Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om R. o. Ad. så behagade skulle Hr Gr. o. Landtm, nu hemställa hvilkendera af dessa må blifva contrapropos. och torde svaret dervid blifva så afgörande att icke votering derom erfordrades. Uppå härefter gjord hemställan om R. o. Ad. ansåge att såsom contrapropos. vid den begärda voteringen borde ingå Hr Hjärnes och Gr. Lagerbjelkes förslag att siffrorne 3 R:dr 16 sk. skulle ändras till 6 R:dr 32 sk., svarades med starka Ja, blandade med Nej, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, förklarade att han funnit Ja öfvervägande. Upläsles lill justering och godkändes följande förslag lill voter:spropos. : Den, som bifaller att såsom Gr. von Platen föreslagit, del i 48 § af Serskildta Utsk:s förslag lill förordning ang:de vilkoren för bränvinstillverkning omnämnda arfvode bestämmes lill minst 3 R:dr 16 sk. om dagen, röstar Ja; den det ej vill röstar Nej; vinner Nej, anser R. o. Ad. berörda arfvode böra bestämmas till högst 6 R:dr 32 sk. om dagen. Vid voteringens slut, befunnos rösterne hafva utfallit som följer: Ja — 22. Nej — 45. Hr von Hartmansdorff: I den utskrifna voter:spropos:n var ordet ”minst” uteglömdt, men sedan tillsatt med blyerts. En ledamot har sagt mig, att han, genom delta ords utelemnande blifvit föranledd alt rösta mot mig, ehuru han eljest skulle hafva röstat med mig. Enl. mitt omdöme är omröstningen olaglig. Men då flertalet varit så stort, vill jag icke begära ny. omröstning, utan blott till prof. hafva gjort denna anmärkn., till förekommande framdeles af de följder, dylika misskrifningar kunna medföra. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf att anslag blifvit utfärdadt till fortsättande af plenum kl. 6 e. m. §§:ne 49, 50 och 51.
Under denna Hufvud-Titel finnes, uti nu gällande Riks-Stat anvisadt: 29,200: — 9,000: — 5,400: — 35,114: — 300,000: — 150,000: — 664,116: — 52 Kongl. Maj:ts Nåd. Vrop. N:o 1, om Statsverket 4836. i penningar R:dr R:mt 2.222,655: —• i indelta räntor, efter markegång-, på förslag 68,925: — i oindelt spanmål, 9,420 tunnor, förslagsvis å 10 R:dr tunnan . 94,200: *—■ Tillsammans R:dr R:mt 2,385,780: — Det af Departements-Chefen afgifna och uti bilagda inför Kongl. Maj:t i Stats-Rådct den 14 i denna månad hållna Protokoll intagne betänkande, hvilket Kongl. Maj:t till alla delar i Nåder bifallit, och hvartill härigenom hänvisas, innehåller fullständig utredning öfver de särskilda behof för Sjöförsvaret, hvilka, på sätt här nedan upptages, funnits dels erfordra nya anslag eller tillökningar i de ständiga utgifternas belopp eller jemkningar i dessa, dels utgöra tillfälliga eller inom viss tid begränsade ståts-bidrag. På dé skäl nyssberörde betänkande innehåller och i öfrigt förekommit, föreslår Kongl. Majit, ätt på denna Hufvudtitel må uppföras följande belopp,nemligen: l:o. Under sfflonings-8laterna. a) såsom aflönings-forbältringar: för Departements-Chefen
