Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
De hafva äfven efteråt måst bedöma ämnen af Ekonomisk art; och jag vill ingalunda medgifva, att den Häradshöfding, som rätt förstår och tyder Kongl. Maj ris Nådiga Stadga om SkiftesNerket, icke kan pröfva deraf föranledda tvister med lika nit och säkerhet, som han bör iakttaga vid utöfningen af sina öfrige Embetsmannapligter. Denna Stadga är dessutom icke blott af Ekonomisk betydelse, ty deruti förekomma mångå förhållanden, hvilka påkalla den juridiska erfarenheten och vana vid Rättegångssättet. /po Ofvannämnda SkiftesStadga liar velat förebjrgga de olägenheter, som kunde Den 22 December e. m. inträffa, derest oerfante män förordnas att taga befattning med Skiftesmålen. I de fall då HofRättens beslutande rätt härom är medgifven, har man omsorgsfullt sökt åtlyda Stadgans föreskrift. Stundom bibehåller Ordinarie Domaren sjelf befattningen såsom Ordförande i ÄgodelningsRätt; men när detta ej kan ske, blir en förut någorlunda öfvad Jurist utsedd att serskildt behandla Skiftesmålen, och, der sådant möjligen kunnat undvikas, har ingen oerfaren yngling erhållit ett dylikt förtroende. Om någon bevisning i detta hänseende vore behöflig, skulle jag troligen finna densamma hos de närvarande Herrar Landshöfdingar, hvilka känna huru HofRätten varsamt behandlar desse vigtige ämnen. 5:o Jag medgifver, att HofRätten ofta måste förordna Extra Domare och att allmänna rösten ej kan vara tillfredsstäld genom dylike tillfälligheter, men denna nödvändighet har visserligen icke öfvergått till ett oupphörligt mot Lagen stridande missbruk. År 1826 utfärdade Götha HofjRätt 247 Förordnanden för Extra Domare, till följd af UnderDomares derom gjorda framställningar, men större delen af desse hade afseende på tillfäliige Urtima Ting i Brottmål, hvilka måste hållas inom viss tid och stundom icke kunna verkställas af samma
Majit, uti nådig skrifvelse den 9 November sistlidet år, som blifvit dels till Statsoch dels till Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskotten remitterad, gifvit Rikets Ständer tillkänna i att rustoch rotehållare af båtsmanshållet blifvit i ämnet hörde, hvarvid en stor pluralitet önskat beklädnads-bidragets öfvertagande af kronan, emot årliga afgilter af rotarne, men en del yttrat sig vilja dels vidblifva nuvarande beklädnadssätt, dels afvakta föreläggandet af nådigt förslag till den åsyftade förändringen; att Kongl. Majit derefter förordnat en kommitté till uppgörande af underdånigt förslag för båtsmans-beklädnadens ordnande på ett mera ändamålsenligt sätt, hvilken kommitté, uti underdånigt utlåtande den 16 September 1844, afgifvit ett förslag i sådant hänseende, innefattande följande grunder lör ifrågavarande beklädnads utgörande, nemligen att Kongl. Majit och kronan, såsom förmånligt ej mindre för rustoch rotehållarne samt båtsmännen än för staten, öfvertager bestyret med anskaffningen af den egentliga båtsmans-beklädnaden, men att rustoch rotehållarne hädanefter som hittills lemna sina båtsmän skjortor, strumpor och skor in natura äfvensom kappsäck; att kontrakter i detta afseende ej böra ingås med vissa kompagnier eller distrikter, utan öfverenskommelsen derom vara allmän inom hela båtsmanshållet, eller frågan i annat fall förfalla; att den beklädnad, som af kronan kommer att beslås, skall vara bättre än den nuvarande och lika för hela båtsmanshållet samt utgå efter en föreslagen stat; att beklädnaden bör begagnas viss tid såsom parad-beklädnad vid stationen och till sjöss, samt viss tid som släp-beklädnad, så väl under uppfordring som i landsorten, hvarefter den skall blifva båtsmannens tillhörighet och af honom nyttjas till arbetskläder; Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Betänkande, N:o i2. 5 att rustoch rotehållarne icke besväras med beklädnadens förvarande i rote kista; att rustoch rotehällarne erlägga i fredstid en kontant ersättning till kronan, svarande emot 4/5:delar af nuvarande beklädnadens kostnad efter medium af tio års markegång i hvarje län, men i krigstid full ersättning efter markegång ; samt att ett årligt statsbidrag af omkring 28,000 r:dr såsom förslagsanslag dessutom för ändamålet lemnäs.
