Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Talman ma ej kunna vägra proposition, utom i det fall, då han finner en väckt fråga bokstafligen strida mot grundlags lydelse; hörandes han då anföra skälen till sitt vägrande. Skulle Kamaren ej med honom i begreppet härom instämma, utan ändock yrka proposition, eger han att förklara öfverläggningen hvilande; och förvisas målet till Constitutions-Utskottet, hvilket åligger att ofördröjligen inkomma med motiveradt och bestämdt utlåtande öfver frågans stridighet eller enlighet med Grundlagen. Hvad Utskottet förklarar icke vara deremot stridigt, derå må proposition sedan icke vägras. §. 81. Till Grundlags stiftande, upphäfvande, förändring el - Constitutions-TJtskottets Förslag till ny Riksdags-Ordning. 29 ler förklaring, fordras båda Kamrarnas sammanstämmande beslut och Konungens samtycke. Då något från en till annan Riksdag hvilande Grundlagsförslag skall å den senare Riksdagen slutligen afgöras, kunna Riksens Ständer deröfver endast med ja eller nej besluta. För godkännande af förslaget erfordras vid detta tillfälle, att i hvardera Iiamaren minst två tredjedelar af de röstande derom sig förena. Beträffande serskilt sådana frågor, som hafva afseende på något Riks-Stånds i Grundlag stadgade representation, eger dessutom hvarje Stånd, i hvad dess rätt angår, veto mot Med-Stånden. Intet förslag i sådan syftning må alltså i Kamrarne lill öfverläggning och afgörande förekomma, utan att det dessförinnan blifvit vederbörande Riks-Stånds pröfning understäldt och af detsamma godkändt, hvartill jemväl en pluralitet af två tredjedelar bland de röstandes antal erfordras; — kunnande följaktligen grundlagsstadgandet i detta moment icke heller upphäfvas eller ändras utan samtlige Ståndens sålunda gifna samtycke. Riksens Ständer ega, i hvad ämne som helst, rätt §. 8g. att besluta och lill Konungen öfverlemna framställningar och önskningar, å hvilka Konungen, under iagttagande af gällande Grundlagar, gör det afseende, Han för Riket nyttigt linner.
— Oell sålunda häfver det sig med visheten i bränvins-stadgan. 1 2:dra capiliet, der man har att söka menniskokärleken, stadgas huruledes producenten, betjenad af krögaren, på ett för båda vinstgifvande sätt må, hufvudsakligen på de icke brännande, kunna tractera bort dessa millioner kannor bränvin, och vid alla tillfällen mot conlanter, kläder eller tjenstbarheter tillhandahålla en vara, som, efter hvad erfarenheten visar, lånat kraften af Circes’ trollspö att, enligt mythen, förvandla menniskor lill svin, alt framtrolla härar af tiggare och brottslingar utaf flitige, ordentlige och lycklige menniskor. Ser man sedan på denna dass proletärer, hvilka bran vinet skapat och skapar, de der lefva för dagen, på djurs vis, hvilkas kyrka är krogen, der predikan i ottesång, högmässa och aftonsång hålles med sådant tal, som kränker goda seder, der bönerne heta svordomar och psaimerne äro liderlige visor, der krögarn är preslen och allajet är disken, der hemmet blilver correclionshus eller fängelse och sotsängen mången gång stupstock och kyrkogården galgbacke; tänker man härpå, då får man en viss respect för den menniskokärlek, som i vår bränvins-förfatlning gör sig gällande. Den bär dock pregeln af vår tid, som af idel ömhet icke har hjerta att neka ynglingen nöjet att bereda sig för schavotten. Och vare detta nog sagdt om kärleken. Man skulle kunna draga i betänkande, huru rättvist det är, alt först berusa menniskan och sedan straffa henne. Och då, enligt hvad allmänt här vid Riksdagen förfäktas, bränvinsbränning är nödvändig, om icke landet skall gå under; och enär de nytlige brännerien icke kunna bära sig utan ett tappert supande, så måste det vara patriotiskt att supa.
