Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Följda af Emin och Liljornas Väktare gingo de öfver den yttre gården ned mot ingångsporten. Just då Skandar, som nu dukit upp igen, drog träregeln från porten, vände sig Emin mot Nelly för att säga farväl. Nu var ögonblicket kommet, då hon genom att betrakta honom öfverlägset likgiltigt och utan att besvara hans bugning skulle gifva slutscenen i den komedi som han inblandat henne i. Emin bugade sig samt fattade hennes hand och kysste den. Olyckligtvis kom Blumenbach i det samma att se på henne. Om hon dragit tillbaka sin hand eller genom äfven den flygtigaste min visat sin förtrytelse mot Emin, skulle Blumenbach ha märkt det. Han skulle icke blott gissat allt utan kanske ännu litet dertill. Hela hennes noga öfverlagda plan ramlade öfver ända och hon såg sig till och med tvungen att göra en lätt bugning. Utkomna på gatan fäste sig Harven och Blumenbach genast vid hennes inbundna sätt. Hon skyllde naturligtvis på trötthet eller hufvudvärk eller något snarlikt. Konsuln-doktorn förklarade genast med en min så lärd som om han nyss stulit den ur bokbazaren, att krämpor af det slaget icke vore att leka med der i landet. Hon hade säket förkylt sig på Emins marmorgolf. Blumenbach gaf henne ingen ro med mindre än att han fick känna på hennes tinning med yttersidan af sin hand. Han lofvade att komma upp till Harvens redan nästa morgon och se hur det stod till. Då Nelly blef ensam på sitt rum, kastade hon sig ned på sängen med händerna knäppta under sin nacke. Hon förstod icke sig sjelf. Hvarför skrattade hon ej, skrattade rigtigt af hjertans lust åt alltsamman? Om hon kunde förmå sig att helt torrt berätta allt för sin far, kände hon, att hon skulle bli lugn igen. Han skulle gapskratta. Derefter skulle han spefullt lexa upp Emin. Men hade Emin då egentligen uppfört sig så opassande som hon tyckte? Var hans sätt ej alltid rent af beundransvärdt? Föreföll han ej bredvid Blumenbach ungefär som Saladins vålnad bredvid en vesterländsk småstadssprätt? Stora tårar stego upp i hennes ögon. Hon frågade sig, hur hon kunde vara till den grad barnslig att hon grät.
B:ko eller 37J öre Runt, höjdes till 7.0 öre för hvarje kortlek, samt denna tillökning i afgifler anvisades åt lasarettet, sorn derigenom skulle kunna påräkna en inkomst af omkring 25,000 R:dr. 1 öfverensstämmelse härmed är föreslaget: l:o att, tdl fyllande af dea brist, som under åren 1854, 1855 och 1856, lill följd af stegrade varupris, uppkommit i Kongl. Serafimer-ordens-lasarettels hushållning och till godtgörande af den minskning dess kapital-fond derigenom mäst vidkännas, ett anslag för en gäng af 27,000 R:dr Runi måtte beviljas; 2:o att det anslag af 5,000 R:dr B:ko årligen, hvilket nämnda inrättning hittills åtnjutit såsom ersättning för den år 1781 beviljade afgift af 3 rst B:ko å hvarje skålpund lill riket inkommande tobak, mätte, lör ali, någorlunda lämpas efter nuvarande förhållanden, å stat uppföras till belopp al' 30,000 R:dr Runt; eller, om sistnämnde förslag icke vunne bifall, 94 Stats-Utskotlets Utlåtande N:o 148.
