Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Dertill kom nu i Frankrike, att hofvets slöseri och favoriternas omättlighet ådragit riket en skuldbörda, hvars räntor icke kunde genom beskattningen utpressas, hur obarmhertigt den än månde suga; en statsbankrutt stod fördörren. Sådant var det » gudsrike » man förverkligat, sådan den » lycksalighet » det erbjöd. Tillbakasprånget hade redan börjat. Man hade först kastat en pröfvande blick inåt och utåt d. v. s. i människoanden och i naturen: man hade tillegnat sig Lockes filosofi och resultaten af Newtons naturforskning. Voltairehade på intresseväckande sätt populariserat dem; Con-dillac, Helvetius och encyklopedistema drogo derur de yttersta och ytterligaste slutföljderna. Så vidtog sjelfva tillbakasprånget; den litterära rörelsen skred » from sounds to things », från metafysiken och naturfilosofien till historien. Montes-quieu vägledde med » Esprit des lois », Voltaire med sin för den framtida häfdateckningen banbrytande » Essay sur les moeurs ». Man fann. att det rådande samhället växt upp ur den vesterländska feodalismens och den byzantinska ab-solutismens medeltidsrötter; men man fann också en ur andra, bättre rötter uppspirad växtlighet, som dock under tidernas lopp blifvit qväfd eller hämmad. Man fann den romerska municipalförfattningen, ur hvilken Italiens och Tysklands fria städer och de franska » les communes » under medeltiden växt upp. Utgånget från de sistnämnda, hade det » tredje ståndet » en tid, om än ringaktadt och nedsatt, stått vid adelns och kleresiets sida, så länge riksdagarne » les états généraux » ännu sammankallades, men på dem hade Richelieu gjort slut. Då blef lösen: skär bort, så långt möjligt är, de feodala och byzantinska rötterna och återställ utvecklingen af de municipala. Ja, då man nu en gång börjat insupa fomklassisk lifsluft, hvarför ej gå tillbaka till den romerska republiken, ja till hellenismens fria medbor-garlif? Der var ju ett historiskt knytfäste af yppersta slag.
Desso hade fiirs anordnats blott ocli bast i siillskapligt intresse, mep d l p % senare tides sB d h g a Sammanslutningar och foreningar i dylikt Budam81 uppstRtt, hade inun tyckt sig finna dessa samrnankomster: .blot ti1 Lgsts iifverfliidiga. I deras stiille hade man velat slcapa samkriim, diir nAgon fs8ga d allmiinnare eller speciellt intresse afhandlades, och dB sa fQ E14gor aro uteslutamle kvinliga, ha komiterade tiinkt sig mojligen k m n a gora en insats i det alliniinun a£ nlgot riircle genom att samla personer, intresserade for sarnma sak, den 1111 berijra k ~ i n n a n eller ej, och liilnna dem tillfiille till diskussioner och samvaro. - Man hade d&amp;rf or n~ed tacksamhet antngit generaldirektor Wieselgrens erbjndnnde ntt h a l a ett iuledaado foredrag ofver ~Ungdomeas forvildande och medlen diiremot)). Sedan dir. E. Beckman, som vdts till diskussionens ledare, anhiillit att mojligen narvarande tidningsiniin ej ville referera och offentliggora motets forhandlingar, forklarade ha11 detta oppnadt och genera1di.r. Wieselgren ficlc ordet. Den varderade hedersgasten redogjorde i ett langre, sakrlkt anforande for siaa erfarenheter frAn .de s. k, ligapojkarnes sorgljgt beryly1It; lde bragder och belyste de f ornamsta orsakerna till deras missriktade lit. Gramlagenheten forbjuder oss naturligtvis att ing&amp; pA ilarmare detaljer i. det utmiirkta foredrnget, soin halsades med lifligt bifdl. I den f oljande diskuss: onen deltogo hrr revisor Lindblom, d: r Laurent, professor Jolin, dir. Lagergren, ofverlarare Nilsson, litteratoren Stadling sanlt froken Adelborg.
