framlagde tariff, med några af vissa ledamöter deri gjorda tillägg, blef framställd såsom contrapropos. Genom detta förfarande tillintetgjordes de facto det först fattade beslutet om belänkis genomgående punktvis, emedan R. o. Ad. derigenom alldeles afskar rättigheten till discussion Den 14 Januari f m. S35 öfver en mängd af de punkter, som Ulsk. till öfverläggning framställt. II. R. o. Ad. liar sålunda, mig veterligen för första gången, beliagal på förhand afskära disenssion öfver en betydande del af eli Utsk:s betänk., bvilkets discutcrande och afgörande punktvis var genom formligt beslut medgifvet. Delta sätt att IilIvägagå anser jag kunna blifva ett särdeles betänkligt prejudieat för framtiden. Man invänder väl, alt majoritetens vilja måste respecleras; jag erkänner detta med skyldig undergifvenhet, men med villkor alt denna vilja gör sig gällande Jore och icke efter eli redan faltadt beslut.
Mången slöt sig till hertigen af full öfvertygelse om att det för fäderneslandets väl vore vida önskligare att få till konung den kraftfulle, verksamme Carl, än den tröge, bigotte katoliken Sigismund, som dertill alltid skulle komma att mera befatta sig med Polens, än med Sveriges angelägenheter. Många af flottans officerare hade icke egentligen gjort sig reda före, det något annat kunde komma i fråga, än att qvarstå i sin tjenst; flottan må sedan hafva blifvit förd enligt konungens eller hertigens order. Till desse hörde den mycket unge Welam de Wyk, så mycket hellre, som i hans hem aldrig hade blifvit satt i fråga hertigens rätt att handla såsom han det gjort, och i allmänhet i Stockholm inga röster vågade yttra något till konungens fördel, om än några hade haft håg derföre. Fru Ebbas och de ungas nit för konungens sak hade nu väckt Welams tankar på, att det ju dock egentligen var emot konungen han skulle tjena, och när nu flottan skulle ut att strida emot konungens sak, kanske mot hans person, så fann han att han borde bestämma sig antingen för den ena eller den andra sidan, och han valde den, der hoppet att få äga Katharina vinkade honom. Hvilket parti han utan henne skulle slutit sig till, vet man icke. På skeppet Blå Falken hölls gästabud. Glasen klingade hurtigt, och muntert förde gamle Amiralen Peder Stolpe ordet. Nu steg han opp och sade: "En skål, mina herrar, för Hans Furstliga nåde, Svea rikes regent och fäste! Lycka och framgång åt hans företagande och må hvar och en, som sviker honom, dö en förrädares död!" Härvid fäste han blicken på Welam de Wyk, och ynglingen, ovan vid svek och list, och som nu ej kunde undgå att tänka på i hvad ärende han var stadd, vexlade färg, men hemtade sig snart åter då Amiralen tillade: "må vi här, der endast trogna hjertan klappa, höja ett lefve! för rikets föreståndare och vår sanna lutherska religions beskyddare."
Anmärkningsvärdt är emellertid, att jorden nästan öfverallt framvisar lemningar af jern, som icke tyckas menligt inverka på växtligheten, samt att jordmåner Annas, hvilka utan gödsling samt utan att kalk eller mergel deruti kunnat förnimmas, frambringat många års skördar, som i rikhaltighet täflat med eljest väl häfdad och brukad god jords afkastning. Att missväxter här såväl som annorstädes framdeles skola inträffa, är väl sannolikt. Men såvidt dessa förorsakas af nattfroster, har dock erfarenheten redan gifvit jordbrukaren det trösterika hoppet, att faran af dessa froster aflägsnas i samma mån, som de åkrarne omgifvande sanka trakter hinna afdikas. Man har eljest af Norrbottens ringa sädesproduktion trott sig böra sluta till landets olämplighet för sädesodling. Det mest framstående bevis på förvillelsen häruti är likväl, att sedan man vid Kengis bruk, 10 mil norr om polcirkeln, med allvar påbörjat odling af råg, man der skördat råg om 14 lispunds vigt, äfvensom en mera omsorgsfull vård om kornåkrarne i Enontekis lappmark, 20 mil norr om polcirkeln, framkallat skördar med 7:de kornets äring. Orsakerna till den ringa sädesproduktionen böra således icke skrifvas ensamt på klimatets räkning, utan äro, såsom längre fram skall visas, jemväl att Anna uti bristande kapital och arbetsstyrka, bristande insigter samt ägoblandningar i äldre byar. 6 Norrbottens län. Brukningssätt. Sädespriser. Boskapsskötsel. Det allmänna sättet att bruka jorden har varit ensäde af korn, men är numera, särdeles å kustlandet, på väg att öfvergå till ett slags koppelbruk, som har till hufvudändamål att vinna den största möjliga höafkastning från artificiela ängar, under det att dels nya tegar upplöjas eller uppbrytas, dels ock den gamla åkern brukas med omvexlande säden af korn, råg, hafre och potatis. Hvete odlas icke i orten, men lyckade försök dermed låta förmoda, att detta sädesslag snart kommer i bruk.