Jag går längre och tror, att om 79 § vore fullkomligen klar och innehölle, alt båda Stalsmagterna böra bestämma myntenheten, hade aldrig någon tvist derom uppstått, och om man kunde finna medel att göra frågan klar, vore det en pligt att derigenom förekomma sådana farhågor, som här blifvit yttrade; men då nu så icke är, torde det vara mig tillåtet att säga, att man ej vill tillvälla sig något eller draga något tili Konungamagten, då man ej gör annat än underhåller hvad som godkändes vid sista riksdagen, då denna fråga ej uppstod och då Ständerna ingingo till K. M. i önskningsväg, rör:de bestämmandet af myntenheten. Det kan väl då icke sägas, att K. M. vill tillvälla sig något, efter denna fråga ej förut varit väckt. Jag bar blott velat nämna dessa ord, för att erinra, att de farhågor, man yttrat för begagnandet af samma - Den ai Augusti. 257 ma method som vid sista riksdagen, då atnnet i önskningsvag framställdes, ej få någon verklighet i följd af mynlbestumningslagen af d. i Mars i83o. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Sedan R. o. Ad, redan fattat sitt beslut derom, att myntenheten skall bestämmas till en viss storlek och kallas r:dr courant, äfvensom att denna enhet skall hafva åtskilliga underafdelningar och, om jag ej minnes orätt, äfven multipler, är nu endast fråga om det sätt, hvarpå detta beslut skall expedieras; ty att beslut i denria fråga hos R. o. Ad. är taget, torde R. o. Ad. erinra sig från den dag, då BancoUfskts betänk. N:o 1.4. föredrogs. För min del tror jag, att, i öfverensstämmelse med hvad II. Ex. Hr Gr. af Wetterstedt förklarat, vid expedierandet af detta beslut all fråga 0111 rättighet på ena eller andra sidan kan lemnäs å sido och termerna i den und. skrifvelse!) kunna så väljas, att de ej innebära någon grundlagsförklaring och ej en gång skymten af ett påstående eller en afsägelse af den rättighet, som enligt grundlagen i detta fall tillkommer K. M. eller R.
Svea, Götha och Veudes Artilleri-Regementen Cavallenoch Artilleri-Hästars Rernonte nng , Skoning m. m Lega för Hästar till Artilleriets Exercis . Fouragenng af Värf vade Cavalleriets och Artilleriets Hästar, Förslags-anslag . Beväring. Lif-Bevärings-Regementet Gottlands National-Beväring Hallands Beväring Bevärings-Manskapets Vapenöfning slags-anslag For - penningar. 654,171 37 Indelta Räntor. Indelt på förslag. Oiu delt. s amma. Summa Matt. Värde ä 6 R:dr Tunnan. Mått. Värde förslagsvis å 6 R:dr T unnan. Mått. Värde. Indelta Kantor. *3 Wtr & ? 2. c ST CJrf ct> &JO rj 1 Kronovärd i. Markegång på Förslag T:r 24,419 k, Transport 1,579,168 39 4 240,082 28 I 1 1,209,902 8 Materiel. “ Försvars-Verket i allmänhet eller KrigsCöllegii Departementen, hvarunder äfven inbegripas Indelta Räntor för Åkers Krutbruk och Husqvarna Gevärs-Factori Ansiag af [lotefrihets-af "iflen till FörsvarsVerkets Materiel Lif munder ing för Indelta Infanteriet . Intjvartcrings kostnader i Stockholm, förslags-anslag Spanmäls-upphandlingsoch Bageri-kostnader Durchmarche-koslnaderj reservationsoch förslags-anslag . Reseoch Traclaments-koslnaderj förslags25.000 20.000 anslag Dito för Städerncs Magistratspersoner och Borgare j vid besigtningar Accords-Förskott och Ersättningar Skrifmaterialier och Expenser samt Ved och Ljjus för Departeipenlets Canzli - Expedition j förslags-anslag Oindelt. Mått. Värde förslagsvis å 6 R:dr Tunnan. 104,073 Summa. Mått. T:r 37,452 k.
