Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Lagerbjelkes förslag innehåller, vill proppa full den s. k. grundfonden med obligationer, så bl ifver frågan: hvad slags garanti äger sedelinnehafvaren, ifall detta blir ett prejudikat, derför, alt grundfonden, som borde bestå af silfver, skall kunna lemna honom hvad han har rätt att upbära? Jag anser det ganska farligt att gå vidare på denna bana och formligen besluta att Banken skall taga emot obligationer. HypotheksFöreningarnes obligationer äro väl i allmänhet icke ansedde för att vara så begärliga som Statens. Detta är likvisst någonting som beror på tycke och smak, och jag för min del anser HypotheksFöreningarnes obligationer bättre, emedan HypotheksFöreningarne stå under lagen, men Riksg:sKont. under R. St:r, och emellan lag och R. St:r anser jag det vara en himmelsvid skillnad. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Hvad först beträffar den af Hr Geijerstam väckta motion, så får jag med afseende å denna instämma i Gr. Lagerbjelkes yttrande. Hvad särskildt beträffar den interpellation, som Hr Dalman gjort till StatsUlsk:s ledamöter, angrde den förmenta skiljaktigheten som skulle förefinnas mellan StatsUtsk:s upgifter i afseende på de tillgångar, som i början af Maj skulle vara att lyfta i Riksg:sKont. för att betäcka de första utbetalningarna i och för jernvägarne, och upgifterne i Dr Geijerstams motion, så är jag icke i tillfälle att kontrollera dessa sednare, ej heller vet jag huru han kommit till den af honom upgifna siffra; men hvad jag känner, är, att StalsUtsk:s beräkning grundar sig på Hrr Fullmäktiges i RiksgrsKont. egna upgifter. I Febr. månad innevtde år, förklarade de, att utaf i Riksg:sKont. befintliga obligationer, en summa af 889,000 Rdr
Murelius, ^nenTsärna * underdånighet, att, i auledniug af Kongl. Maj:ts bemälde Befallningshafvandes »octoxz/S/oratinderdåniga framställning om bebofvet af förbättrad aflöning för innebafvaren af Kopparbergs nämnda länsmanstjenst, en mindre lägenhet blifvit, jemnlikt nådiga Brefvet den län. pp Maj 1854, till boställe åt denne af Kronan inköpt, men att lönevilkoren, jemförda med de öfriga Länsmännens i länet, derigenom icke förbättrats, utan snarare försämrats så till vida, som den lön, hvilken, derest boställe saknats, skolat honom tillkomma, nu årligen afkortades ej allenast med den beräknade boställsafkastningcn, 50 R:dr 87 p öre, utan ock med den för Länsmän utan boställe bestämda hyresersättning, 150 R:dr, eller tillsammans 200 R:dr 87p öre; och anhöll Murelius i underdånighet, att, enär Kongl. Maj:ts Befallningshafvande genom ofvannämnda, redan år 1851 gjorda underdåniga framställning vitsordat behofvet af högre aflöning för Länsmannen uti ifrågavarande distrikt än för de andre Länsmännen, till ersättning för hans besvärliga och med långa, kostsamma resor förenade tjenstgöring inom det aflägsna, 40 qvadratmil vidsträckta distriktet, hvarest lifsförnödenheterna oftast vore dubbelt dyrare än i trakterna omkring Fahlun, Kongl. Maj:t måtte tillåta, att sökanden jemte förberörda boställsförmån, finge åtnjuta enahanda lön och hyresersättning, som bestodes icke boställshafvande Länsmän, eller, om detta icke kunde bifallas, att honom måtte i nåder tillerkännas skilnaden emellan en billig ränta å den för boställets inköp och bebyggande utgifna summa, 2,500 R:dr, och den ränta af 8 procent derå, som Statsverket genom afkortningen å lönen nu åtnjöte. Kongl.
