Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Const.Utsk. bar fördenskull, och enär det icke förut lyckats att genomföra någon förbättring i dessa stadganden, så snart man tillika velat förändra i sak hvad som nu brukas, ansett bättre, än att försöka taga för sig allt på en gång, att endast tillse, det nu gällande praxis blefve legaliserad, samt de nu befintliga stridigheterna mellan 56:te och 81 :sta § §: n a uphäfda. Något sämre än hvad som f. n. förefinnes, kan fördenskull icke genom Utsk:s förslag upkomma; ty om det anlages, komma grundlagsförändrings-förslag att behandlas på samma sätt som hittills, hvarjemte den egentliga förbättring vinnes, att lag och bruk blifva med hvarandra öfverensstämmande. Vill man återigen icke nöja sig härmed, ulan fortfarande påyrkar förändring jemväl i sak, så blifver följden, att. alltsammans förfaller, och att vi således komma att qvarstå på samma punkt som förut. För min del vill jag dock hellre hafva något godt än intet, om också detta icke skulle vara det aldra bästa, samt tillstyrker förden - Den 30 Augusti. 155 skull, att R. o. Ad. behagade, i hvad på Ståndet beror, låta ifrågavaride förslag blifva hvilande till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag. Ilr Printzensköld, Carl: När fråga är att tillvägabringa ändringar i grundlag, sorn eger gällande kraft, synes första vilkoret våra, att göra dem så fullständiga och ändamålsenliga som möjligt. Att man genom otydligheten i grundlagens stadganden vidtagit så att säga half-mesurer vid deras tillämpning, anser jag vara både oriktigt och vådligt. Hr von Hartmansdorff har tydligen ådagalagt vigten af alt på ett fullständigt och ändamålsenligt sätt rätta och jemka de skiljaktigheter, som förefinnas i nuvar:de grundlagssladganden. Ordförrden i Coust.Utsk. har deremot å sin sida besynnerligt nog förklarat, att det är bättre all hjelpa sig fram med det dåliga, än med intet, och alt man bör nöja sig med en förändring, huru ofullständig den än är, blott man får en förändring.
Riddarholmskanalen och Riddarhusgränden, hvilka skulle medföra en utgift af nära 250,000 R:dr, synes det Utskottet, likasom Riddarhus-Directionen, att sådana, byggnader skulle komma att bortskymma betydliga delar af den ståtliga och ädla facad, Riddarhusets norra sida bildar; och hvad angår de större pavilloner i nordöstra och nordvestra hörnen af gården, förenade med hufvudbyggnaden genom lägre uthuslägenheter samt beräknade till en kostnad af 112,000 R:dr, hvartill Slottsarkitekten Söderlund uppgjort ritningar och hvilken byggnadsplan Riddarhus-Directionen, hufvudsakligen ur synpunkten af en förmodad ekonomisk vinst, förordat, har Utskottet, såsom i dess Utlåtande N:o 11 blifvit yttradt, dels funnit de föreslagna uthusbyggnaderna alltför vanprydliga, dels trott det bättre anstå Ridd. och Adeln att uppoffra en beräknad, ehuru alltid mer eller mindre osäker, financiel fördel, för att i stället ordna den ifrågavarande platsen på ett sätt, som bidroge ej mindre att åt Riddarhuspalatset gifva en värdigare anblick, än ock till hufvudstadens försköning. Vid öfvervägande i öfrigt af frågan om Riddarhustomtens bebyggande har Utskottet ansett sig ej kunna lemna utan uppmärksamhet den från Stockholms Drätselnämnd redan gjorda framställning angående önskvärdheten deraf, att Staden kunde komma i besittning åtminstone af någon del utaf ifrågavarande tomt med särskildt afseende å behöfligheten af den på östra sidan deraf befintliga gatas utvidgning i händelse en ifrågaställd brobyggnad från ändan af densamma öfver Norrström till Tegelbacken komme till utförande, i hvilken syftning Stadsfullmäktiges Berednings-Utskott jemväl under den 22 sistlidne Maj enhälligt hemställt, att, i öfverensstämmelse med hvad så väl Borgerskapets äldste som Kongl. Maj:t redan år 1848 beslutat, en körbro i nyssnämnde rigtning måtte anläggas.
