Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jonsson i Kougsta, att anföra upprättande och afbränning af större kakelugnar nära till nya kyrkan och till den mängd af kalk, som kunde vara behöflig, då likväl socknemännen, genom gångled skulle verkställa erforderligt arbete till ugnarnes uppsättande och anskaffa den ved, som för afbränningen vore nödig; och skulle till en början ett karldagsverke utgöras på tunnlandet, samt hvarje häst dagsverke, som kommer att af And. Jonsson reqvireras, räknas så mycket som ett karldagsverke. 60 Kostnaden för Anders Jonssons arbete och för biträde vid ugnarnas afbränning samt kalkens införande i kalkhuset, beslöts att af kyrko-cassan skulle utgå. § 4. Som församlingen tillförene beslutit, att nyttja spjälor till taket, i stället för vanlig takspån, men de flesta troddes ej kunna göra sådana utan något prof, skulle någre spjelor anskaffas och i byarne omkringsändas och hvarom undertecknad lofvade besörja. § 5. På väckt fråga om byggmästarens och gesellers kosthållande under kyrko byggnaden beslöts, att man i framdeles utlysande sockenstämma, skulle derom vidare rådpläga och besluta. Sedan följande var afgjort och undertecknad hade tillönskat församlingen nåd och bistånd af Gud till det beslutade kyrko-arbetets företagande och fullbordande, slutade sockne stämman och församlingen åtskiljdes. Datum ut supra. In fidem N. Feltström 1835 den 11 oktober upplästes förestående protokoll och erkändes*, intyga på församlingens vägnar: Pehr Persson i Österåsen Erik Svensson i Nygård *Härvid anmärkte dock bonden Lars Pärsson i Österåsen, jämte några andra af socknemännen, att J. A. Åkerlund tycktes vara nog dyr hvarföre inan bestämt afgjordes hvilken byggmästare skulle anlitas, man först borde göra sig underrättad huru mycket titulus Geting begärde, och beslöts att Lars Pärsson och Ol. Hall i Häggesta skulle inan nästa söndag, med kyrkoherde Feltström om denna angelägenhet rådgöra. In fidem N. S. Edlund. Häggenås kyrkoarkiv, vol. K I:1, ej pag., ÖLA. Protocoll hållet i Häggenås socknestuga d. 11 oct. 1835.
Såsom nu mera aflidne, komma vid öfver, förandet af Pensionerna å Indragningsstaten att uteslutas, Fröken A. M. Seinknecht, äldste Karn. martjenaren Koman, Hoflaquejen Svahn, L/ifförridaren Ehrenvall samt Kusken Hallgren. I öfrigt har Utskottet inhämtat, huruledes en del af Betjeningen blifvit till mindre Pensioner än deras löner utgjort, uppförd, på den vid regleringen häraf antagna grund, att denna Betjening ansetts böra i mån af längre eller kortare tjenstetid få åtnjuta större eller mindre del af lönen såsom Pension; och hvilken princip Utskottet funnit både billig och lämplig i afseende på personer, hvilka, då de lemnade denna be. fattning, agde att antaga annan tjenst eller utväg till sin försörjning, och sålunda icke kunde behöfva falla Statsverket helt och hållet till last. I följd af hvad sålunda förekommit, får Utskottet sluteligen tillstyrka, att den projectera de - Den 2 g Maj, de Rerisionsstatens belopp, 13,866 R;dr 30 sk., må ifrån forsta Hufvudtiteln öfverföras på In, dragningsstaten samt återstoden, 52,800 R:dr 2 sk, Utaf Högstsalig Hennes Maj:t Enke. D: ottningens Hofstatssutnma, stor 66,666 R:dr 32 sk., såsom qck de dessutom, för 30a famnar ved 3 7
I mätte fritagas från all befattfiing med hitförskaiTningen af ifrågavarande till Hofstatlets underhäll anslagna Rentehö och halm, samt Hof. stallet få sig uppdraget derom besörja; att till bestridande af transportkostnaden i ett för allt anslås och på Hofstalleis Stat uppföras looo R:dr årligen, dem Hofstallet alltså, ehvad öfverenskommelse om lösens erläggande eller ej träffas, äger att uppbära, men utan rättighet till ersättning, i händelse af förlust ; samt att det må ankomma på Hofstallet och Rentegifvarne, ej mindre i Södermanlands och Westmanlands, än ock i Upsala och Stockholms Län, antingen höet och halmen bör levereras in natura å vanliga ställen, eller ock må lösas efter det pris, sorn Hofstallet uppgifver och Rentegifvarne godkänna, börande i öfrigt beloppet af Rentehöet och halmen , som Hofstallet tillkommer, uti dess Stat uppföras. Delta allt öfverletnnas vördsamt till Riksens Högloft. Ständers närmare bepröfvande; hvarjemte en Ledamots