Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
St. godkännas, att statsutgifter icke böra an”visas på öfverskotten af statsverkets inkomster,” Deremot, och då Utsk. icke rimligen kunnat förneka, att förökade inkomsttitlar vöre att påräkna genom tullinkom-i Ster m. m., medelst samhällets stigande välstånd och folkmängd, har Utsk. funnit sig föranlåtet att i det stället utaf dessa öfverskott bilda tillgångar för Riksg.cont., till ett hastigare inlösande af dess skuldförbindelser eller till fond för anvisade creditiv, och vidare uti 4:de punkten ”till”styrka R. St. att hos K. M. undtst anmäla, det R. St. be-! ”slutat, att de under Riksstatens lmfvudtitlar uppkomman-v ”de besparingar icke må anvisas till några bestämda lönings”anslag på stat.” Hvad kan väl Utsk:s mening med allt detta vara? Utsk. citerar sjelf —: ”K. M:s höga rätt är det ostri-, ”digt att till de med hufvudtitelns anslag åsyftade ändamål ”disponera äfven sådana besparingar, som inom titeln vid ori ”dinarie anslagen kunna uppkomma, och denna K. M:s fria ”dispositionsrätt är oundgänglig” &c. &c. &c.; och allt detta oaktadt stadnar Utsk. med: att R. St. beslutat, huru besparingarna skola användas. Detta låter nog besynnerligt, då Utsk. icke kan förneka en half millions tillkomst uti in-, traden, och icke heller kan neka till de verkliga behofven, sorn Konungen i nåder framvisat. Vill då Utsk, lemna Sverige försvarslöst eller, som är detsamma, uti otillräckligt försvarsskick? Så kan åtminstone resultatet bli hastigare. Eller skall denna halfva millions årliga öfverskott ingå för att begrafvas i hvalfvén inom Stockholms murar, och allmänna penningerörelsen såmedelst årligen försvinna? Resultatet blir då måhända aflägsnare, men lika säkert detsamma. Utsk. vill låta förstå, huruledes R.
Måhända blir fattigcomniunens rätta omfång uti ett sammansatt förhållande till egendom och folknummer. 3:o Derefter i ordningen anser jag, att bland hufvudgrunderna bör intagas: förslag till den a u c t o r i t e t, som bör utgöra föreningspunkten för alla de särskilda corn munernas förvaltningsåtgärder, med ändamål att åstadkomma sådana jemkningar och anordningar, som ligga utom localauctoriteternas förmåga att vidtaga. Den reservation, som Frih. Leijonhufvud afgifvil till comiteens betänk., synes mig hafva dertill träffat en mycket tjenlig auctoritct, nemi. Seraphimer-ordens-gillet, hvars åtgärder redan förut äga en alldeles adseqvat natur. 4:o Bland hufvudgrunderna beder jag att slutligen få föreslå: sättet att administrera det hela, antingen sorn statsa ng e Efter min tanka, kan den ickeblifva uteslutande någondera; men jag önskar högligen, att Statens åtgärder härvid måtte inskränkas till de oundgängligaste. Jag skiljer mig från Frih. Leijonhufvud deruti, att jag ur många hänseenden fruktar, att det icke vore tjenligt att, på sätt han föreslagit, i stort uppsamla fattigmedel, för att sedan utdela dem. Äfven häruti vill jag icke gå Utsk:s yttrande i förväg, öfvertygad att skälen till denna min förmodan ligga Utsk. nära till hands. Jag vill endast erinra, att en sådan fullständig hopsamling af medel i Seraphimer-ordens-gillets liand möter ett positivt hinder derigenom, att enskilda dotationer, hvilka anmälas i reservationen såsom disponibla, äro specielt fästade vid föreskrifna localer, utan att kunna från dem skiljas. Sådana hinder har jag mångenstädes anträffat vid de undersökningar, som jag verkställt för centralisering af hospitalerna i Riket.