Doctor Fåhreus jemväl begärt och föreslagit; äfvensom de flera reglementariska föreskrifter, sorn i detta ärende’ böra lemnäs och ej mindre Herr Landshöfdingen Grefve Lilljencrantz, än Herr General Directeuren Hagströmer i öfrigt omförmält, rörande dels medlens förvaltning och användande , dels Läkarnes bättre aflöning, dels ock de ceconomiska anstalterna samt lill de ,af venerisk smitta angripna personers upptäckande och nödiga försigtighetsmått emot sjukdomens vidare utbredande m. m.; så aro dessa ämnen af den beskaffenhet, att hvad härutinnan bör förordnas, till stor del måste lämpas efter locala omstäridigheter, samt egenteiigen ankommer på Kongl. Maj-ts Nådiga åtgärd; hvarföre Utskottet hemställer, att Höglofl. Riksens Ständer i underdånighet till Kongl. Majit öfverlemna , att efter det Landshöfdingarnes eller de tillförordnade Lazarétts-Directionernas utlåtande och förslag i dessa delar blifvit infordrade, samt Kongl. Sundhets-Collegium hördt? härutinnan i Nåder förordna. I Den 2. g Maj. I sammanhang med detta ämne får Utskottet anmäla en dermed gemenskap ägande flaga till Riksens Högloft. Ständers afgörande.
Härvid förekommo: l:o, rubriken, samt 1, 2 och 3 §§, 1 och 3 mom. i 5 §, samt 6 neli 10 §§ af Utskottets förslag till ansvarighets-lag, jemte 7 §, utom i fråga 0111 rätta platsen för det deri förekommande ordet: bevisligen, äfvensom 8 § 1 moni.: Utlåtandet, N:o 86, /atles till hand lin garne; 2;o, Irågan om indelning af Lagens ingress i §§, stället för ordet: bevisligen i 7 §, och 8 § 2 mom.; äfvensom ett inom Ridderskapet och Adtdn uppgifvet serskildt förslag Lill ansvarighets-lag: Med godkännande af utlåtandet, A:o 86, lade Ståndet detsamma i denna del till hand/ingarne; 3:o, det af Utskottet föreslagna tillägg till 4 -WT O OO Utlåtandet, JN:o 86, bijölls; 1 öfrigt vidblef Ståndet sitt i detta ärende fattade beslut, och lade betänkandet, .N:o 18, och utlåtandet, N:o 86, till hundlif/garne • och betänkande, N:o 87, i anledning af väckta motioner, angående Conen 1 s-lagstiftningen: Återremitterades. S. I). Föredrogos ån vo Lav-Utskottets betänkanden: O %j O N:o 88, i anledning af väckta motioner om förändring af 8 § i 9 Gap. Ilandels-Balken samt 2 § af Kongl. Förordningen den 28 Juni 1798: Jhj ulls; N:o 89, i anledning af väckt fråga derom, att för reverser och invisningar, ställda till viss man eller ordres måtte bestämmas enahanda betalnings-ansvarighet, som för vexlar, m. m.: Bifölls; N;o 90, i anledning af väckt motion om förmons-rätt till betalning liih. till R. St.