Majit, sedan erforderliga planer m. m. blifvit ingilne, ville taga under nådig pröfning, huruvida framställning i dessa delar må af Kongl. Majit hos Rikets Ständer göras; hvarjemte Kongl. Majit vid allt detta fästat det förbehåll, att ifrågavarande bolag dels uppfyllde de i den underdåniga ansökningen omförmälde förbindelser, nemligen att, så fort görligt vore, låta verkställa nödiga undersökningar samt uppgöra och sist inom tre år från oktroyens utfärdande till Kongl. Majit i underdånighet inlemna fullständiga planer och kostnadsförslag för de föreslagna jernvägslinierne; att i mån af behof tillskjuta erforderligt kapital för jernvägarne och dem verkställa, under uttryckligt åtagande, alt blaud hufvudlinierne hafva jernvägen emellan Stockholm och Götheborg först färdig i farbart skick, och vid påföljd för öfrigt, att, om någon eller några af de jernvägslinier, till hvilkas anläggning rättighet erhållits, icke skulle inom 20 år vara färdige, den erhållne förmånsrätten för deras anläggande skulle upphöra; att på billiga vilkor föra posten, äfvensom trupper och deras materiel, emot afgifter, hvilka af den sednare utaf ofvannämnde kommittéer skulle bestämmas; att vid arbetet, så vidt sig göra läte, använda försvarslösa personer och kronoarbetskorpserne, samt att, så framt nödiga rails, lokomotiver och annan materiel kunde af svensk tillverkning erhållas af erforderlig godhet, till lika eller lindrigare pris än det, hvartill sådana artiklar kunde utifrån anskaffas, i sådant fall företrädesvis betjena sig af de svenska artiklarne, — dels oek för företagets verkställighet inom viss tid, som af Kongl. Majit blefve bestämd, ställde nödig säkerhet samt underkastade sig de stadganden i afseende å de anlagde jernbanornas afsynande och det framgent behöriga underhållandet deraf, jemte de ordningsföreskrifter i öfrigt, som till jernvägsfartens betryggande m. m. Kongl. Majit kunde finna nödigt att meddela. Jemlikt nådiga resolutioner af den 12 Juni 1846 och 6 Juni innevarande år, har Kongl.
Det var som om hennes blod undergått en svag temperaturförändring, eller det var som om en nästan omärkligt varm fläkt andats in öfver hennes hjärta och för första gång framkallat den skälfning, som aningen om kärlekens lycka framkallar i en jungfrus bröst, då hennes kvinnliga natur håller på att vakna upp till medvetet lif. Under dessa sista år därute i världsstaden hade hon ju till sin yttre företeelse redan varit en fullvuxen kvinna, och mer än en ung man, den hon mött på sin väg, hade sändt henne blickar, som hon icke förstått; ty det fanns ingenting inom henne själf, som svarade. — Hon var vacker; man sade, att hon var rik, och hon bar ett förnämt namn. Hon hade haft tillträde till de skandinaviska kretsarne i Paris, och hon hade träffat mer än en ung man, som representerade blomman af sitt lands ungdom. Också hade hon, särskildt af en bland dem, med hvilken hon kunnat umgås på förtroligare fot, därför att han var af samma släkt och bar samma namn som hon, mottagit många andens väckelser. Men hennes känslolif hade ingen förmått väcka — ty tiden var ännu icke för handen. Det var som om den kris, hon genomgått som barn, för många år gjort hennes hjärta stumt. I sitt stilla sinne hade hon gått och burit på en obestämd ångest för lifvet; det var därför hon blickat ut emot det med dessa tungsinta ögon, i hvilka det icke fanns en skymt af den nyfikenhet, man eljes alltid finner hos unga flickor i utvecklingsåren — ögonen med det smärtsamt själfulla uttrycket, som icke förändrades, när munnen log. Nu var uttrycket förändradt. Betydde detta, att hennes sofvande hjärta var väckt? Och i så fall: af hvem? — Så frågade modern sig själf i tysthet. Men svaret vågade hon knappast ge sig själf, ty det enda möjliga svaret var: Af Casimir Du Camp. »Ja, ja,» sade hennes make, till hvilken hon slutligen anförtrodde sig, »kärlekens vägar äro outransakliga. Ho vet!» Men hon kunde icke tro det. Och fastän hon visste, att hon själf icke skulle ha ett ord att säga, om hennes dotter verkligen gjort sitt val, kunde hon icke hindra sin moderskänsla från att uppresa sig gent emot utsikten till en förening mellan hennes barn och den unge baron Du Camp.