Grefwe vs Is 6 Lräis instämde häri, Fjerde Bandet N:o 7Smen L2Z4 Den 20 December. vien önskade, akt sjelfwä Ticlarne i propositionen mätte utsättas. Ester någon ytterligare jämkning, framstälde Herr Grefman och Landr-Maiskaiken följande skrifte» ligen författade proposition: Bifaller Ridderskap^ och Adeln, att tillwarelfen af ben beskattning hwarS belopp, fördelnmgsgrundec samt benämnande af Bewillning och krigsgärd pä Riksens Ständers framdeles afgörande owilkorligcn beror, bör räknas ifrän början af äriFio, kommande den del af samma beskattning, som föres under rubrik as krigsgärd att uphöra med det äcctS urgäng under hmars lopp nästa Riksdag börjar, sa wida ej Riksens Ständer dä cmnvrlnnda derom förordna? Bifölls. Herr "iVackselilgZer, Lustaf, ansag del wara stridande emot Regerings» Formen, att göra uägon skilnad mellan Bewillning och Krigsgärd. Grefwe vela 6aräis. Ehuru det wäsens teligaste af Friherre 8kaels upläste diktamen är intagit i den proposition Ridderskapet och Adeln nu behagat bifalla, fäc jag likwäl i ödmjukhet hemställa, om icke i fall Herr Grefwe k«veenkjelm ej ytterligare skulls yrka desi hwilande pä bordet, detsamma nu genast till StstS-Ulskottel kunde remitteras. Grefwe k,Zvvsnkjelm> förklarade, att dä srägan endast nore om remisi, wille han densamma icke längre uppehålla. Fri - Den 20 December. rsz; Friherre Ooäerstr^m.sfacok, anmärk» Ike akk b-r want flera ledamöter hwilka begärt Frihec» re 8t3Lls motion pä borrer.
Den ärliga total-mgikten i oeb kör ikrägavarande förvaltnings organisation skulle »älunda utgöra 17,^33: 16. hvaremot olvanberöide, krän fjerde Idukvud-litelo utgängne, arfvode till Lbeken kör Ltor-^wirals-bimbetets 3:dje Afdelning, 1.000 khdr, likasom ook det ^klönings-anslag ak a5o D:dr, som hittills utgätt till Oomiten kor ^orra Vsg-anläggningarne, dä denna Lomite blekvs, i följd ak den n^fa organisationen, indragen, komme att för andra bebok Iresparas. Liongl. Naj:t bar, uti Dess till Dikets 8tänders 8tats-IItskott den sistlidne danuari allätne I^adiga Droposition om Ltats-Verkets tillstånd oeb bebok, lör /^atte/r-commtt/r/ccrkrö/ree oc/r föreslagit, till anvisande medelst extra 8tats reglering, ett anslag ak 100,000 D:dr ärligen ^vo Zk. 9 i 5 är, elier tillsammans 5oo,ooo ?udr, säsom det de!o^>a, dvarunder Kongl. ^llaj:t ansell detta anslag leire kunna nedsättas, om nägra väsendlliga anstalter till verklig dälnad lör landels näringar oell industri skola dermed kunna äsladkommas.