Herr von Lckult^enkeim hcrr önskat, at Herr 6>llsn8VLM stulle återtaga sin motion och för sit upförande begära Nidderstapets och Adlens tilgift. Deri kan jag för min del ej inga, och jag hemställer, om pa detta Riddarhus någon finnes, hwars hjerta ej äiäersr, at heldre dö än göra en afbön. Herr?ZKIman. Jag wille för min del gerna instämma, at Herr (iHl-?n8vL3N8 motion ur wära klotocoller Utginge; ehuru jag aldeles icke tror, at hans anmärkning skulle kunna kasta någon skugga pa de wärda Män, som af Ll-EorernL blifwit walde; men Verta beror af honom sjelf, och bör ej kunna ste utan hans egit medgifwande. Jag anser såsom wald, om han dertil skulle twingas; men dä fragan är at ga en af Ståndets klm-Liirer yttrad önskan til mötes; hemställer jag til Herr O^IIen8v3Ln sjelf, om han icke friwilligt wille bertil samtycka. Herr linnck, ak Ko8en8cböI6, 6. N. Jag är långt ifrån den ranka, at gilla ' Herr OvM n8VLan8 motion, men at Utestnta honom fran wart samqwäm, ar at gifwa et exenrpel som kanske i framtiden skulle kunna blifwa et för war egen personliga säkerhet farligt xnsejncliLLt. Mangen skulle kan hända da icke här waga yttra en djerf men nyttig sanning, af fruktan för en tilfällig iVisjocktet8 stränghet. Jag instämmer derföre aldeles med hwad en aktningswärd Ledamot Herr ^cbiatei-n von ^cbult^Lnklsim yttrat, att Herr Grefwen och Landtmar staiken - Den 2 Mars. 8r ffalken och Högloft. Ridderstapet och Adeln wille ogilla motio»en såsom förhastad och obehörig, men lata saken stadna derwid.
Vid 1850 års slut uppgingo utgiflerne för jern vägsanläggningen med jordersättningar till 79,973 Ridr 1 sk. 5 rst. Banko, hvarförutan ångfartyget kostat 27,491 R:dr 20 sk. samma mynt. g) Omläggning af fem backar å allmänna vägarne inom Wäse härad, af hvilka backar 2:ne voro belägne å landsvägen emellan Carlstad och Christinehamn; varande detta arbete, hvartill Eders Kongl. Majit täckts i nåder anvisa ett statsbidrag af 1,550 R:dr Banko, år 1849 påbörjadt och 1850 fortsatt. h) Anläggning af en jernväg, 5,250 alnar lång, emellan sjöarne Långban och Yngen i Philipstads bergslag, för alt lätta transporten af de tunga effekter, som på denna väg för bergverken och bruken i bergslagens norra del och WesterDalarne framforslas. Utförandet af arbetet har ett i orten uppgjordt bolag med tecknadt akliebelopp af 18,000 R:dr Banko sig åtagit, hvarjemte Eders Kongl. Majit den 10 Juli samma år nådigst beviljat bolaget lill understöd härvid eli lån utur handelsoch sjöfarls-fonden af 12,000 Ridr Banko med vilkor, att 4 procents årlig ränta derå erlägges och att kapitalet återgäldas med en tiondedel årligen efter förloppet af fem år från den tid då lånet utfallit. Delta arbete skulle, enligt bolagets åtagande, vara fullbordadt inom 1851 års utgång; och öppnades banan för tratiken den 9 Juli samma år. 20 i) En kanalbyggnad, Tabergs kanal benämnd, emellan Tabergs grufvor och Sandsjön inom Nordmarks socken af Philipstads bergslag; af hvilken kanal med en bestämmande sluss byggandet, efter Distriktchefen, Majoren och Riddaren Oliveeronas derför uppgjorde plan, företogs i Mars månad 1848 och fulländades 1850 på Uddeholms bruks-bolags enskilda bekostnad.
