Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Räntmägtaren Ouchterlony; rörande en afskrifning å de så kallade Skånska GåfvoSpannemåls-medlen; om en balance hos MagazinsFörvaltaren Renner; i anledning af Kongl Maj:ts Nådiga Proposition om afskrifning för ett qvantum Råg, användt till brödbakning åt Hufvudstadens fat-' tiga; samt rörande oredo viste Spannemåls-upphandlingsmedel i Wermlands Län. Statsoch BevillningsUlskottens: Om yrkadt anslag till bestridande af Taxe» ringskostnaderne inom Norbottens Lån. Statsoch BancoTJtskottens; Angående ytterligare allmänna anstalter för Sedelväxlingen i Landsorterna; örn Fullmågtiges i Riksgålds-Contoiret åtgärder för verkställigheten af Ståndernes beslut om Disconternes öfvertagande af nämnde Contoir; rörande tillåtne omsättningar af Lagsöktf och till Lagsökning förfallne Lån i f. d» Filial-Discont er ne ; i frågan om decharge för Oirectionen öfver fiötha - Canal-Bolags förra Discont-Contoir i Stockholm; angående f. d. Kamereraren vid Götha Cand-Bolags förra Discont-Contoir i fiöitieborg C. Ä. Iggeström* ansökning örn afskrifning och eftergift af dess iråkade balance; Ite.ii 30 Augusti o. m. förande decharge för Directionen öfver Götheborgs förra DiscontVerk; om inlöste Dupletter och Tripletter af Malmö f d, DiscontYerks på Banken dragne Assignationer ; i frågan om decharge för fnterims-Directionen öfver sistnämnde Di?contVerkj om Öfverste-Lieutenanten Tornerhjelms klagan rörande liqviden af dess skuld till samma Discont-Verk; om arfvode åt Öfver Commissarien Ek för dess biträde vid
Sorg öfver hans frånfälle var således ingalunda källan till Adolf Fredriks bedröfvelse nu, hvars anledning drottningen äskade att få veta, när det höga paret kommit mellan fyra ögon. Här förtäljde Adolf Fredrik, huruledes senaten, vid hans ankomst, haft icke blott konceptet till hans konungaförsäkran uppsatt och justeradt, utan äfven ett exemplar renskrifvet och framlagdt till hans underskrift: huruledes Rådet förklarat, – visserligen i underdåniga, men bestämda ordalag – att intilldess konungen derunder tecknat sitt namn, med edelig förpligtelse, och inför senaten besvurit samma försäkran, rikshärolden ej tilläts att utropa konungens uppstigande på thronen, hvarförinnan Rådet ej medgåfve honom att deltaga i riksstyrelsen, utan skulle sjelft föra den, utan konung, tills ständerna hunno sammanträda, för hvilket ändamål riksdagskallelsen äfvenledes redan befanns uppsatt och i ordning: och huruledes cheferne för hufvudstadens garnison voro tillstädes i senatens förmak, för att emottaga befallning om trooch huldhetsedens afläggande, derest konungen undertecknade försäkran, men att förbjudas aflägga en sådan ed, så vida konungen droge i betänkande att fullgöra hvad man nu begärde. «Hvad var, under sådana omständigheter att göra? – tillade Adolf Fredrik – «Skulle jag, oviss om de «mått och steg, Rådet i öfrigt kunde hafva vidtagit, «och lika oviss om allmänna sinnesstämningen, äfven«tyrat en hvälfning, som kunnat kosta oss kronan, in«nan den ännu prydt vår hjessa; eller var det ej «bättre, att gifva vika för ögonblicket och låta fram«tiden göra slag i saken, sedan vi bragt våra förbere«dande anstalter i ordning » – «Du skref således under försäkran och besvor den?» föll Lovisa Ulrika i talet. – «Ja,» svarade Adolf Fredrik. – «Och du sökte ej bereda Tessin tillfälle, att «med sin vältalighet, som så ofta verkat hänförande, «utveckla skälen för våra afsigter?»
