Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
De sista dagarna af September uppbröto ofvannämnde regementen i olika afdelningar från arbetslinien, och den återstående arbetsstyrkan utgjorde då endast omkring 1,050. man privata arbetare och 150 korrektionister, men ökades i Oktober ända till 1,800 man, och uppgick ännu under sednare hälften af December till 1,300 man. Med undantag deraf att flera fall af den sa kallade dragsjukan under sednare hälften af Juli månad yppade sig inom kommenderingen ur Kongl. Dal-regementet, var belsotillståndet under hela äret tillfredsställande. S 6derteljeCatrineholm. På samma sätt som för tunneln under Nyboda backe utsprängdes på båda sidor om Bränninge-tunneln vertikala schakter eller brunnar till erforderligt djup för att, oberoende af de framför tunnelns ändar pabörjade öppna sprängningars fullbordande, så fort som möjligt kunna företaga det egentliga tunnel-arbetet. Denna tunnel är belägen I12 — Omkring § mil söder om Södertelje, har 465 fots längd, eller hälften af tunnelns under Nyboda backe, och för öfrigt samma dimensioner som den sistnämnde. Vid årets utgång voro å norra sidan 112 längdfot utsprängde af tunnelns öfra hälft och å södra sidan 55 fot, hvarjemte å sistnämnda sida 33 fot voro utsprängde till full höjd. Omedelbart utanför den öppna genomsprängningen vid tunnelns södra ända börjar en öfver sjön Lanarens ostliga del utfylld bank, sorn höjer sig 25 fot öfver vattenytan och har en längd vid samma yta af 500 fot samt ett djup till fast botten, dit den fullkomligt nedträngt, af ända till 35 fot. Såväl från tunneln som från den öppna sprängningen å södra sidan nedfördes den uttagna stenen i denna bank, hvilken vid 1859 års utgång var till största delen fullbordad. Banken öfver Glia-sjön, 1,100 fot lång i vattenytan och hvilken nedträngt till fast botten, som på djupaste stället ligger 30 fot under nämnde yta, fullbordades.
Aug. Danielsson, från Norrbottens län. X:t> 908. Af Angust Danielsson från Norrbottens län, om anläggande af nybyggen pä Kronans marker inom Norrbottens län, m. ni. Frågan om användandet af Kronans oafvittrade marker i de norra länen bar hittills blifvit olika bedömd, allt till följd af den större eller mindre sakkännedom — ja till och med brist derpå — hvarunder den blifvit behandlad. Den kan dock numera anses vara löst med den största sakkännedom, som står till buds. Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Norrbottens län har nemligen i fråga om användandet af dylik mark inom en socken af sagda län fått tillfälle att inför Kongl. Maj:t afgifva underdånigt yttrande om frågans allmänna sidor samt vigten af landets uppodling och frostländighetens undanrödjande, och dervid uttalat så sanna och sunda samt på ortliga förhållanden grundade åsigter, att hvar och en, som med orten eger närmare bekantskap, deruti måste instämma. Under biläggande af sagda utlåtande vågar jag i denna min motion åberopa de deri uttalade åsigter och får vördsamt hemställa att Rikets Ständer måtte för sin del besluta: att de Kronans marker, hvarå finnas odlingstillfällen, såväl till åker som till äng till sådan rymd, att derå hemman eller så kallade kronotorp kunna grundas, må användas till nybyggen, men deremot, att de marker, som sakna sådana lågenheter, måtte anslås till skogsbruk och ställas under allmän vård; att enär odlingsmarken naturligtvis är ringa i förhållande till den stora skogsarealen samt svårare att urskilja än skogarne, som genast falla i ögonen, bestämmandet af hvad till hemmansanläggningar eller skogsbruk tjenlig! är, icke ensidigt må försiggå på det sätt att först vissa rymder till skogsbruk aftagas, utan blifva föremål för sakkunnige mäns åtgärd efter noggrann undersökning vid allmän afvittring, hvars *296 Motioner i Bonde-Ståndet 1805.