ÄÄ. 10 17 »t»/- utxitt /äF Ztxitt — 42 — 5 — 28, — 22, — 52 — 28 — till r/tAan. — 54 — 20 — ssuctio» — »snctisn — 55 — >8 — besluten — lieslutea — 56—i6 — 282Z — 182Z — 80 — 9 — äisporitiolier — 8epo»itl0ller — 88 — 7 — Lroseniu» — ^roscniu» g6 — »3 — köritsxit» — tvre-lsssit» 8.-1U. 1>.0 I. (4 z ^ 7k:o i.) ladleau öfver L3nken8 utelöpLnäe Leölar ock äe§8 reela fon^. («.) (flätt l8o3 k:A88e61gr inberältngcle.) kkter 1776 ärs Itealisation as Langens seälar xa Ikopparm^nt. 8e6el«toc:k. (S.) Ii. e e l t iIIg änZ. (c.) Illlnget Oulcl neli Lilfver. kelopp vill årets Ilnäer äret till Lumma. till proportion. Illxntaät oell om^ntaät Lerskil<lt killgangai Lamma körbällanäe till Leäelstock. Lumma i sörbällsnbörjan. kalr. minskning. ökning. minskning. ökning. Lomma -j11,682,721 -j28 : 26 N:o 2. /^noränin§ar x>L Lanken till 8t3t8-^n8la§ ock Allmänna Lekok unäer ^.ren 1808—1828. Ltnten *). ^noi8nioAgi'nes. Lonliens tallen UIOINH »t lionlsens Vinst sä,' o,-et. IlttaZit. Inbetalt.
De äldre flickorna hade ständigt snappat bort allt hvad der fans af gymnasister och studenter; och Malvina hade varit för stolt att hålla till godo med småpojkarne. Hon stod och drack klunk på klunk ur vattenskopan medan hon till sin obeskrifliga harm kände hur det bultade och brann i kinderna, så att det värmde ända ut i öronsnibbarne. Hon hade en förnimmelse af att hushållerskan måste kunna se hur blodröda de voro och att det var onödigt stå och vända ryggen till. Hvad skulle hon icke velat ge för att i detta ögonblick vara blek och smärt, riktigt blek, som om hon druckit ättika i tio år, och riktigt smal med hållning som en lineal. Men nu visste hon, att hon var trind och rund och rödkindad, och om hon gjorde aldrig det, så förblef hon likväl trind och röd. »Äsch, är der främmande så går jag ut en stund till», sade hon och stälde sig i köksdörren utåt gården. »Stannar han här till qväll?» »Ja, det gör han visst. Han är den värsta nattram som fins och vet aldrig att gå hem.» Malvina hoppade från kökströskeln ner på gården. Så intressant! En ungherre som var en nattram och aldrig visste gå hem, det måste vara något för henne. Hon som afskydde att köras i säng klockan nio om aftnarne. Hon skulle velat ge otroligt mycket för att få veta hvad han var, men hon vågade inte fråga. Och hur han såg ut! »En ungherre», det var ett ord som i staden hade en alldeles egen klang; för Malvina betecknade det något sprättigt och fint. Hundra skiftande tankar flögo genom hennes hufvud der hon gick framåt den ensamma markvägen för att få sina kinder svala i den kalla vinterluften. Men det lyckades inte; hon kände hur de brunno. Och det var ju inte så underligt. Här skulle hon ändtligen, för första gången träda inom skrankorna utan att ha de stora flickorna som medtäflerskor.