Om bewillningen pä besia föreslagna sätt winner fastställde principer, 06) derefter reparteras uppå länen till desi widare utgörande, sä torde detta angelägna ämne upkaqa en mindre tid för Riksens Ständers arbeten an hittills wid föregående Riksdagar warit brukligt, dä jag för en enMl' des trop Sweriges enskildra politiska existans för framtiden sa hufwudsakeligcn beror pä den enighet och samdrägt, som under vetta Riksmöte blifwer RiksStandcn emellan radande, samt uppå der allmänna och gemensamma förtroende wi nu böra ej allenast hysa, Utan äfwcn högtidligt ådagalägga för war wördadc och älskade Konung jamt desi lagerkrönta stöd, sä önskar jag med en redlig mcdborger FHrsta Del. Z. lig 66 Den 25 April» lig känsia, att alla Riksdagens angelagenhtter mätte winna den krask och skyndsamhet, som dest wigk förtjena samt Utmärkas af dest stora föremål, Riksén Sränders oinskränkta rillgifwcnhet och förtroende till en kraftfull och wis Regering.' Remitterades till BcwillningS-Utf^ottet. Uvlastes Riksens Ständers till deltagande i Ofwer-Revision af krtgs-räkenffaperne nrsedde Deputerades berättelse rörande krigsredogörelsen och revlsionswerket: Remitterades till Stats-Utskottet. Justerades följande: Utdrag af Protokollet, hallit hos Högloff. Ridderskapel och Adeln wid Urtima Riksdagen i Orebro den 2Z April 1812. S. D. UplästeS och godkändes Jnstructionen och edöformulairet för Lcdamölcrne af Banco-Utskottet, sadane Veste acter wid sistledne Riksdag blifwit till innehall och lydelse gillade. Ult supra. Zerr Landt-Marffalken tillkännagaf att såsom Kongl. Maj:c utsatt tiden till den stora Deputationens mottagande till klockan 12 nästa mändag plenum skulle komma att anflas till klockan ^ 12 samma dag. Högloft.
— Denna Inrättning, hvartill Eder Kongl. Majit under den 21 November 1827 i Nåder upplåtit Catharina? f. d. Krono-Bränneri-Egendom, och till hvars iordningsättande och underhåll Stadens Församlingar år 1828 beviljat och anslagit leidel af då utgående allmänna Fattigvårds-afgiften, eller årligen en Skilling å Riksdalern af 2:dra Bevillnings-Artikelns afgifter, har, under förvaltning af en serskild Lazaretts-Byggnads-Direction till och med år i832, i berörde anslag, jemte hyresmedel, uppburit tillsammans 18,167 R:dr 10 sk. 5 rist. Utgifterne till samma tid hafva varit: Byggnadskostnad 10,635 Rldr 3 sk. 4 rist, för Inventarier och Sjukhus-persedlar 2,983 Ridr 28 sk. 10 rist. samt Administrationskostnad m. m. 1,44^ R:dr 44 ^ rist.; eller inalles i5,oÖ2 Rldr 28 sk. 8 rist. Å detta Sjukhus, som öppnades den 22 Julii 1831, voro samma år intagne och vårdade 82 Patienter, och sistlidet år 491» bil större delen koppsmittade, hvilkas underhåll hufvudsakligen blifvit bestridt genom Directionen öfver Allmänna Fattig-Cassan. Utom det af Stadens innevånare beviljade och med Allmänna Fattigafgiften årligen ingående 2 skillings bidrag till Kongl. Lazarettet och Provisoriska Sjukhusets iståndsättande och underhållande, hafva jemväl genom Kongl. Maj:ts ofvanberörde Nådiga Skrifvelse af den 3 December 1828, en summa af 10,000 R:dr årligen of de så kallade Finska Tolagsmedlen blifvit anslagen, att af Lazaretts-Byggnads-Directiouen i förenämnde afseende och för Sjukvården uppbäras och användas. V. Allmänna Garnizons-Sjukhusct:
Bomboch landstignings-känoner jemte tillhörande lavetteij ,och kanon-attiralj Massiva kulor Kontroll-pjeser samt besigtningsoch transportkostnad • Kavajer till sjöbeväringen Båtsmans-beklädnader, enligt Kongl, brefven den 5 Sept. .1854 och 9 Mars 1855, D:o, d:o den 4 Januari 1855, Ränslar, fältflaskor och mat-tornistrar till Marinregementet Anskaffning af artilleri-mat eriel och utredning för Kungsholms och Drottningskärs fästningar samt Kungshalls batteri Kostnader för 3:ne vatten-distillerings-apparater å Kungsholms och Drottningskärs sjö-fästningar 703,058: 38. 1. Behållning, levererad till Rikets Ständers Riksgälds-kontor, likmätigt Kongl, brefvet den 15 December 1857, Balans: Kaptenen vid Wermlands Fältjägare-regemente C. J. G. Lindroth till återbäring ådömde Till återbäring anmärkte, i räkenskaperne formelt afförde, medel, som ej kunnat indrifvas, emedan besvär blifvit anförda och ännu äro oafgjorde hos Kongl. Kammar-rätten, uppgående sarnmauräknadt till 4,562: —^ 10. Enligt särskilda kontrakter af den 10 Mars och den 11 April 1854, åtog sig handelshuset Palander & Komp. i Carlskrona, att vid Flottans Station derstädes, inom Maj månads slut samma år, för ett pris från 72 R:dr 35 sk. till 76
1 sammanhang härmed har Utskottet till pröfning förehaft en inom Bondeståndet af Lars Olsson från Stora Kopparbergs län väckt samt af Anders Eriksson och Pehr Pehrsson från Örebro län och Anders Andersson från Wermlands län understödd motion, deruti, under åberopande af det ringa antalet och den föga maktpåliggande beskaffenheten af de till Bergs-kollegii befattning nu hörande ärenden, äfvensom det förhållande, att, efter motionärens förmenande, nämnde embetsverk, i stället att bidraga till bergshandteringens utveckling och förkofran, tvertom vore för dessa ändamåls befrämjande hinderlig!, blifvit föreslaget, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit ånyo göra un - Sfats-Utskottets Utlåtande, N:o 90. derdånig hemställan om sådana åtgärders vidtagande, att bemäldte Kollegium må, såsom serskildt embetsverk för hvad till bergsväsendet hörer, varda alldeles indraget. Enligt hvad den Kongl, propositionen och dervid bifogade Statsrådsprotokoll öfver civilärenden af den 25 September förlidel år utvisa, skulle, genom tillämpning af ofvannämnda stater för de tvänne öfverstyrelser, hvartill Bergs, och Kommers-kollegierna ansetts böra ombildas, uppstå en minskning i personalen från 16 till 9 för del förra, och från 23 (ill 16 för det sednare embetsverket; äfvensom en nedsättning i nu varande utgifter å riksstaten för Bergskollegium af 2759 r:dr 32 sk. och för Kommerskollegium af 210 R.dr 32 sk., eller tillsammans 2,970 r.dr 16 sk., oberäknad! den besparing, som kan uppkomma dels genom försvinnandet af den år 1841 å indragningsstat uppförda förhöjning i spanmål för de embetsoch tjenstemän, som före nämnde års statsreglering kommit i åtnjutande af löner å bemälde kollegiers stater och desamma ännu innehafva, dels genom ifrågastäldt framtida upphörande af arfvodet för den ena föredraganden uti öfverstyrelsen för bergverken.