Detta gifver i sanning ett utseende, sorn om, ett välförtjent tackoffer åt den i lifstiden dyrkade Konung Cahl XIII utkolna It , vid det denne välgörande Landsfader undangömdes i grafven, och som man icke rner satte ett värde på den högtidliga Act, dä kikets förste Man, RiksDrottsen, jemte Ärke-Biskoppen , satte Kronan uppå en af Riksens Stander vald Konung, hvilken både Den 23 April. var en Ättling af en vördad Konunga-Slägt, oeh tillika hufvudstiftaren af vart lyckliga Regeringssätt och vår lagbundna fri herDen Taflan, författad af en mästerljg hand, och uppsatt på Kongl. Slottet, skulle i framtiden alltid väcka en tacksam hogkomst af igog års glorieuse period, då Svenska Folker, nästan mer än någonsin, utmärkt sin Nationella Caractere, af ett ståndaktigt, politiskt mannamod, uti förening med ett moraliskt saktmod. Vårt financiela eller pecuniera tillstånd synes icke till den grad vara nedsatt, att icke en successive betalning , i mohn af arbetets fullkomnande kunde åstadkommas; men åtminstone om Herr Professor von Breda mägtade, förutan förskott, lyckta sitt mästerstycke, vore det erkänsamt att tillstyrka och recommendera honom , hos nästkommande Ständer, till en värdig betalning. Att göra slätt intet, synes mig rakt visa en vanvördnad emot Högstsalig Konungens anbefallde förfärdigande af denna Tafla. Herr von Breda, Carl Fredric, hade inlemnat ett Memorial, hvilket upplästes så lydande : Stats-Utskottet har i dess nu uppläste Ut* låtande rörande 'den in Pleno hos Högloflige Ridderskapet och Adeln väckte och den iy och 27 sistledne Januarji till Utskottet remitterade Motion, angående Riksens Högloflige
Enl. det sednare förslaget har en del hemman, hvilka f. n. deltaga i detta onus, blifvit frikallade derifrån, under del man har pålagt detsamma en del andra, som f. n. rätlsenligt derifrån åtnjuta befrielse. Ett sådant förfarande kan jag för min del icke godkänna. Alt ålägga den ena eli onus hvarifrån han f. n. är befriad och hvilket således icke blifvit tagit i beräkning då köpafhandlingen om den lägenhet han besitter, egt rum, och deremot befria andra, det tror jag är en origtig princip; hvarföre jag vördsamt anhåller att II. o. Ad. behagade afslå Ekon.Utskis ifrågavar. betänk. Ilr von Hartmansdorff, Au g.: Enär Ulsk. nu vidtagit den ändring, som hos 11. o. Ad. väsendtligen yrkades, då målet sisla gången förevar, eller att boslälls-innehafvare skulle från 58 Den 14 Juni, detta bestyr befrias, så tillstyrker jag att Ståndet malte bifalla betänk. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Jag är förekommen af Hr von Hartmansdorff och instämmer med honom. Hr Printzensköld, Carl: Jag förenar mig med Gr. Mörner och anser det icke vara med rättvisa och billighet öfverensstämmande att raan på idkeliga motioner från BondeSt. borttager från Adelns s. k. privilegierade jord den ena fördelen efter den andra, hvilket likväl skulle blifva händelsen om ifrägavar. betänk, bifölles. Det är visserligen sant, att man icke velat ålägga egarne af den privilegierade jorden att sjelfve utöfva Fjerdingsmannabestyret, men man vill likväl ålägga dem att deltaga i de kostnader, som erfordras för Fjerdingsmännens aflönande. Della är ju ett onus, som man pålägger jorden, utan att egaren får någon deremot svarande ersättning. På detta sätt kan man plocka bort den ena fördelen efter den andra, så att ingenting slutligen qvarstår. Ligger väl häruti någon rättvisa?