Säteri-Rusl häll Rå- och Rörs-Hemman Frälse-Hemman Frälse-Skatte-Hemman . Krono-Hcmman Dito särskilde Bergsmans-Hcmman . Bergs-Frälse-Hemman . Krono-Rusthåll Dito Augmenls-Hemman Krono-Skatte-Hemman. Dito särskilde Bergsmans Krono-Skatte-Rusthåll . Dito dito Dito dito Hospitals-Ilemman, Frälse Dito Skatte Dito Krono Kyrko-Heinman, Skatte Skattlagde, bebyggde Torp, Utjordar med Hera något hemmans ränta äro inbegripne, Frälse Dito dito Skatte Dito dito Dito obebyggde Oskattlagde, bebyggde dito, deraf Ryttare Backstugor . Bebyggde lägenheter, afsöndrade frän hemman pa Skattlagde Fisken och Fiskelägenheter af särskilda slag, sorn e äro inbegripne, Skatte rull-mjölqvarnar med 580 par ste Tull-sågqvarnar, grofbladige . Husbehofs-sågqvarnar Dito mjölqvarnar. Stampar Stångjernsverk. Ämneshammare Masugnar Jernmanufaktur-verk af särskilde Pappersbruk Tegelbruk Oljeslageriet Garfverier Röel färgsverk Nickelverk Kalkugnar Färgerier Apothek Klädes-Fabrik. Stenkärls-Fabriker Hatt-Fabrik Kalsinerbruk Bagerier Snusqvarnar Kopparslagare-verkstäder Målare-verkstäder Sadelmakare-verkstäder. Snickareoch Svarfvare-verkstäde Helsobrunnar Kronopark, som tillhör Kronan Härads-Allmänningcn Holaveden Sterbhus, Testamenten, Gåfvor oc Glasbruk Län för åren 7851—1855. Jönkopings iJin för åren 1851, 1852, 1853, 1854 oell 1855. a s B rf n g. Bevillning. Summa. Bränvinshrän ningsafgift. Summa. Jordeboksoch Henunantals-Räntor. Krono-tionde. Afrad. Tionde och Räntor af Bruk, Bergverk samt andra Verk och Inrättningar. Summa. Pastorers.
Diskont-fonden må erhålla förlags-inteckning i förläggarens Rörelse-Kapital ; och de sednare lånen åter inbetalas om 9 månader från den dag de blifvit, tagne; Och att, till befrämjande af export, premier må derför meddelas till det belopp, att företaget röner uppmuntran och något af faran för förlust dymedelst ersättes, hvilka export-premier ej olämpeligen ansågos kunna tagas till 10 procent af varans värde, men endast bestå en viss tid af Tio år, hvarunder, i fall tillverkningens uppdrifvande i belopp och godhet genom förutnämde lån-utvägar befrämjades, kunde säkert utrönas om och Jivad med förmån vore ämnen för Export. Då Rik sens Ständer funnit ifrågavarande Inrättning för Finsmidets fortkomst och utvidgande utgöra en så beskaffad Slöjde-Näring, att den, i anseende till dess förädlando af endast inhemskt XJnderdänlga Skrifvelser, 365 tåämne och såsom nästan den enda * hvilken i den delen med visshet kan uppgifvas, bör erhålla den utmärkta uppmuntran, omvårdnad och Understöd , en så vigtig Näringsgren för Sverige, sorn Jern* och Metall-förädlingen, framföre andra Fabriker förtjenar och påkallar, men Riksens Ständer derjemte insett, att för bestämmande af de reglementariske föreskrifter i detta afseende och bedömande af de förändrade grunder för sådane understöd, som kunna medföra största nytta och fördel för Inrättningen, fordrades en närmare och fullkomligare kännedom oin nämnde vidlyftiga Verks beskaffenhet, rörelse och behof, samt hvad verkan de redan dertill anslagne lån-biträden efter nu gällande grunder medfört , än Riksens Ständer för närvarande äro i tillfälle att förskaffa sig, hafva Riksens Ständer endast velat hos Eder Kongl. Majtt i underdånighet anmäla hvad hos dem i detta vigtiga ämne förekommit, samt anhålla det Eder Kongl.