yttrade särskilta tanka, i frågan om Högstsalig Hennes Majit Enke-Drottningens Pensionsstat, bifogas. Stockholm den “6 Maj 1S15. På Högloft. Ridderskapets På Högvörd. Prest» och Adelns Ledarn. Ståndets Ledarn» vägnar vagnar Gustaf Murrey, Cerl de Gé På \ 622 Den 29 -Siaj. På Vällofl. BofgareSiåhdets Ledam. vägnar C. F. Landberg. På'Hederv. Bortdö* Ståndets Ledarrt. Vägnar Jon Jönssön. C. Tunelius. Utdrag af Protocollet 3 hållet hos Riksens Högloft Ständers Statsutskott vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 26 Maj r 8IS. § T). tJ"ti frågan öm Pensions.Staten för fjogst* salig Hennes Majus Enke Urötttningens Sophia Magdalenas Hof och Stallstat samt Betjening, Uppläste Riksdags Fullraägtigen Anders Joachimsson från Östergöthland följande anförande tili Protocollet.'
Postförvaltaren måste emottaga kontanta penningar, om brefvet icke är försedt med frimärke; men Postförvaltaren, till hvilken brefvet ankommit, presenterar utan frimärke brefvet för den, till hvilken det är adresseradt, och då måste äfven emottagaren betala det. Således, genom friheten att afsända bref, utan alt de äro försedde med frimärken, uphäfves all verksam kontroll öfver frimärkenas anbringande; och jag tror derföre, att den sednare meningen i förslaget bör utgå. Frih. Palmstjerna: Gr. Mörners erinran är efter min tanke ganska riktig, och jag instämmer deri. Emot den anm., jag framställt, har man invändt, att allmänheten nu är van att skicka ofrankerade bref i lådor med ångbåtar eller diligenser. Detta är ganska riktigt; men denna vana skall lätt bortläggas. De, som vilja afsända bref, kunna ganska lätt förse sig med frimärken. Under nuvar:de förhållanden, är antalet af de bref, som med ångbåtar eller diligenser afsändas, ganska inskränkt, och således är den olägenhet, som frankeringen nu medför, ganska ringa, isynnerhet som bref med ångbåtar nu vanligen endast gä från stad till stad; men helt annorlunda blir förhållandet, då breflådor komma att inrättas, såsom här redan är visadt, och nödvändigt är det, att breflådor inrättas, såväl utanför Post-kontor, sorn på andra ställen i landet, i hvilket fall de ofrankerade brefven då upgå till ett vida större antal och olägenheterna blifva då mångdubblade. Häremot är anmärkt, att förfaltmn kunde eluderas derigenom, att ett bref, som vägde t. ex. flere lod, förseddes med endast ett frimärke och inlades i lådan ; men så blir icke händelsen ; ty om den, som gjort denna anmärkn. upmärksamt genomläst punkten, skulle lianhafva funnit, att bref, inlagda i breflådor, böra vara försedda med frimärken, motsvarande brefvets vigt. Således kan någon eludering icke komma i fråga.
Hvadan Utskottet, med vidblifvande af sitt förslag härutinnan, får hemställa, huruvida Ridderskapet och Adeln behagade frångå sin i detta hänseende yttrade mening. Samtlige Riks-Stånden hafva, mer eller mindre uttryckligen, godkännt den i memorialet N:o 33 uttalade åsigt, att Constitutions-Utskottets grundlags-förslag må, redan vid den Riksdag, då de afgifvas, kunna af Riksens Ständer afslås, och att ett sådant afslag må anses ega rum, då alla Stånden äro om förkastandet ense. Men hvad Utskottet för öfrigt i detta hänseende föreslagit, nemligen i:o) att ett Constitutions-Utskottets grundlagsförslag bör anses förkastadt äfven då, vid pröfning å den Riksdag, hvarunder det afgifvits, Tre Riks-Stånd äro derom ense, 2:0) att, när i fråga ora förslagets förkastande eller preliminära godkännande Två Stånd stanna mot Två, förslaget bor förfalla, — och 3:o) att, när Tre Stånd med eller utan förändring godkänna, men det Fjerde afslår förslaget, frågan om dettas förkastande eller preliminära godkännande bör till Förstärkt ConstitutionsUtskott öfverlemnas, — är blott af Preste-Ståndet till fullo gilladt. Ridderskapet och Adeln har yttrat den mening, att Conistitutions-Utskottets grundlagsförslag böra, när Tvänne Stånd förkasta densamma, förfalla, men, då minst Trenne Stånd godkännt dem, förblifva hvilande till nästa Riksmöte. Hvaremot Borgareoch Bonde-Ståudeu påyrkat, att, äfven derest ett af Constitutious-Utskottet framlagdt grundlagsförslag varder endast af ett Biks-Stånd till hvilande antaget, samma förslag må komma under omröstning hos Förstärkt Constitutions-Utskott.