Jag instämmer med Friherre Wrangel deruti, att utförsel-tullen må bestämmas till 3© procent. Sorn ingen af de personer här är närvarande, hvilka Friherre Cederström trott låtit leda sig af enskilt interesse, får jag nämna att de äro aktningsvärda män, hvilka visserligen icke doraf ledas; och sorn jag ägt tillfälle under utarbetandet af denna TullTariff, i Utskottet lära känna deras verkligen oegennyttiga afsigter , har jag trott mig böra taga deras försvar, enär de icke sjelf - Dtn si jtu^utti f. rn. ve kunna göra det, såsom hörande till andra Stånd. Herr Cederschjöld, Pehr Gujlaf: Jag före nar mig med Friherre Cederström i den anhållan, 3tt gamma tull bör gälla för hela Riket, och tror att io procent skulle vara lämpeligt för att sätta skogsägare i tillfälle, att draga möjligaste fördel af sin vara, och genom öppnandet af utväg till export gifva riket en ersättning för den ved, som till Stockholm införes. Import-tullen tror jag bör bestämmas till 5 procent. Det är naturligt aft detta ej kan åstadkomma någon rubbning i den med Ryssland afslutade handels convention. Friherre Wrangel: Så mycket jag skulle önska, att kunna befordra skogsproductionen, tror jag likväl att då man öfvergår ifrån ett system till ett annat, det vore vådligt, att göra en så stark nedsättning. Jag anser således, att tullen ej bör understiga 30 procent. Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde, om Riddergkapet och Adeln önskade, att så väl Inkommande som Utgående Tullprocenten å Ved borde vara lika för alls orter inom Riket. Ropades Ja. Herr af Wingård: För Ved likasom för andra trädvaror skett, lär i afseende på inr Den 23 Augusti f, m. g&t Kommande tullproceeten, böra göras undantag för Norrige.
Abbens vakna iakttagelse har nämligen dag för dag koncentrerats på detta enda material, som han också nu till fullo beherskar, och han har, såsom hans biograf säger, samlat rikligt stoff till en " tafla, som ännu fattades i den franska literaturens museum. " På sitt korta, kärnfulla språk framslungar han en djärf sats, som blixtlikt belyser bygdelifvets och bondenaturens skuggsidor. " Bonden dör af hunger hela sitt iif, för att ha något att lefva af, då han är död. En bonde är människa ungefär lika mycket som ett marmorblock är staty. Bonden medger, att den obetydligaste bodbetjent i staden är för mer än han. " Längre fram träffar man följande påstående: " Så snart en bonde kommer till marknaden, kan man ej mer räkna på honom som kristen, som människa. Han är som spindeln midt i sitt nät. Blodsband, vänskap, vördnad - allt har förlorat sin helgd för honom. Man märker, att han är fast besluten att bedraga, om det så vore sin närmaste granne, om det så vore far och mor, för att få sälja till så högt pris och så fort som m6jligt. " - På ett annat ställe säges bonden sakna fosterlandskärlek: nVill du siitta en bondes själ i låga, vill du se honom fruktansvärd, så ropa åt honom: " det gäller din gård, dina åkrar, din boskap - gif akt! " Hur skarp än abben är i sin kritik af bondenaturens brister och lyten, har han dock öga äfven för de drag af tå- 175 lamod, kraft och from resignation, som utmärka den: " Tre slags qänniskor ", säger han, " dö utan knot: prester, soldater och bönder. " Sådana drag framträda i synnerhet i några af de längre skildringarna, så t. ex. i berättelsen om Matheline, der det bland annat heter: " Matheline ser ut som en vanlig bondqvinna. Vadmalskjol, krage af röd kattun, hufvudduk af groft linne - kan man väl tänka sig något tarfligare? Men se på hennes ansigte rigtigt noga! Påminner det ej om Michelangelos Piet&amp;?