Huru den straffas skall, som svikligen tager något från barn under tolf år eller från afvita; som, i uppsåt att något dermed sig tillegna, lägger märke å det, som hörer annan till, eller utplånar annans märke; som svikligen lager högre tull eller skatt än påbudet är; som drager under sig kronans ingäld; som försnillar tull eller andra allmänna afgifter; eller som emot sina borgenärer brukar svek eller list; — derom är särskildt stadgadt. § 28. TiHvällar sig någon svikligen, i uppsåt att skada göra eller fördel sig eller annan bereda, utöfning af embete eller tjenst; dömes till stralf-arbete från och med sex månader till och med tre år. Gifver man sig eljest obehörigen ut för embetseller tjensteman och utöfvar något af hvad till dennes befattning hörer; dömes till böter från och med femtio till och med Lag-Ulskottettt Utlåtande M 52. 23 Tvåhundra Riksdaler eller fängelse från och med två månader till och med ett år § 29. Har man »enom antagande af falskt namn eller stånd •J O ' beredt sig arf eller andra familje-rättigheter; domes till fängelse eller straff-arbete från och med sex månader till och med två år. Aro omständigheterna synnerligen försvårande, må tiden för straff-arbetet till höest fem år kunna ökas. O § 30- Gifver man sig ut till namn eller stånd för annan än den han är och bedrager derigenom qvinna till äktenskaps-aftal; dömes till böter från och med femtio till och med Tvåhundra Riksdaler eller fängelse från och med två månader till och med två år Kommer vigsel eller häfd dertill, varde dömd till straff arbete från och med sex månader till och med fem år. Samma lag vare der någon, som af naturen är vanför eller till äktenskap alldeles obeqväm eller drages med obotlig smittosam sjukdom, förtiger det och svikligen förleder annan till giftermål med sig.
1000 Båtsmans-Vacance-medel .. 26000 Krutoch Salpeter-försäljnings-medel 60000 ökning . ,— . 10000 Controll-Stämpel-medel .. , 8000 JMunaer-Lotteri-medel, netto inkomst 60000. — till Stat och utgifter , 5356o. — 11356(1 minskning å anslaget till Stat och utgifter . Råkoch Lots-medel , , 55 000 -■ nedsättning . 288 — ökning , 712 S:r 37099 32 29 10 2*4*02 3 8 76390 Sjö-Tulls-inedel, netto inkomst . i33i6ii:32.- till Stat och utgifter, , , , 388388: 16. - 1720000 — ökning i netto inkomstens beräknande , . 4*3388: 16. - till Stat och utgifter 61611: 32. - -fcs a 0 0 0 0 Salu-accis af Städerne 11925 — minskning , , — 4425 Post-medel, netto inkomst 116322: 33. 4- till Stat och utgifter , , , , . 203677: i4-8. 4- ökning å Stat och utgifter till 25ooooR:dr, . 46322: 33.4 _ _ 3oooo ägande K. M:t att, med hänseende till rle i och för Postinrättningens förbättring erforderliga omkostnader, disponera hvad utöfver nämnde 100000 R:dr blir behållet. Chartie-Sigillatae-afgift 277000 — ökning — 20000 — Bränvins-afgift ... När minskningen afdrages från tillökningen med 8ioi5 26, — blir tillökningen på det hela 817142 18 2 Snmrua Summarum 7285000 4 Bil. N:o i. F örsta Huf 'v u dTiteln.