Besparingarne å de förra kunna af Kongl. Maj:t efter Dess Eget Nådiga godtfinnande användas lill .Utgifter inom bela Titeln, och den möjligen uppkommande Bristen på ett eller annat af samma Anslag måste af de blifvande Besparingarne inom Titeln godtgöras. Annorlunda åter är förhållandet med Förslagsanslagen. Om brist å dem uppkommer, skall densamma af RiksgäldsContoret gäldas, utan att Besparingarne inom Titeln, — med inskränkning uti Kongl. Maj:ts höga rätt till dessa Besparingars användande, må dertill begagnas. Genom den föreslagna nya Columnen skulle dessa till beskaffenheten så bestämdt åtskiljda Besparingar och Brister med hvarandra sammanblandas, och det derefter uppkommande resultatet summariskt uti Columnen införas. Derigenom undanrödjes möjligheten, att utröna, huruvida Öfverskott eller Brist uppkommit å så väl de bestämda Löneanslagen, som å Förslagsanslagen, hvart för sig. Jag vill upplysa detta med ett exempel. Kongl. SundhetsCollegium har ej blott bestämda Lönennslag, utan ock ett Förslagsanslag till Farsoters och smittosamma Sjukdomars hämmande. De förra lemna Öfverskott, det sednare har deremot hitintills nästan alltid varit för behofvet otillräckligt. Genom afdrag af Bristen å det sednare från Besparingarne å de förra, skulle det Resultat i den föreslagna nya Columnen möjligen kunna uppkomma, att dessa Besparingar helt och hållet försvunno, och anslaget i det bela för SundhetsCollegium visade Brist. Detta vore likväl en uppenbar oriktighet, som obestridligen skulle leda till förvillelse i allmänna omdömet. Jag anser Columnen obehöflig och onyttig.” Uti denna Reservation har Kyrkoherden Stolpe instämt. (Prot. d. i December.) (ao*) ( i56 ) Angående Resekostnadsersättning till LandsSecreteraren, Herr Lagmannen Moller. (Sid. 23.) af Herr HofMarskalken m. m. Gyllenhaal ”Landshöfdingen uti Blekinge Län hade hos Kongl. Maj:t anmält förfall, som hindrade honom att utöfva Ordförandeskapet uti det årets PröfningsCommitté.
En a! Rikets Herrar Grefwe liäaAnus kreäric Lralie Uplästcs till sint Riddarhus - Directionens Berättelse on, Riddarhiis-ärenderncs förwaltiiln-; hwtlken, pa ajord proposition . remitterades till det tillkommande Riddarhus-^iskotkel. IlplasteS Adeliga Jungtru^Slifrs.Directionens Rikedagsbcrätrelje hwiiten likaledes till RiddarHu6-Ukfkotlet hanmistes. Efter näqon stund äterkom Herr Landt-Marskalkcn med Skora Depnrakionen, och förklarade Konungens och den Kongl. Familjens nädiga tänkesätt för Ridderffapet och Adeln. Ankommo och infördes n:ne Kongs. Mait:S CabinertS Kammarherrar, Gieiwe Larl l^isiänrsiolxe och Friherre Ousiak von Otter, af hwilka den förstnämnde ä Kongl. Manis wäguar inviterade Ridderstkapet och AdUn att till RlkSdaqs.Peedikans ashörande infinna sig i Stadens kyrka Mändagen den 20 April klocka» io förmidd-, samt efter predikans sint qwarstanna för atl bewifta plenum xlenorum, hwllket ä samma ställe komme att hallas. -Herr Landt-Narskalken anmodade Herrar CablnettS Kammarherrarne, alt för Konungen framföra - rr Den l3 April. föra Ridderflkapet och Adelns underdåniga wördnad och försäkran att efterkomma Desi befallning. Sedan bemälte Cabinelts-Kammarherrar blifwik utbeledsagade, redogjorde Grefwe Os ia 6a» elie, som kork söre deni återkommit, för stn bräckning till de andra Ständen. Uppå gjord motion af Herr Grefwe Lralis, och dera följande och bifallen proposition af Hery Landt-MarsValkcn afhörde
Det har Hr Gripenstedt ej funnit nödigt att upgifva; och skulle han mena landets bufvudnäringar, jordbruket och jerntillverkningen. så svaras, det jag svårligen kunnat föreställa mig, att Hr Gripenstedt skulle, för frihandels systemets skull, vilja låta Svenska folket, trån den icke låga ståndpunkt, hvarpå det i industriell utveckling sig befinner, nedsjunka i ett tillstånd, som nära gränsar till det nomadiska lefnadssättet, och dermed äfven försätta det i en icke ringa grad af fattigdom. Man måste af frihandelslärorna vara temligen förblindad, då man icke vill inse, att alla slags arbeten i ett land, hvilka tillhöra industrien, äro produktiva, och att det just är industriens mångfald, som utgör den enda säkra grundvalen för ett folks trefnad och välbefinnande. Jag vidblifver mitt förra yrkande om bifall till BondeSt:ts i förev:de hänseende fattade