att frebitio mcbbelaS på pögft 10 år tid belopp motfmaraitbe ben bel af tecfnittgöfntninaii, bmarför fäferpet bltfmit ftädb, bod iefe åt någon ^tltalsSSanf pögre funtitta än 500,000 9t:br, famt att för be finnmor, font å frebitioet IpftaS, ^yiltals5öanf ffad tid 9ttf§s33anfen ers lägga 4 procent ränta, bod få att mtnfta räittesaffomft, font 9tif§s23aitfett för frebitio påför, bltftner 2 procent af frebitinetä pela belopp efter år räfnabt. 8:o 9liFåbagås33eflut 1860. 49 8:0 att bet belopp, font återfiår oatnuänbt af be titt förfträcfntug åt ^'tftals SSanfer toib föregåettbe Stifåbagar atuotfabe 9,000,000 9?:br, utå, efter fyuttutäfs ttgcå fcepröftoanbe od) ttnbcr be t 1858 årå SSanfosSteglemcntc ftabgabe tuilfor, fåfont förfträcFning tnebbclaå fåbana tebatt oftrojerabc fytft'at
Hela inrättningen bure nu namn af Allmänna Barnhuset i Stockholm. På sätt ofvan blifvit närnndt vore det till detta barnhus, som de medel inginge, hvilka i 1764 års Instruktion benämndes öfverskottsmedel i FörmyndareKammarens kassa. Enligt uppgifter, för hvilkas absoluta riktighet till siffran, motionären dock ej kunde ansvara, hade dessa medel under sistförflutna 30 år utgjort i medeltal omkring 15.000 R:dr Banko årligen, och under år 1855 ensamt uppgått till 21,470 R:dr, oberäknad fattigprocenten vid bouppteckningar, hvilken i medeltal skulle uppgått till 5,000 R:dr ärligen, och under nyssnämnde år ensamt till 9,500 R:dr Banko. Emot dessa betydliga bidrag till barnhusets underhålls-kostnad hade Stockholms stad tillförene åtnjutit den förmån, att i Stockholm födda, värnlösa barn, hvilkas a/lidna föräldrar tillhört någon församling i staden, företrädesvis skolat i barnhuset till vård och uppfostran intagas, och att likaledes barn af föräldrar, sorn befunne sig på sjukhus eller andra barmhertighets-inrättningar, eller i fängelse, kunnat under den tid, de sålunda saknat behörig vård, der erhålla skötsel och underhåll, i båda fallen kostnadsfritt, hvarförutom årliga, smärre understöd af Direktionen utdelats till fattiga föräldrar, som hade liera späda barn, än de med flit och omtanka kunde försörja. Till stöd för dessa uppgifter har motionären åberopat Kongl. Instruktionen för Allmänna Barnhuset den 13 Maj 1825 (§§ 4, 13); tilläggande att genom den sednaste Instruktionen för Allmänna Barnhuset, gifven den 28 December 1850, jemte dertill komna förklaringar, hade i afseende å anförda förmåner betydliga inskränkningar skett: de årliga understöden hado upphört och den kostnadsfria intagningen undergått väsentliga modifikationer.
Jag har visat att privatbankerna i och för sin egen nyttas skull, den de skola befrämja, kunna komma att blottställa lånsökarne för att hastigt blifva uppsagda och icke Den 22 April. 235 fä någol vidare tån, da dessa banker upphöra med utlåningen, i hvilket fall de lånsökande skola störta sig på den allmänna diskonten, och dä denna i sådant fall kan blifva otillräcklig att understödja de lånbeböfvande, sä att de under många månader måste ligga och vänta; så ansåg jag det riktigt alt fästa uppmärksamhet på delta förhållande och tror det icke vara väl betänkt, när en mindre förmånlig konjunktur synes hola, att med cn hel million minska den allmänna lånefonden, ulan anser jag det välbetänkt att, om denna minskning skall ske, icke göra den med mera än | million, då deremot tillgång vinnes att med denna stimma öka en i min tanka nyttigare lånefond, .lag får således förnya min anhållan örn återremiss af denna punkt. Hr Akerman: Icke blott den, som varit i tillfälle att såsom ledamot af BankoUtsk., äfvensom af stats-banks-revisioner, taga kännedom om vår banko-diskont, ulan troligen hvar och en, som derstädes haft lån, har säkerligen kommit till den öfverlygelsen, att meningen med sjelfva banko-diskonten, såsom benämningen diskont äfven innebär, väl icke varit den, som bruket sedermera gjort gällande, då inrättningen, i st. f. att lemna penningetillgång för redan ägande på kredit uppgjorde affärer, antagit egenskapen att uppgöra sådana långt uttänjda låne-transaktioner, som understundom skötas så, att de i verkligheten nära nog blifva stående lån, och man har äfven erfarenhet att ibland låntagare den aldra minsta delen utgöres af verkliga affärsmän. Under sådana förhållanden han det icke kunnat vara annat än kärt för dem, som insett och kunnat bedöma detta, att det lemnats tillfälle, att öfvergå till ett mera rationelt och ändamålsenligt lönesystem, derigenom att Utsk. föreslagit begagnande af det slags lånerörelse, som af alla ansetts vara förmånligast och bäst.