Jag anser detta så mycket mera vigligt, som, om jag icke irrar mig, ProtocollsJusteringen inför Ståndet ännu icke hunnit längre än till slutet af Februarii månad , och jag icke inser, huru dermed skall tillgå sedan Riksdagen blifvit slutad. Jag utber mig få fästa uppmärksamheten derpå, att sedan LandtMarskalkens function upphört, och Talarne äro skingrade, det således beror helt och hållet på Riddai husSe’- creteraren, hvad han behagar ge för tydning åt gifne repliquer, vägrade Propositioner och dylikt, sedan man är betagen all rättighet att yttra sig deröfver med någon påföljd. Jag anhåller således, att en tid af \\ dagar måtte utsättas, i fall icke på RidclarhusSecreterarens anmälan Ståndet skulle finna ett ytterligare anstånd af nöden. Herr von Hartmansdorff: Jag anhåller, att Herr RiddarhusSecreteraren behagade meddela Ridderskapet och Adeln den nya Redaction af 4p §■ Riksdagsordningen, hvilken har sammanhang med förevarande ämne, och blifvit af Ståndet vid denna Riksdag antagen. Undertecknad Riddarhus Secreterare : ConstitutionsUtskoltet hade vid sistlidne a48 Deu 7 Augusti e. m, Riksdag föreslagit ett nytt fjerde Moment vid slutet af 49 §• Riksdagsordningen, så lydande: ”När Utlåtande ifrån RiksSlånd lill "Utskott återremitteras, böra alla anmärk"ningarne, sednast inom \\ dagar derefter, meddelas Utskottet genom justeradt "ProtocollsUtdrag, antingen i liela deras "utförlighet, eller ock af Secreteraren punktvis och i korthet sammanfattade, dock i ”sednare händelsen med öppen rätt för ”StåndsLedamot, att sin serskilta mening "in extenso skriftligen bifoga, på sätt i 5^ stadgadt är.” Men, vid pröfningen af de sedan sista Riksdag hvilande Grundlagsfrågor, blef detta nya Moment af Ridderskapet och Adeln afslagit. Hans Excellence Herr Grefve De la Gardie:
Möjligen hafva de nya lagarne ännu under en alltför kort tid tillämpats, för att den erfarenhet, Justitie-ombudsmannen i afseende på dem vunnit, redan skulle kunna lemna materialier för ett tillförlitligt yttrande om domstolarnes sätt att uppfatta dem; och Utskottet finnér deruti en giltig anledning, hvarföre Justitie-ombudsmannen i eina berättelser föga vidrört tillämpningen of de nya lagar, hvilka sedan sistförfluten riksmöte trädt i verket; men att den nuvarande Justitie-ombudsmannen delar Utskottets uppfattning af hans åliggande i nu omförmälda hänseende, derpå har Utskottet med tillfredsställelse funnit ett bevis i den omständigheten, att, sedan Lag-Utskottet vid sisthållne riksdag, i dess betänkande angående den nya strafflagen, framställt sina åsigter angående grunderna för det antagna latitudsystemets tillämpning, så har Justitie-ombudsmannen i sin sistlidne år utgifna berättelse meddelat Lag-Utskottets berörda yttrande till vederbörandes kännedom. Slutligen anser sig Utskottet, på grund af den granskning, Utskottet, enligt hvad ofvan blifvit förmäldt, verkställt af Justitie-ombudsmannens embetsförvaltning, böra angående hans verksamhet i dess helhet uttala det omdöme, att Justitie-ombudsmannen, genom nit, oväld och dieklighet i sin embetsförvaltning, motsvarat Rikets Ständers förtroende. Stockholm den 23 November 1865. Bil, till R. St. Ank. till Exp.-Utsk. den 15 Dec. 1865, kl. 6 e. m. Utlåtande, i anledning af väckt motion om ansvar för utgifvare af tryckt skrift eller tidning, i afseende på annonser om försäljning af lotteri-sedlar. Hos Högvördiga Preste-Ståndet har Doktor C.