Ore socken, med 8 sk; i sistnämnda socken och Ofvan-Siljans fögderi med 6 sk. samt i Westerdalarnes fögderi med 4 sk. banko; samt 9). i Jemtlands län, der genom Kongl. Kammar-Rättens utslag den 3 December 1816 och den 6 Oktober 1818 allmogen, som dittills varit från skattens utgörande befriad, förklarades skyldig att densamma utgöra, i Jemtland med 8 sk. och i Herjeådalen med 4 sk. banko, i enlighet med hvilka föreskrifter afgiften sedermera äfven utgått. Genom Kongl. Kungörelse den 3 April 1857 hade blifvit stadgadt, dels att åldern, hvarifrån mantalspenningar borde påföras skattskyldig, framflyttades till 18 år, äfvensom att, der enligt förut gällande föreskrifter befrielse från nämnda skatt efter 63 års ålder åtnjötes, -afgiften skulle vid fyllda 60 år upphöra, dels ock att, efter införandet af nu gällande Riksmynt, mantalspenningarne, som förut erlagts med 12, 8, 6 och 4 sk. banko, skulle utgå med 37, 25, 19 och 12 öre R:mt, hvilka belopp, jemlikt Kongl. Kungörelsen den 24 Februari 1860 jemnats till 40, 25, 20 och 15 öre. Efter meddelande af denna redogörelse angående mantalspenningarnes uppkomst, utgörande och belopp, har Kongl. Kammar-Rätten vidare anfört, hurusom 8 Stats-Utskottets Utlåtande N-.o 45. förhållanden nu vore för handen, att förenkling af de många angående mantalspenningarnes utgörande utfärdade författningar lämpligen skulle kunna tillvägabringas; och i sådant hänseende afgifvit förslag till Förordning i ämnet, i hufvudsaklig öfverensstämmelse hvarmed Kongl. Maj:t till Rikets Ständers godkännande aflåtit följande: Förslag till Förordning1 angående mantalspenniugiirnes utgörande. § 1.
Under den glada, muntra tiden, som föregick denna sednare, och då han ofta nog gaf vika för ögonblickets ingifvelse och stundens smak, hade han tagit två till tre, men nu! öfverväldigad af smärta och brinnande af förbjuden kärlek, som han gerna ville hafva släckt om han det förmått, försökte han att dränka den, och tog ofta sina fem och sex supar, fast sällan tvänne på en gång; och Lena, den usla Lena, låg och djurisk i alla sina känslor, bevisade sin föga fina och själfulla kärlek till Gunnar, just deruti att hon snarare uppmanade honom till dessa öfverträdelser, än sökte hindra honom derifrån; och Lena var just ett talande exempel, att endast den dåliga, lågtänkta och föraktliga qvinnan, i hvad stånd hon sedan må vara, är den, som utan vämjelse, ja – ofta med en viss afskyvärd förnöjelse, kan se och sällskapa med öfverlastade karlar. Till Lenas förvåning blef dock aldrig Gunnar öfverlastad, ehuru hon sjelf anskaffade det starkaste och bästa aqua i orten, och detta af den orsak att han tålde långt mera än de flesta andra, genom sin starka oförderfvade natur. Elin såg eller märkte aldrig detta, ty hon höll sig under dessa regniga dagar nästan oafbrutet i sin kammare vid en kinkig väf, som hon väfde åt Lena, och hvaraf Gunnar skulle hafva kläder. Med sorgfullt hjerta stridde hon mot de oupphörligt bristande trådarne och utbristande tårarne. Aldrig hade Elin så saknat sin älskade bortgångna moder, aldrig tyckt sig se så liten likhet mellan Lena och henne, och aldrig funnit en så stor skillnad emellan att få tillsägelser och förmaningar af en god och rättvis menniska, mot en hård och obillig. Lena påstod ofta att det var Elins fel att väfven gick så illa, och som Lena i det praktiska lifvet var en ganska klok och slug qvinna, som väl förstod alla sina göromål och sysslor, och ofta nog i sina eviga anmärkningar öfver sin omgifning hade ganska rätt, och som
Alla tyger i finhet öfver 8o trådar på tummen i ränningen 8 sk. inf.-tull per aln. Bomulls med blandning af lin: Dräll och Damast 8 sk. inf.-tull per aln med 3a sk. tullvärde. Ylle: Alngods: af Kardull eller oknmmad ull alleha: Fris,'Frisad, Doffel och Kalmuck . , 36 sk. inf.-tull per aln. Halfylle: Dukar: Shawlar, Shawletter samt Halsdukar af ali Förstärkta Siats-Utskottets Memorial N.o 4°9- ull eller ull och bomull tillsamman: af 6 R:dr 32 sk. Tärde och derutöfver stycket, ioo R:dr värde i5 R:dr iuf.-tull. Linne och Hamp: Dräll och Damast . 12 sk. inf.-tull per aln samt 1 R:dr tullvärde. Kammarduk och Batist 16 sk. inf.-tull per alu. Voteringen har utfallit med Ja och 44 Nej; och dä Ja vunnit, hafva tullbestämmelserne å följande Varu-artiklar blifvit utsatte sålunda: Helsiden: Shawbr, Shawletter och andra dukar af så kalladt Bourre de Soie . 6 R:dr 3a sk. inf.-tull per Skålp. Halfsiden: eller af Silke med blandning af bomull, lin eller ull: Alngods alla slag 3 R:dr 16 sk. inf.-tull per Skålp. Shawlar, Shawletter och andra dukar: af 10 R:dr värde och deröfver stycket, 100 R:dr värde, 20 R:dr inf.-tull. Bomull: Alngods: . Tryckta eller prässade 8 sk. inf.-tull per aln. Bomulls med blandniug af lin: Dräll och Damast 24 sk. inf.-tull för 1 qv. aln samt 1 R:dr tull värde. Ylle: Alngods: af Kardull eller okammad ull allena: Fris, Frisad, Doffel och Kalmuck I R:dr inf.-tull per aln.