St. öro icke i tillfälle alt uti en enda vue kunna öfverskåda alla landets elementar-läroverk, hvilket endast Regeringen är i tillfälle att göra, oell det är icke möjligt för någon annan att bedöma, huruvida den ena staden är mera än den andra berättigad till anslag, eller bar behof utaf större eller mindre skolor än den andra. Det Ur aldeles omöjligt att sammanjemka alla dessa olika fordringar för hvar och en annjn än Regeringen, och jag afstyrker således på det aldra högsta att StatsUtsk. skulle ingå på en sådan bana, utan yrkar att en noga hushållning med medlen måtte i detta afseende iakttagas, så länge icke någon fullständig plan för det hela åtföljer sådana motioner. En annan sak vore, om motionen hade omfat - 310^ Den 22 April f. m. lat hela landels elementar-läroverk, och det hade visat sig alt Hudiksvalls skola vore i jemförelse med de andra alltför vanlottad. Om delta förslag stod i sammanhang med en fullständig plan för hela vårt undervisningsverk, skulle jag vara den förste att biträda detsamma, men jag kan för ingen del göra det så länge frågan är lösryckt ifrån det sammanhang, hvaruti han står till de öfriga läroanstalterna i Riket. Hr Gr. o. Landtm, lillkännagaf alt plenum komme att fortsättas kl. £ 6 e. m. Hr Estenberg: Af alla de talare jag här hört, har jag dock icke förnummit alt någon enda fästat upmärksamhet vid ali vi f. n. verkligen hafva 2:ne lärare-seminarier och att den nya idéen redan i sin brodd har börjat alt upspira; och som man dervid ser blott trassel, ville jag påminna derom, att detta trassel icke består i något annat än att denna brodd ännu är så späd att man misströstar. att det kan blifva någon stängel eller frukt deraf. Skola vi icke nu söka att komma till något mål i denna sak, som redan är välbetänkt påbörjad, då nu ett stigande intresse börjat visa sig för dessa lärare-seminarier, hvilket i sanning är ett tidens tecken, att nationen börjar lyfta sig till ett högre mål, än det materiella?
S t:s Banks sedlar skola, vid anfordran, med metalliskt mynt efter ordalydelsen inlösas, och skola, under sådant vilkor, lika med mynt i all betalning emottagas och godkännas.” Det torde vara slätt bestäldt med Bancoverket, om dess sedlars credit ej annorledes än genom ett monopolium kan upprätthållas. Uti 3:dje morn. stadgas, att beslut om sedelstockens förhållande till metalliska inlösningsfonden må ej kunna vidtagas, med mindre samtliga RiksSttn äro derom ense. Om härmed åsyftas att vinna någon garanti derför, att R. St. ej vidare utgifva sedlar utan valuta och derigenom bringa Banken på obestånd, så fruktar jag högligen, att ändamålet icke vinnes; ty beslutet om sedelutsläppningen behöfver alldeles icke Den 22 December f. m. 4*7 icke innefatta något ord, som omtalar förhållandet emellan sedelstocken och inlösningsfonden, och då går ett sådant beslut, af 3:ne Stånd taget, lika väl hädanefter som hit tilitills i verkställighet. Ville man åter i stället sätta beslut, som förändra förhållandet emellan sedelstocken och inlösningsfonden, så skulle väl sådant närmare uttrycka hvad som menas; men då skulle under denna kategori kunna hänföras största delen af de beslut, som röra Bankens för valtning. För min del har jag trott, att då man ej lämpligen kunde förbjuda all förändring eller rubbning i förhållandet emellan sedelstocken och reella fonden eller stadga, att ej vidare några sedlar utan emot metallisk valuta finge utgifvas, funnes det ingen annan garanti genom lagstadgande emot missbruk af R. St:s förvaltningsrätt i detta afseende, än att lemna Konungen rättighet att, om han finnér ett af R. St. i afseende på Bankens förvaltning fattadt beslut vara sådant, att Bankens bestånd derigenom äfventyras, genom vägrande af sitt samtycke hindra verkställigheten af beslutet, eller, med andra ord, att Konungen tillerkännes veto i sådana frågor, som angå lifgifvande af Bankens sedlar annorlunda än emot inlemnadt metalliskt mynt.