Af de uppgifter, som enligt föreskrifterna i denna Art. till Konungens Befallningshafvande inkomma, lemne han vederbörande kronobetjente samt brännerikontrollörer och tillsyningsmän erforderlig del. 5 Ari, Om försegling af redskap får bränvins tillverkning eller destillering. § 38 (34). Under de månader, då enligt denna författning bränvins tillverkning icke får utöfvas, så ock under den öfriga tid af året,.t för hvilken Konungen kan finna nödigt bränvins tillverkning förbjuda, skall bränvinslillverkning s-redskap, och under de månader, dä bränvins tillverkning är tillåten, den redskap, hvilken begagnas till sådan destillering, sorn i 20 § omförmäles, städse vara förseglad. Försegling verkställes af den, på hvilken sådan ankommer, utan att redskapsägaren är pligtig att anmälan derom göra. Äfven undey tid, då bränvins tillverkning, eller då sådan destillering, som i 20 § omförmäles, lofgifven är, må den, som sig dertill ej anmält, icke hafva sin redskap oförseglad, utan galle härvid hvad i förestående moment i afseende å redskaps försegling stadgadt är. Mäskekar och jästkärl, som finnas der destillering enligt 18 eller 20 § verkställes, skola, så länge destilleringen utöfvas, vara förseglade, så att de ej må kunna begagnas. § 39 (35). Redskap, som finnes å dens verkstad, hvilken sådan förfärdigar, eller i hans vård, behöfver ej vara förseglad. Men när redskapen derifrån flyttas, skall innehafvaren, om hän ej är berättigad att inom 8 dagar derefter densamma begagna, den till försegling anmäla. Detsamma iakttage den, som sig till bränvins tillverkning eller destillering anmält, men innehar flera brukbara redskap eller delar deraf, än han till begagnande uppgifvit. § 40(36). Genom förseglingen skola panna, hatt och afkylningsredskap, af hvad beskaffenhet denna vara må, sättas ur stånd att för bränvins tillverkning eller destillering 11 nytljas.
N;o 4- Herr Tham, Wollrath : BancoUtkottet har anfört, ”att det ej anslg sig böra tillstyrka rubbning i gamla BancoFormen Bil. till Ridd. o. Ad, Pr. IV Band; 38 Den 7 Maji f. ml pä en enskildt Riksdagsmans förslag och att då förra betänkandet uppsattes inga anledningar af de förekomma ärenderna då funnos att understödja ett förslag, stridande emot förra Ständers beslut, men att Utskottet ansåg sin pligt såsom Utskotts Ledamöter, och deras aflagde Ed fordra, att emot den väckte motionen äfven nu yttra deras betänkligheter." Om på enskildte Riksdagsmäns motioner intet afseennde bör göras, läret ingen ny fråga kunna väckas utan ifrån Regeringen; detta skulle jag tro, vara rakt stridande emot Regeringsformen. Jag tror det vara Utskottens ovilkorliga skyldighet fästa afseende på enskildte Riksdagsmäns motioner, på deras mer och mindre vigtiga innehåll, den nytta eller skada Staten eller det allmänna deraf kan hämta, med ett ord, att fästa sig vid saken och ej vid personen, antingen motionen strider emot förr fattade beslut eller ej; och ägde icke kommande Ständer ändra eller förbättra de beslut föregående Ständer fattat, skulle alla saker förblifva i ett och samina skick ehvad verkan deraf följde. Då förra Betänkandet uppsattes, var landets förlägenhet lika väl känd som nu, och angelägenten att framdeles kunna emotse en förbättrad penningeställning, lika obetviflad. Jag tviflar derom, att Utskottet erhållit några nya eller andra anledningar att medgifva den äskade publiciteten, än den opinion, som in - Den 7 Maji f, nn 99 om RiksStånden nog allmänt yttrades emot Utskottets förra, evasiva svar.
Hallands beskrifning, hvarest noggranna underrättelser fås om alla de hemman, som skola erlägga afgifler till Kronan, samt huruvida städselrätlen tillhör Kronan eller kyrkan. Vilja herrarne hafva en förklaring, huru detta tillgått, så har det kommit derifrån, alt gamla grundräntan var bestämd för städselrätlen, d. v. s. att ägaren af högsta räntan hade också slädselrälten, samt i och med detsamma äganderätten, vare sig att Kronan eller någon annan ägde största delen af räntan. Hvad man anfört angtde donationerna lill Gr. Lillje och Adrian fripp m. 111. visar en fullkomlig obekantskap roed den tidens Svenska kameralspråk; ty när Kronan donerade eller sålde skattehemman, så kunde Kronan aldrig gifva eljer sälja mera än hon sjelf ägde. En ledamot har yttrat, att Utsk:,n hade kunnat rent af tillstyrka Ständerna alt förklara, att hemmanen tillhörde Kronan. Detta hade varit en förklaring, hvartill den lagstiftande måklén, efter vara grundlagar, icke varit berättigad; sådant kan ske endast genom maktspråk; men lag och laga ordning skall dock följas. Man kan ej tvinga den lagliga innehafvaren alt göra sig till kärande, lör att söka vinna besittning af hvad han förut äger, utan den som vill taga ifrån den andra dess egendom, det är han, sorn bör kära, UtskM föreslå uti ifrågavar. betänk, det Ständerne skola i underd. anhålla det K. M. i nåd. föranstaltar att, genom behörigen förordnad! ombud å K. M;s och Kronans vägnar, stämning till vederbörlig domstol uttages och talan ulföres örn återvinnande af Kronans jordägandeoch dispositions-rätt till de ifrågavar. hemmanen. Man har sagt, att ingen deröfver hade att beklaga sig, ty oro kyrkorna ägde rätt till hemmanen, så fingode nog behålla denna lätt vid domstol.
