Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Till senaste Banco-Revisionens kunskap hade kommit, att, ehuru två tredjedelar af det lån, stort Femton tusende R:dr, som Rikets Ständer beviljat Skara Consistorium, till uppbyggande af ett nytt Lärohus, redan år 1818 blifvit lyftade, någon början med den tilltänkte byggnaden ännu vid Revisions-förrättningens slut år 1820 ej skulle vara gjord; hvarföre Revisorerne då anmodade Herrar Banco-Fullmägtige att i detta afseende" inbegära Consistorii förklaring, med tillika gifven föreskrift, att ej utlemna återstoden af lånet, utan i mån af erliållne upplysningar, rörande arbetets fortgång. Herrar Fullmägtige hafva nu gifvit oss tillkänna, att Consistorium under den 6 Junii 1821 aflemnat den äskade upplysningen, med förmälan,att flere uppgifne omständigheter fördröjt det önskade ändamålets ernående, men att Consistorium ej skulle underlåta att med möjligaste skyndsamhet detsamma befrämja, hvarjemte Consistorium lofvat, att om förhållandet inberätta. Sedan nu ingen vidare anmälan - Revisorers Berättelse. målan i detta ämne efter berörde tid till Banken ingått, hafva vi genom Herrar BancoFullmägtige ytterligare låtit från Consistorium, inbegära erforderlig upplysning, om och i hvad mån den tilltänkte byggnaden sedermera kunde hafva avancerat. Det härå under vår sammanvaro från Consistorium aflåtne svar innehåller: att Consistorium förlidet år hos Kongl.
Ständs-personers rätt til deltagande i representationen, fann Bonde, Ständet, efter någon öfwerläggning, lika med Wällofl. Borgare - Ständet, deste Medborgares rätt dertil wara ostridig och uppenbar, men öfwerlemnade derjemte til Constitutions-Utffottet, at sig yttra, huru och pä hwad sätt sädant lämpeligast kunde werlställas; kwarom, äfwensom at alla de i detta ämne til Bonde - Ständet ingifne Memorialer och ffrifter borde til Cvnstitutions Utffottet komma at remitteras, de öfrige respective Ständen genom Protokolls-Utdrag ffulle underrättas. Ut supra Ux Lrotocollc» 8. L. Utdrag af Protokollet, hällit hoS Bonde Ständet den 8 Julli 1309. S. D. Wid uptagande af det Memorial Herr Landshöfdingen och Cvmmendeuren Grefwe körner til Högloft. Ridderffapct och Adelen afgifwit, rörande indragning af Bytes-Contoiret, tillika med det anförande Riksdagsmannen ctei-8 ?6tter880n frän Westergöthland i samma ämne til Bonde - Ständet afgifwit, blefwo de samma, enligt Bonde-Ständets i hwad det förra rörde, för dest del tagne beslut, til Riksens Stän - Den 26 Julis. 41g Sränders Allmänna Beswärsoch OeconomiäUtstvttö handläggning remitterade. Ut supra. Lx krotocollc» 8. L. IräZäräb. Utdrag af Protokollet, hällit hoS Bonde Ständet den 8 Julii 180^. S. D. Wid företagande af Riksens Höglost.
Och så stämde han själf upp en lustig melodi till ord, som åtminstone hemma inte ofta sjungas i kyrkan, och församlingen skrålade med, medan pastorn svängde Agatha rundt, satte ömsom klacken och ömsom tån i golfvet och stampade så dammet rök. Det var en lifvad afton, som länge efteråt talades om i Anoka, den, då den nya kyrkan invigdes. När dansen sent på natten tog slut, anmälde pastorn, att han följande dag igen skulle hålla bibelförklaring hos brodern Salmela, och då skulle han taga upp kollekt för den nya kyrkan, som under följande vecka skulle bli så färdig att den kunde begagnas. Det behöfdes en hel del medel för altare och kyrkokärl samt ett och hvarje annat, och därför hoppades han, att församlingen inte skulle visa sig njugg. Det var f n till lifvad präst vi fått! sade bokhållar Wuori från handelsbutiken, då han vandrade hem i sällskap med fredsdomaren. Jag har aldrig sett maken. Inte jag häller, svarade Tuhkala tort. Men kanske vi få se än mera bara vi vänta. Följande dag var pastorn emellertid mycket värdig igen och höll en så vacker bibelförklaring, att han fick in elfva dollars och en half vid kollekten. Han lät genast församlingen veta, att han nästa söndag skulle hålla nattvardsgång i den nya kyrkan och på aftonen skref han till Minneapolis efter vinet. På kyrkan arbetades det sedan träget, taket gjordes först i ordning, så satte man upp ett altare, och mot slutet af veckan bad pastorn några af kvinfolken binda kransar och guirlander af gröna blad och blommor. På lördagen var alt färdigt och såg helt ståtligt ut, fastän fönstren ännu inte voro insatta. Men de gröna guirlanderna kring fönsteröppningarna, kransarna på väggarna och blommorna kring altaret, till hvilket Salmelavärdinnan lånat ett lakan, skylde alla möjliga brister. Nattvardsvinet kom också lördagmorgon med godståget, ett stort krus och ett litet, som kunde hålla ett stop eller så, och som kom Tuhkala att smågrina, då han såg det på stationen.