Till förekommande af denna afvikelse från lagens anda, ”sorn vore lika menlig för val af de skickligaste lärare, som inskränkande för ordförandens verksamhet ”har motionären föreslagit, att i 6 8 2 mom. efter orden: ”gäller likasom kyrkoherdes vid klockareval” må tilläggas:”*' enlighet med Kongl, resolutionen den 20 Juni 1794/’ af Jöns Månsson från Malmöhus län, som ansett den rösträttighet vid klockareval, hvilken, genom 6 § 2 mom. blifvit lemnad åt kyrkoherdarne i riket, med undantag af Skåne, Halland, Blekinge och Bohus län, vara alltför . vidsträckt och en allmän rättelse häri således af högsta behof påkallad, dels emedan hela tillsättningen lika gerna kunnat alldeles öfverlemnas till kyrkoherden, hvilken icke behöfver, för att utöfva densamma, mer än förskaffa sig en enda rösts biträde; dels såsom högst angelägen för de nämnda provinserna, emedan Kongl. Maj:t, genom nådig resolution af den 31 Januari 1843, förklarat presterskapets rätt i Skåne, i fråga om tillsättning af skol-lärare, vara densamma, som i den öfriga delen af riket; hvaraf följer, att vid tillsättande af gemensam klockare och skol-lärare, en söndring oftast uppstår; af Per Bengtsson från Calmar län, som ansett den pastor nu tillerkända rösträttigheten vid tillsättande af folkskole-lärare-, orgelnistoch klockare-befattningar, ej allenast olämplig, utan äfven i högsta grad skadlig och vådlig, hvadan han föreslagit, att 6 § 2 mom. måtte förändras så, ”alt pastor vid tillsättande af folkskolelärareoch orgelnistsamt klockare-beställningar må rösta på sätt skett vid komministersval, med endast tvenne tjenst er öster f’ af Ola Månsson från Malmöhus län, som yrkat följande ändring i 6 § 2 morn., ”att sökande till folkskolor icke böra få samtidigt ingifva ansökningar på flera ställen, förr än de från det först sökta förslaget äro lediga, samt att för de i detta Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande, N:o 91. 7 afseende felande, Kongl, cirkulärbrefvet den 15 Juni 1833, angående ansvar för samtidigt sökande till flera klockareoch orgelnist-beställningar, må tillämpas.