Spannmålsbehofven samt till hvad pris och qvantitet desamma af ortens invånare kunna anskaffas, sådant bör, genom annonce i allmänna Tidningarne tillkännagifvas, på det att anbud af hugade Speculanter må kunna göras om leverering af större eller mindre del af det erforderliga spannmålsbeloppet, inom viss föreskrifven tid, på bestämd plats och lör bestämdt pris, emot erhållande af dertill nödigt förskott utaf Creditivfonden, om så nödvändigt påfordras och fullgod säkerhet för återbetalningen kan ställas; hvarefter Leveranteuren, vid sädens aflemnande, utbekommer siu betalning, så vida ej anstånd blifvit på längre eller kortare tid betingadt; och må afhandlingarne om slike Spannmåblevereringar, för nödställde orter, uppgöras emellan Konungens Befallningshafvande och vederbörande Leveranteu - StatsBancosamt Ckc.-Utsk. Uti. N:o n3. 5 rer, utan att dessa senare hafva att skaffa med utborgningen filt Undsättningstagarne; 2:0 att vid de tillfällen, då ifrågavarande Creditiv kan komma att begagnas, Kongl. Maj:t täcktes finna den föreskrift nödig, att upphandiingarne verkställas af landels egna sädesbehållningar och endast i nödfall utom Riket, eller då verkliga behofven öfverstiga tiligångarne inom landet; y.o att sådana band, som lägga hinder i vägen för Sjötransporters fortkomst inrikes, varda i möjligaste måtto undanröjde, och en friare communication Provincerna emellan derigenom befordrad; samt 4:0 att Stats-Contoiret måtte varda af Kgl. Majit i Nåder anbefalldt att för Creditivet afgifva årlig redovisning till gransknings undergående i Kammar-Rätten samt af Rikets Ständer eller deras Revisorer. Flere Ledamöters yttrade serskilda tankar öfver ifrågavarande ämnen varda härhos till Rikets Högloflige Ständers kännedom öfverlemnade. Stockholm den 9 Januarii 1830. Reservationer: Af Herr Grefve von Schwerin, F. B :
Det skefva i Utskrts betraktelsesätt synes mig ligga i öppen dag, ty om det visserligen är sannt att ett mindre land kan vara fritt och sjelfständigt utan att i och för sig vara likställigt med en stormakt, så är det likväl å andra sidan klart, att om 2 nationer ingå en törening, på grundvalen af inbördes frihet och sjelfständighet, så aro de unionelt likställiga. För öfrigt, när orden frihet och sjelfständighet användas på en hel nation, ett rike, så kunna de ej förstås på mera än ett sätt. Att göra, som Ekon.Utskrt gjort, det är, i min tanke, att söka förtolka det bästa, det ädlaste, jorden eger. Ty hvad vore väl ett folks frihet och sjelfständighet i grun - 232 Den 17 Mars <u m. den värda, om samma folk nödgades fördragsmessigt bli underordnad! ett annat? Men Utsk:t har, såsom mig synes, begått ett dubbelt misstag, då det sagt, att hvarken uti RiksAkten eller Noriges Grundlov finnes uttalad principen om båda ländernas likställighet inom unionen. Man läser ord för ord följande i Norska Grundlovens 42:dra §. densamma, som Frih. Raab på f. m. citerat i sitt sakrika anförande: »Angaaende de naermere Bestemmelser, som ere nödvendige i de i g$ 39, 40 og 41 anförte Tilfaelde, foreslaaer Kongen lör nseste Storthing i Norige og Rigsdag i Sverige en Lov, bygget paa Grundssetningen om fuldkommen Lighed imellem begge Rigerne». Sä vidt jag kan inse, betyder uttrycket »fuldkommen Lighed imellem begge Rigerne» just detsamma som unionel likr stiillighet. Detta är så mycket otvetydigare, som de 3 § i Noriges Grundlov, beträffande hvilka anförda 42 g föreskrifter, att Konungen skulle förelägga Riksdag och Storthing ett lagförslag, innehålla uteslutande uniouela bestämmelser.
Jag anser icke de åtgärder olämpelige, utan förenlige med Principen af Myntvärdets upprätthållande, som Utskotten föreslagit i afseende på Disconiernes Assignationers och Reversers inlösen, nemligen 3 de förre genast och de sednare innom 5 år, dock som en mera detaiHerad plan för Penningetillgången i Rikets från Stockholm aflägsne Provincer och på hvad sätt Lånetillgångar hädanefter kunna blifva att tillgå, då sorn jag hoppas alla BolagsDisconter och Insatts-rättighet af Penningar mot 3 Procent aldrig måt? te af Ständer mera audoriseras, icke ingått uti det Förslag Högloflige Utskotten nu afgifva anser jag Betänkandet böra återremitteras, i den förmodan, att det dröjsmål, som ytterligare härigenom ökar den allmänna förlägenheten, icke uppväger fördelen af att i ett sammanhang få emottaga och kunna bedömma hela Financeplanen, då hvarje partiel åsigt alltid måste göra detta bedömmande mera osäkert och öfvertygelsen om det rätta mera vacklande. Utskotten torde äfven böra närmare upplys Den 17 Martil, e. m. 103 Sa , huruvida Götha CanalDiscontsDirection kart undgå en lika ersättningstörbnidelse, som Malmö DiscontDirecteurer, i händelse brist förefinnes, samt hvad del Canal Verket kan anses hafi uti Discontens obestånd, då till arbetes bedrifvande användts mera än Discontvinstert och ActieÄgarnes samt Statens lagliga och bestämda årliga bidrag3 hvilka upplysningar läJ ra vara lika vigt'ga för Ditectionerne, i tall de äro ansvarsfrie, som för Riksens Ständer, ifall ett motsatt förhållande äger rum. Herr Malmerfelt, Gustaf, uppläste föl?' jande: Ehuru StatsUtskottet uti sitt Betänkande medgifvit att det ej är eller kati blifva Statens lagliga skyldighet eller förbindelse att ersätta DiscOnternas Borgenärers förluster, har likväl Utskottet beslutit, att RiksgäidsContoiret borde upprätthålla, reda och sköta samt Banquen törsträcka penningar åt alla tre Disconterna, och dymedelst upphjelpa deras förfallna aflairer.
Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj.ts till Rikets Ständer aflåtna nådiga skrifvelse, angående dispositionen af de 1848 års Krigsrustnings-fond tillhörande persedlar, som blifvit i Stockholms utredningsförråd inlemnade. Hos Kongl. Maj:t har Krigs-kollegiutn i underdånighet anmält, att kollegium, till åtlydnad af Kongl. Maj:ts i nådigt bref den 30 Oktober 1849 meddelade befallning, låtit * Stockholms utredningsförråd till vård och redovisning intaga de persedlar, hvilka, dels j följd af den genom nämnda nådiga Bref kollegium anvisade ersättning för utur förråden till armé-korpsen i Skåne och på Fyen år 1848 utlemnade förnödenheter, dels såsom för 1848 års krigsrustningar serskildt anskaffade, borde anses såsom Krigsrustnings-fondens tillhörighet; äfvensom att kollegium, uppå framställning af det för krigsrustningarne tillförordnade, numera upplösta General-krigskommissariatet, jemväl förordnat om intagande i Stockholms utredningsförråd af de effekter, hvilka dels för bemälde kommissariats samt dek för General-intendentens och honom underlydande tjenstemäns behof blifvit upphandlade. 4 Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 137. Vid sådant förhållande har Kongl. Majit uti till Rikets nu församlade Ständer atlåten och af samtliga Riksstånden till Stats-utskottet remitterad skrifvelse behagat till Ständerna öfverlemna att besluta, huruvida ifrågavarande persedlar, hvarå uppgift oeh förteckning blifvit den nådiga skrifvelse!! bifogade, skola försäljas och försäljningsmedlen till Riksgäldskontoret ingå, eller om icke persediarne fastheldre må, enär deras afyttrande sannolikt kommer att medföra förlust för statsverket, anslås till utredningsförrådets förstärkande. Lika med Kongl. Majit anser Utskottet att ifrågavaranda persedlars försäljning skulle för statsverket medföra förlust, och tillstyrker derför, Rikets Ständer besluta, att berörde persedlar må i enlighet med Kongl. Maj:ts nådiga förslag, till utredningsförrådets förstärkande anslås.