Men då af det föregående torde vara klart, att detta ord härstädes icke betyder borgen för Rikets Ständers i afseende på creditivel ingångna förbindelser, utan endast säkerhet för deltas erhållande, — för verkställigheten af Ständernes lill realisationens betryggande vidtagna beslut; finnér jag mig föranlåten att vidblifva min förra mening om Banco-Fullmägtiges berättigande att, då meranä'mnde creditiv behöfves, derom göra underdånig anmälan, äfvensom att Rikets Ständer förut böra i underdånighet anhålla om Kongl. Majrts Nådiga biträde för afliandlingen om samma creditiv» när det af behofvet påkallas. Af dessa sammanlagde anledningar nödgas jag således att emot Högloflige Utskottets beslut mig vördsamt reservera;” af Herr Helleday: *’Jag reserverar mig emot Utskottets nu fattade beslut, och beklagar, det Utskottet, med frånträdande af sitt förra Betänkande, nu tillstyrkt Rikets Ständer alt inskränka möjligheten för Banco-Fnllmägtige att, i behofvets stund, realisera en af Sfänderne sjelfve anvist garantie för silfver-utvexlingens oafbrutna gång, hvilken genom slika ineonsequenla åtgärder ingalunda kan betryggas.’' Herr Biskopp af Kullberg har förklarat sig instämma uti Herrar Doctorerne Morens, Engströms och Elf ströms reservationer. Herrar Bogeman, af Rolén och Doctor Lindfors hafva äfven emot beslutet sig reserverat. Bikung till R, St. Pmr. i8>4 eth iSJ5, 6 Sdml. i Afd. i Bandit, ii/:le Hiijtet, a 6 Bamo-Unkmts Bet dukande N;o i/Ji* N:o i43. Ankom till Exp.-Utsl, den 7 Maji. Betänkande, i anledning af Herr Rosenblads motion, om underdånig skrifvelse från Rikets Ständer, med anhållan om Kongl. Maj:ts Nådiga biträde, för upptagande af utländskt creditiv för Banken.
Vid jemförelse mellan dessa båda hufvudslräckningar för norra stambanans utsträckning, å hvilka lutningsoch krökningsförbållandena i allmänhet äro gynnsamma, visar sig, att vägen mellan hufvudstaden och Upsala öfver Örsundsbro blifver 2 mil 3,760 fot längre, eller mera än en tredjedel af direkta linien til! Upsala, och hela vägbyggnaden vester om Sigtunafjärden 1 mil 4,710 fot större, än om banan dragés direkte öfver Upsala till Sala. Kostnaden för.stambanans anläggning efter den östra sträckningen skulle visserligen blifva 196,010 Riksdaler högre; men Statens ärliga utgift för underhållsoch driftkostnaden å den längd af l£ mil, hvarmed vestra linien öfverskjuter den östra, skulle deremot vida öfverstiga räntan å den större byggnadskostnaden. Kommittén har alltså ansett sträckningen öster om Sigtunafjärden, så väl med afseende å de tekniska, som ekonomiska förhållandena, ega ett afgjordt företräde framför linien öfver Örsundsbro. Beträffande åter frågan om de särskilda bansträckningarnes sannolika framtida trafik, har Kommittén hufvudsakligen anfört, att Kommittén, på grund af de under en längre tid fortsatta undersökningar och iakttagelser, som Kommittén låtit anställa för utredande af de på denna frågas bedömande inverkande förhållanden, kommit till det resultat, att trafiken öfver Rotebro är mera än dubbelt så stor sorn öfver Almare-stäke, hvadan äfven från denna synpukt norra stambanan borde anläggas öfver Upsala, öster om Sigtunafjärden, uti hvilken sträckning banan, i anseende till dess mindre längd, skulle lättare kunna uthärda täflan med sjöväga-kommunikationen mellan Stockholm och Upsala, hvaremot, om banan utlades öfver Örsundsbro, den - Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. M 47. 11 samma komme att passera genom en af Mälarens vikar nästan kringfluten trakt, samt till liela sin längd framgå utmed segelleder, på högst en half till en mils afstånd. Det vore ock uppenbart, att hanan på en så instängd lokal hvarken kunde upphemta någon särdeles stor passagerareeller godstrafik, eller på något sätt gagna det öster om Sigtuna-fjärden belägna landel.