3,50 hos H ö g s t e d t &amp; C:o, Stockholm, 32 Regeringsgatan Stockholm — Öfre Norrland, Drottninggatan 6. Hushållsräkning 5 %. Genom apotek och hrr handlande samt direkt erhålles Santalmissionens m Aktiebolaget Per Perssons Yäfo. Stickmaskin, Drottninggatan 21 B, Stockholm. Guldmedalj Malmö 1896, Stockholm 1897. Nutidens bästa STICKMASKINER. Omsorgsfullaste arbete. Största användbarhet. Billigaste pris. Köpare erhålla undervisning gratis. j Drygast. - ™8 Märk! Vi sälja denna prima sort oblandad 3 å 4 hr. billigare pr kilo än vissa andra firmor. Mindre aromrikt. Utmärkt hvardagste. Insänd 40 öre i frimärken, så erhålles prof af önskad sort. Santalmissionens Tedepot, r Trievaldgränd 2, Stockholm. Husmödrar Spara är lösen för hvarje husmoder med en begränsad hushållspenning I Huru göra en verkligt stor besparing? Jo, använden i Edra hushåll Pellerlns Margarin, Göteborg, som är drygast och 7 i svart, hvitt S t b e n t ^ g e r f ^ i största urval. till fabrifesprteer franfto ocb tullfritt I K.M.Lundberg * Textilafdelningen S i d e n - och Y l l e - | K l ä d n i n g s t y g e r | Motionsoch Sjukgymnastik, Massage, 9 Elektricitet m. m., 9 säsongens alla nyheter bestämda hålles öppet 2 okt. — 15 maj: för herrar kl. 7 — 10 f. m. och 2 — V 5 e. m., » damer kl. 11 f. m. — 1 e. m., samt dessutom för snedr / ehandliDg kl. 5 — V 7 e. m. D r EMIL ZÄNDER. 2 i stort urval till låga, priser. OBS.! Nyheter i n k o m m a dagligen. OBS.! Profver franko begäran. på 8 H. Ohlins SKOAFFÄR, Malmskillnadsgatan T H Y R A GRAFSTRÖM, Stockholm. Allm. Tel. 4022. af: K.