Jag får då fästa uppmärksamhet ten deruppå, att fastighetslånen hos Ridder* jgkapet oqh Adeln blifvit föreslagne att utgå iele till 3000 B:dr sorn Utskotten föreslagit,' titan till 1000 R:drs maximum, just derföre att fle mera uteslutande skulle komma detta Stånd till gagn, emedan BondeStåndet önskat sådane, ehuru man erkänt att de för det allmänna^ ej vora gagneliga ; och ar ett definitift afgörande af detta förslag blott uppskjutit, tills det jeglementariska i financerne skulle inkomma. Grefve yon Rosen: Jag medgifver den si ste värde Talaren, att det första alternativet angående fastighetslån af oss blifvit bifallit, fnen jag kan ej dela hans tanka, att det föreslagne Maximum af 1000 R;dr skulle göra lånen exclusive användbara för BondeStåndet, utan tror, att dessa lån komma lika mycket att begagnas af mindre pessessionater, hvilka derutaf ära Vdi i^a storf behof. Herr Grefven och JLandtMarslalken hemställde, att så val Herr Hjertås ofvanherörde motion, som de, i anledning deraf» nu afgifne yttranden måtte till Statsoch BanCpGtr 2&0]jen femitter^si hvilket bjföfls, Tiert 25 September e. m313 Herr Munek af Rosenskjöld, EberhardHå jag np erfar, att denna motion blifvit remit» terad, så anhåller jag att få beledsaga den med ett pär anmärkningar. Det var ej egenteligen Hi scopternes crediuf på Banken, som var skulden till att de misslyckades, Utan det vac att förvaltningen öfverskred sitt Reglemente När dess redan då kända betydliga fel Steg uppgåfyos 1815 till Banco - Utskottet, fästade Utskottet derå ej något afseende, utan. lemnade åt Malmö DiscontDirection att sjelf rätta hvad som kunde vara felagtigt.
Undantag härifrån äge /9> Perdock rumJ dels i krigstid för krigsmän, som i Rikets tjenst af Konungen användas, dels för de i 6y omtalade Stats-Rådsledamöter och Förmyndare, hvilka, ehuru å Riksdagsort närvarande, icke kunna, emot samma §., Riksdagens förhandlingar öfvervara. Om sädane till Riksdagsmän valde äro, eller, sedan de här nämnda förhållanden inträdt, valde blifvit, ställe de sig till efterrättelse, hvad Vallagens 3i ,§\ stadgar för dem, sorn af laga förfall hindras. §. 139. R. F. §. lil, Bl ifver — •— och straffas. Detta stadgande skall Jfr. R. 0.5. i hvarje Riksdagskallelse intagas. 77. per. 1. 56 Constitutions-Utskottets MemorialN.o 68. §. 140. II. F. \ 110 Ingen Riksdagsman yttranden i Riksförsamling, per. 1, Jfr. Nämnd eller Utskott, utan att Riksförsamlingen sådant tillåtit R. O. 78. —• deruti minst feni .sjetledeiar af de vid omröst per. 1. ningen närvarande ledamöterne instämt. Men öfverfallet’ någon inom Riksjörsamling, Nämnd eller 3. O. följande. Utskott — —• — något tjenstehjon. §. 141. jj f j no. Skulle någon — våldföra Riksförsamlingen, dess per. 3, Jfr. R. Nämnd eller Utskott antomine på Riksförsamling O.§-77.per2. gen att —• låta. §. 142. R F ^ 113 Riksförsamlingens Fullmägtige och Revisorer n/ute för si Jfr. R.O.f.7().na gerningar och yttranden , under sin befattning, samma säm om. 2. per2.kerliet, som i föregående blifvit Riksdagsmän tillagd. Taxeringsman, som Riksförsamlingens BevilInings-föreskrifter å dess vägnar kunna till ansvar ställas. §. 143.