Genom oafbrutet tillopp af nya intressenter och äfven, efter sista Bolagsstämman, genom partiel förhöjning af förr uppgifne värden till mera öfverensstämmelse med de verkliga, har total-försäkrings-summan så småningom vuxit till 9,020,720 R:dr, enligt uppgifter från tillsammans 80 sockne-kommiltcer. Häraf är tydligt, att inrättningen vunnit allmänhetens förtroende. Vid indrifningen af sista årets brandstod, som utgick i 2:ne terminer, i anledning af en straxt före årets 32 slut inträffad, ehuru icke förr än efter utdebiteringen anmäld, större brandskada, hördes dock från ett och annat håll missbelåtenhet med den drygare utbetalningen, hvilken missbelåtenhet likväl endast inom en enda kommittés distrikt ledde till någon följd, såmedelst att inom Grenna socken uppgifter återkallades för en försäkrings,-summa af 70,000 R:dr. Följande tariff visar förhållandet emellan försäkringsvärde, utdebiterade brandskadeersättningar och förvaltnings-omkostnader, samt det belopp, sorn af desse utgifter belöper på hvarje 100 R:dr försäkringsvärde. Försäkringsvärde. Utdebiterade brandställeoch förvaltniogs-omkostnader. På hvarje 100 R:dr försäkringsvärde belöper. Ar R:dr. Om den första förmäles, att den räknar sin tillvaro från 1836 och år 1838 hade en insättnings-fond af 2,647 R:dr, hvilken år 1841 ökats till 16,003, men genom uttagningar år 1842 nedgick till 5,920, såsom man förmodar, i följd af den redan då kännbara penninge-förlägenheten. Om Sparbankerne på Hörle och i Linderås saknas alla detaljunderrättelser. Socknemagasiner finnas till ett antal af 41; bolags-magasiner 5, och af possessionater bildade magasiner för underhafvandes bispringande 3. De sistnämdes fonder äro ej uppgifne och för de öfrige upptagas sockneoch bolags-magasiners fonder gemensamt.
Riksdagsmannen Nils SwenSsons frän Guteberg till Hederwarda Bonde-Ständet ingifne och till Stats - Utskottet remitterade Memorial, angående gamla och söndriga Baneooch Riksgälds-Sedlars emottagande i Uppbörden; z:o. Herr General, Adjutanten m. m. Grefwe G. Lö swen hjelms Memorial, att antingen de Reducerade Officerare wid Lif-Gardet till Häst och f. d. Swensta Gardes-Regementet mätte lika med Officerare wid f. d. östgötha Cavallerie-Regemente och Adelsfanan fä bibehålla sine Löningsförmoner pä lifstid eller ock defle sednares inom nägon wist lid indragas 1 likhet med hwad för de förre blifwit bestämdt; 4:0. Riksdagsmannen EricPaulssons frän Elfsborgs Län till Hederwarda Bonde-Ständer ingtine Memorial, angående nödwändighetcn af en Författning, som tvdeligen antingen tilläter eller förbjuder Discont, Werkens Jnwisningars emottagande i Uppbörden. 5:0. Riksdagsmannen Anders Peterssons frän Skaraborgs Län Memorial, om Skatteköp ä Olstorps Krono. Säteri i Skaraborgs Län; 6:0. Riksdagsmannen Eric Bruses Memorial, om befrielse för TackjernS Bergslagen frän Tionde - Tackjerns - afgiftens erläggande. Vt ruxra. Lx krotocollo, I. Lerjström, x. Ut - Den ir Julik. »kär Utdrag af Wällöf! Borgare,Ständers pro, rocoll, haller wid Urtima Riksdagen i Orebro ben 13 Julii 1812.