Jag fär äfwen anmärka, at sedan RegeringsFormen nu utstakar uti 8o §., at Krigsmakten enligt Jndelningswerket stal wara och förblifwa orubbad, sa bör ej längre Ickllitairens drängar bestattas lika med I^ue^er. I^lilitairen haller dem ej för sin commoclite, utan för de mäste ha dem när krig infaller, ty de njuta da underhäll för dem. De borde således wid beställningen med största rätt njuta afdrag för dessa drängars mat och lön, som De i krigstider böra hafwa. Jag är ej WUtair, således bör jag i denna sak kunna tala opartistt. Jag har icke eller någon enda Slägtinge, som tjenar wid lviilitairen. Aila onödige Betjenter borde med största rätt betala dubbelt i bevillning, mot hwad de aro upsörde till; men da ej den farligare delen af arbetande hopen kan derigenom lindras, tjenar sadanr til intet ändamål. Bewillnings-Summan är redan fa tiltagen, at den bör hinna til och blifwa ansenligt öfwerstott, om wederbörande börja räkna hwad som inflyter; men stall alt ga, som förut stedt, at ej arliga Räkningar blifwa upgjorda, lärer all Bewillning wara an ändamål, och den fär betala, som längst lefr, hwad som brister. Grefwe ve la 6aräie kemnade härwid den 'ssningen, at L.agu^er wore i Bewillningsförniugen uptagne såsom betalande Herr - Den 9 Mars^ 437 Herr 'rkam begärde, at til order byggnader mätte läggas nödige och laglige. Herr keuter8k.öIll,Larl6u8tak, inwande at Allmänna Lagen bestämde hwad med laga hus borde förstas, men at flere andra byggnader äfwen kunde existera, hwilka borde för nödige anses, såsom Trösswerk m. fl. Efter någon kort ventilation bifölls, at ordek nödige ensamt skulle tilläggas.
I anledning af skiljaktiga beslut Konstitutions - Utskottets bestämmande till hvilket Utskott dessa motioner böra förvisas 2:o från dito till dito om inrättande af sedelutgifvande provinsbanker 3:o från Lag-Utskottet till Borgareståndet, om utarbetande af ordningstadga för städerna 4:o från dito till dito, om utarbetande af en kommentar öfver Strafflagen 5:o från Ekonomi-Utskottet till Bonde -Ståndet, angående rättighet att i lagsökningsmål vända sig till domaren i orten, hvilken skulle, likasom Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, ega meddela qvarstadsoch utmät ningsbeslut - Mundering sper sedlar, om minskning af de för beväringens räkning; befintliga förråder 09 CZ3 “ <“ O re -3 ~ O N:o s O B ‘ 3 O. ct w Ridd. o. N:o | Sid. I 27 Nov. 27 Nov. 2 Dec. 6 Dec. a. a. 4 Dec b. 21 Febr. b. 24 Febr. å 24 Febr. Underdånig Skrifvelse. — 54 M. I anledning af återremiss Mundering sper sedlar, om befrielse för rusthållare att till möte dem forsla Musiklärare vid elementarläroverken, om pension åt Myntcirkulationen mellan Sverige och Norge, om vidtagande af åtgärder för beredande af lättnad deri I anledning af olika beslut Myrbacken, om befrielse från erläggande af rotevakansafgift för lägenheten Myrutdikningar och vattenaftappningar, om anslag dertill i de norra länen och lån dertill i de öfriga länen . Mål hos Hofrätterna och Högsta domstolen, oin förändrade stadganden i afseende på vilkoren för rättighet att dem fullfölja I anledning af återremiss Målsmansrätt, mannens för hustrun, om förändrad lagstiftning angående , Möller, Christian Alleson, e. o. Kanslist, om pension för Mörner, Gustaf, Grefve, om förhöjd pension för hans enka N. Nathorst, Alfred, Agronom, om löneförhöjning åt Nationalmuseibyggnaden, angående anslag till vårdande 2.