Herr Grefven och LandtMarskalken tyckes ämna att i samma proposition äfven intaga lönerne för Hofoch JustitiaeCanzlererne. Hans Esccellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att StatsUlskottet upptagit ej mindre de fyra StatsSecreterarne än ock Hofoch JustitiaeCancellererne uti denna punkt, hvilken Hans Excellence jemväl uti dess helhet förRidderskapet och Adeln föredragit. Hans Excellence hemställde i öfrigt till Herr Rosenqvist, om han icke lill undvikande deraf, Pen i5 September f. m. 199 alt 3:nc meningar skulle uppkomma_, behagade jemka sig till någon af de andra meningarna, sorn blifvit framställde. Herr Rosenqvist: Af aktning för Hans EKcellence Herr Grefven och LandtMarskalken samt Ridderskapet och Adeln, äfvensom för alt gå deras önskan till mötes, afstår jag från yrkande af proposition på mitt förslag. Hans Excellence Herr Grefven och Randi Marskalken gjorde proposition till bifall af hela 3:dje punkten i StatsUtskoltets sednare Utlåtande. Ropades Ja och Nej; hvarjemte votering begärdes. Herr Hjerta: Jag vågar, oaktadt det torde vara stridande mot ordningen, sedan votering redan blifvit begärd, fästa uppmärksamheten på det besynnerliga förhållande, som kommer att uppstå, i fall 2 Stånd skulle vägra löneförhöjning för StatsRåden, men StatsSecreterarne ändock få 5ooo R:dr, samt sålunda erhålla mera än de förra. Herr von Hartmansdorff: Jag anhåller få fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på omöjligheten, att nu förutse alla de olikheter, som kunna komma att äga rum emellan Ståndens beslut, samt får tillägga, att det just är för sådana olikheters 200 Den 25 September/, m. skull, som Grundlagen tillåtit att begagna först jemkningsförslag, och sedan nämnd. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställde derefter följande Voterings-proposition:
Gr. Frölich, David: Jag har kanske orätt att begära ordet framför Frih. Hamilton, som naturligtvis sjelf bäst kan försvara de anmärkn:r, som nu blifvit gjorda enrot hans förslag; men Iten 11 Mars e. m. egentliga orsaken hvarföre jag gjorde det var den, alt jag önskade få förklara för R. o. Ad., att det ryckte, sora sedan förmiddagen spridt sig, att jag skulle hafva för afsigt att i afton söka tänja ut discussionen sä långt, att endast Frih. Hamiltons förslag skulle kunna afgöras, icke liar någon grund, och jag her att tillika få för R. o. Ad. vördsamt förklara hvarföre jag icke anser den taktiken nu vara behöflig, då jag lyckades i förmiddags alt verkligen, enligt min önskan, förekomma det man då skulle företaga Frih. Hamiltons förslag. Nu deremot inser jag, att R. o. Ad. vill skynda för att få komma till Hr Åkermans förslag. Jag torde äfven få i korthet förklara hvad jag anser vara R. o. Adis förhoppning, grundad pä detta förslag, nemi. att detsamma, såsom till en del incorporeradt med det yttrande Hr Silfverstolpe afgifvit, skulle kunna lyckas att gå litet längre i lagstiftningsväg, om det en gång blefve förpassadt utom detta Stånd till Uonst.Ulsk. Jag vill icke yttra huru jag tror det kan lyckas att vid denna riksdag göra ett sådant förslag gällande, emedan jag för min del ihågkommer, dels alt detta rum blott utgör en fjerdedel af representationen, dels alt hvad som vid denna riksdag beredes, måste underkastas en påföljande riksdags beslut. Efter denna förklaring vill jag söka alt besvara några af de anmärkn:r, som blifvit gjorda af de ledamöter, som nu yttrat sig. Man kan säga, att de verkligen begge två antagit en systematisk opposition emot Frih. Hamiltons förslag. De hafva lill en början icke kunnat underlåta att upptaga till skämt den der lilla roligheten om hvad som skedde i natt; och man kan säga, alt det är ganska klokt, då man vill gå systematiskt tillväga, all börja sitt tal med något angenämt; men jag hemställer om icke detta ämne var hvad man kallar epuiseradt på förmiddagen.