Det är nog sant, att du fått något under din vistelse här, men jag been svärmor, som är en riktig typ for de betänkte ej, » tillade han bittert, » att icke i ryktade, dåliga svärmödrarna, men detta är allas ögon frånvaron af öppna tvister är likväl intet skäl för dig att ständigt hafva henne tydigt med huslig lycka. Likväl är, gunås, i tankarne vid allt, som rör din hustru. Ett vårt vanliga lif sådant, att dessa lugna danågot drastiskt, engelskt ordspåk säger: ' Om du fått en knippa törnen på din lott, behöfgar varit de lyckligaste på långa tider. » «Men hvad är det som är på tok? Ä r Nii ver du väl derför icke sätta dig på dem. ' Jag vet mer än väl, hur vanskligt svårt det na svartsjuk? » » Nej, dertill har jag då ej gifvet dem ens är att gifva några råd i sådana här fall, en skugga af anledning. Det skulle nog vamen skulle jag gifva ett, så vore det: ignoreraden goda tanten! Öfverraska din lilla rit en utmärkt trumf på deras hand. » » Nå, kanske du sjelf då? Nina är ung hustru med att hjertligt trycka henne i dina armar. » och glad och kanske litet obetänksam. » » A h, du vet ej, » interfolierade Viktor, » hur » Nej icke det heller. Det ligger icke i min natur, ehuru jag nästan tror, att de med gerna jag skulle göra det, om icke. » » Jo, jag vet det, » fortsatte systern allt lifflit velat skaffa mig denna åkomma. » » Så du talar! Det är j u något, som plå- ligare, » och det är just derför jag säger: gar båda parterna nästan lika mycket. Men bry dig icke om husbondeväldet, gå henne kärleksfullt tiil mötes, uppfyll hennes små kalivarom tvista ni då? » » Ja, det är icke godt att säga, det är om priser och önskningar, så fort du får en aning nästan allting. D e vilja alltid hafva sin derom, och, om jag känner henne rätt, skall mening gällande, och af ren princip opponedu på detta sätt komma vida längre än genom att pocka på din rätt.
Foglar, ForEndast Borgare-ståndet har bifallet Utskottets förslag, dels att ”Fog mar, Krukor lar, slagtade,” som nu äro åsatte 6 sk. införsels-tull per stycke, skulle ur och Folten kontexten uteslutas och i noten hänvisas till lika tullbehandlingmed Bevillnings-Vlskottels Memorial, N:o 23. 75 kolt, dels, ock att införsels-tullen å ”formar, krukor och potten för socför sockerkerbruken” nedsättes från 2 till 1 rst. skålpundet; hvaremot Ridderskapet brulienoch Adeln, Presteoch Bonde-stånden vidblifvit gällande taxa i dessa hänseenden. Utskottet hemställer till Borgare-ståndet, att det ville frånträda sina från öfriga Ståndens skiljaktiga beslut, och föreslår, i annat fall, till omröstning följande propositioner: 134:o Den, som biträder det af 3 Stånd fattade beslut att Foglar, slagtade, skola, såsom hittills, åsättas 6 sk. införsels-tull per stycke, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; vinner nej, komma slagtade Foglar att ur kontexten uteslutas och i noten hänvisas till lika tullbehandling med kött. 135:o Den, som, lika med hvad 3 Stånd beslutat, anser gällande införsels-tull al 2 rst. skålpundet böra bibehållas för ”formar, krukor och potten för sockerbruken,” röstar Ja; den, ej det vill, röstar Nej; vinner Nej, nedsättes denna tull till 1 rst. per skålpund.