Jag har sett dessa båda inrättningar och jag skulle önska, att alla af R. o. Ad. sett dem. På Strömma tillverkas nemligen endast spinnmachinerier, och jag torde kanske blott behöfva nämna, att endast handoch trampkraft gagnas för verkets bedrifvande. Hvad facloriet i Nyköping beträffar, torde det bevisa föga, att der blifvit tillverkade några ångpannor, ty sådant kan ske hos hvarje kopparslagare; och någon ångmachin bar aldrig i Nyköping blifvit förfärdigad. Frih. Lagerbjelke bar vidare sagt, att de ifrågäställda 12,000 R:dr R:co endast komme att utgöra ränta på Canalbolagets skulder; men jag får erinra, att emot denna summa komme Staten i fri disposition af verkstaden, och jag tror ej, att administrationen vore god, om verkstaden icke kunde tillverka för vida bättre pris än enskilda. Åtminstone har erfarenheten i likartade fall varit sådan i England och Frankrike, enligt hvad vi af utkomna skrifter kunna inhemta; och säkert är, att flera hundra tusen R:dr skulle åtgå, innan man vid flottans stationer skulle kunna komma att tillverka det antal ångmachiner, vi behöfva. Gr. Cronhjelm, 011 o A u g.: Lika med Gr. Posse motser jag, i den tankevexling, jag nu går alt mot Frih. Lagerbjelke utföra, mig hafva att möta mångdubbla stridskrafter; men då jag sålunda erkänner min egen underlägsenhet i denna strid, har jag likväl icke kunnat stillatigande åhöra den stora un - Den 3 Mars f. ra. a35 derlägsenhet och det ringa gagn, som min motståndare tillvitat ångfartyg, vid deras begagnande till vårt sjöförsvar. Det ämne, som genom Frih. Lagerbjelkes nyss upplästa anförande för mig framställer sig, sönderfaller hufvudsakligen i 2:ne hufvudpunkter: 1:0 nyttan eller skadligheten fö r flottan a f a 11 äga en centralverkstad, och 2:0 nyttan eller skadan för fäderneslandet att grunda en hufvudsaklig del af sitt sjöförsvar på begagnande af ångfartyg. Jag vill först undersöka, om det i princip och tillämpning är nyttigt för flottan att äga cn centralverkstad.
Afven jag anhåller att man icke mätte göra många redactiousförändringar i de §§ hvilka under flere Riksdagar varit bibehållne. Dylika förändringar kunna vara ganska riktiga, och skulle kunna utan svårighet iakttagas, derest icke beslut inom 4 olika rum behöfde fattas, men när detta är förhållandet, så inser hvar och en, att man icke gerna bör vidtaga andra redactiousförändringar, än de som äro af behofvet oundgängligen påkallade, ty eljest erfordras kommunikationer med MedSt:n, som mäste förändra sina förut fattade beslut. Då ifrågavande mening innebär en fullkomlig tydlighet, utan att §:n sådan den nu är upställd, behöfver alt förändras, hemställer jag till Hr von Hartmansdorff, om han icke ville afstå från sitt påstående. Hr von Hartmansdorff: Då någon har kärlek för ett häfdvunnet fel; så vill jag icke besvära Ståndet med att yrka rättelse deruti. Ifrågavar:de punkt blef, uppå härefter framstäld propos. af R. o. Ad. bifallen. Fortsättningen af detta ärendes pröfning upskjöts till eftermiddagens plenum; och H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. \ 3 e. m. In fidem protocolli, Albert Munck. 254 Den 17 Juni e. m. Lördagen den 17 Juni 1854. Plenum kl. 6 e. m. Anmäldes och lades på bordet nedaunäinnde från Hiskin inkomne Ullåt:n och Belänkm. nemi. från Stals Utskottet: JVS 167, i anleda, af K. M:s Nåd. Propos. om beviljande åt staden Orebro, dels af ett anslag man ålerbejalningtskyldighet, och ett amorteringslån för verkställande af ny tomtreglering derstädes, dels ock af ett byggnadslån; Lag-, samt Allm. Besvärso.