Då förslaget bär stämpeln af tidehvarfvets dcmocraliska riktning, torde det icke vara ur vägen att söka antyda, huruvida democratiens växande anspråk numera äro byggde på rättvisa och nödvändighet, i hvad män de redan äro tillfredsställde, eller ytterligare kunna tillfredsställas, utan våda för samhällets dyrbarare intressen. 1 det feodala Europeiska samhället suckade de arbetande classerne länge under ett stort, ett oerhördt moraliskt och rnatcrielt förtryck. Deras bedröfliga belägenhet är dock mera anad än tillförlitligt känd; ty historien lemnar föga upplysning i della afseende. Nästan uteslutande författad i de maktägandes anda och intressen, fästade den länge ingen uppmärksamhet vid de elassers ställning, dem man knappt tillerkände ett menniskovärde. Enligt den tidens begrepp föreställde man sig, att förhållandet icke kunde vara annorlunda, än att de flera voro till för de färres intressen, nöjen och beqvämlighet; de arbetande classerne föddes, lefde och dogo i elände, ulan att engång åtnjuta den trösten, all man kände och ömmade för deras belägenhet. Länge ställde utom lagen, blef deras belägenhet icke synnerligen förbättrad dä de kommo under lagen; ty lagstiftningen uppgjordes uteslutande i de färres intressen: det brutala öfvervälde! och godtycket minskades något; men det materiella eländet ökades snarare än det minskades. Att de arbetande classerne, under sådana förhållanden, hyste hat lill sina förtryckare och sökte förbättra sin ställning, må ingen förtänka dem. Deras bemödanden voro dock länge ulan framgång; medelclassens emancipation, understödd af furstarnes politik och maktbegär, ägde rum i sekler, innan det lyckades de arbetande classerne att i någon hufvudsaklig män förbättra sin ställning. Fransyska revolutionen utgjorde synncrligast vändpunkten för deras bclägenhet, och detta förhållande försonar många af dess ohygglig - Den 28 Augusti 31 heter; det var i strömmar af hlod, menniskovärdet tillkämpade sig sin rätt. Fransyska revolutionen inverkade icke blott på de materiella förhållandena, den inverkade ännu mäktigare på begreppen, hvilka fortfarande återverkade på de förra.
Majrts Befallningshafvande utlysta sammanträden, så vidt dessa ägde rum å eller i närheten af tingsstaden i hvarje härad, men deremot, i anseende till dessa häraders vidsträckthet och deraf fördyrade resekostnader, tolkarne tilläggas rättighet till skjutsoch traktamentsersättning efter nionde klassen uti gällande resereglemente för det biträde de, på Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes eller Domhafvandes reqvisition, lemnade med tolkning vid alla de extra förrättningar, som ej ägde rum vid eller i närheten af häradernas tingsstäder, samt väglängden dervid beräknas för tolkarne i Öfver-Calix, Neder-Torneå och Carl Gustafs härader från tingsstället i orten, och dit åter, och för tolken i Ofver-Torneå och Pajala härader från Ofver-Torneå sockens tingsställe och åter; äfvensom att, hvad slutligen anginge tillsättandet af dessa tolkar, syntes lämpligast vara att, sedan vederbörande Härads-Rätter dertill upprättat förslag, tolkarne till sina befattningar konstituerades af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, som kunde antagas bäst känna de föreslagna personernas skicklighet och förtjenster; så hafva Kammar-Kollegium och Statskontoret, uti gemensam underdånig skrifvelse den 30 December nästlidet år, med öfverlemnande af Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes utlåtande i ämnet, jemte dervid fogade yttranden, i underdånighet sig utlåtit och, hvad först angick Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes förslag om anställande inom Norrbottens län af tre tingstolkar i Finska språket, jemte den fördelning af tingslagen, dem emellan, i serskilda distrikter samt hvardera tolkens O o o ' tjenstgöringsskyldighet och sättet för deras tillsättande, som i sammanhang dermed blifvit uppgjord, på de af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande anförde skäl, samma förslag tillstyrkt.