Jordbrukaren inser nog vidden af våra statsbehof och huru mycket ännu deraf återstå att fylla. Han är van vid att dervid få bidraga med den drygaste anparten och är derför icke vän af principer, som gå ut på ett fortfarande utplånande af statsbidrag, af hvilka han icke känner någon tyngd, för att låta dem återuppstå i andra, för honom betungande former. Jag tillstyrker bifall till punkten. Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till Utskits förevarande hemställan, dels ock alslag derå samt bibehållande af den för artikeln ost nu stadgade tullfrihet, framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utskits hemställan, hvarvid svarades talrika ja och nej i blandning, samt sedermera propos. på afslag å samma hemställan och bibehållande af tullfrihet för ifrågavarande artikel, då svaren likaledes utföllo med starka och talrika så väl ja sorn nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Flera ledamöter begärde votering. Upplästes och godkändes följande voteringspropos.i Den 23 April f. m. 455 »Den som bifaller Bevilln.-Utsk:ts i Betänk:t N:o 8 gjorda hemställan, att å artikeln ost må sättas en införseltull af tre rdr pr centner, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, afslår R. o. Ad:n denna hemställan och bibehåller den nu för ifrågavarande artikel gällande tullfrihet.» Sedermera företogs voteringen och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 91. Nej — 92. Artikeln Smör. Hr af Forselles, Adam Magnus Philip, anförde skriftligen: (Detta anförande har icke blifvit till prot. aflemnadt.) Frih. af Ugglas: Sedan R. o. Ad:n beslutat tullfrihet för artikeln ost, hemställer jag, att R. o. Ad:n i konseqvens der med måtte besluta tullfrihet äfven för artikeln smör, samt att sålunda Utsk:ts hemställan i denna punkt måtte afslås.
Riksdagsköstnader och undvikande af den smädande anmärkning, att Svenska NationalRepresentationen, till Rådplägnings - 25at Stats-U tskottets local alltid åtskiljd , äfven vid hvarje Riksdag såg en längre tid onyttigt försvinna, innan den ännu egde tjenliga rum för sina Utskotts verksamhet, men att beslutsamhet saknades, för att bjuda en förbättrad sakernes ordning inträda. Herr Doctor Hedrén hade, med anledning af Herr Prosten Åstrands och Herr Professoren Bexells gjorda här ofvan intagne motioner, anfört, att den anmärkta olägenheten, i afseende på saknaden af Rum för Utskotten icke vore ny. Anskaffandet af tjenligt öfverläggningsrum åt ett af RiksStånden till innevarande Riksdag hade äfven mött de största svårigheter: och hade icke ett af Hufvudstadens EmbetsVerk, med stor uppoffring af egen beqvämlighet, härvid beredvilligt gått till mötes, så hade behofvet troligen icke kunnat, efter önskan tillfredsställas. Genom vidlöftiga bevis behöfde dock ej ett behof ådagaläggas, som på ett så klart och tillika så förödmjukande sätt talar till hela Nationen, för sig sjelf. Att detta behof måtte' afhjelpas lärer icke heller af någon motsägas; dock ville Herr Doctorn härvid tillägga den önskan, att det måtte afhjelpas på ett grundligt och fullkomligt sätt; hvadan Herr Doctorn föreslog såsom enda medlet att fullkomligen afhjelpa Representationens ifrågavarande behof, att inköpa och aptera ett serskildt dertill bestämdt hus. Med en för ändamålet tjenlig belägenhet i medelpunkten af Staden nära Rikets Embetshus och Nationens egne Penningeverk, om sig så göra låter, äfven för öfrigt med god och behaglig omgifvelse, framför allt med tillräckligt utrymme, borde detta Betänkanden, N:o 204. a53 detta hus undergå de nödiga förändringar och tillbyggnader saint förses med alla de ruin och |beqväm ligheter, sorn erfordrades, så att icke allenast