De män, som verksammast nitälskade för och slutligen genomförde 1834 års realisation, hade ändtligen lyckats öfvertyga realisationens motståndare, de sedelälskande männen, att Rankosedlar, som icke vid påfordran invexlas mot Silfver, ej i verkligheten äro mynt, utan blott värdelösa, bedrägliga skuldsedlar, samt att under sådan inställd invexling mot silfver, Bankbolagets genom 72 § Reg:sF:n' helgade privilegium, att dess sedlar må i Riket för mynt erkännas, innebär ett väld mot allmänna eganderätten i landet. Sedan denna öfvertygelse lyckats rotfästa sig i landet, hvartill Rihets handel-stånd och städernas ombud vid de följande Riksdagarna hufvudsakligt medverkade, dagades en ny tid för landets näringar, så att de under de sednast tillryggalagda 20 åren med raska och säkra steg framgått och landet vunnit en förkofran, vida öfverstigande hvad under föregide 170 år egt rum. Då Banken 1834 öpnade sin kassa till sedelvexling mot silfver, utgjorde dess silfverfond omkring 60 proc. af utelöpande sedlar; denna fond sjönk högst betydligt vid början af 1840-talet, steg åter och var för 2:ne år sedan större än någonsin. Den har åter sjunkit på ett betänkligt sätt, i följd af obetänksamma handels-spekulationer och inträffad europeisk penn ingekris; men den skall otvifvelaktig!. återigen stiga, såvida nuvide Riksens St:r icke förlora fattningen och vidtaga åtgärder, sorn förstöra den grundval för näringarnas bestånd och fortfarande framgång, som genom 1834 års realisation lades. Myntvärdets uprätthållande, genom allvarlig omvårdnad för Bankens bestånd, är i denna tidpunkt så mycket angelägnare att med moget omdöme och stadig beslutsamhet behjerta, sedan Staten Den 2 December. nu inträdt inom statslåne-systemets område, inom hvilket kan skördas lycka om man derinom rör sig med förstånd och måtta; olycka om man begär sig obetänksamt och öfverdådigt.
Kamrerare, som i detta fall sig förbryter, varde från tjensten skild»; alt Utskottet vidare, i anledning af återremissen utaf berörda Memorial, i Utlåtande JVt 117 den 28 Mars 1835, anföit hurusom väl af flere ledamöter inom Riksstånden vore anmärkt, att då öfverträdelse af ifrågakomna förbud å Direktionens sida vore brottsligare, än å Kamrerarens, men den sistnämnde, enligt Memorialet, skulle hafva genom öfverträdelse förverkat sin tjenst, stöde straffbestämmelsen i afseende på Direktionens ledamöter icke i något motsvarande förhållande, då de blott skulle utgå från Direktionen och det oaktadt kunde i Stockholm fortfara att vara bland Rikets Ständers Banko-Fullmäktige, utan måste ledamöterne i händelse för en så beskaffad öfverträdelse anses hafva förverkat icke blott det mindre förtroendet, utan äfven det högre att vara Rikets Ständers Full - 64 mäktige i Banken; men att, Utskottet, ehuru stränghet i detta hänseende vore nödvändig, likväl ansåg alt, lika orättvist sorn det skulle hafva varit att ålägga en Diskontverkets tjensteman, som förbudet öfverträder, att derföre lemna äfven annan i Bankoverket möjligen innehafvande tjenst, lika obilligt vore det att, på sätt någre ledamöter yttrat, de Bankostyrelsen tillhörande ledamöter skulle derigenom anses halva jemväl förverkat förtroendet att vara Banko-Fullmäktige; i följd hvaraf Utskottet i Utlåtandet JM 117 vidhållit åberopade i Memorialet JM 91 framställda förslag i hvad det ledamöterne i Diskontdirektionerna angick; att Utskottets Utlåtande i denna del blifvit af samtliga Riksstånden bifallet; samt att hufvudsakligen lika lydande stadganden blifvit i alla efter år 1835 utfärdade Banko-Reglementen bibehållna, med tillägg elter 1841 års Riksdag om enahanda förbud jemväl för Banko-Fullmäktige, som icke vore ledamöter i Diskontdirektionen, samt deremot att, i händelse förbudet blefve af någon fullmäktig öfverträdt, med honom komme att förfaras enligt gällande Ansvarighetslag.