Uppgift på Befäl och Manskap vid den Indelta, Värf vade, Extra Roterade och Cons cr iber ade, Svenska Arméen; jemte Calcul öfver dess Aflöningsoch Under hälls-kostnad. O* re ■< -1 re w g TT 3 “ s ® 5. -5 C/l 59- re a re 3 re re S CO s 7 6;: 5? B 3 ? Regementernes Namn. Lif-Regementets Grenadier-Corps . Första Lif-Grenadier-Regementet . Andra Lif-Grenadier-Regementet . Wästgötha Regemente U p I ;inets’ftfggSttfldiSf-rBal.aiJ• ?}}. \ ; ■ Skaraborgs Regemente Södermanlands Regemente Kronobergs Regemente Jönköpings Regemente . Dahl-Regemeutet Helsinge Regemente Elfsborgs Regemente Wästgötha Dahls Regemente Bohus Läns Regemente Wästmanlands Regemente Wästerbottens Regemente Cal mare Regemente Nerikes Regemente Wermlands Regemente Jämtlands Fältjägare-Regemente Compagnie-Staben. S:u Regementernes Namn. Svea Artillerie-Regemente Göllia Dito Wendes Dito Kongl LifGardel till Häst KronPrinséns Hussar-Regernente Kongl. Svea LifGardel Kongl. Andra LifGardet Wermlands Fältjägare-Regemente. Konungens Eget Värfvade Regemente Hallands Infanleri-Butaillon (Truppen utgöres af Hallands Beväringsmanskap.) 4 H. 0 S8 5 * fiä- re re > SS n as SS 3* re .re r C: as P <-► en t"! C J4 l g? Ringare Staben. CO re > a. EL K5 *s n > c’ ES 3 sa n as . > 5. n a S3 is 05 n B rs 3 tn 1 r ES. Nerikes Djto Wermlands Dito Uplands Dito Helsinge Dito Dahl-Regementet Wästmanlands Regemente Wästgötha-Dahls Dito Westerbottens Dito Antal. 2,913 Recapitulation. 3,494 slrtillerie: Värfvadt Cavallerie:
Den gamla redactionen upptager inga vissa lagar, utan omnämner endast lagen i allmänhet, och omfattar således all lag, sorn af domstolarna tillämpas, då deremot den nya redactionen omnämner endast allmän civil-, criminal-och kyrkolag, utan att stadga någonting, huru med förklaring af andra lagar bör tillgå. Hvad åter beträffar sättet, eller hvarifrån initiativet skall komma, så innehåller gamla redactionen, att Högsta Domstolen äger gifva lagförklaringar, endast då förfrågningar om lagens ratta mening från domare oell embetsmän inkomma; men enligt nya redactionen skulle Högsta Domstolen kunna när som helst afbryta eller förändra utgången af en rättegång genom utfärdandet af en lagförklaring, utan att någon villrådighet, huru målet borde afgöra*, hos domaren i de lägre instanserna ägt rum. Ur detta skäl anser jag mig böra afslå den nya redactionen till ig §.; och, i händelse 21 och 88 §§. skulle i sammanhang med denna förekomma till afgörande, anhåller jag att äfven dervid få göra några anmärkningar. Gr. Horn: Som det icke lyckats mig att ännu hafva fått inhemta Hr Gr. o. Landtnäs svar, huruvida de ifrågavar. §§. skola föredragas särskildt eller i ett sammanhang, ber jag att från formfrågan nu få öfvergå till sjelfva saken, dervid jag, hvad ig §. särskildt angår, anser mig böra anmärka, att jag vid uppräknandet af de lagar, som kunna blifva föremål för Högsta Domstolens förklaringar, finner icke allenast de oeconomiska utan äfven krigslagarna vara uteglömda, ehuru Högsta Domstolen i sista instansen äfven afdömer krigsmål. Jag tror för öfrigt, lika med de talare, som af den nya redactionen befarat vådor, att Högsta Domstolen genom det lemnade initiativet skulle kunna någon gång utfärda lagförklaringar ulan behof deraf.