Hvad först beträffar Herr Kontrakts-Prosten Runstens ofvannämnda yrkande, sa och då, enligt nu gällande fattigvärds-lagstiftning, fattigvården är att betrakta såsom en staten egentligen åliggande angelägenhet, sorn genom kommunerna besörjes, mäste, efter Utskottens omdöme, staten, hvars bestämmelse det bland annat är, att Lagsaint Allm. Besvärsoch Ekon.-Utskottens Betänkande, NI 20. 9 att lemna möjlighet för hvarje samliälls-medlems existens, också tillse, att de kostnader, som erfordras för fattigvården, blifva rättvist och jemnt fördelade och följaktligen äfven förordna angående den grund, hvarefter de skola utgå, anse Utskotten samma yrkande icke bura bifallas. Anders Andersson, Anders Nilsson och Anders Pettersson hafva, till stöd för sina förslag, hufvudsakligen åberopat den betydliga olikhet, till godhet, egovidd och allmänna onera, som emellan hemman inom olika trakter af samma församling, till och med inom samma by, skall förekomma; till följd hvaraf hemmantalet, vare sig det förmedlade eller oförmedlade, aldrig kunde anses såsom ett rättvist uttryck al innehafvarens förmåga att bära ifrågavarande utgifter; derjemte Anders Nilsson anmärkt, att den uti sednaste fattigvårds-förordning tillkomna bestämmelse, att tillskott till fattigvården, så vidt de af hemman utgå, böra beräknas efter förmedlade hemmantalet, ledde till särdeles obilliga följder. Utskotten äro emellertid lika med Lagoch Ekonomi-Utskotten vid sista Riksdagen, af den åsigt, att det nu gällande stadgande, att afgifterne för fattigvården skola utgöras efter samma grund, sorn för utöfvande af rösträtt vid sockenstämma är uti 5 §. af förordningen om sockenstämmor i Riket föreskrifven, vara det lämpligaste. Afgifterna komma då att erläggas i mån af hvars och ens deltagande uti och inflytande på kommunens öfriga angelägenheter; och antingen den ena eller andra grunden för utgörande af fastighetsegares å landet tillskott till fattigvården bestämmes, lärer en sa jemn och rättvis beskattning dock icke kunna åstadkommas, att beloppet af hvarje fastighetsegares tillskott alltid må fullkomligen motsvara hvad å fastigheten efter dess verkliga värde bör belöpa.
Om nemi. detta förslag skulle önskas äfven af något af de andra RiksSttn, och detta nu blifver uplyst derom, att R. o. Ad. afslagit frågan, hufvudsakligen på den grund, att den icke bordt väckas inom dem sjelfva, så synes mig detta vara en anledning, eller nära nog upmaning, att derom inkomma med en inbjudning till R. o. Ad., som då, befriadt från de svåra grannlagenhetsscruplerna, icke lärer underlåta att med bifall omfatta förslaget, heldst detta då kan vara så upställdt, att de äfven framkastade farbågorne för en alltför mycket i detaljer gående discussion, kunde blifva skingrade. Hr Munck, Carl Jakob: Då jag i dessa dagar ämnar afresa från hufvudstaden, får jag afsäga mig min plats såsom ledamot i Allm. Besvärsoch Ekon.Utsk:t, under vördsam anhållan att varda vid min riksdagsmannarätt bibehållen. R. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall. Uplästes ett af Gr. Lewenhaupt, Claes Magnus, inlemnadt så lydande Memorial: I anledn. af enskilda angelägenheters skötande, nödgas jag afsäga mig det förtroende jag åtnjutit, att vara ledamot af Allm. Besvärs - Den i April f. m. 65 Besvärsoch Ekon.Utsk. samt Bänkman inom 13:de Bänkmansafdelningen, med vördsam anhållan, att vid min riksdagsmannarätt blifva bibehållen. Afven härtill lemnade R. o. Ad. sitt bifall. Äfvenledes uplästes följande af Hr Nordenfelt, Enar Wilh., inlemnade Memorial: I anseende till afresa från hufvudstaden får jag härmed vördsamt afsäga mig min befattning såsom ledamot i BankoUtsk., från och med d. 7 dennes, under ödmjuk anhållan att få bibehålla min riksdagsmannarätt, ifall jag skulle till Riksdagen återkomma. Efter jemväl härtill af R. o. Ad. lemnadt bifall, anmodade Hr Gr. o. Landtm.