»Kanske doktorn vill sätta sig vid min säng ... Få vi talas vid.» »Joo, för all del! Joo då!» Så slog sig den långe ned vid hans hufvudgärd. Och talade i ett talande. Och lyssna på honom ville han också. Men när han närmade sitt hufvud till Hedenbergs bröst, kände denne, som han handlöst kastats ner för en brant, en stupande brant ohjelpligt ner i ett bottenlöst bråd-djup. Han blundade, bet tänderna samman. Och så började Robida ordinera. Konjak och marsala, en matsked hvarannan timme, opiikakor till qvällen etc. etc., och derpå rådde han Hedenberg att vid Rivieran slå sig ned i Pegli ... Utmärkt, grand hôtel de Pegli ... Engelsk komfort ... Dr Moraux, fackman, Moraux, prisbelönt af fakulteten i Montpellier för Recherches sur le traitement de la Phthisie Pulmonaire etc. etc. Men allt han sade, föreföll Hedenberg som meningslöst joller, tanklösa ljud, och der han låg i en orörlig dvala och sökte se uppmärksam ut, erfor han en osäker förnimmelse af, att allt dunsade till marken ihåligt och tomt, som han trott på under långa år, blef till grus och stoft, spillra för spillra ... Men under hela tiden såg han oafbrutet, utan att sjelf märka det, på Robidas ärr. Som band det hans blickar med magisk kraft. »Ah, ni ser på mitt ärr, märker jag,» sade då fransmannen med förekommande artighet, »ja gunås, det är icke förskönande just, men hvad i herrans namn skall man göra ... Det är nu en tio år sedan jag fick det ... På en sjömanskrog. Jag hade nog druckit litet för mycket absinth den dan ... Det var visst en tysk matros, en tjock, grof en ...» »Och han blef straffad ... förstås?» »Nej, försvunnen ... Trodde nog, att han gjort kål på mig, den lymmeln ... Men ondt krut förgås inte så lätt, ska jag säga. Ha, ha, ha.» Här skrattade han hest, hämdlystet.
M:ts då afgifna Nådiga Proposition i samma ämne, till största delen vederlagda eller åtminstone lill sin vigt förringade genom den närmare utredning af ärendet, hvilken innefattades uli en af E. K. M:ts Befallninghafvande i berörde Ilin den 30 Mars 1847 till E. H. M:t aflåten underdånig skrifvelse, med hemställan om förnyad Nådig Propositions afgifvande, angående anslag till de med den ifrågasatta förändringens utförande förenade utgifter, i underdånighet anhållit, att, då, enligt Rikets Ständers åsigt, innan definitivt beslut om samma förändring kunde fattas, undersökning och utredning af ärendet borde ånyo ega rum, så väl i afseende å sättet för afhjelpandet af de olägenheter, som genom Calmar läns oformliga och otjenliga indelning tillskyndades en stor del af dess invånare, som ock för beräknandet af de kostnader, förändringen komme att medföra, E. K. M:t mätte under förnyad Nådig pröfning taga frågan om afhjelpandet af dessa olägenheter, samt, efter det nödig utredning deraf föregått, till Rikets Ständer aflåta Nådigt förslag i ämnet, till förändring af de anmärkta förhållandena på ett sätt, som motsvarade länets Expedit ions-Ut skot tets Förslag till anderd. Skrifvelse, N:o 71. 115 invånares billiga förväntan och derjemte Liefve i minsta möjliga män för Statsverket betungande; så bar E. K. M:l, efter det ej mindre E. K.
Härmed förenade sig Justi.i Raden ckoppius, ^iervo^el, Uilj valcla 0 Grefwe kkilmiston, men Jusrr iaRadei von Llrokiroii uppläste dest jkrisieliga utlåtande, sa lydande: Dä fräga u pstar om en gammal Lags förändring eller afstaffande, lärer undersö urng nödwändig^ böra anställas, huruwida den medfört nägra olägenhe er, som icke mot .varat de sördckar Lagstiftaren afvstat. Utan en sadan rigckg granskning är förändringen en säker förlust, hwillens ersättning fordrar andre anstalter, hwarS pä ölsder ej alltid kun, na före 'werrställigheien ffönjaS, mindre i ert sammanhang beräknas. Om Den 5 Zebruarri - 47 Om Lagens stadgande i 2 Eap. 2, Z och 6 LGiitermälsBalken, ilafseende vä der upptagne förbuone ägkenskap, just icke blifwit grundadt pä någon Religionens föreskrift, sä synes mig likwäl, att en säker moralisk anledning härtill blifwit tagen, som icke ow.ärlbart leder till sedligheten; ingen afwäg frän Lagen och ingen förseelse ar lättare, an den som leder sitt behof ifrån naturliga begärelsen och denna drift blefwe i den mohn mer eller mindre swär att Återhålla, som tillfällen wisa sig beqwämligare och frestelsen aggas. Det närmare och förtroligare umgänge, som manligen plägas emellan Slägkingar skulle wifierligen oftare fört kill betänk samma följder emellan Ungdomen af bada könen, om icke Lagstiftaren ansett skyldj^apen hindra ägtenffap.