1860 fr. korrektionsinrättningen. lion d. 24 A pr. 1862 erhöll tjenst; uppför sig utmärkt val. Fick tjenst, söm hon snart lemnade. Tog arbete från larltsbodar, som lion ej återställde. Utgick d. 25 Ok t. 1860 i tjenst hos Fabrikör Lindberg; sedermera aljest till Eksjö, der hon skall hafva slägt. Begick flera liekstölder och häktfides. På enträgen begäran intagen, Afgjck den 22 Sept. 1860 till hemin ten, der hon sade sig hafva något alf alt tillträda. Fick tjenst d. 26 Okl. 1860 i Öster-Hanninge; var lat och ovillig; blef på eli ti agen begäran återtagen d. 20 No v. 1860. Fick d. 11 Dec. tjenst; oklandrad. Motioner tios Kläderskapet och Adeln 1862. Födelseår och ort: Föregående lefnadstörhållanden : Ankommen från : Anmärkningar: 10 Hedda Calin Lin 1839. Upland, Gamla Upsala. föräldrarne arbetsfolk; straffad för Usta resan stöld. d. 31 Aug. 1860 fr. korrektionsinrättningen. Fick tjenst d. 24 Ok t. 1860 på Ljusterön; oklandrod. 11 Carolina H—g 1842. Westmanland o. Hellefors. stralfad för Usta resan stöld. Sedeslös. Häktad som försvarslös. den 6 Ok t. 1860 från polishäktet. Bortgick d. 28 Okt. för att bevista ett dansnöje. Häktades dagen derefter. 12 Maria Sofia L—g 1839. d. 6 Ok t. 60 Boitgickd.8Okt.1860 13 Hildu Gr sedeslös vid 17 år, flera gånger inlagen å kurhuset. Lättjefull; sin moder olydig. d. 14 Ok t. 1860. Modren förde henne till M agdalenahemmet.
Frågan synes mig derföre i förevarande fall blifva, om dessa fördelar, genom ett stadgande, förändradt på sätt motionairen föreslagit, skulle minskas eller okas: eller om den olägenhet, som kunde inträffa derigenom, att en och annan Capitalist, gom väl bedömde hela massan af en lånesökandes egendom, såsom motsvarande en begärd försträckning, men icke om de serskilte delarne deraf, ägde den speciella kännedom, hvarpå ett omdöme om Jivarderas serskilta värde kunde grundas, af 6ådan anledning tvekade eller undandrog sig att lemna försträckningen annorlunda, än emot samfällt inteckning i hela massan af egendomen; om denna olägenhet, säger jag, öfverväger elier understiger dem, som erfarenheten visat hafva inträffat genom egendomars eller flere hemmans samfälta intecknande, i de fall då de sedermera antingen hvar för sig blifvit med inteckningar graverade, eller ock kommit i serskilte ägares händer. I afseende på förstnämnde fall har väl genom Kongl. Förordningen den 13 Julii 18*8 blifvit i 19 § bestämdt, att borgenär, som för sin fordran fått inteckning i flere fastigheter, må ej, till minskning af annans rätt, som å samma tid, ellereftsr honom, låtit dess fordran intecknas, i endera fastigheten njuta ur,denna sednare betalning för mera än som ideandre fastigheten!» 122 Den 11 Juni i f. nt. brister; men härigenom är likväl icke bestämdt, huru i det fall då flere för en och samma fordran samfält intecknade fastigheter sedermera blifva till serskilte personer försållde, utan den förstnämnde samfälta inteckningens dödande och samma faststigheter derefter gemensamt i mät tagas och försäljas, det möjeligen blifvande ölverskottet af köpeskillingen skall med beräkning af den intecknade fordringen till större eller mindre del å den ena eller andra hemmansdelen, fördelas de särskilte ägarne emellan. Föreskriften i ofvannämnde 19 §. kan äfven, aå billig den ock synes i synnerhet till vårdande af senare iriteckningshafvares rätt, dock ganska ofta, åtminstone för den enfaldige, leda till stort lidande.