Kanonjollarne kunna derföre icke, med särdeles hopp om framgång, annat än vid nu för liden jemförelsevis sällan inträffande tillfällen, användas emot skepp eller större fartyg och äro således, när dertill läggas de olägenheter, som jag förut nämnt vara fördelar för den större cerlen eller kanonsluparne, i de fleste afseenden dessa underlägsne. Detta är äfven, jag vågar säga det, opinionen hos alla män af yrket sorn anses med förtroende hylla skärgårdsvapnet och hvilka, lill en del genom krigserfarenhet, känna kanonslupens värde samt således, af innerlig öfvertygelse, hade önskat all förhållandet emellan antalet af kanonslupar och kanonjollar snarare hade blifvit omvändt och att kanonslupen hade blif-' vit gjord till skärgårdsflottans hufvndvapen. Till en skärgårdsflottas försättande i fullkomligare och mera rörligt skick höra äfven passande, grundgående hogserings-ångfartyg. De åtta som blifvit förcslagne utgöra visst icke ett för stort antal. En skärgårdsflotta har sålunda följande fördelar: Alt, hvad sjelfva materieln angår, kosta obetydligt i jemförelse med all annan sjö - Den 11 Mars c. ni. 203 materiel samt alt kunna inom landet till sina beståndsdelar anskaffas. All, om den Ur väl organiserad, besätlningarne, som tillika skola vara soldater, utgöra cn liten annee som ofta kan deltaga uti och understödja kust-arméens operationer eller belt och hållet agera lill lands, ifall årstid eller andra omständigheter hindra dess användande ombord, och som utvisar att det namn, som den store stiftaren, fältmarskalken Ehrensvärd, gaf åt sin skapelse, nemi. af arméens flotta, icke var utan betydelse; samt att dessa besättningars talrikhet, långt ifrån att vara någon olägenhet, tvertom är en fördel, enär de hufvudsakligen bidraga till landets försvar och det i alla fall icke låter sig göra att föra krig il ian folk.
Nej; och som Nej vunnit» alltså är införsel-lulle* å lackerade arbeten, andra slag, bestämd lill 33 ^ procent af tullvärdet. Fy r ationde sjette. Vote rings-proposition. Den, som bifaller Utskottets förslag, att införsel-tullen å lin, ohäckJadt, bestämmes lill 1 R:dr Lisp:det, voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, skall införsel-tullen å lin, ohäckladt, anses vara bestämd till 1 R:dr 8 sk. Lisp:det. Vid voterings-sed lar nes öppnande hafva befunnits 38 Ja och 81 Nej; ech som Nej sålunda vunnit, är införsel-tullen a lin, ohäckladt, bestämd till 1 R:dr 8 sk. Lisptdet. Fyrationdesjunde Voterings-proposition. Den, som vill, att, på sätt Preste-, Borgareoch Bonde-Stånden beslutat, utförsel-tullen å Mahn, rå och osmält, Jern-, må bestämmas till 5o procent af värdet, voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej Vinner Nej, kommer denna tull att, i enlighet med Ridderskapets och Adelns beslut, fastställas lill 4 R:dr per Skepptd. Förstärkta Stats-Utskott, ts Memorial IV.-o 4° 9- Voteringen har utfallit med 74 Ja och 45 Nej ; och som Ja vunnit, kommer utförsel-tullen å Malm, rå och osmält, Jern-, att bestämmas lill 5o procent af värdet. Fyrationdeåttonde Voterings-proposition. Den, som bifaller Utskottets förslag, att införsel-tullen å Chilisk Salpeter skall bestämmas till 2 R:dr Lisp:det, voterar Ja ; den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, anses införsel-tullen å Chilisk Salpeter vara bestämd till io sk. per Lisprd. Voteringen har utfallit med 90 Ja och 2g Nej; och då Ja sålunda vunnit, är införsel-tullen å Chilisk Salpeter bestämd till 2 R;dr Lisp:det. Fyrationdenionde Voterings-proposition.