Testamente må ej tagas af bo oskifto utan af dens del, som gifvit häfver. § 6. Gifver någon mer än lag säger; varde då testamentet rättadt efter lagen och galle i allt öfrigt. Ej må ock någon föra i testamentet in, att hvar, som del klandrar, skall vid dess arfs-rätt skiljd vara. Jorda-Balken. 8 Kap. §5,1 mom. Eger man jord, hus eller tomt i staden: håfve våld bortgifva hälften deraf, ehvad del är ärfdt eller afladl. Stockholm den 10 Februari 1857. Reservationer: Af Herr Friherre Wrede med anmälan att han ej deltagit i förestående betänkande. Af Herr Adlercreutz: ”Det af Utskottet framlagda förslag till förändrad lydelse af 17 Kap. Ärfda-Balken har jag icke kunnat med min röst biträda, enär derigenom arfvejords-begreppet, ehuru till skenet bibehållet, likväl blifvit i sjelfva verket upphäfdt. Erkännes icke vidare, att arfsrätten innebär ovilkorlig rättighet att efter död man bekomma af honom efterlemnad arfvejord, som denne med stöd af enahanda rätt åtkommit, så försvinner ej mindre den grund, hvarpå hela den urgamla lagstiftningen i detta ämne hvilar, än ock i sammanhang dermed all kraft att vidare motstå den ständigt återkommande påtryckningen att bereda individen vidsträcktare rätt att disponera öfver den ärfda jorden utan afseende derå att han endast såsom familje-medlem och på grund deraf arfsberättigad, kommit i besittning af jorden. Medelst borttagande af nu gällande lags stadgande om surrogat för afhänd arfvejord, är äfven utväg öppnad att med lätthet kringgå de ännu i förslaget qvarstående inskränkningarné i testamentsrätten om arfvejord. Den enda frihet jag för närvarande skulle vilja i detta hänseende medgifva vore i fråga om testamente till efterlefvande maka. Det förhållande, som eger rum emellan äkta makar, synes mig vara af beskaffenhet, att derigenom arfvingens rätt till jorden borde kunna få ingalunda omintetgöras, men i någon mån suspenderas.
Fullmagter, konstitutorialer, förordnanden och protokolls-utdrag, hvarigenom embeten, tjenster eller beställningar med verklig lön tillsättas af chefer eller embetsverk, af hvad namn de vara må, som dertill äro af Kongl. Majrt bemyndigade, äfvensom af Styrelserna öfver Rikets Ständers Bank och Riksgälds-kontor med deras afdelningar, städernas Magistrater och de flera, hvilka ega att till offentliga sysslor utnämna, skola förses med stämpel till belopp af 5 procent, beräknade å hela lönen, då den utnämnde första gången tillträder befattning med lön, menvid b efor drin g ar till högre lön blott å skilnaden emellan förra lönen och den, som erhål 9 ' 7 les. Åtföljes fjellsten af extra ordinarie inkomst eller sportler af ständig egenskap, skola äfven dessa ingå i löneberäkningen. I detta fall, eller då lönen är underkastad förändring, beräknas stämpeln efter medeltalet af de sista fem års tjensten åtföljande löneförmåner för hvilka det, pål sätt i 8 § mom. tå omförmäles, kan styrkas, att bevillning efter 2:dra artikeln blifvit erlagd. Erhåller någon fullmagt å tjenst, hvilken han förut på förordnande bestrid t, afräknas från stämpelbeloppet å fullmagten det stämpelbelopp, som för förordnandet blifvit erlagdt. Konstitutorial på behaglig lid förses med stämpel å ... 3 R:dr. Sker utnämning till beställning af den beskaffenhet, att lön pä stat dervid ej åtföljer eller först framdeles kommer att åtnjutas, förses utnämningsbrefvet med stämpel, beräknad efter den lön, som åtföljer dylik eller dermed jemförlig beställning.
Jemte det Rikets Ständer beslutat, att den uppkommande behållningen å trafikinkomsterna från Statens jernvägar skall till Riksgälds-kontoret ingå, hafva Rikets Ständer föreskrifvit, att, så snart räkenskaperna öfver trafiken för hvarje ingnad hunnit så afslutas, att behållningen för månaden kan uppgifvas, skall nämnda behållning ofördröjligen till Riksgälds-kontoret levereras, dock under förbehåll, att, i händelse utgifterna för rörelsen å Statens jernvägar och desammas underhåll någon månad icke af inkomsterna betäckas, den uppkommande bristen må, uppå vederbörlig reqvisition af Riksgälds-kontorets tillgångar ersättas. § 194. Till följd af Rikets Ständers under denna riksdag fattade beslut och den i bankoreglementet derom meddelade föreskrift, skall utaf llikets Ständers Banks behållna vinst för åren 1863 och 1864 en summa af Tre millioner fyrahundratusen R:dr under åren 1866 och 1867, med 1,700,000 R:dr hvartdera året, från Banken till Riksgälds-kontoret aflcmnas. § 195- De till Riksgälds-kontoret influtna uppbördsmedel eller aflemuade behållningar. äfvensom de för jernvägsbyggnaderna upplånta medel samt detta verks öfriga kontanta tillgångar skola, såvidt och så länge de icke behöfva användas för samma verk åliggando utbetalningar, hållas allmänna rörelsen tillhanda och göras räntebärande genom desammas utlåning emot skuldförbindelser, som Rullin ägt ige anse innefatta full säkerhet och hvilka antingen äro afgifna af städer och menigheter eller inom riket befintliga, af Kongl Majit oktrojerade, penningeförvaltande verk och inrättningar, eller ock försedda med hypothek af räntebärande obligationer eller förbindelser, utfärdade af sådana verk och inrättningar samt andra större bolag och föreningar, sorn, efter erhållna, af Kongl. Majit meddelade, oktrojer eller fastställda reglementen, trädt i verksamhet. Utlåningstiden må af Fullmägtige bestämmas, dock får densamma icke öfverskrida Sex månader efter nästa riksdags början.