beslut. Gr. Lagerbjelke: I ett ämne, så omtvistadt, som det nu föreliggande, nemi. om tull-lagstiftningen, finnes likväl några punkter, om hvilka meningarna ej äro delade. En sådan punkt är verkligen den, der stadga är välgörande och nödvändig, och det var just detta skäl, som mest inverkade på Utsk:t vid upställandet af dass nu afgifna förslag. Man skall i förev:de hänseende icke föreställa sig, att det är fråga om att genomdrifva någon reform; det enda syftemålet med Utsk:ts förslag i afs:de på artikeln väfnader har varit att söka qvarhålla den gamla tull-lagstiftningen. Att stabilitet är nödvändig för näringarnes utveckling tror jag icke kan betviflas, när man besinnar, att en fabriksanläggning icke är af - D en 2 Juni f. m 2S slutad på så kort tid. Man måste der räkna för framtiden, och vet man icke hvad man har att rätta sig efter i ett så vigtigt mom. sorn tull-lagstiftningen, huru stora svårigheter skall man ej då hafva att öfvervinna. Dessa äro de skäl, som bestämt Bevilln.- Utsk:t, och Utsk:t ansåg således, att man borde bibehålla de gamla tullsatserna öfver allt, der icke behof af förändring förefanns.
St. 55o Dea 3i Mars. måtte besluta, att Uplands regrles rotebållare må af statsverket återfå hvad dem under namn af kladespenningar blifvit oriktigt affordradt, utgörande för ai år, ifrån och med år 1820 till oell med år 1840, efter 26 sk. 8 r.-st. b:co årligen per nummer, för 1200 nummer, en summa af 14,000 r:dr b:co. — Såsom ytterligare stöd för denna min motion, tager jag mig friheten upplysa, att Uplands regemente bör vara det enda regemente inom hela den indelta arméen, hvars rotehållare erlagt ofvannämnda afgift sedan år 181g. Frih. von Kraemer, Robert, anförde skriftligen: Frill. Tersmeden* motion får jag i alla afseenden understödja, såsom grundad på billighet och rättvisa. Enligt linektecontractet ined rotbållarne vid Uplands regemente, ägde desse årligen att till statsverket inbetala 26 sk. 8 r:st. b:co per rote, eller för 1200 nummer tillsammans 666 r:dr 32 sk. b:co, som beklädnadsbidrng, hvilket af vacante rotar äfven blifvit erlagdt. Då år 1819 en beklädnadsdirection stiftades, föreskrefs i dess reglemente, att alla, utom de i detsamma bestämda, bekiädnadsbidrag skulle upphöra. Det oaktadt hafva Uplands regementes rotehållare oafbrutet utbetalt årligen de ifrågavar. 26 sk. 8 r:st., hvilka ingått till Stats-cont., och således kommit statsverket tillgodo, ehuru på ol ik tigt sätt. Häröfver har ingen rotehållare, hvarken inom Upsala eller Stockholms län, mig veterligen, anfört klagan, förrän vid denna riksdag, med anledn. hvaraf äfven K. M. nådigst pröfvat skäligt, på vederbör, auetorite ters tillstyrkan, att bifalla den gjorda underd. framställningen, nemi. alt afgiften från och med 18.41 måtte komma att upphöra.
Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, anses Rikets Ständer, i enlighet med Ridderskapet och Adelns samt Preste-Ståndets beslut, hafva afslagit Utskottets förenämnda hemställan. Denna votering har utfallit med 59 Ja och 60 Nej; hvadan Rikets Ständer beslutat i enlighet med nej-propositionens innehåll. 8:de Voterisigeis. (Enligt Sammansatta Stats-, Lagsamt Allm. Besv - och Ekon. Utskottets Memorial J\s 29) Den som anser, att § 37 af Författningen angående den Allmänna Beväringen bör hafva följande, af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet godkända, lydelse: »Af de i § 15 omförmälda afgifter skall, under benämning: »Allmänna Beväringsfonden», bildas en särskild tillgång, att efter Kongl Maj:t,s disposition och emot vanlig redovisning användas till bevärings-inrättningens ytterligare utbildande», röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, hafva Rikets Ständer, i enlighet med Borgare-Ståndets mening, befi, 'h. till fi. St. Prot. 1859 & 1860. 4 Sami. 1 Afd. 3 Hand. 14 Haft. 2 6 Stats-Utskottets Memorial M W6. slutat, att orden »efter Kongl. Maj:ts disposition och emot. vanlig redovisning» skola ur ifrågavarande § uteslutas. Omröstningen har, sedan en sedel blifvit kasserad, utfallit med 61 Ja och 57 Nej; och hafva alltså Rikets Ständer beslutat i öfverensstämmelse med ja-propositionens innehåll. Stockholm den !28 September 1860. STOCKHOLM, tryckt hos E. Westrell, 1860. Stats-Utskottets Utlåtande N:o 197.