Med vishet stadgas i Kyrkolagens 24 Cap. 3i §: ”att Klockaren skall vara boklärd och kunna skrifva, så att han deruti kan undervisa församlingens ungdom”. Då detta stadgande väl vårdas, hafva församlingarne en barnalärare, som icke har pretention på tjenstårsberäkning och som icke besvärar församlingspresterne vid deras ansökningar. Uti Stiften har också en serdeles uppmärksamhet åt detta värdiga ämne blifvit egnad, i anseende till verkställigheten. Till styrka för mitt yttrande kan jag ej underlåta alt anföra Kong], Maj;ts egna Nådiga ord uti Circulairet till Consistorierne af den 4 Febr. 1824, i anledning af Rikets Högloft, Ständers underdåniga anhållan om nödiga åtgärders vidtagande till förbättring af undervisnings-anstalterne för barn inom landsförsamlingarne, och hvilket Circulaire äfyen blifvit Nådigst med - Besv. och Ocean. Utsk. deladt Stockholms Stads Consistorium till underdånig efterlefnad. ”Vi vilje, heter det, med bifall till den af Rikets Ständer yttrade önskan, i Nåder hafva vederbörande anbefallt, att verksamt befrämja vexelundervisningens införande på landsbygden öfverallt, der locala förhållanden sådant medgifva; hvarjemte J agen förständiga presterskapet inom de under Eder uppsigt varande församlingar, att vid förslag till Klockare-lägenheter serskildt afseende bör liafvas på sådane sökande, hvilka om denna läromethod inhemtat kunskap; äfvensom att J sorgfälligt vaken deröfver, att Klockarne fullgöra den dem i Kyrko-ordningen och flere författningar ålagda barna-undervisning, derest ej andra anstalter i sådant afseende förefinnas”. Consistorierne skola serskildt tillse, att Kongl. Maj:ts Nådiga vilja efterkommes. Blifver Klockaren gammal, får han till pension, efter afskedstagandet, bibehålla någon del af lönen; har han tillika nitiskt skött Barnaundervisningen, så kan det ej fela, att det uppväxta och kanske redan manliga slägtet, som i barndomen af honom njutit undervisning, med understöd hugnar sin fordne lärare.
I öfverensstämmelse med Rikets Ständers beslut böra Revisorerne tyst och förtegadt hålla hvad som rörer enskilda personers förhållanden till Verket. Revisorerne vare derjemte förbjudet att ingå i någon slags disposition af Verkets medel, under hvad titel och till hvad behof det vara må, utöfver de anordningar, som här nedan i 7 och 8 §§ omnämnas. § 3. Vid förrättningens slut meddela Revisorerne, om anmärkning ej förekommit, Direktionen decharge, hvilken dock, hvad Låne-kontoren beträffar, kommer att till Banko-fullmägtiges godkännande öfveriemnas, samt låta författa och Banko-fullmägtige tillställa berättelse öfver det verkställda revisions-arbetet oeh Verkets dervid befunna ställning, åtföljd af alla dit hörande protokoll, för att, genom Bankofullmägtige, allemnas till Rikets Ständers Revisorers öfver Stats-, Bankooch Riksgälds-verken närmare granskning. § 6.
Betänkande3 N\o 35, godtgjord ränta å sådane fordringar, för hvilka de af Controll-och RevisionsA-fdelningen uppgjorde Extract blolt utvisa Cåpital-återstoden eller för hvilka alldeles inga Extract anses behöflige, vid hvarje års slut författa en approximatif Calcul; att likaledes upprätta den Utredning, hvarigenom Lånen mot Inteckning i Fastigheter och återbetalning i Silfver årligen böra, medelst omföring i General-Hufvud-Boken, undfå egenskapen af räntegifvande lån å 3|dels procents Ränta; att under årets lopp föra en Special öfver Egentliga och Extra Administrations-Utgifter , under hvar sin IIufvud-Rubrik med tillhörande Under-Afdelningar, samt att, efter fulländadt Bokslut, sammanfatta och till Bankens Öfver-Styrelse aflemna den öfversigt af Bankens hela ställning, som, enligt 5 § i Banco-Lagen, skall, genom tryck, meddelas allmänheten. Beträffande de Ekonomiska Ärendenaså åligger Afdelningen att ombesörja upphandling, vård och utdelning af alla för Verket nödige Materialier, Eflecter och Förnödenheter; att hafva tillsyn öfver bägge Bancoliusens reparation och vidmagthållande; att årligen förfalla behörigt Inventarium öfver Bankens Fastigheter och Lösören samt att öfver Vaktbetjeningen, dess tjenslebestyr och ambulatoriska användande i de serskilde Departementen, äfvensom hvad i öfrigt till ordning inom denne Corps hörer, utöfva den närmare uppsigten. Personal. Chef i. Contorsskrifvare .. i. Conducteur i. Vaktmästare i. hvarjemte under denne Afdelning upptages, såsom tills vidare egande Lön på Stat sig tillagd och i sådan egenskap hit närmast hänförlig Bokbindare i. Tillsammans 5. kommande dock sistnämnde befattning, att vid nuvarande innehafvares afgång indragas. Bankens Under-Stjreise utgöres af Cbeferne uti Verkets serskilde Afdelningar, nemligen: Cassa-Afdelningen i. Sedel-Contoiret i. Banco-Utskottets Betänkande, N.-o 35. 23 Depositions-Afdelningen i.