— För Carl Johans församling började verkställigheten likaledes år 1857 med uppförande i Majornas 3:dje rote af fyra tvåvåningars hus af mursten, hvilka ock den 1 Oktober 1858 voro färdiga, kostande tillsammans 69,000 R:dr, och innehålla hvartdera 8 hushållslägenheter om 1 rum och kök, källare och uthus, som uthyras för omkring 6 R:dr i månaden. 2. TJddevaHa.. Staden är belägen i en af berg omgifven, vacker och fruktbar dal, nära utloppet i Byfj orden af den å, som efter staden har sitt namn. Från 1846 till 1860 hade den alltså ökats med 912 eller 26J %. — Af någon egentlig farsot har staden icke sedan år 1834 varit hemsökt. Senare årens ökade rörelse och välmåga hafva uppmuntrat till inflyttningar. Staden har 287 bebyggda och 21 obebyggda tomter. Värdet af hus, tomter och jord uppskattades år 1860 sammanlagdt till 2,590,110 R:dr. Göteborgs och Bohus län. Uddevalla stad. Jordbruk. Handel. Sjöfart. Fabriker. 47 Stadsjorden, 7 mantal, består af 5,197 tunnland, hvaraf 250 åker, 408 äng samt 4,539 skog och utmark. Den öppna jorden, som användes endast till odling af säd, potates och foderväxter, har under de sista tio åren betydligt stigit i värde. Hvete. Råg. Korn. Hafre. Blandsäd. Potates. ° • n Arliga utsädet har uppgifvits vara på tunnland tunna Skördebelopp af utsädet i korntal på d:o » i 15:de 3 12:te i 10:de 1 9:de l 9:de i 10:de Prisen å skogsprodukter i orten hafva i allmänhet varit för en tolft plankor 6 R:dr, en tolft bräder 3 R:dr 50 öre, en famn ved af björk 15 R:dr, d:o al 13, d:o fur 12 och d:o gran 10 R:dr.
I anledn. häraf emottog Gr. Horn, Claes Fredr., klubban och öppnade sammankomsten. Justerades ett prot.utdr. för denna dag f. m. Företogs till pröfning Exped.Utskrs d. 17 dennes på bordet lagda mentor. N:o 29 till R. o. Ad. i anledn. af gjord framställning om en grundlagsförändrings intagande i riksd. beslutet. Frih. Cederström, Jac.: Exped.Utskrs yttrande, att samtliga RiksSttns eller förstärkta Constit.Utsk:s beslut erfordras, för att en grundlagsförändring ina kunna såsom fullständigt beredd antagas att hvila till nästa riksdag, är tvärtemot grundlagen, hvilken säger, att ett af Constit.Utsk, afgifvet betänk., dervid inga anmärkntr göras och således beslut icke af något Stånd fattas, skall hvila till grundlagsenlig behandling vid nästföljande riksdag. Det är den af några ledamöter framställda villosats, hvartill grundlagen aldrig gifvit anledn., att en grundlagsförändring skulle erfordra 2:ne efter hvarandra följande riksdagars bestämdt uttryckta beslut am densammas antagande, som vållat denna villomening af Exped.Utsk. och som föranledt Utsk. att icke iakttaga, hvad som verkligen ar R. Sl:s beslut. Utsk. har rätteligen, på sätt Hr Cederschjölds anmärkn. jemväl innehåller, anfört, att 3:ne Stånd gjort anmärkntr mot Constit.Utskts förslag och att dessa anmärkn:r innefattat Ståndens tanke, att förslaget borde delas och icke, såsom bestående af oskiljaktiga delar, hvila till nästa riksdag; men vid granskningen af dessa anmärkn:r har Constit.Utsk. funnit sig förbindradt af sitt förut fattade beslut att skilja förslagets delar.
På grund af allt detta önner LagUfskotte£ det icke allenast billigt, utan ock högst nödvändigt, att Häradshöfdingarne erhålla förbättring a deras Löner, så att de vid sine ansvarige, trägne och magtpåliggande göromål, hvartill fordras ej mindre pröfvad skicklighet än oväld, och hvilkas handlingssätt medföra en så betydlig inflytelse på Menighetens lynne och moralitet, icke rnå sakna en anständig utkomst. Lagutskottet anser väl, att, om, på sätt Herr Häradshöfdingen Nyberg föreslagit, Häradshöfdingarne annorledes aflönades, än till en del genom upbärande af Lösen för de Expeditioner, sorn af dem, å Embetes vägnar och från TingsRätterne, utfärdas, skulle sådant vara mera öfverensstämmande med ordning och DomareErnbetets värdighet; men, då den tidpunft ännu icke är för handen, att ett sådant förslag kan komma under pröfning till antagande, finner ock Utskottet öfverflödigt, att deröfver sig vidare yttra; hvarföre ock Utskottet tror, att något Utlåtande icke erfordra^ öfver Herr Häradshöfdingen Nybergs, i sammanhang med den nysshemälte, väckte Motion, att Expeditionen vid HaradsRätterne må ombesör» Stalsoch Lag.Utskottens Betänkanden, 587 jas af en eller 2:ne TingsNotarier, mot hvilka Tjensters inrättande hvarjehanda svårigheter skola, efter LagUtskottes tanka, möta.