Preste-Ständef. S. D. Upplästes 2 ine till Ståndet ankomna protokoller, hällne vid Rikets Ständers Elektorers sammanträde den 21 dennes, af hvilka inhemtades, att Professoren vid Kongl. Universitetet i Upsala, Juris Utriusque Doktorn, Riddaren af Kongl. Nordstjerne-orden Pehr Erik Bergfalk blifvit utsedd att vara Rikets Ständers Justitieombudsman, samt Revisions-sekreteraren och Riddaren af nämnde Orden Johan August Södergren blifvit vald till Justitie-ombudsmannens Suppleant; och beslöt Ståndet, med anledning häraf, anmoda Expeditions-Utskoltet uppsätta behöriga konstitutorialer för de valde, äfvensom förslag till den underdåniga skrifvelse, hvilken rörande omförmälda val bör till Kongl. Majit aflåtas. S. D. Vid förnyad föredragning af Banko-Utskottets Utlåtande Nio 12, i anledning af väckt fråga om förhöjd pension åt enkan efter aflidne Banko-kamereraren A. A. Brake, blef detsamma af Ståndet bifallet. S. D. Föredrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets nedannämnde Belänkanden: N:o 9, i anledning af väckt lörslag om aflåtande af underdånig skrifvelse till Kongl. Majit, med anhållan det vederbörande måtte förständigas att noggrannt iakttaga de i afseende på truppers fortskaffande sjöledes gifna föreskrifter. Bifölls. Nio 10, i anledning af väckt motion om skyldighet för boställs-innehafvare att deltaga i fjerdingsmans aflöning. Afslogs. Nio 11, i anledning af väckt motion om rättighet för fordringsegare att, för vinnande af verkställighet å utslag, ingifva desamma till Länsmännen. Bifölls. Nio 12, i anledning af väckt motion om tillägg till 1 Kap. 3 § 1 mom. i Kongl. Fiskeri-stadgan den 29 Juni 1852. Bifölls.
Jag skulle således tro, att den af Hr von Rosen i sista plenum väckta fråga otn nedsättande af ett särskildt Utsk. för faltigvårdsfrågans behandling borde, om R. o. Ad. så för godt finner, först afgöras, emedan derpå beror, huru med remissen af förevar. K. propos. skall förhållas. Det finnes likväl ännu ett annat sätt, som kunde begagnas, nemi. att remittera den nåd. propos:n till StatsUtsk., — R. o. Ad. dock förbehållet, att sedan frågan om ett särskildt Utsk:s tillsättande blifvit afgjord, bestämma till hvilket eller hvilka andra Utsk. ärendet derjemte må remitteras. Jag öfverlemnar till Hr Landtm, och R. o. Ad. alt bedomina, hvilkendera utvägen som må vara lämpligast. Frih. Hamilton, Hugo: Utan att på något sätt vilja bestrida den form för ärendets behandling, som Hr von Hartmansdorff föreslagit, att nemi. först frågan om ett särskildt Utsk:s tillsättande må afgöras, och sedermera denna K. propos, till remiss föredragas, får jag blott väcka R. o. Ad:s uppmärksamhet derpå, att det är en väsendtlig skilnad emellan denna fråga och den, som i comiterades betänk. innefattas; nemi. den, alt uti nu förevar, ämne är meddelad en K. propos., som verkligen yttrar Konungens tanka i saken, hvarigenom den är i den form, alt R. St. lätt kunna deröfver sig yttra. Den andra frågan deremot, som afser det af comiterade afgifna betänk, om fattigvården i Riket, är icke beledsagad af något Konungens yttrande i saken, och således vida svårare för Ständerne att behandla. Jag skulle derföre tro, att den sednare frågan, vid hvilkens behandling och afgörande svårigheter kunna möta, icke bör så förenas och sammanblandas med den förra, att äfven denna kan behöfva uppskjutas, oaktadt den nu synes kunna remitteras och framdeles utan svårighet behandlas. Gr. Frölich, David:
skogsstyrelsen som jag af-gifvit förnyade utlåtanden, i hvilket utlåtande jag, efter att hafva framhållit behofvet af den öfverklagade föreskriftens fastställande, .hvad de största vattendragen beträffar, funnit mig föranlåten framhålla att, då af besvärsmålen fram-ginge, det visså vattendrag voro så obetydliga och förde så liten vattenmassa att man svårligen i dem kunde framkalla något afsevärdt fiske, äfven om endast barkadt timmer flottades, man följaktligen borde låta den mindre industrien vika för den större och för dessa vattendrag upprätta sär-skilda flottningsreglementen i den ordning Kongl. Brefvet af den 8 april 1811 för c skr ifver; d) att Kongl. Maj: t, enär frågan, huruvida de som inom Vesterbottens län idka flottning, böra vara underkastade skyldighet att, innan sågoch bygnadstimmer för flottning i vattnet nedlägges, detsamma afbarka eller icke, är beroende af särskilda förhållanden inom hvarje vatten-drag eller sjö samt således icke kan prof vas eller af gör as förr än fullständig utredning härom åstadkommits, funnit skäligt att jemlikt nådig resolution den 13 nov. 1874, med undanrödjande af Kongl. Maj: ts Befallningshafvandes och kongl. kammarkoll egii öfverklagade beslut, visa ärendet åter till Kongl. Majits Befallningshafvande, som, sedan för hrarje särskildt vattendrag eller sjö vederbörande sakegare lemnats tillfälle att sig yttra, samt erforderlig undersökning rörande de på frågans bedömande inverkande omständigheter egt rum, egde att, särskildt för hvarje vattendrag ' eller sjö i förevar ande hänseende meddela erforderliga, lag-likmätiga bestämmelsene) att slutligen Kongl. Maj: ts Befallningshafvande i Vesterbottens län, sedan å utlysta sammanträden sakegande vid hvarje särskild elfs vattensystem blifvit i ärendet hörda och uppgifter inhemtats såväl om fiottningens storlek, som de fisksorter och fisken, hvilka - finnas i hvarje elf, genom utslag den 8 november 1875 utfärdat den föreskrift om barkning af allt det sågoch bygnadstimmer, som samtlige.
Ehuru Staten för Artilleri-Afdelningen år 1837 anslår endast 8,000 R:dr till uppbyggande af ett nytt Tyghus i Christianstad, beräknadtatt kosta 36,677 R:dr 40 sk. n r:st, deraf de föregående åren anordnats 15,000 R:dr, hafva likväl berörde år uttagits 26,656 R:dr 32 sk., af hvilken summa14,000 R:dr reqvirerats under titel: ”förskott till T jalius och Hof-Rätts-Byggnader i Christianstad;”— Finnande Revisorerne anrnärkningsvärdt, att Utgiften för Hof-Rätts-byggnaden, som ej kan anses tillhöra Artilleri-Afdelningens Anslag, blifvit sammanblandad med Kostnaden för Tyghuset; att, i stället för 8,000 R:dr, utanordnats 26,656 R:dr 32 sk., samt att, fastän byggnaden ännu icke är färdig, enligt räkning, dertill redan åtgått 40,271 R:dr 11 sk. 1 r:st., eller vida öfver ofvanberörde i Kostnads-förslaget beräknade summa, 26,656 R:dr 32 sk. Banco. I afseende på denna Afdelnings vid 1837 års slut befintlige balancer förekommer: a) Vid nämnde tid finnas ännu balancerade 12,627 R:dr 45 sk. 7 r:st såsom bristande betalning för den år 1822 till Medelhafvet verkställde Krutförsäljnings-expedition; Och synes således nämnde fordran ännu befinna sig i samma outredda skick, som vid 1837 års StatsRe vision. b) Den fordran hos Colonial-Ärendernes Departement stor 3,254 R:dr 20 sk. 9 r:st. som af förre Revisorer blifvit till liqvid anmärkt, finnes ännu i 1837 års