Undertecknad idkar rörelse härstädes såsom Gross8,000 900 60 800 1,000 Eger huset N:o Qvarteret N. N 8 Tunnland Stadsjord med tillhörande odeld mark . En fjerdedel i Gylle Skeppsvarf En åttondedel i Skeppet Neptunus om 0 Lä- sters drägt ...» 25,000 1,800 Summa 26,800 10,000 Hvarförutan uppgifves: behållna inkomsten af min lånrörelse Ordinarie inkomst såsom Ledamot i N. N. Direction . N. N. 1,000 400 52 Fol. Bevillning-Utskottets Betänkande, N:o it. Formulär till Debet-Sedel. Ar 18 Debet. Banco. Bevillning efter I Art. B: dr sk. r:st För Manspersoner från och med fyllda 18 år, a 24 sk 00 0 0 , personer af qvinkön, från och med fyllda 18 år å 12 sk För fastighet af 000 R:dr sk. r. värde efter 2 R:dr for hvarje 1000 R:dr 00 0 0 För 0000 R:dr sk. r. Löneinkomst eller pension . 00 0 0 för Borgerlig rörelse med 00000 R:dr sk. r. behållen inkomst efter 5 R:dr för hundradet 00 0 0 För Låne-rörelse med 000 R:dr sk. r. behållen inkomst efter 3 R:dr för hundradet 00 0 0 00 0 0 Det efterföljande lika med gamla Formuläret. §73. I det beslut, Utskottet stadnat vid pröfningen af Herrar Lagerhjelms och Geijers motioner om nedsättning till hälften af det för Bruk bestämda maximioch minimi-taxerings-värde, kan jag ej i allo instämma.
Skrifvelse N.-o 13. ni rigé Tjenstemännen vid ifrågavarande Pensions-Cassa, än äfven Tjenstemanna-Personalen vid de flere andra likartade Inrättningar, hvilka, egan-t de bidrag af Stats-Verket, dock tillhöra enskilde delegare» Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den i5 April i834* N:o i3. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 15 April i834* Preste-Slåndet den i5 Borgare-Ståndet den i5 Bonde-Ståndet den i5 Rikets Ständers Underdåniga Skrifvelseangående grunden för liqviden af frami. Pastorn Doctor Collins hos Stats-Verket innestående lånefordran. (St.-Utsk. N:o ai.) S. A. K. Sedan, uppå numera aflidne Pastorns vid Svenska Församlingarna i Pensylvanien uti Norra America, Prosten Doctor Nils Collins i lifstiden gjorda underdåniga ansökning att, med ändring i Eders Kongl. Majlis och Rikets Stats-Contors den i April 1824 meddelade beslut, till följd hvaraf hans för nämnde befattning innestående lön, 33| Pund Sterling årligen, skulle i liqvid honom godtgöras i Svenskt Banco, efter den vid hvarje förfallotid gällande curs, hans å lönen innestående Saldo i stället måtte honom tillgodoberäknas och utfalla i Pund Sterling, eller efter den vid slutliqviden gällande curs, E. K. M., vid Nådig pröfning häraf, icke funnit skäl medgifva någon annan beräkningsgrund för denna löne-liqvid än den af Stats-Contorct bestämda; så har, uppå Doctor Collins arfvingars sedermera gjorda underdåniga anhållan om framställning i förevarande ämne till Rikets Ständer, E. K. M. medelst Nådig Proposition af den 8 nästlidne Februarii öfverlemnat Handlingarne härom till Rikets Ständers Stats-Utskott. Rikets