l Ö 25 ’ F t i a 1 Conserver, Hermeti.-kt slutna (ny rubrik] l — 12 5 — •— Piik lufva r, urmakare(ny rubrik) i & 1 32 — F r i a 4 24 Fosfor (ny' rubi i k) Fransar, Galouer, Gramaner och Snören: Heloch Helsiden(i stallet föi Silkes-') Färger och färgoingsämnen; 1 8 8 — 4 — Catechu eller terra japonica (ny rubrik) 1 4 -— 5 — Bod färg . 1 tunna 1 F r i — 4 — St/ckLck (ny rubrik) 1 tt 4 1 12 Färgmossa, aila slag Garn: Bomulls: H.vitt under N:o 26 etc. N;o 26 etc. 1 L« 3 F r i 1 16 — tvinnadt och dubbleradt färgadt: Turkiskt etc. 1 tt — 8 — F t i t 2 16 — tvinnadt och dubbleradt . allt etc. 1 * 14 •— F r i it Brons, se Metaller, sammansatta, alla slag. | Cider, se Vin. 492 Expditions-Utik (tels Forslag lill lind Skrifvelse, N.o igo. Qvantitet för Tullvärde. Tulli) cräkInförsclslull. Utförselstull. ningen. R:dr sk. r. R:dr sk. r. R:dr sk. r. Garn: Kamalls eller Redgarn: 2 24 — färgad t, tviunadt eller dubbleradt l # — 8 — F ri tt Kardulls2 ofärgadt, otvinnadt och odubbleradt i 46 — 18 — 2 24 — färgadt, otvinnadt och odubbf leradt 1 tt — 20 — l F r i tt 2 —• — färgadt, tvinnadt eller dubbleradt, eller så kalladt bro1 dergarn 1 « — 19 — ) Linne: 1 24 — ofärgadt 1 # —■ 24 — )f ri tt 2 32 — färgadt . , • 1 % — 36 — J Glas :
Jag hade deremot, lika med flere Ledamöter inom Riks-Stånden, trott, att det varit Utskottens ovägerliga skyldighet, att i deras förslag bestämma ersättning till de, som onödigtvis med undersökning besväras, äfvensom sättet, huru denna ersättning ovägerligen måtte kommit dea förorättade tillgodo.” rVidare hade jag trott, att, då ändamålet med att i 41 §• bestämma vissa timmar på . dagen för undersöknings anställande endast ' varit att förekomma undersökningens hållan* de i mörkret, hade man gerna kunnat, t. eX. i Februarii månad, tillåta undersökning intill klockan 4 på eftermiddagen i stället för nu endast till kl. 3.” ”/ afseende på formen för Utskottens Betänkande måste jag anmärka, att Utskotten, i stället för att afgifva en enkel redaction af den Författning de föreslagit, nu öfverlemna densamma till Rikets Högloflige Ständer i spridda delar på 3:ne serskilda ställen, nemligen i den gamla Författningen, i deras Betänkande N:o 18, och i detta förändrade Betänkande. Detta behandlingssätt gör det för Rikets Hög - g4 Bil. t, Ber.- Lag-5. Altm. B eif. o. Otc. Utt\. Uti. N:o 30 Joflige Ständer och Deras Ledamöter i hög grad svårt att rätt uppfatta de förändringar Utskotten föreslagit, och jag vågar till och med påstå, att Utskotten derigenom så intrasslat deras förslag, att deruti saknas tillbörligt sammanhang.