455 att den fangskjutssky 1 dige allmogen bör frikalla* ifrän egentliga värden och tillsynen om de fångar, sorn af dem forslas, och följaktligen äfven befrias frän det ansvar, som åtföljer, när fängen under sadan forse! undankomrner; till hvilken tanka Utskottet destomera tror sig hafva skäl, som det synes vara en rättvis fordran af hvarje Sarrihnlls-medlem, att icke förpligtas till sådana skyldigheter, som äro utom gränsen af hans egentliga yrke och dem lian hvarken sig atagit eller lan vederbörligen fullgöra; och då jemväl de bidrag lill Statens bestånd, som hvarje af dess medlemmar är pligtig att lemna, ibland annat bör tjena till bibehållande af ordning och hvarje af Statens Innevånares fredande och säkerhet , anser Utskottet det vara tvifvelaktigt, att Staten bör besörja och bekosta alla de anstalter, sora fordras för att förekomma, det de våldsverkare, som öfverträdt Samfunds - Uagen och underkastat sig det straff densamma å deras föröfvade brott utstakar, icke må lemnäs tillfälle alt undgå eller fördröja denna bestraffning samt genom nya våldsamheter störa del allmänna lugnet. Bet är på denna grund, som, i afseende å fångvården, Utskottet får föreslå vidtagande af följande allmänna stadgande: Att Landshöfdingarne, hvar i sitt Län, antaga tillräckligt antal gevaldiger-karlar eller fångvaktare, hvilka, blifva pligtige, att, en eller flere, efter hvad omständigheterna fordra, åtfölja och bevaka de fångar, som fran den ena ortfen till dfen andra sko - '4 5 &
Ständer om stats-verkets tillstånd och behof skulla äskas de uppgifne anslagssummorna, utgörande för ständiga behof, utöfver nuvarande anslag 129,141 rdr 40 sk., och för tillfälliga behof 781,560 rdr; om hvilket allt utdrag af protokollet skulle Finance-deparlementet meddelas. Ex protocollo C. O. Vougt. STOCKHOLM, elmén & granbergs tryckeri. 1847’ i Utdrag af Protokollet öfver Civil-ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Statsrådet på Stockholms Slott den 23 September 1847 Närvarande: Hans Excellens, Justitie-Statsministern Hpit Grefve Posse, Bians Excellens, Statsministern för Utrikes Ärendena, Herr Friherre Ihre, Statsråden: Fåhreeus, Friherre Staél von Holstein, Munthe, Friherre Pegron, Silfverstolpe, Werrn, Friherre Gyllengranat ock Faxe. Sedan Kongl. Maj:t i Nåder tillåtit, att frågan om Bergsoch Kommers-Kollegiernas reorganisation, hvarom förberedande öfverläggningar inför Kongl. Majit i Statsrådet förut egt rum, nu finge till slutligt afgörande företagas, afgaf Departements-ehefen, Statsrådet Fåhreeus, följande underdåniga anförande: Sedan, i följd af Eders Kongl. Maj:ts befallning, jag undersökt de förhållanden, som nu ega rum med de under Civil-departementet lydande Biks-kollegier , för utredande af den fråga, huruvida icke en förändrad organisation deraf må finnas af omständigheterna påkallad, i ändamål, att åt förvaltningen bereda större enkelhet och kraft, anhåller jag underdånigst att härigenom få inför Eders Kongl. Majit framlägga mina. åsigter i ämnet. Under Civil Departementet lyda 2:ne embetsverk med kollegialform: Bergs-Kollegium och Kommers-Kollegium. BH. It.o 3 till Kongl. Maj-ts Prop. 4817, Käft. i.