Försnillar tjenstehjon, köpmans-betjent, gesäll, lärling eller annan enskild tjenare hvad i hans vård af husbonden lemnadt är; eller skeppare, forman eller deras folk hvad dem förtrodt är att föra eller förvara; eller gästgifvare, värdshusvärd, eller annan, som herbergerar resande eller för sin näring eller vinning emottager gäster Lag-Utskottets Utlåtande JV? 52. 25 gäster i sitt hus, hvad i hans vård af gästen lemnadt är; stånde ock tjufsrätt, efter tby derom särskildt är stadgadt. I afseende å embetseller tjenste-man, som tillgriper och förskingrar medel, dem han i och för embete eller tjenst emottagit, galle äfven hvad särskildt i lag stadgas. § 36. Fordrar man betalning för gäld, den man vet gulden vara, eller nekar man emot bättre vetande sin hand och förskrifning eller till pantsatt, lant, legdt eller inlagdt gods, eller hvad eljest det är, som hörer annan till och man i besittning häfver; eller återfordrar man det gods. som blifvit till annan utlegdt eller förtrodt eller lemnadt såsom pant eller lån, ändå att man det veterligen återbekommit; eller tager man svikligen åter det gods man i pant till annan lemnat eller denne eljest under panträtt innehar; straffes med böter från och med fem till och med tvåhundra Riksdaler. Äro omständigheterna särdeles försvårande, då må till fängelse från och med två månader till och me-! två O år dömas. Lag samma vare, der man säljer eller annorledes mot vedergällning föryttrar ondt för godt, mängdt för omängdt eller det, hvaruti man vet fel vara, utan att sådant uppenbara; eller säljer, städjer eller leger t wern ett, eller tager städja såsom tjenstehjon hos två husbönder för samma tid. § 37.
Inrättningen, Att, oaktadt alla dessa ofullkomligheter, Inrättningen kommit i gång, och kunnat vinna det förtroende, den här i Staden redan äger, och att Inrättningens Lärare hittills villigt underkastat sig de deraf för dem uppkommande svårigheter, bör endast tillskrifvas deras verkliga nit för Inrättningens uppkomst, och hoppet, man har trott sig kunna hysa, att Riksens Högloflige Ständer, som förut, men i synnerhet linder det sednaste Riksmötet, så tydeligen uttryckt deras önskan, det måtte Kongl. Majit i nåder låta vidtaga alla åtgärder fill Veterinärvettenskapens befrämjande, äfven icke skulle afslå medel till nämnde ofullkomligheters snara afhjelpande. Men sådant kan förhållandet likväl ej länge förblifva i händelse Inrättningen Den 5 Julli e, m. 6l skulle fortfara uti dess nu varande ofullkomlighet; oell det ar att befara, att ledsnaden, som deraf bör uppkomma, hufvudsakligen grundad på omöjligheten, att under sådane omständigheter kunna antaga flere Elever; att öfver deras flit och uppförande kunna hafva den erforderliga tillsynen, och att, oaktadt all använd tid och möda, kunna hoppas, att, med bibehållande af deras moralité, kunna tilldana nyttiga medborgare, skall troligen komma, att hos Lärarne med tiden väcka den önskan, att snarare få återgå till andra befattningar, der åtminstone ej oöfvervinnerliga svårigheter hindra dem att blifva nyttiga. Att ett sådant förhållande, i händelse det skulle inträffa, ej skulle synnerligen bidraga att befrämja det föremål, hvilket Kongl. Maj.t och Rikets Ständer åsyftat, Veterinär-kunskapens tillväxt, torde ingen vilja bestrida. Jag åtminstone för min del kan ej annat än frukta, att det skall hafva en menlig verkan derpå och kan äfven ej dela Utskottets tanka, att det bidrag Veterinär-Inrättningen i Skara i dess nu varande skick lemnar till Ve terinär-kunskapens spridande, skulle kunna till en del göra de för Stockholms Inrättning a£ Utskottet föreslagne inskränkningar mindre känbara.