Jag hemställer derföre att det beslut, som af R. o. Ad. i denna fråga fattas, må blifva af följande ordalydelse: att den ifrån 1845 års början upplupna bankovinst icke erfordras för bankens konsoliderande och att berörde vinst, beräknad på sätt i Utsk:s mern. är vordet uppgifvet, till 2,862,000 r:dr b:co, skall för år 1848 genast, och derefter vid början af åren 1849 o. 1850 med ^ eller 954,000 r:dr årligen ifrån banken i och för Statens allmänna behof till riksg.- kont. aflemnas. 406 Den 12 Februari f. m. Frih. Hermelin, Au g. Söderling: Jag begärde ordet i anledn. af Frih. Alströmers anförande, hvaruti Frilen yttrade sin åsigt om bankovinstens användande, men Hr Gr. o. Landtm, har redan tillkännagifvil att öfverläggningen på detta rum för närvar, icke handlar om sättet för bankovinstens användande, utan om BankoUtsk:s betänk., som rör den frågan, huruvida bankovinsten kan till statens allmänna behof aflemnas eller icke. Efter denna förklaring af Hr Gr. o. Landtm., inskränker jag mig endast till den anhållan att vid ett annat tillfälle få yttra mig öfver Frih. Alströmers anförande. I öfrigt utber jag mig endast få instämma uti hvad föreg:de talare i afseende på detta ämne anmärkt. Gr. Cronhjelm: Sedan Hr Gr. o. Landtm, behagat förklara att den af Frih. Alströmer väckta fråga icke egentligen tillhör det nu pågående ärendets behandling, så afhåller jag mig från allt yttrande deröfver, och anhåller endast att få yttra några ord i afseende på det af Frih. Cederström och Hr von Hartmansdorff väckta förslag, att nemi. den till aflemnande årligen ifrågasatta ^ af bankovinsten skulle utgå vid början af året i st. f. vid årets slut.
Ändamålsenligaste sättet att i allmänhet jemka taxan är, enligt Rikets Ständers tanka, att tillåta jordegare och Landtmätare uppgöra fria accord, huru de helst önska, samt fördela kostnaderne efter enklare grunder, ände i taxan förekommande, såsom t. ex. efter hemmantal, stångfall, tunnland utan några classer o. s. v. På det likväl jordegaren må vara betrvggad för en oskälig stegring af accordet från Landtmätarnes sida, torde för tillåtelse af accord det vilkor böra lästas, att Landtmätaren ålägges i protocollet intaga en i runda summor uppgjord calcul, utvisande, huru arfvodet, enligt taxan, skulle hafva utfallit endast efter högsta och lägsta classerne. Med anmälan af dessa åsigter, få Rikets Ständer hos E. K. M. i underdånighet anhålla, det måtte Landtrnätéri-taxan ånyo öfverses och de forändringar deruti vidtagas, som af billighet och behof påkallas, Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 26 Maj 1841. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 21 Maj 1841. Preste-Ståndet den 24 Borgare-Ståndet den 24 — —■ Bonde-Ståndet den 26 —■ —7 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, med öfverlemnande af Expeditions-taxa för Rikets Ständers Bank samt dertill hörande Discont-Verk och Låne Contoir. (Banco Utsk. Bet. N:ris 147 och 169.) S. A. K. Jemte underdånig anmälan, att Rikets Ständer fastställt bilagde taxa å expeditions-lösen i Rikets Ständers Bank samt dertill hörande Discont-Verk Expedilions-Utskottets Förslag lill tind* Skrifvelse, N:o 346- och Låne-Contoir, få Rikets Ständer hos E. K.
425 öfvertygelse , att , med fri Sjukvård, som här Bastås, Medicamentskostnaden för hvarje person af Stockholms Garnizons-styrka, hvilken kostnad ian uppgår Lill 2 R:dr Banco, bör, genom iakttagande af nödig sparsamhet, kunna nedsättas ' till det i Staten beräknade belopp, helst, efter hvad R„ St. inhemta!, kostnaden för 'dedicamen ter vid Flottans Stationer, med undantag af den i Stockholm, der utgiften är högre, fullt hestrides med 1 R:dr Banco per man. Af dessa sålunda uppgifna förhållanden, anse R. St» sig ega anledning hos E, K. M. i underdånighet anhålla, det täcktes E. K» M. i Nåder anbefalla sådana ytterligare inskränkningar och controller i GarnizonsSjukhusförvaltningen, att det nu dertill an vista anslag må linnas ■tillräckligt. Rikets Ständer framhärda etc. Ako iyf. Uppl. o. godk. hos Ridd. och Adeln d. 25 Sept. 122 9* Preste-Ståndet d. 28 Borgare-Ståndet d. 28 Bonde-Ståndet d. 28 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående förklaring och tillägg i Kongl. Kungörelsen af den ty Mars 182 om aeBifmng t. B.. &s Prof. i Oide Samt. 54 426 Éxp. Ut sk > Förslag till und. Skrifa. N:o 177* conomiska besigtningar å Kyrkoherdebostället! _, m, m. S. A. K. Rikets Ständer hafva till pröfning förehaft en hos dem gjord framställning, om angelägenheten af närmare bestämmelser och tillökade föreskrifter uti E. K. Maj:tS Nådiga Kungörelse af den 17 Mars 1824, rörande oeconomiska besigtningar å Kyrkoherde-bos tällén, m. m.; och då, vid betraktande af den vigt, som ligger derpå, att alla Boställs-lägenheter blifva behörigen häfdade och bebygde samt deras skog och öfriga tillhörigheter väl vårdade, R.