Kibet8 8tänäer8 be8lut viä 8i8ta Hib8c1a», blek clen 8ä bailacle Lentonal-ak^ikten, 80in i löner, arkvoclen in. rn. erläg^e8, ökverkl^ttaä till ^.llniänua LevillninAen, att, i körenin» inecl äen8anrnra, uppbära^ bvarernot ä clenna blukvuä-^itel uppkörcle8 i^n8la^, 8vargi!cle enrot inecliuin ak b vaä äenna ak^ikt kör 10 är, eller uncler ären 1821 till oeb nrecl 1830, utb^ort, nernliAen till ^Vacl8tena ^ri"8nian8bu8-La88a 34,000 ll:clr, oeb till ^iniralitet8-Kri»8- nrsn8-La88an 5,000 k:clr, bvilba er8ättninAgr, till8anrinan8 ut»öranäe 39,00l) R:är, Kibet8 8tänäer cloeb an8äAo böra viä bvarje llib8cla^, pä ^runä ak clet uncler clen körllutna ticlen äcla^alaAcle körbällanäe, till beloppet be8tännna8. L:dr, oelr 8om ingen anlediiing är, att denna 1ilkoni8t-d'itel 8kall komma att niin8ka8 emot livad ilen lrittilk utgjort, 8a lärer a 6:te llidvud-liteln er8ättning derkör >n)^>li,ra8 med jemn 8umnra 42,000
Yttrandet i afseende å U:te punkten: Mantals-penningarne. l:a momentet lades till handlingarne. 2:a momentet, angående befrielse från mantals-penningärnes utgörande, för backstugusittare med deras hustrur och enkor samt inhyseshjon. Bifölls. 3:dje momentet, angående inkomsten af mantals-penningarne. Bifölls. Yttrandet i afseende å 13:de punkten: Kavalleri-regementernes hästvakans-spanmål; 14:de punkten: Ständige rotevakans-afgifter, och 17:de punkten: llotevakaus-afgift af utsockne-frälsehemmanen i Halland. Lades till handlingarne. Yttrandet i afseende å 19:de punkten: Trosspassevolansafgiften. Godkändes. Yttrandet i afseende å 31:a punkten: Postmedlen. Lades till handlingarne. Sista framställningen, angående de punkter i Utlåtandet N:o 04, hvilka blifvit antingen bifallna eller lemnade utan anmärkning. Lades till handlingarne. S. D. Föredrogs ånyo Bevillnings-Utskottets Utlåtande, N:o 17, i anledning af gjorda anmärkningar vid Betänkandet, N:o 10, angående stämplade pappers-afgiften. Yttranderne i afseende å § 4 i Förfatfninss-förslagef. l:a momentet, angående kartering af sådana ansökningar, som till Pastors-embetcn och Skol-stvrelser ingifvas. Lades till handlingarne. Prot.-Utdrag den 26 Juli 1S54. 317 2:a momentet, beträffande befrielse från stämpladt papper å ansökningar till folk skole-lärarebeställningar i städerna. Bifölls. 3:dje momentet, angående karterina af en del fastebref. Gillades. Yttranderne i afseende A § 6 i Författnings-förslaget. l:a momentet, angående rubriken: Fullmakter, Konstitutorialer, Protokolls-utdrag m. m. God’ ändes. \ 2:a momentet, angående förslag till befrielse från stämpladt papper föf hönorifika bevis af Kongl.
Nu är frågan huruvida, då ett läroverk genom i behörig ordning tillkommet beslut förklaras förlustigt en eller annan tunna af den detsamma anslagna kronotionde, Staten skall ej allenast tillhandahålla läroverket det belopp, som erfordras för att lönerne må kunna enligt stat utgå i kontant, utan äfven betala lärarne det öfverskott, som derutöfver kan upstå, i händelse markegångspriset skulle utfalla högre, än det pris, hvartill spanmålen blifvit i RiksStaten upskattad. Det är grundsatsen om en sådan ersättningsskyldighet, som jag anser vara mindre riktig. Det är eu möjlighet att de lärare, som finnas för nämde, kunna hafva något rättsanspråk uppå att under sin lifstid få tillgodonjuta den vinst, som tilläfventyrs kan upstå genom pris-skillnad å den ifrågav:de '/»tunnan kronotionde, men lika gifvet torde det vara, att deras efterträdare ej kunna hafva någon sådan rättighet. Då jag således ej kan inse skälen, hvarför man skulle bevilja ett anslag, hvari genom det ena läroverket gynnades mera än det andra, och i strid emot den grundsats, som legat till grund för organisationen, ojemnhet i aflöningsvilkor skulle införas, får jag anhålla att R. o. Ad. måtte afslå Utsk:ts i denna punkt gjorda framställning. Gr. Hamilton: Det är möjligt, att jag ej fattat den siste talarens mening, men det förefaller mig sorn denna fråga är af en ganska enkel natur. Den ifrågav:de V2tunnan kronotionde, sorn genom K. M:ts o. Rikets KammarCollegii utslag af den 28 Sept. 1854 blifvit Wexiö läroverk afhänd, har alltid varit inberäknad i nämnde läroverks lönetillgångar. Läroverket har således genom nämnde utslag gått i mistning af en summa, som blifvit detsamma på stat beviljad. Nu är här icke fråga om något annat, än att Rikets Ständer måtte bevilja en ersättning för ifrågav:de mistade kronotionde, och i denna hemställan finner jag för min del ingenting obilligt, hvarför jag yrkar bifall å Utsk:ts framställning. Gr. Mörner:
I sådaiit ' syfte viicktes f örslag om en iitstiillning af kvinnoarbeten och såsoni förberedelse beslöts att inlienita så fullständigt som inöjligt upplysningar om kvinnoarbetet i Finland. Insamlingen underlattades genom ett af senaten lamnadt anslag af 1,000 mark och fr %goformular omfattande kända brancher af kvinnoarbete utsarides till alla kommuner i landet. Svar ' erhöllos från 400 sådana. D % emellertid förslaget om en exposition måste förfalla, beslöt Finsk Kviiiiioförening att ined stöd af de insamlade uppgifterna at. gifva: kalender öf ver kvinnoarbetet i Finlanda. Densamma afser efter livad i företalet påvisas förnämligast: satt för landets kvinnor imderlatta valet af förvarfskällor, genom att larnna en öfversikt af slöjdoch förvärfsgrenar, iindervisningsanstalter ni. m. » » att sprida kännedom om utöfvarinnor sarskildt af kvinlig hem' slöjd, yrken, konstindustri in. m., sam? sålunda verka förmedlande mellan arbetsgifvare och kvinliga arbetstagare och måhända gifva iinpulser till ökad verksamhet på dessa omrhden; » att saniladt p % ett ställe gifva de möjligast fullständiga upplysninga.r om den finska lcvi&amp;ans verksamhet pk olika arbetsomrgden, förr och nu, hvilka upplysningar eljest stå att f % endast genoin tidsödande forskning i äldre och nyare litteratur m. in. :) Innan vi öfvergfi till en granskning af arbetet torde den anmärkningen böra förutskickas, att det jii ligger i sakens natur, att en utredning som grundar sig p % sbenaget insddelade uppgifter frbn 400 kommiiner~ i viss niån mkste vara påverkad af den individuella uppfattningen hos ombuden i de resp. försainlingarne. Detta förringar dock enligt vår mening knappast något af bokens varde. Om en ellei annan siffra i själfva verket borde satts nigot högre eller lägre betyder föga i jämförelse därmed att en så grundlig och mångsidig utreclning kommit till stånd. Kalenderns första afdeliiing lamnar en intressant historik öfver den kvinliga Itenzslöjden, hvilken allt sedan urniinnes tid idkats i Fir.- land.
" Hvarför skall jag visa mitt bref för dem? " Han såg ej tipp utan bara halfmumlade, der han stod och tittade ner på sin stöfvel. i " Seså Edvard, det duger inte att bråka längre - hit med brefvet! " Modern gick ett par steg emot honom och grep efter hans hand. Innan hon nått den, hade han med en snabb rö- relse fört den upp till munnen. " Nej se, han stoppar brefvet i munnen ", lät det från systrarna. Han såg så hård och oböjlig ut, den lille pojken, der han stod framför modern och systrarna. Men en skarp iakttagare skulle ha sett, att det var den sorts hårdhet, som, lik O 9 en tunn isskorpa öfver vårböljor, blott behöfver e11 glimt af ' solen för att smälta. Modern grep honom hårdt i armen. Hon var ond; ögonen vom skarpa och kinderna röda. " Jag skall hålla honom - tag du papperet, Gerda ", sade; hon, vänd till en af flickorna. Hon tog tag, och systrarna gjorde sig i ordning att bryta tipp munnen. Men innan de hunnit utföra sin afsigt, spottade Edvard ut papperet. " Fy! " sade han i en ton af förakt. Så vände han dem ryggen, stälde sig vid kalkelugnen och började hvissla. Men det ville inte gå riktigt bra: det var så svårt att hålla munnen stilla, så att det gick att hvissla. Borta vid lampan slätade systrarna ut brefvet? och modern stod och såg på. Hon var nog litet nyfiken. " Göran, jaså, från Göran! " skrek den ena systern, som fått tag i slutordet. " Ja, kunde jag inte tro det. Det är väl några dumheter igen - Edvard har så mycket ihop med den der Göran ", sade modern. Och fulla af ifrig nyfikenhet böjde de sig ner för att läsa brefvet. " Käre Edvard! J a g kan inte komma i dag, men möt mig i morgon i Vestra promenaden efter skolan och tag för all del ditt nya frimärksalbum med dig. Du skall få se några vådligt rara; som jag har fått. Din vän och broder Göran. '