Domhafvanden, ej må vara alltför ringa; och så vida Härads-Rätterne skola kunna af Nämnden påräkna samma gagn hädanefter som hittills, genom meddelande af upplysningar vid yppade frågor om ställningen i sterbhus, om personers vederhäftighet, om locala förhållanden, nr. m. dylikt, samt derest Nämndemännen skola vara i stånd, aLt, utan alltför mycket besvär och olägenhet för deni sjelfve, fullgöra de flerfalldiga bestyr, Som, dels efter allmänna Författningar, dels efter serskilda uppdrag från Domstolen, kunna dem i sådan egenskap utom Rätten* åligga; tror Utskottet någon inskränkning icke böra göras, hvarken i det nn erforderliga domföra antalet af minst sju, eller i det antal af tolf Nämndemän, som inom Häradet alltid skola finnas valde. Utskottet hemställer således, att motiojierne mätte lemnäs utan vidare afseende. Stockholm den n April 1834- N;o 3i. Ankom till Exp. Utsk. 3en 12 April kl. 8 e. m. Betänkande, öfver Riksdags-Fullmägtigen frän Westerbottens Län Anders Nordmarks mot ion j om inskränkning af den nuvarande tillåtelsen för ynglingar bland allmogen att vid 18 års ålder ingå äktenskap. Med erinran derom, alt tidiga äktenskap bland den'fattigare classen af folket, som till sin lifsbergning och barns uppfostran icke egde något Lag-Utskottets Bot. N:o 3a. 3 annat försörjningsmedel än sin arbetskraft, ej sällan, och serdeles vid inträffande missväxtår, vå-llade nöd och elände, har Riksdags-Fullmägtigen från 'Westerbottens Län Anders Nordmark hos Hedervärda Bonde-Ståndet, uti afgifvet skriftligt memorial, yrkat, ”att Lag-Utskottet mätte utarbeta ett Förslag till inskränkning i friheten alt ingå äktenskap innan nödig utkomst är vunnen och för framliden någorlunda betryggad A åt hvilket yrkande Mötionairen sedermera gifvit den förklaring, att lutti dermed hufvudsakligen åsyftade ändring uti Kongl. Förordningarne den 18 Mars iy4$ oc^1 $
N:o 117, Angående ersättning för underhåll och Fourage till tigande troupper. N:q Prot. Vtdr. d. 2g Junii 1823. 59J N;o 120, Beträffande skyldigheten att samla Lumpor. S. D. I anseende dertill, att öfrige Resp. RiksStånden redan bifallit LagUtskottets Betänkande N:o 47, rörande Häradshöfdingarnes skyldighet, att vid hvarje Tingsslut meddela Presterskapet HäradsRätternes beslut angående Förbrytare m. m. fann BondeStånder, vid föredragning af Utskottets ytterligare Utlåtande N;o 10, innefattande svar å Ståndets återremiss, för godt att vid Utskottets åtgärd låta bero. S. D. Föredrogos LagUtskottets Utlåtande N:o 98, 99 och 100, innefattande svar ä Höglofl. Ridderskapet och Adelns samt Högv. PresieStåndets återremisser af Utskottets förut afgifne Betänkanden: i;o Om tid inom hvilken hindren för lysning till ägtenskap bösa anmälas och styrkas. 2‘.o Angående yrkad ändring i 21 Cap. 3 och 4 §§. RättegångsBaiken, och 3'.o Angående Fastighets värde vid Bouppteckningar, hvarefter fattigprocenten må beräknas. Bihang till R. S. Fröt. 9:de Sami. 25 * 354 Trot. Utdr. d. fifl Jwnii 1825. Och sorti Utskottets första Betänkandet) i ofvannämnda ämnen, expedierade under N:o 2, 26 och 40, redan blifvit af BondeStåndet godkände, så fordrades nu ingen vi* dare åtgärd, utan skulle de ankomne Utlåtanden läggas till Handlingarne. S. D, Lika med Högl. Ridderskapet och Adeln, som den 12 sistlidne Maji afslagit Allm.