L. S. N:o 77. för Skanör, L. L. Edelberg. L. S. N:o 79. för Kungsbacka, Immanuel Hök. L. S. N:o 81. för Strömstad, Jonas Krull. L. S. N:o 83. för Östersund, J. DSjödin. L. S. N På Bonde-Ståndets vägnar: Laxs Oissonn. v. Talman. A. J.son Hyckert. Vice Talman, Riksdagsman för Norunda och Örbyhus Härader, Filius och Dannemora samtLöfstads Tingslager af Upsala Län. L. S. Haniel Andersson. För Lagunda, Hagunda, Uller** åkers, Rasbo, Bälings och Waxala Härader af Upsala Läll. L. S. Gustaf Ericsson. För Trögds, Asunda och Håbo Härader af Upsala Län. L. S. Nils Ersson i Nyvalla. För Olands Härad af Upsal» Län. L. ». 8o8 Riks Jags-Beslutet'. Mats Perssani För Sj lili undra, Lyhundra och Närdinghundra Härader samt Frötuna och Länna Skeppslager af Stockholms Län. L. S. Olof Pehrsson. För Frösåkers Härad af Stockholms Län, L. S. Olof Olsson. För Wäddö och Häfverö Skeppslaget af Stockholms Län. L. S, Abraham Persson'. För Långhundra, Seminghundra, och Erlinghundra Härader af Stockholms Län. L. S, Pehr Pehrson. För Färentuna Härad Stockholms Län. L. S. af Gustaf Larsson'. För Wallentuna och Sollentuna Härader samt Danderyds Skeppslag af Stockholms Län. Matts Ericsson. För Sotholms,' Svartlösa och Öknebo Härader af Stockholms Län. L. S. Antiers Jansson. För liro och Wätö Skeppslager af Stockholms Län. L. S. Laur. Carlsson. För Wadsbo Härad af Skaraborgs Län. L. S. Peter Svensson. För Wiske, Gudhems, Walle och Kåkinds Härader af Skaraborgs Län, L. S. Jonas Andersson'. Anders Christoffersson'.
I själfva verket liknar denna myndighet mera ett ämbetsverk eller en exekutiv kommitté än en regering utiREAKTION MOT REPRESENTATIONSSYSTEMET. flera hänseenden, ehuru dess inom densamma fördelade uppgifter motsvara ministrarnes i andra länder. De ha jämförelsevis mycket små löner — presidenten 11.000 francs och de öfriga ledamöterna 7,000 — och det är förmodligen därföre, och emedan deras ämbetsställning saknar yttre glans, som den ej utgör något mål för en orolig ärelystnads åtrå, och som de nästan alltid återväljas efter tjänstetidens slut, om de själfve önska det. Detta sistnämnda är också lätt förklarligt i alla de fall, " då deras ämbetsutöfning bekräftat den öfvertygelse om deras statsmannabegåfning, skicklighet och plikttrogenhet, som legat till grund för det ursprungliga valet. Så har denna förbundsrepubliks verkställande makt i ali sin anspråkslöshet ett oberoende af representationen, en varaktighet, en kontinuitet, som ej återfinnes i någotl annan konstitutionell stat i Europa, och det utan att detta omedelbart betingas af grundlagsparagrafer. Dessutom är dess maktbefogenhet ganska vidsträckt. Oafsedt de för de särskilda de-partemangen utmärkande uppgifterna, som motsvara dem i andra europeiska ministärer, åligger det förbundsrådet att vidmakthålla ordningen inom republiken — en uppgift, som nyligen fullgjorts med kraft och framgång med anledning af revolutionsförsöket i Tessin — att förlika kantonernas kraf och intressen, då dessa råka i strid mot hvarandra, att tillhålla kantonerna att efterkomma förbundsstadgarna, att förbereda grundlagsändringar och redigera lagförslag samt utfärda nya lagar i den mån de antagits, att öfvervaka utfärdandet af fällda utslag och domar samt till och med afgöra frågor af juridisk natur. I sistnämnda hänseende liksom på lagstiftningsområdet utvidgas dess maktbefogenhet allt mer och mer. Revisionen af 1874, hvilken sanktionerades af valmännen, gick ut på att öka regeringens makt, och äfven inom kantonerna ha vid begagnandet af referendum stämningen visat sig gynnsam mot planer att stärka de resp. styrelsernas myndighet.