St:r aflåtit Kådig Proposition; (ordagrant intagen i i:a Samlingen; hvaruti K. M:t behagat tillkännagifva, att K. M:t redan Kådigst bifallit, att SaltpeterSjuderi-Staterne uti Elfsborgs, Carlstads, Stora Kopparbergs, Gottlands , Hallands , Malmöhus samt Götheborgs och Bohus Län må, af anförde orsaker, upplösas, på sätt och med de vilkor, så i afseende på den dervid varande Personal, som på lefvereringen af den Saltpeter, hvilken härefter i berörde Län kan blifva tillverkad, som Committerade i underd. föreslagit; med lemnad tillåtelse för Committerade, att, i händelse närmare utrönte förhållanden skulle kräfva en annan reglering af SaltpeterSjuderi-Staterne i Rikets öfrige Län* dertill med underd. förslag inkomma. Och har K. M:t, i fråga om de utaf Committerade föreslagne utvägar, till afhjelpande af den i Salpeter-fonden uppkotnne ofvan omförmäldte minskning af omkring 73,000 R:dr årligen, tillika i Kader förklarat sig hafva funnit det skola leda icke blott till förekommande af en sådan blist framdeles ulan äfven till enhet och ordning i förvaltningen, om till Commilterades för Salpeter-ärenderne disposition anslogos de å RiksStateu bland inkomsterne upptagne Krutoch Salpeterförsäljnings-medel, utgörande betalningen för det Krut och den Salpeter, sorn från Kronans förråd inoch utrikes försäljes, likväl så, att dels af denna fond ansvarades och från Committerade till Ks Betänkande n. 201 Maj:ts och B-ikets KrigsCollegium utbetaldes de genom Gollegium hittills bestridda utgifter i och för Kruttillverkningen, Krutbrukens underhålls-kostnad, så väl sorn sjelfva tillverknings-koslnaden deruti inbegripne, dels ock Committerade ålåge att serskildt för desse medel afgifva redovisning, hvilken borde, likasom af KrigsCollegium blifvit iakttaget, till K.
Brattströms uppbörd; 4:o af den 2 dennes, om upplåtande till Solna församling af inalles 3 tunnland 71 kappland mark, tillhörande Carlbergs Kungsgård; 5:o af deu 2 dennes, om Rolehullarnes vid Forssa, Delsbo och Jerfsö compagniev af Helsinge Regemente befriande från åtagande att förse Under-officerarne vid nämnde compagnier med hus och ved samt mulbete för deras kreatur; 6:o af den 2 dennes, angående afsöndring från f. d. Öfverste-bostäl let vid Dal-Regementet Näs Kungsgård af 2:ne dithörande ållisken; 7:o af den 2 dennes, i anledning af väckt fråga om förändring i sättet för ersättning af hästar och persedlar, som vid Rusthålls-Regementena under krig gå förlorade; 8:o af den 5 dennes, angående den så kallade ollongäldens upphörande; 9:o af den 5 dennes, om upphörande af den så kallade Sölfeller Husmans-skatlen i Bohus Län; 10:o af den 6 dennes, angående åtgärder till behof vandes undsättning i missvexlår m. m,; ll:o af den 6 dennes, i fråga om delagtighet i Civil-Statens Pensions-Inrällning för Borgmästare i Rikets Städer utom Stockholm, äfvensom för Cornmissions-landtmälare. 52 Prot.-Utdragj den iy Augusti 1S44• S. D. upplästes och remitterades till Bevillnings-Utskottel: Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer angående tulltaxan; Gifven Stockholms Slott den 6 Augusti 1844. S. D. Föredrogs och upplästes Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, angående den nya soldat-roteringen i Riket; Gifven Stockholms Slott den 2 Augusti 1844. hudes till handlingarne.