Om honom nu skullfe tillerkännas pension efter sin lön, så finge häri itialles 70 R:dr; men detta lärer val icke väfä Riksens Ständers tanka att så vedergälla Embetsmän , som uppoffrat sig för det alhnäiinä. Härådshöfdingarne äro Embetsman, sorn hafva sine inkomster egenteligen genom så kallade sportler och pappers-lösen, i närmaste likhet med LandsSeereterarne och LahdsKamererarne. De böra således jemföras med desse i pension, oell jag anhåller vördsammast att, på samma sätt som är i fråga för dem och för Herrar Landshöfdingar, en underdånig hemställan från Riksens Ständer mätte ingå till Kongl. Maj:t om upprättande af Särskild pensions reglering för Häradshöfdingar efter ofvannamnde grunder. Hvad angår Herr vön Qvantens anmärkning, att Häradshöfdingar kuftna låta förrätta deras tjenster genom Yicärief, så ankommer sådant ej på deras välbehag, utan är en utväg sorn blott i vissa fäll och lör någon viss fid kail vara tillåten •, men Om det äritages deremot vara både instämmande med ordning och säkrast ledande till allmän båtnad, att Ordinarie Embetsman sjelfva j så länge de det förmå, fullgöra sina sysslor oell åligganden, synes i det motsatta förhållande Den 11 Juli i e, m, Herr von Qvanten framställt icke vara giltigt skäl, att utesluta Häradshöfdingarne från pensions-rätt. Jag förenar mig således uti hvad Herrar Ehrenborg och von Hauswolff i ämnet omständeligare utvecklat och andragit. Herr Ehrenborgh: Jag skulle önska, att Herr von Qvanten ville upplysa mig om den författning, som berättigar Härädshöfdingar mera än andra att begagna tjenstledighet, och att genom Vicarier låta förrätta sin tjenst. Väl har jag funnit i Lagen ett tillstånd för deni, att få begagna tjenstledighet, mert jag har ock funnit, att denna icke utan skäl och endast vid synnerliga omständigheter får åtnjutas.
Fri inqvartering i stad tillkommer endast och allenast tågande och garnisonerande trupper af Kronans manskap med deras be Hvilkatillinfä| stater, samt från Kronans fartyg afmönstrade beberättigåde. sättningar med befäl, i följd hvaraf alla så väl railitaire som civile Embetsoch Tjenstemän, hvilka i dem uppdragne ärenden, utan att åtfölja trupp, färdas och åtnjuta skjuts och tractamente efter Rese-Reglementet, eller enligt serskild för tillfället träffad öfverenskommelse, skola vara förpligtade att med qvarter på egen bekostnad sig förse. §• 2. Inqvartering i stad tillhöre Magistratens enskilda försorg och ege ingen Militaire-Befälhafvare, Landshöfding eller ComtUihör^Ma'*? mendant, att på något sätt med inqvarteringen sig befatta; »traten»omsorg, dock vare Landshöfding behörig, alt, om någon finner sig genom Magistratens åtgärd hafva för när skett, hans besvär i laga ordning till pröfning och afgörande upptaga. §. 3. Magistraten anMagistraten skall ansvara derföre, att ej*någon, som inkvartering!*110”* inqvartering efter 1 §. icke är berättigad, må den samma åtnjuta. §. 4- Inqvartering beA.11 inqvartering skall utgå och beräknas för hvar i£kbeiUHnineCrk' och en utan undantag, icke efter caracter utan efter verklig beställning, derföre lön åtnjutes. Statssamt Allm. Besv.- och Oecon. Vtsk. Betänkande N.-o 4l - §• 5. Tvänne innehafvande tjensler berättiga ej till inqvartering för mer än den ena. Extra-Ordinaricr äro icke till ständig inqvartering berättigade. Huru inqvartering beräknas vid befordran. Den, som innehar mer än en syssla eller lön på arne stater, må ej åtnjuta inqvartering för mer än den sysslan, sora af högsta lönen åtföljes. Ej heller må den, som icke är af sin syssla i utöfning vara till inqvartering berättigad. §. 6.