För berörde skjuts, som ofta uppginge till inålIes 20 mils färd, och öfver hafvet vore förbunden med osägliga svårigheter, samt understundom ögonskenlig lifsfara, betalades för närvarande icke mera än 4 Rtdr R.-gs för hvarje häst, hvilken ersättning icke vore besväret motsvarande, så mycket mera, som Wäddö ej eller vore i åtnjutande af de öfrige Posthemman tillagde förmoner, eller frihet från rotering, inqvartering, kronoskjuts och brefbäring, m. fl. besvär; och har motionären, i anledning häraf, yrkat, att taxan för postens forslande måtte höjas till minst 10 R:dr Banco för hvarje häst, samt att Häfverö och Singö socknemän, såsom hörande till samma skeppslag, samt boende närmare intill Grisslehamn, än en stor del af Wäddö sockens invånare, måtte, i afseende å posters och kurirers förskaffande, åläggas deltaga i berörde skjutsskyldighet, hvaremot enskilde resande kunde forthjelpa sig medelst beting; och slutligen, att Wäddö socken måtte befrias från underhållet af förenämnde byggnader och brohufvudet vid Grisslehamn, emot det att socknen öfverlåter desamma till Postverket i det skick, de nu befinnas, samt utan anspråk på ersättning för de kostnader, sorn för deras iståndsättande blifvit derå nedlagde. Hvad nu först beträffar den sökta ersättningen för färjans begagnande vid de tillfällen, då poster eller tågande trupper färdas öfver Oitalaviken; så anse Utskolten, att, enär en sådan ersättning i förra afseendet kan sökas hos Öfver-Post-Directörs-Embetet, och i senare fallet det beror af Kongl. Maj:t att derom besluta, Utskotten icke kunna ti listyrka Rikets Ständer att vidtaga någon åtgärd, i anledning af hvad härom blifvit framstäldt och föreslaget.
När man efter den sidoblick, som här blifvit kastad på den Engelska Statsbanken och dess operationssält, tager under skärskådande den Svenska Statsbankens ställning, visar den sig ingalunda orogifvande, och den Svenska Statsbankens liksom Engelska Statsbankens historia utvisar, att man så litet som möjligt är, bör vidtaga några konstlade åtgärder, utan med temlig trygghet kan öfverlemna saken åt penningens egen instinkt. Silfret strömmar ut, när det finnér sin uträkning dervid och strömmar åter in af samma orsaker, och det sednare förhållandet följer det förra i ett nästan omedelbart fotspår. När penningen blir sällsynt till den grad att alla industrigrenar derigenom blifva lidande, förminskas förmågan att köpa, de utländska varuartiklarne afsättas till ett mindre antal, förhållandet mellan import och export jernnäs, kursen förbättras och silfret börjar åter alt gå in. Om ock det Kaliforniska guldet icke utöfvat all den inverkan på de ädla metallernas värde man förmodade, har det dock i någon mån inverkat derpå, och bör således detta förhållande åtminstone icke försvåra de ädla metallernas återvändande lill Svenska Statsbanken. 1844 var den metalliska fonden ännu svagare än den f. n. är, den hade då nedgått till omkring 2,900,000 r:dr specie; utan vidtagandet af några serskilta åtgärder å bankens sida, endast på naturlig väg genom gynsamma handels-och fraktkonjunklurer förbättrades förhållandet till den grad, alt den metalliska fonden 1847 hade upstigit till öfver 8 mill. rdr specie, hvartill de utlänska lånen under tiden endast bidragit med något öfver 1 mill. Den metalliska fondens närvar, förminskning är åter en produkt af 1848 års revolutionära tilldragelser, och den fördämning den industriella rörelsen med anledn. deraf undergick i alla länder, och således en följd af så utomordentliga omständigheter, att sådana icke återkomma tvenne gånger under tidehvarfvet, och hvilka således icke böra tagas lill värdemätare vid bedömandet af den Svenska Statsbankens tillstånd. Skulle äfven några slutsatser deraf dragas, äro de mera lugnande än orogifvande.