Berättelsen omnämnde premier för skogssådd och uppförande af stenmurar och jord vallar till stängsel samt föranstaltade försök med sågens användande i ställeL för yxa vid träds fällning och aptering till ved, hafva icke medfört några resultater, och plantering af Larix och Svartpoppel har ännu icke sträckt sig utom af Hushållnings-sällskapet begagnade fält. Sedan sista Berättelsen har ekskog inlösts på 163 hemmansdelar för en summa af 1,232 R:dr 22 sk. 8 r:st. Att skogstillgångarne småningom minskas är ögonskenlig!; orsakerna härtill äro, utom hvad redan omnämnts, äfven den tilltagande folkmängdens större behof af bränsle, och verkställda odlingar i skogarne, allmogens behof af kontant i skogstrakterna, kalkbruken och bränvinsbrännerierne, samt i sin mån det sig förökande behofvet af gärdsle för den alltjemt tilltagande inhägnaden af utmarken, likasom i följd af hemmansklyfning och jordafsöndring af hvarje jordlotts enskilda område. Gärdesgårdarne på Gottland, redan af Linné berömda uti dess från trycket u tgi fn a beskrifning öfver sin resa till Öland och Gottland, hafva, ehuru skogsödande, genom deras byggnadssätt slöra företräden framför dem, som vanligen brukas på fasta landet, med afseende på styrka och varaktighet; stenmurar i stället för gärdesgårdar användas allmänneligast endast i det skoglösa Hoburgs Ting. Äfven på Wisby stads vidlyftiga ägor, der stenbrott äro nära till hands, får man icke se annat än vanliga gärdesgårdar, ehuru numera nästan all gärdsel måste inköpas. Skogsbesparing befrämjas på ön, egentligen ännu icke af annat än stenhusbyggnader, hvilka uppföras af kalksten, så väl till boningssom uthus, samt derigenom att allmogen börjar begagna kakelugnar i stället för de förut allestädes brukade spisarne utan spjell, i hvilka en ständig eld underbålles vintern om, äfvensom anläggning af tegelbruk på ön bidragit att de skogsödande brädtaken nu mera börja utbytas mot tegeltak. Någon veterlig tillgång på bränntorf finnes icke på ön. Bergsrörelse.
N:o 237, om reglerande af pastoraten på Gottland; 20 H. 21 162 D«n 10 Februari c. m. N:o 2lg, i anledn. af vackt fråga öm allmän frihet till 'hem t ning af Ijäruved å Kronans skogar i Rikets norra län. Upplästes till justering Exped.Ulsk:s förslag N:o 118 till R. St:s rind. skrifvelse till K.M., angtde upphäfvande af K. förbudet mot dueller och slagsmål al den aa Aug.1Ö82 och dermed sammanhang ägande författningar. Hr Lilljenstolpe, Axel Fredr.: Som jag anser att uti detta, i LagUtsk:s betänk. N:o 172 framställda och af samtliga RiksSt:n godkända förslag till förordning emot envig, några ord genom misstag aro uteglömda i sista punkten, så får jag derom göra anmärkning. Der står nemi.: ”För delaktighet i envig eller utmaning, dertill vare straff, sorn i allmänna lagen utsatt är.” I allmänna lagen finnes icke tahult om envig eller utmaning dertill. Jag skulle derföre tro det vara nödvändigt, att man, för alt fylla meningen, lillsätter några ord, sorn iafven finnas i motiverna till LagUtskts betänk., nemi. ”för delaktighet i missgerningur, ” så att sista punkten komme alt lyda sålunda: ”För delaktighet i envig elfer utmaning, dertill vare straff, som i allmänna lagen för delaktighet i missgerningar utsatt är.” Jag tog mig friheten, då detta förslag till lind. skrifvelse förevar inom Exped. Utsk., att fästa Utsk:s uppmärksamhet derpå, men Utsk. ansåg det icke vara Utsk. tillständigt alt göra denna förändring.