/Vd de //rtrma Xdoxdo^krr, hvarom 63, 0)i, k)2, k)3, <)5 §§./^ör mä'/a, /ö>/are^ / a//o e/ter ^ocrd ^v> /aAr/ma /rX^daA är err/iAt 6?ii?rd/aAe?i ^/ä. t/d /i. 8/. /'rot. 18kso. i 8«m/> i 2^ ' 5 34 /koer^/. /V'äe//»er /'e o^io^r/e'o/e ^ /V:o ^3. ^o/Z-reee/o, r^/o'//'e/ /eeme^r/' ö/oo/r te'e/o/e A/./.?e/e.s 8</eo,/oov §ammoee/mm8/ -0// /eerner Z.a^/öeeer //e/sc/,/^ ^/e/ooo /?ä /oee/^s cr/ e^/oa» ^äc/a,r //, ko/ea Ae/c^e/aA^/»ö>- /a», oc/e a >kO//r r ^z<) Ii>Ii86N8 8l.ände>' sliol-1, i lil lis gf Iiil<6i8 nnin°lnn Iie»ei in»8-I^oi-m, lill />er^/em« Iiil(8dn» §amma»6amma /eo«,^ reoe/o äo e/s/r l 3 /a»aaoe; e//oo om /rs/ASe/aA' e/a r'erk,'K^eeo, a »a^^a ^öo/c/eee/aA' e/ooo/Zoo.
Skrifvelse N:o 436. 369 icke” hafva Rikets Ständer ansett böra ur författningen utgå, enär Rikets Ständer funnit denna de lönlöse Konsulerne ålagde afgift så mycket mera olämplig, som den drabbar personer, hvilka i och för sina befallningar mäste vidkännas utgifter, de der icke alltid blifva ersatte, samt, efter hvad Rikets Ständer inhemlat, stadgandet om afgifler lör diplomet stundom medfört svårighet att kunna förmå någon dertill skicklig person att åtaga sig det lönlösa, men för Svenska handelsflottan på aflägsna orter behöfliga Konsulatet; hvadan författningen i denna del fått den förändrade lydelse, som bilagde förslag innehåller. AJsked, då dermed icke några löneeller pensions-förmåner följa, äfvensom då endast sådan pension dervid tillägges, hvartill den afskedstagande enligt förfallningarne är berättigad, eller för hvars erhållande han sjelf gjärt tillskott, hafva Rikets Ständer ansett böra blifva från stämpladt papper befriade. Den i § 5 förekommande larif för karteringen af Kongl. Maj:ls Domar m. m. hafva Rikets Ständer funnit böra förändras så, att framför de upptagne värdena 3,001) R:dr 9,000 R:dr, 15,000 ll:dr och 30.000 R.dr sättes ordet 'öfver”; alt raden derefter lår följande lydelse: ”och för hvarje lillla 1,000 R:dr derutöfver 1 R:dr 50 öre, motsvarande kansiigebiihr", samt alt ordalagen i början af nästföljande rad blifva: "Alla Kongl. Maj:ts Domar å 3.000 R.dr och derunder, samt" etc. Enär Rikets Ständer erfarit, alt olika åsigter gjort sig gällande med afseende å 5:te §:s föreskrifter, rörande karlering af Kongl. Majlis