StatsT/tskottet får härvid yördsamligen tillkännagifva, att någre Fonder af Statsmedel ej finnas anslagne, eller för öfrigt kunna af Utskottet anvisas för ett I.ånbiträde af den beskaf - StatsUtsL Bettinkanden. 6? fe tili et sorn del ifrågavarande. Stockholm deri 17 Januarii 1818- ,N:r 27- k i ksens Högloft. Ständers Stats Utskotts Utlåtande, i anledning af Kongl. Mafts Kådiga Proposition, om afförande af en Minnesvård öfver Svea Rikes utkörare Kronprins, CARL AU GUST, pä Qvidinge Hed i Skåne. Cjenom ProtoculIsUtdrag af den 15 och 18 nästledne December, hafva samtlige RiksStån.. den till StalsUtskottet remitterat följande: (De Ha: vellin gar, forn har skaile inflyta, bestående af Protocollet inför Hans Majit Konungen uti StatsRådet samt Kongl. Maj ts Mådiga Proposition den 9 December 1^17 i detta ämne, finnas tryckta under ,N r 7 i Bihanget; itta Samling och blifva derför nu uteslutna.) StatsUtskottet, som med öfvertygelse orri Riksens Stånders odelade underdåniga bifall till den sålunda både af Kongl. Majit och Hans Kongl. Höghet Kronprinsen förklarade Nådiga Önskan om en Minnesvård öfver Högstsalig Hans Kongl. Höghet Kronprinsen CARL AUGUST, finner Utskottets åliggande, att för Riksens Ständer upgifva den Summa, sorn till detta ändamål kan behofvas, nu ej kunna upfyllas, emedan något Kostnadsförslag till ledning föf Utskottet ej blifvit ailemnadt; och får UtskottSt 68 StatsZJtsh. Betankanden. derföre vördsamt till Riksens Höglofl. Ständer hemställa, om icke hos Kongl. Majit bör i underdånighet anhållas, att ett sådant förslag varder med första StatsUtskottet meddeladt.
Han hade anordnat skallgång och jagade Falco från snår till snår. Ändtligen var officeren viss om att han hade Falco instängd i en småskog. Rundt om skogen stod vakt, och officeren gaf sig in där och gick fram och åter med bössan i hand. Men hur han än letade, såg han ej Falco. Han gick ut igen och mötte en bonde. »Har du sett Falco Falcone?» — »Ja, signor, han gick nyss förbi mig, och han bad mig hälsa er...» — »Diavolo!» — »Han såg er inne i snåret, och han var nära att skjuta er, men han gjorde det ej, därför att han tänkte det kanske var er plikt att förfölja honom.» — »Diavolo, Diavolo!» — »Men om ni försöker ännu en gång efter detta ...» — »Diavolo, Diavolo Diavolo!» »Tror ni, att han kom åter den där löjtnanten? Tror ni ej, att han genast sökte sig till en trakt, där han icke behöfde jaga röfvare?» Och arbetarna, som gå ute på Etna, fråga sig själfva: »Hvem skall bistå oss emot Falco? Han är fruktansvärd. Till och med soldaterna darra för honom.» De tänka på att Falco Falcone nu är en gammal man. Han plundrar ej mera postvagnen, han röfvar ej bort godsägare. Han sitter för det mesta lugn i stenbrottet i Diamante, och i stället för att röfva pengar och ägodelar, tar han pengar och ägodelar i sin vård. Han tar afgift af de stora godsägarna, för att han skall skydda deras gods mot andra tjufvar, och det har blifvit lugnt och fredligt på Etna, ty han tillåter ingen att skada dem, som ge skatt till honom. Men detta lugnar ingen. Sedan Falco blifvit vän med de store, kan han ju desto lättare förstöra järnvägen. Och de komma ihåg historien om Niccola Galli, som är uppsyningsman på markis di San Stefanos gods på det sydliga Etna. En gång strejkade hans arbetare midt i skördetiden. Niccola Galli råkade i förtviflan. Hvetet stod moget, och han kunde ej få det afmejadt.