Det är likväl med full visshet kändt, dels att ingen större trakt af detta län är i afseende på sädesproduktion så vanlottad, att den icke efter medelmåttig skörd har spanmål till eget behof, och dels att största delen af länet i allmänhet kan till andra orter afsätta ganska betydliga qvantiteter säd. Af trovärdige personer har vid flera tillfällen, och deribland vid ett af Jernvägs-Komitén år 1858 här hållet möte, blifvit uppgifvet, att endast ön Öland kunde, efter vanlig årsväxt och sedan dess eget behof blifvit fylldt, årligen försälja minst 100,000 tunnor säd. Uti den nu afgifna berättelsen för Ölands Norra Mot uppgifves, att allenast detta Mot har under jemngoda år ett spanmåls-öfverskott af 75,000 tunnor. Någon motsvarande beräkning förekommer icke i berättelsen för Ölands Södra Mot, men säkert är, att sistnämnde Mot under vanliga förhållanden afsätter lika mycket spanmål som det förra, om icke ännu mera. Beräkningen att hela öns öfverproduktion af spanmål under medelmåttiga år utgör 100,000 tunnor torde således ej vara för hög. Öfverskottet af spanmål är väl jemförelsevis större på Öland, än i de flesta andra trakter af länet; men om än mindre, kan det dock icke vara obetydligt inom flera sädesrika delar af länets fasta land, t. ex. de bördiga dalsträckningarne i Tjust, Emåns dalgångar i Aspelands och Handbörds härad samt den mycket uppodlade strandbygden ända från Oskarshamn ned till Blekingska gränsen. Beräknas nu för alla dessa trakter af fasta landet endast 50,000 tunnor, så torde, utan fara för någon öfverdrift, kunna antagas, att länet i sin helhet och efter fyllandet af sitt eget behof kan, när skörden varit medelmåttig, afsätta till andra orter årligen i det minsta 150,000 tunnor diverse spanmål.
Förnyadt Utlåtande, i fråga om grunders bestämmande för pensioner åt innehafvare af Hof-Stats tjenster. pedan, i anledning af Herr Åugust v. Hartmansdoiffs särskilde motion, att fastställas mätte, det de vid Kongl. Hofven tjenstgörande personer icke måga undfå Större Pensioner, ån Rikets Ämbetsmän och tjenare, Stäts-TJtskottet uti den i2:te sisth Augusti afgifvet utlåtande föreslagit, alt, på det någon ledning måtte finnas för Riksens Ständer i de fall, då beviljandet af Pensioner å Allmänna Iiulragnings-Staten för aflidne Kongl, Personers Hof-Stats personal kan ifrågakomma, Rik - Sta ts-TJts ko tte ts Betänkan cl en. sg sens Ständer skulle hos Kongl, Maj:t i underdånighet anhålla, det ett förslag, som upptoge de till uppvaktningen vid Kongl. Hofven hörande Ämbets-och tjenstemäns samt TIof-fruntimmers och Beljenings särskilde befattningar, jemte de pensiont-belopp, som, i jemförelse mot hvad Vederlikar af Rikets Ämbetsoch Tjenstemanna-Slater i Pension bestås, kunde för de förre lämplige finnas, måtte varda upprättadt och till Riksens Ständers granskning nästa Riksdag öfverlemnadt; så hafva Höglofl. Ridderskapet och Adeln den i i denne månad samt Högvördige Preste-Ståndet under den aa i förutgångne månaden afslagit Utskottets tillstyrkande, men A äHofi. Borgare-Ståndét ooh Hedervärda Bonde-Stånclet återremilteradl ärendet till förnyad handläggning, i anseende till gjorde anmärkningar, hvilka inom Vällofl.
Kordenereutr:'s enka, 6ai in Lundelin, underdänigst gjord ansökning, all det understöd, stoiö /joo Il:dn R:oo ärligen, som Rikets Ltänder vid >83/j oell 1 8/jo äiens Riksdagar l>enne Reviijat, till egen oell mänga lanns försm jn'ng, mätte lontlanande al Renne tillgodonjuta!;; Rvilken ansökning Kongl. Naj:I.s LelallningsRalvande, under vitsordande al sökandens lisei rande vandel oell torltiga omständiglieter, till Kongl. Naj:ts l^ädiga Rel>jertande anrnält, med tillstyrkande, att lXädig framställning Rärom ma till Rikets Ltänder allatas. livad kc»'5t angiek lrägan om den 'Wadstena K, igsmansRusocRWmil alltets-KrigsmansRus-eassoi ne tillkominande ersättning löi' (lentonal-algilten, tillstvrkte ldepartements-LRelen i undeiNäniglist, att Kongl. Naj:t ReRagade töreslä Rikets Ständer ali, såsom ersättning till Reröide sassor lör ifrågavarande algilt uppå tionde Rlnlvnd-1 iteln, ansia en mot medelReloppet al de lyra arén ,838 till oell med i8/;l närmast svarande summa al /j6,8oo k:dr, till fördelning emellan de Rogge eassorna i lika proportion, som Rittills varit iagttagen, eller lör Wadstena !vi igsinansRns-Oassa /jo.800 oell tor WniralitetsKrigsmansRns-Lassan 6,000 R:dr. 29 Vidkommande dernäst de arlida anslag, 1,vilka klefve keliöfliga till förstärkning af de Livilstatens Kensions-Inrättning tillkörande 8a väl allmänna 8om en8kilda linkeock ku^illlonden, yttra, le llejrartements-llkefen i underdänigket, att, ekuru kan, ^ä de af Oirectionen anlurda skäl, 8kulls önskat att kunna tor l)egge de88a londers understödjande tillstyrka kela koloset af de anslag, dein Directionen i unclerdänigliet u^>^gil'vit säsoui erlorderlige, tiorlde De^artewents-Lkelen likväl, med känsigt til! de knalare tillgängar, inour kvilka tillökningen i 8tatsverket8 utgifter korde i ullmänket inskränkas, 8ig läna, k vad den finsk.