Till födseln utländsk man, som minst i tio år varit morn Riket bosatt och skattskrif ven, och som före de sednaste fern åren icke allenast i behörig ordning till Svensk medborgare upptagits, utan ock, efter det hans förbindelse till främmande Makt visats hafva upphört, trooch huldhetsed åt Sveriges Konung aflagt, må i förenämnde hänseende anses lika med infödd Svensk man, dock utan att kunna till Ledamot af Konungens Stats-Råd, eller till Commendant i Fästning utnäm (. Anm. Omedelbart efter ordet ''utnämnas’’ följer nedanstående tillägg, om det antages; i annat fall det återstående af § med förändring af begynnelse-orden 'Vare likväl Konungen obetaget” till Konungen vare äfven obetaget) 2. (Att vidtaga omedelbart efter ofvanstående tillägg, eller, om det icke antages, näst efter orden ”hittills ägt rum’’) Till Lärare-beställningar vid Undervisningsverken må, under iakttagande af de för dylika tjensters tillsättning i allmänhet stadgade vilkor, kunna kallas och befordras utländske män af utmärkt förtjenst. Konungen vare äfven obetaget att uti militära embeten nyttja utländske män af sällsynt skicklighet ; men icke till Commendantor i Fästningarna. Konungen fäste,*1 vid alla befordringar, afseende endast å de sökandes förtjenst och skicklighet, men icke på deras börd. Till civile Embetsman inom Riket, och till Domare, må endast sådane män nämnas, som äro af den rena Evangeliska läran. Hvarje Departements-Chef skall föredraga som under Departementet höra. Stockholm den 18 Mars 1845. Corutilutions-Ut skottets Memorial, N:o 34. 5 Reservation. Af Herr von Hartmansdorff, A.: ”Mig synes, som borde endast in födde Svenske män få blifva domare. För att rätteligen utöfva ett sådant kall, erfordras en kännedom af folk och land, som blott genom uppväxande och uppfostran derstädes kan förvärfvas. För de få undantag, som utgöras af personer, födde utrikes, men uppvuxne och uppfostrade i Sverige, torde ej regeln böra vika.
Särskilda författningar gäller för person som uppträder berusad i kyrkan eller vid värvning. Den som trugar någon att dricka för att få honom berusad bötar 3 riksdaler 16 skillingar. " Övermaga " d v s omyndiga som överlastar sig med starka drycker agas av föräldrar eller husbönder i närvaro av krono-, stadseller polisbetjänt och den som förleder till sådan förtäring bötar 3 riksdaler 16 skilling. Om prästman uppträder berusad under tjänsteutövning och åstadkommer oreda eller uppför sig oskickligt miste han tjänsten. Om någon i Kungl Maj: ts tjänst uppträder berusad bötar han första och andra gången men blir sedan avsatt. Begår någon brott under fylleri är det ingen ursäkt. Förtär någon så mycket starka drycker att han dör, skall han begravas i tysthet. På platser där brännvin säljs har värden skyldighet att bistå fulla personer, som inte kan ta vara på sig själva. Underlåter värden detta och skada uppstår pliktar han 6 riksdaler och 16 skillingar. Händer detta flera gånger dras han tillstånd att sälja sprithaltiga drycker in. Böter och förlust av betalning för varan drabbar den som säljer till studerande vid akademier, gymnasier och skolor utan föräldrars och lärares vetskap. Detsamma gäller tjänstefolk, gesäller, lärgossar. Den som påträffas överlastad av starka drycker på gator eller vägar förvaras i häkte, tills han återvinner sina sinnens full bruk. Stör han eller förnärmar andra på värdshus, näringsställen och krogar sätts han ovillkorligen i häkte. De böter som tas ut enligt denna förordning delas så, att åklagaren erhåller 2 / 3 och de fattiga 1 / 3. Saknas medel att erlägga böter omvandlas straffet till fängelse på vatten och bröd. Men om någon vill erlägga böterna för den straffade mot att han sedan får dennes arbete gratis, tillåts det. Arbetslönen beräknas till 1 / 3 av markegångstaxan på orten. Den som åtalas för fylleri skall inställa sig antingen i stad vid vanlig domstol eller på landet vid lagtima ting. Uteblir han, skall han hämtas och kostnaderna skall gottgöras av den tredskande. Den som inte godtar utslag i fyllerimål skall inlämna besvär till Befallningshavande, som lämnar ärendet till Hovrätten.