Då Konungen tillägger en åklagare j-del eller någon annan andel af de böter, hvilka uppå hans åkäran falla, sker det för att sålunda upmuntra honom att ådagalägga nit i upfyllandet af sitt kall, och dessa bötesandelar utgöra understundom åklagarens hela löneinkomst, såsom förhållandet, om jag ej misstager mig, är med Lands-Fisk:ne. Om Konungen skulle anse sig hafva rättighet att efterskänka den åt åklagaren tillförsäkrade bötesandel, skulle följden deraf möjligen kunna blifva, att denne tjensteman blef alldeles utan inkomst. Jag anser således K. M. icke ega rätt att efterskänka den andel i böter, sorn K. M. redan tillförsäkrat åklagaren emedan Kungsord bör hållas i helgd och aldrig brytas sedan det redan blifvit lag. Man har klandrat påståendet, att bifall till StatsUtsk:s Utlåt, innebure ett ingrepp i enskild mans rätt, och häremot invändt, att frågan ej rörde en enskild person, utan Adv.-Fisk. i Kammar-R:n. Jag för min del anser denna invändning vara helt och hållet obefogad, ty en tjensteman måste betraktas såsom en enskild person, då fråga är om en löneförmån, hvartill han är lagligen berättigad. Hr Gr. Sparre har sagt, att förevande fråga vore ett ämne af föga betydenhet och att det således icke vore värdt att derom diskutera. I motsats till den värde Gral anser jag ett förslag, sorn skulle innefatta förnärmande af en samhällsmedlems lagliga rätt, hvilken af mig ej anses vara en obetydlighet, väl vara värdt att discuteras, när förslaget en gång blifvit taget i försvar. I annat fall torde discussionen ej hafva blifvit serdeles lång. Hr Gripenstedt har ansett saken, sedd ur rättslig synpunkt, vara klar och förmenat, att här endast vore fråga om billighets - Den 8 Februari. 415 skäl. Så vidt jag fattat Hr Printzenskölds framställning i detta ämne, har han icke begärt någon nåd af Ständerne, utan deremot anhållit, att varda vid sin lagliga rätt bibehållen, eller måhända rättare, protesterat mot densammas förnärmande.
S. D. Föredrogs ånyo Sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande!): JM 9, i anledning af väckt motion om upphäfvande af de genom Kongl. Förordningen den 17 September 1783 lotshemman förunnade friheter. Bifölls. JM 10, i anledning af väckt motion om hemmanet M 1 Fångåmons, V4 mantal, i Jemtland befrielse från rotering. Aterrmillerades. JM 11, i anledning af väckt motion om donerade skolmästare-boställen, och deribland särdeles bostället Wrigstad Månsgårdens, befriande från rotering Bifölls; och JM 15, i anledning af väckt motion om vissa förmåner för den inroterade jorden i Blekinge och om anslag till&betäckande af härigenom uppkommande brist. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkanden: JVs 83» i anledning af väckt motion om förberedelser till inrättande af en homöopatisk kur-anstalt; JVS 84, i anledning af väckt motion om behörighet för Kommunal-nämnd att upptaga och afdöma de mål, hvilka röra förseelser mot 6 § I Kongl. Kungörelsen den 12 Juli 1861, angående hundskatt; och JVS 85, i anledning af väckt motion om befrielse för Ekesjö stad från framtida underhållsoch byggnads-skyldighet af dervarande elementarläroverks hus. S. D. Föredrogs ånyo utdrag af Hedervärda Bonde-Ståndets Protokoll den 14 dennes, innefattande, bland annat, dels nämnda Riks-Stånds beslut i afseende å 3 mom. af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande JVS 71, i an ledning af väckta motioner i fråga om förändrade bestämmelser rörande mått och vigter samt justering deraf, m. m., dels inbjudning till de öfriga Riks-Stånden att i samma beslut sig förena. Inbjudningen antogs och protokolls-utdraget lades till handlingarne. S. D. Föredrogs ånyo och lades till handlingarne Stats-Utskottets Memoria!