Men efter mor var så klok och snäll och afrådde mig, då jag ännu, så godt som bara pojke, hade giftasgriller i hufvudet, så skall mor vara god och icke heller nu söka öfvertala mig emot min egen vilja och mitt eget förnuft! Mor kan tro mig, att Josefina och jag ej så bra passa för hvarandra, som det kan tyckas.” ”Men jag undrar just, hvad du vill hafva! Är flickan inte bra?” ”Det är ej att tala på Josefina. Hon är blott för mycket allvarsam och småklok, och det är icke riktigt angenämt emellanåt. Se’n så, när jag icke älskar henne ...” ”Ja, så är ingenting i lag, det ser jag nog! Men tycker du icke att det är synd om det stackars barnet? Jag hade aldrig velat förråda henne, om jag icke hade trott att det skulle verka på ditt hjerta. Men nu frågar jag dig på samvete, om du ej funnit, fastän, gudbevars, hon är så blygsam som en flicka kan vara, att hon har mycket till öfvers för dig? Det svider i mig, då jag ser hur lite tack hon har, för allt hon sträfvar och gör din kammare grann och fin.” ”Och mor tror ej att det också svider i mitt hjerta? Jo, mer än jag kan tala om! Men hvad i Herrans namn skall jag ta mig till? Vore det klokt, om jag löpte åstad och gjorde både mig sjelf och henne olyckliga? Och säkert blefve det ett olyckligt äktenskap, när kärleken funnes blott på ena sidan.” ”Herre Gud, hade vi bara hunnit så långt, är jag säker att kärleken på andra sidan komme af sig sjelf; ty aldrig vore du menniska att se all hennes ömhet och vård sent och tidigt, utan att du lönte henne igen.” Arve skakade på hufvudet. ”Jag trodde att mor hade mera besked om menniskohjertat – och det tror jag mor också har. Kunde jag löna Josefinas kärlek, så vet Gud i himlen att jag gjorde det! Men nu är det omöjligt, så rent af omöjligt, att mor måste heligt lofva mig att aldrig mera nämna den saken! Mor vet nog hvad som hindrar och i evighet kommer att hindra.” Fru Kathrina teg visligen; ty hon fruktade sin sons förtroende.
Mro af helt annan art än StatsRådets Ledamöters och StatsSecreterares. Deremot har Jag härmed velat lemna Mitt Nådiga bifall till de‘af Eder, Gode Herrar och Svenske Män, föreslagne förändringar i 61 och 97 §. §. RegeringsFormen, i i3 2 momentet Riksdags-Ordningen, emedan derigenom Mig ett tillfälle beredes, som af Mig aldrig skall åsidosättas, att åt hittills i Lagstiftningen icke deltagande Svenska Medborgare meddela representations-rättighet; äfvensom i i4 §. 5 och 4 momenterne, eller 6, 7, 8, 9 och io punkterne, i 58 i 44 §. 3 punkten, i 61 och 62 §. §. i 65 §. 3 punkten, samt i 65 §. 2 punkten uti samma Riksdagsordning. Män, med all Kongl. Nåd och Ynnest städse Välbevågen. CARL JOHAN. ■Välborne, Ädle och Välbördige, Ärevördige, Vördige, och Vållårde, Äreborne, Förståndige och Vålaktade, Hedervärde och Redelige, Gode Herrar och Svenske Mån! Uti underdånig skrifvelse af den 12 sistlidne Maj, håfven J, Gode Herrar och Svenske Män, andragit, huruledes, vid pröfningen af våckt fråga om upphåfvande af Lagens föreskrift uti 4 Cap. 2 §.