Jag hade velat kyssa stoftet under hennes fötter, fållen af hennes klädning, jag ville bära henne på mina armar, lyfta henne högt upp, dit jordens ve icke kunde nå. Jag minns allt från denna tid, och ändå tycker jag mig icke kunna minnas något. Det är som minnet af stor musik. Jag minns allt, och så komma takter, hvilka jag kan gnola, så försvinna de åter, och i minnet står en enda darrande känsla, hvilken gråter och jublar, klagar och ler, men är fylld af lif liksom kärlekens omfamning. Genom denna lycka gled jag fram, glömsk af mina år, glömsk af allt, hvad jag lefvat, och så kom den dag, då klockorna ringde i kyrkan, och jag skulle möta min brud i det lilla förmaket, där vi nästan lefvat ett helt år med hvarandra, och där Napoleon och hans generaler ströddes af skiftande solprickar, medan på väggen midt emot ljuset bröts i kronans glasprismer emot madonnan med barnet, där hon stiger på himmelens skyar, omjublad af jordens och himmelens helige. Men före denna dag upplefde jag en natt, hvilken på ett sällsamt sätt stod i motsats mot hela det lif, som så stilla och oväntadt hade blifvit mitt eget. Det var natten före mitt bröllop, jag gick ensam i mina rum, som jag nu skulle lämna, och vemodigt dröjde mina tankar vid det förflutna. Det var i slutet af augusti, föga mera än ett år efter den dag, hvilken hade begynt att förändra hela mitt öde. Ljus och klar lyste augustimånen utanför mina fönster, det var tyst på gatan, och sakta gick jag fram och åter på golfvet, sägande farväl till mitt gamla lif. Som om mina tankar och minnen fäst sig i möblerna, tapeterna, väggarna, ja, i själfva atmosferen i dessa rum, där jag bott under så många år, föreföll det mig, som om alla de tankar, jag förr tänkt, alla de obetydliga minnen, som mitt gamla lif gömde, hviskade till mig sitt tysta språk och vaggade mig in i obestämda drömmar, hvilka syntes mig fyllda af aningar om framtiden. Jag var så vek om hjärtat, som när man känner sig tacksam och liksom går och söker någon, hvilken man kunde få visa detta.
åt ålderstigna tjänarinnor i Sundsvall 100000., kr till aflöning åt två sjuksköterskor för fattiga i Sundsvall 25000 kr., till aflöning åt en stadsmissionär i Sundsvall 8 000 kr. samt till vård af sinnessvag kvinnlig stadsbo 5 0 0 0 kr. Återstoden har anslagits till inrättande af en uppfostringsanstalt för vanvårdade barn i Sundsvall. rights of vomen » (Häfdandet af kvinnans rättigheter), en bok s o m bildar en af utgångspunkterna för den moderna kvinnorörelsen. Mary Wollstonecroft visar sig här stå långt framför sin tid. Starkt gripen af revolutionens läror o m frihet, jämnlikhet och broderskap fordrar hon i kraftiga ord tillämpandet af dessa läror äfven för kvinnan. Och det finnes väl knappast en reform, hvilken sedermera genomdrifvits eller på allvar påyrkats till kvinnans frigörelse, som ej finnes framställd redan i » A vindication of the rights of w o m a n ». Nya Språkkursen öppnar sin vårtermin i dag fredag den 15, då den första kursen för terminen tager sin början. Under loppet af följande veckor öppnas successivt terminens öfriga kurser i de 9 olika språkliga ämnen, som f. n. stå på kursens program. Anmälningstiderna äro som förut kl. 10 — 11 f. m. och - 4 — 5 e. m. Lektionstiderna äro företrädesvis förlagda till eftermiddagarne. S o m nyhet för denna termin torde framhållas att förmiddagskurser anordnas för Iduns prenumeranter till reducerad afgift. Som lärare fungera äfven innevarande termin jämte föreståndarne — jur. kand. Pontus Dahlander (engelska) och doktor J. Bergman (tyska och latin) — pastor R. Ostermann och fil. lic. Joseph Falk (franska), fröken Caroline Dietriehson (italienska) samt docenten vid Upsala universitet d:r K. Ljungstedt (jämförande språkforskning). Som bevis på det förtroende, denna läroanstalt redan vunnit bland allmänheten, må nämnas, att under de tre gångna terminerna af dess tillvaro omkr. 670 äldre o c h yngre elever (däraf flere från landsorten) begagnat sig af dess undervisning. Kungl. operans repertoar har naturligtvis också på sista tiden rönt inflytande af influensan.