Den 23 Februarii f. m. 71 Skulle likväl de, som yrka, att förslaget måtte genast bifallas, anses böra hafva det företräde, att deras mening biifver Ja-Proposition, anhåller jag att Contra-Propositionen måtte så ställas, att vi, om Nej vinner, sedan få votera om, huruvida frågans afgörande må upskjutås, eller förslaget afslås. Jag instämmer deri, att de nya redactionerne till 10, gg, 102 och 107 §§. RegeringsFormen samt 2 §. TryckfrihetsFörordningen må härvid undantagas till serskildt afgörande; men jag kan ej gå in på, att blott de 4 första §§. i förslaget skola innefattas uti nu ifrågavarande Proposition; utan tror det vara, för conseqvencen i besluten, nödvändigt, att de föreslagne redactionerne till 5, 6, 8, 9, i3, 26, 27, 28, 34, 35, 42, 43 och 106 §§. Riksdagsordningen, såsom alla rörande ett ämne, på en gång afgöras, och således sammanfattas i en enda Proposition, sådan jag nu haft äran föreslå. Herr Hjerta; Jag är visserligen ställd på en besynnerlig punkt, då jag måste förklara, att, oaktadt jag begärt denna frågas upskjutande till nästa Riksdag, jag likväl, oin det vore möjligt att nu få förslaget bifallet, heldre skulle se detta, än att det begärdta upskofvet beviljades. Jag är, säger jag, i en svår belägenhet; ty jag har 72 Den 2a Februari i f. m. ännu ej hort någon af Konungens Rådgifvare här yttra sig i denna sak, hvarigenom vi kunde få något begrepp om hvad Styrelsen tanker härom. Det synes dock vara så mycket mer behöfligt, som Friherre Boije sagt, att fråga icke gäller mindre, än om Svenska Folket skall hafva En eller Sex Beherrskare, och påstått Svenska Folket vänta, att Ridderskapet och Adeln skall afslå de föreslagne Grundlagsförandringarne, såsom ledande till inkräktningar i Konungens Magt och Folkets frihet.
M. liar, dels för Theoretices Professorn vid denna inrättning föreslagit en löneförhöjning af 600 r:dr om året, lämpad efter den löneinkomst, Professorer vid Carolinska medico-kirnrgiska institutet å stat åtnjuta, och dels för lnstruktions-smeden, hvars befattning helt och hållet upptoge en persons tid och erfordrade håde anatomiska och fysiologiska kunskaper samt högre grad af manuel skicklighet, äskat en efter dessa förhållanden afpassad, årlig löneförhöjning af 300 r:dr; men i anseende till statsverkets knappa tillgångar, hvilka tagas i anspråk för fyllandet af mera angelägna behof, hafva Rikets Ständer funnit sig icke kunna bifalla E. K. M:s nådiga proposition i dessa delar. 11:0 ^VitterhetsHistorieoch Antiqvitcts-akademien. Då för denna akademi, hvars samlingar, behörigen ordnade i dess nya lokal, sannolikt innan kort komme att å bestämda tider hållas för allmänheten tillgängliga, erfordrades, så framt akademien skulle kunna uppfylla sin bestämmelse, dels att nuvarande anslag af 1,000 r:dr till samlingarnas förökande blefve förhöjdt till 2,000 r:dr, dels att anslaget för tryckningskostnader, 333 r:dr 16 sk. årligen, ökades till 666 v:dr 32 sk., har E. K. M. till Rikets Ständer öfverlemnat, huruvida det för akademien å stat nu uppförda årliga penningebelopp af 4,653 r:dr måtte kunna förhöjas med 1,333 r:dr 16 sk.; och då de för ifrågavarande ändamål hittills beviljade anslag icke varit mot behofven svarande, hafva Rikets