Frän Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Bevillnings-Utskotlets Utlåtande, N:o 55, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, dels i fråga om bevillning af gåfva, testamente, fideikommiss, arf och fynd, dels angående upphörande af föreskrifterna om stämpel-papper å testamenten och fideikommiss-bref. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Bevillnings-Utskotlets Utlåtande, N:o 56, i anledning af återremiss utaf en del af Utskottets Utlåtande, N:o 24, angående folkskole-afgiftens utgörande. S. D. Föredrogos å nyo och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottets Utlåtande och Betänkanden: N:o 145, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut öfver Betänkandet N:o 28. N:o 146, i anledning af väckt motion om förändring i sättet för upprättande af de Statistiska tabeller, som nu i Justitie-Slats-Expeditionen uppgöras. och N:o 147, i anledning af väckta motioner derom, alt qvinna må kunna förordnas till bestridande af vissa för henne passande tjenstbefattningar. S. D. Föredrogs å nyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets: Utlåtande, N:o 148, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut öfver Betänkandet, N:o 61. Inbjudningarne till Borgare-Ståndet antogos, och i öfrigt lades Utlåtandet till handlingarna. och Prot.-Utdrag den 28 Augusti i860. 657 och Betänkande, N:o 149, i anledning af väckta motioner oin ändringar i Militiae Boslälls-ordningen. Bifölls. t S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Slals-Utskotlets Utlåtande, N:o 156 i anledning af väckta motioner om Statens medverkan för åstadkommande af tillverkning inom landet af jernvägs-materiel. S. I).
Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att i afseende å den del af Utsk:ts förev:de hemställan, som afsåg väckt fråga om löneförhöjning för underbefälet vid Gottlands National-beväring, något yrkande ej blifvit framställdt, men att, hvad deremot beträffade punktens öfriga del, eller frågan om förhöjning af lönen för samma bevärings auditör, hade yrkats dels bifall till Utsk:ts i afseende derå gjorda hemställan, och dels att R. o. Ad., med afslag å samma hemställan i den delen, skulle förhöja ifrågav:de tjenstemans lön från 450 till 600 rdr; och skulle, till följd häraf, omnämnde delar af Utsk:ts hemställan göras till löremål för särskilda propos:r. Härefter framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utskds hemställan i fråga om löneförhöjning åt Gottlands National-bevärings underbefäl, hvartill svarades ja; hvaruppå och sedan propos. på bifall till Utsk:ts hemställan i öfriga delen blifvit gjord och besvarad med några ja och nej i blandning, propos. framställdes på afslag å denna del af punkten och beviljande af den ifrågakomna löneförhöjningen för auditören vid meranämnde beväring, och då svaren nu utföllo med flera ja jemte några nej, förklarades ja haft öfvervigten. Utsk:ts hemställanden biföilos. 21:sta punkten. Mom. litt. a, b och c. Utsk:ts hemställanden biföilos. Dtn 56 M*r« f. m. Morn. litt. d. 317 Gr. Cronstedt: Sedan R. o. Ad. bifallit det af K. M. äskade anslag för uppsättande af ett sappörkompani, torde R. o. Ad. finna nödigt att bifalla jemväl hvad K. M. begärt till underhåll af kompaniets beklädnads-, remtygs-, utredningsoch sjukvårds-persedlar.