Constitutions-Utskottets, i Memorial N:o 60, framställda förslag Ull ändring af Regerings-Formens 106 §., har af Bonde-Ståndet blifvit antaget att hvila till grundlagsenlig behandling å nästa Riksdag; hvaremot Memorialet blifvit tiil Utskottet åter hänvisadt: af Ridderskapet och Adeln med den, såsom Ståndets gemensamma tanka förklarade, anmärkning, att den uti samma Memorial föreslagna ändring af 106 §. Regerings-Formen icke är behöflig; af Preste-Ståndet, med ogillande af förslaget, såsom hvar keti högst nödigt eller nyttigt; samt af Borgare-Ståndet, med förklarande, såsom Ståndets gemensamma tanka, att det uti Memorialet Nto 60 afgifna Grundlagsändrings-förslag, såsom hvarken nödvändigt eller nyttigt, af Ståndet ogillas. Någon sammanjemkning af dessa meningar är icke möjlig; och för Utskottet återstår således blott att den oförenliga skiljaktigheten tiil RiksStåndens behandling anmäla, och derjemte, med den anmärkning, att det rad. 5 — 6, sid. 3 i Memorialet N:o 60 förekommande ordet Embetsman bör vara utmärkt med cursiv stil, för den omröstning, som kan blifva nödig i Förstärkt Constitutions-Utskolt, föreslå följande voterings-proposition: Den, som vill, att 106 §. Regerings-Formen erhåller följande i Constitutions-Utskottets Memorial N:o 60 föreslagna lydelse: Finner Utskottet af dessa Protoeoll, alt någon Stats-Rådels Ledamot, eller någon för tillfället förordnad Föredragande, eller den Embetsman, som i Commando-mål Konungen råd gifvit, uppenbarligen handlat emot Rikets Grundlag eller allmän
Siänden, med yttrande, at Bonde-Siandet wille intet hafva med Lauco at beställa, emedan det intet förständ derpå hade; men som detta stett i et Ständernas Utstött, der jäm.väl Presterstapet sig yttrat, at det om öan^uon icke hade stork förständ och kunde om motto ej eller dömma, fö r än dem widare underrättelse gafwes; hwaruti jämwäl Borgare-Ständet warit ense; sa ansäg det Htderwärda Bonde-Ständet förbcrörda anmälan, hwitken egenteligen syntes röra förwaltningen, icke kunna lämpas til ansvarigheten, som igenom de, io weckor derefter, utfärdade P.Ltor blifwit för all framtid bekräftad; och h-varigenom det Hederwärda BondeS. andel allisa förmodade, at den rättighet til KanM n, som Ständet, gemensamt m d de öfriga Ständen, är 1658 är tillegna!), sedermera like blifvit förwerkad, utan ännu är Bo"de-Ständer förwarad och öpen, da nu mera det Hme warda Ständet tror sig haftoa wunnit den uvlyvnig at det äsiven Lil Förwallningen kan utse strckeliga Personer. Om Hederwärda Bonde-Ständet icke felade i den Lankan, at Lankinen wunnit sin upkomst först pä de förmäner, werner as H ga Q siv er helen njutit, och sedermera pä den winst, som fran Allmänheten influtit: samt at särdeles nu, dl Lau^usn bör författas i en för Näringarne nyttig werksamhel, hwarLil fordras cn utwidgad Lrettit; sa förwmlade He. Lerwärda Bonde-Ständet, såsom en följd af dest KNfwariLhet, fina xelstsctiva MeL-Stänoez's gun stiga - stiga och benägna samtycke, at det Hederwärda Bonde^SnäNdct äfwett hädanefter i Lan^uons förwalt» ning deltager.