O m somrarne försökte hennes husbondfolk förgäfves förmå henne att tillbringa en tid ute på landet hos d e m. H o n trifdes icke på landet; de många älskande paren skämde bort nöjet för henne. Då föredrog h o n att o m söndagarne gå i mässan i Saint-Koch o c h att på eftermiddagen promenera i Palais Koyale-trädgården. Någon gång utsträcktes promenaden till Ohamps-I^lysées, men sällan så långt s o m ända upp till lArc-deTriomphe. Huru bestört blef hon också ej därför, då hon en vacker dag vaknade i ett litet rum i anstalten Saint-Périne. H o n mindes ej m y c k e t af, hvad som tilldragit sig under det sista året. H o n hade ett förvirradt begrepp o m, att h o n varit m y c k e t sjuk, att hennes husbondfolk varit mycket snälla mot henne, att h o n länge varit konvalescent, o c h att, då h o n slutligen fick k o m m a ned i b o d e n igen, hon omöjligt kunde hålla sig uppe o c h b e tjäna kunderna s o m förr. Då måste h o n besluta sig för att draga sig tillbaka. H o n hade alltid önskat att få sluta sina dagar på Sainte Périne, o c h i h o p p o m att kunna arbeta, tills h o n samlat tillräckligt för att k o m m a in där, sparade h o n år ut o c h år in. Men då h o n insjuknat, hade hon ej hunnit samla mer än två tredjedelar af det nödvändiga kapitalet. Detta var hennes husbondfolks hemlighet. Modeste såg sig omkring i denna enkla, m e n hemtrefliga bostad, dit intet buller inträngde. H o n steg upp o c h gick fram till fönstret, s o m vette åt parken. Det var m e d djup rörelse hon betraktade dessa träd och s o m hon lyssnade till fågelsången. — Det var alldeles som i klostret: gemensam frukost, gemensam b ö n. H o n trodde sig vara barn igen, o c h ungdomliga, lyckliga tankar gåfvo åt hennes drag ett uttryck af lugn o c h frfd.
Alt i afseende på den åt lärare förunnade rått till löneförhöjning livart 5:le år förordnas, all, vid sådan årsberäkning för uppflyttuing till högre lönegrad, hvarje lärare får ti.lgodoräkna sig älven den lid, han, efter alt hafva förvårfvat kompetens till ordinarie lärarebefattning, må hafva såsom extra lärare, duplikant eller vikarie varit vid elementarläroverk använd, eller såsom lärare vid universitet ijenstgjort; dock med undantag för det första året af hans så beskaffade verksamhet; k) Att lärare lillerkäunes ullighet all vid GO års ålder 40 Ålim. Besv.- och Ekon.-TJtskottcts Betänkande N:o 118. erhälla afsked med åtnjutande af hela sin lön såsom pension, derest han såsom ordinarie lärare vid elementarläroverk tjenstgjort i 50 är, och alt den, som uppnått 55 års ålder samt varit i dylik befattning anställd i 25 år, må erhålla afsked med åtnjutande af tre fjerdedelar af lönen såsom pension; I) Att vid högre elementarläroverk Rektors-embetena tills vidare tillsättas endast på förordnande; och mj Att läroböcker, innan de få vid något läroverk begagnas, undergå granskning och bedömande, i enlighet med hvad Kongl. Majit rörande sättet för en sådan gransknings verkställande kan linna lämpligt föreskrifva; 2;o anhålla, ali Kongl. Moj:t täcktes, i enlighet med dessa grunder, låta omarbeta nu gällande nådiga stadga för rikets allmänna elementarläroverk; samt 5:o begära, alt Kongl. Majit täcktes taga i öfvervägande lämpligaste sättet att för elementarläroverken åstadkomma en närmare gemensam tillsyn och vård, samt i detta ämne till Rikets näst sammanträdande Ständer aflåta nådigt förslag. Stockholm den 15 Maj 1003. Rcscrval-oner: