Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Med iakttagande af denna tillökning i personalen, äfvensom af enahanda förhöjning i de, hittills varande lönerne och i det från skrifmaterialie-ansfaget öfverflyttade beloppet, som för de öfriga Departementens Expeditoner i nåder föreslås, skulle således hela anslaget för Civil-Departementets Expedition, nu utgörande 27,667 R:dr Riksmynt, uppgå till 44,700 R:dr, hvadan Kongl. Majit föreslår att ifrågavarande anslag måtte ökas med Rimt Ridr under vilkor att spanmåls-beräkningen i lönerna, äfvensom ljuspenninge-anslag komme att försvinna. 2:o. Bergsoch Hommerse-Koltegierna samt Bergslags-s laterna. I betraktande af den minskning i Bergs-Kollegii göromål, som under sednare tid egt runi och ofelbart kommer att 13,500: — 17,033: — Transport 30,533: — 60 Kungl Maj:ls Nid. Prop. JV:o /, om Slalsvcthcl 1856. Transport än vidare tilltaga i samma man, som en af omständigheterna påkallad mera utsträckt frihet vid jernhandteringens bedrifvande varder medgifven, har Kongl. Majit funnit det mindre lämpligt att för ombesörjandet af den återstående delen af dessa göromål ett särskildt embetsverk bibehålies. Af sådan anledning, och på de skäl, som i närlagde protokoll öfver Civil-ärenden för den 14 innevarande månad finnas närmare utvecklade, vill Kongl. Majit härmed i Nåder föreslå Rikets Ständer i att Bergs-Kollegium må indragas; att dess nuvarande göromål må öfverflyttas till Kommerse-Kollegium; att å allmänna Indragnings-staten måtte varda uppförde lönerna för den eller dem bland Bergs-Kollegii personal, som icke komma att i Kommerse-Kollegium för bergs-ärendenas skötande användas; att i följd af denna förändring
General-postcontoret i Stockholm, icke någon ordentlig, på postverkets ansvar, penningebref medhafvande post, från Wisby afgången, bit ankommit, i a k t - toges” &c. Om en erida båt öfverkouimit, så liar den fört en ordentlig post, och bar den då medfört ett penningebref, äro förmånerna inga för alla de öfriga, hvilkas bref icke kommit fram. Jag får fördenskull begära en återremiss och fästa Utskts uppmärksamhet på den reservation, som bär blifvit bilögad af Hr Stuart, och i hvilken några andra ledamöter instämt, hvaruti tillslyrkes att, på sätt hittills varit vanligt, Bancodiscontens gäldenärer må, då postgången är hämmad, få inlemna sinn bref på iandscancelliet. Likväl liar Utsk. velat befria deln , såsom skäligt varit, från den ränta de i alla fall varit skyldige alt betala för hela tiden, oaktadt penningarne varit aflemnade. Penningarne ligga till ingen nytta för disconten på postcontoret i Wisby, dit de aflemn s fru 11 Iandscancelliet, och jemväl lill intet gagn för låntagaren. När förhållandet är sådant, tror jag att det bästa och säkraste samt det hvarigenom man vore ifrån alla bekymmer, vore, om hvad i reservationen är föreslaget blefve antaget, hvilket jag får den äran uppläsa: ”Bancodiscontens gäldenärer på Gottland må från den i5 December det ena året till den i5 Mars del nästpåföljande, anses hafva behörigen verkställt sina liqvider med discontverket, då de å Iandscancelliet i Wisby aflemna till vederbör, tjensteman vid disconten ställda bref, innehållande de medel, hvilka för lånens slutliga inbetalning eller omsättande skola erläggas, äfvensom de i sistnämnda fall erforderliga handlingar; börande dock härvid ovillkorligen iakttagas, dels att den föreskrifna räntan samt den stadgade tiden för omsättningars meddelande beräknas lill och med 8:de dagen efter dessa brefs aflemnande å Iandscancelliet, dels ock att det för brefven belöpande postporto vid samma tillfälle särskildt godtgöres.
del 1-2 11 ' v.ilzlighet och erotik. Utom de ofvan nämnda draniatiska s tyckena, Slcddespelerskan, Pastorsadjunkten, Under tofeln och Elfvan, skref fru Leffler för teatern skådespelen Sanna kviwor och Hw man gör go&amp; (utkomna i bokform, den förra 1883, den sednare 1885) samt de i ett band (1891) utgifna komedierna Dm ktirkkm, Familjelycka och Noster Malvi ?za. Dessu to111 u tga f lion tillsainin.ans med fru Kovalevsky de två paralelldramerna: Kampen för lyckan. a Det sista af fru Lefflers iitgifna verk blef hennes minnesteckning öfver vännen och medarbeterskan, Sonja Kovalevsky. Ehuru vi redaii forklarat oss i denna korta, teckning ej kunna ingå i någon uttommande kritik af fru Lefflers litterära verk, kunna vi ej neka oss nöjet a t t i fråga om ett af dessa,)) En sominarsagaw, ännu en gång citera samma penna som nyss, då den analys hon gifvit å t denna i mhnga afseexiden ganska skarpt kritiserade bok, tyckes oss vara sann och riktig. » E n sommarsaga D, yttrar fröken Key, D söker klargöra kvinnans möjlighet a t t bevara sin personlighet och sin individuella lifsgärniiig inom äktenskapet, A; Ch. Leffler grep aldrig .djupare in i lifvet, det lif, som lefver rundt om oss, an med denna bok, livari hon låter en kvinna inga i äktenskapet, dar hon sedan liar a t t lösa den för manskliga krafter öfverväldigaiide uppgiften: a t t vara helt sin nians liustru och sympatiska lifshjglp, helt sina barns mor, helt husmor och slutligen helt en individualitet, ined egna utvecklingsoch arbetskraf. Författaren framställde dar den konflikt, som dagligen pågir i otaliga utvecklade kvinnors lif; inen dels villades intrycket bort genom bristande konstnärlig koncentration kring det.
Derveruelt arrende,-för lösas till ikatte enligt Ä. Br. d,.ir Nsw. i8v8.> /Arrendet utgär rir.- narkes med aidragför Po.rtinillcfLrmäner, tilhör vva afsza: 'iZ.H. DerjkMke kefwereras en hast ä.ligen till Ä-Hvf.Staller. 1ZL4 Arrendet Utgå- , 822^832 Räntan ä Trädgaroarne och Hemmanen betala» csterärl.markegängen» ^ / eör Dagswcrken i.juta 24 Hemman afkocrtninz gg räntan med »z» V>i:dr, ,om e, Kronan rrsäctes. Ar Landshöfdingen g>ä lön gttstagen för roo Ridk. Pcrpetuelt arrende. Stockholm de» 14 Augusti »809. lick. O. äVimmsrstsät. Likg lydande med Originalet betygar !4. kroäsliuL. r Den i6 December. ro6§ Litt. C. Transumt af Prorocollet hallit uli Riksins Högloft Sränders Stats, Uistori ven 24 Oktober 1809. Sedan den del af Afdelningenbetänkande som rnnehäller tillstyrkan af alla ledigwarande eller blifwande Kungsgäedars och Krono Lägenheters utarrendera!!, de genom offenrelrg auction pä gc> ärS lid blifwik framflälo salom bet sörsta öfwerläggningsämnet yttrade sig Herr -Vrebislern von ZckuIiLSntreim: Ehuru den widtagne borrtarrenderingen af Kungs, gärdar pä zo ärs tid efter 1799 är« grunder, nemligen akt jämte en af Kongl.
Medelst en den 5 Juni 1839 utfärdad lag förklarade derefter Kongl. Belgiska Regeringen, som befarade, att Antwerpens handel genom den afgift, Nederländerna sålunda egde af Scheldeflodfaiten uppbära, skulle komma alt ånyo hämmas i sin utveckling, det denna afgift skulle blifva de å Schelden trafikerande fartyg, hvilken nation de än tillhörde, af Belgiska Staten godlgjord, Regeringen dock förbehållet alt om, med hänseende till någon af de främmande nationernas fartyg, särskilda och vigtiga omständigheter sådant föranledde, för dessa fartyg upphäfva tillämpningen af denna bestämmelse; hvarjemte Kongl. Belgiska Regeringen tillkännagaf sig vilja före den 1 Juni 1843 taga i öfvervägande, om den sålunda medgifna förmånen komme att fortfarande förunnas de länder, med hvika icke under tiden några särskilda öfverenskommeiser rörande handels-, tulleller sjöfortsförhållandena de respektive länderna emellan blifvit träfläde. Någon granskning eller allmän återkallelse af denna lag har likväl icke hvarken år 1843 eller sedermera egt rum och alltifrån afslutandet af omförmälda traktater har det i praxis tillgått så, att ifrågavarande, under namn af Scheldelullen kända, afgift icke blifvit af fartygen erlagd, utan att Belgien, som, jemte Nederländerna, hållit noga tillsyn å fartygens lästetal, direkte till Nederländerna betalt tullen, hvilken under de öfverläggningar i Belgiska kamrarrie, hvartill densammas införande gaf anledning, ansågs icke kunna beräknas till högre maximum än 508,000 Francs årligen, men småningom ökades "så att den år 1860 utgjorde ungefär 1,900,000 Francs eller nära fyra gånger det belopp, hvartill den beräknats skola uppgå. Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition JW 123. 3 Kongl. Belgiska Regeringen började emellertid allt mer och mer blifva obenägen att fortfarande erlägga denna tull, såsom utgörande en alltför tryckande och ständigt vexande börda.
Men här måtte väl ej endast vara fråga om ordtvister, utan fastmera om stridigheter i opinionerna, och jag skulle då tro, att man misstager sig betydligt, om man anser sig kunna försona dessa, derigenom att personerne åtskiljas. Snarare torde en sammanjerakning äga rum, derigenom att man kommer lill tåls med hvarandra, och sålunda får tillfälle att utveckla sina egna och inhemta andras ideer. Gr. Hamilton har nyss anmärkt, att det med skiljaktigheten emellan detta förslag och den vid sistl. riksdag meddelade K. propos. icke alldeles förhåller sig så, som Hr von Hartmansdorff trott och jag vill blott tillägga, att då Hr von Hartmansdorff påstått, att i den K. propos. låg en säkerhet för den stora kastning, som han af förslaget befarar i näringslagstiftningen m. m., så ligger deruti ett misstag; ty ehuru den K. propos. visserligen innehöll den omständigheten, alt vid urtima riksdagar blott skulle delibereras öfver sådane ämnen, som Konungen föreslog, så stod der likväl äfven uttryckligt, att lagtima riksdagar hvart 3 år det oaktadt skulle återkomma och för dem voro inga inskränkningar gjorde. Den K. propos. innebär således i detta afseende icke flera garantier än det närvar. förslaget och tyckes sålunda, lika så väl som detta, uttrycka behofvet af ett oftare sammanträdande emellan regering och folk. Gr. Anckarsvärd, som anmält sig, blef härefter uppropad, men afstod från sin begäran att erhålla ordet. Hr Hjerta: Då en talare med mycket större skicklighet än jag, nyligen afståtl ordet, borde jag måhända göra detsamma, men några få ögonblick af R. o. Ad:s lid torde icke böra ses på, då fråga är att framställa något, som man anser utgöra verkliga skäl i saken. Jag är dessutom skyldig att upplaga och besvara ett yttrande af Frih. Palmstjerna medelst den försäkran, alt jag icke förbisett hvad som utgjorde skälet, hvarför han röstat emot förslaget om riksdags återkomst hvart 3 år.
Kopparbergs län, upphörandet af Fahlu kungsgårdshjelp och förvandlingen af de af vissa hemman utgående dagsverksskyldigheter, serskildt tilläde: att med vederbörande menigheters hörande och förslags uppgörande angående beloppet af den penningeskatt, som i stället för förslnämnde ränta skulle af hvarje hemman utgå, lämpligen syntes kunna anstå, intilldess Rikets Ständer varit i tillfälle att såväl härom, som angående i’änleförenklingsförslaget i dess helhet fatta beslut; — att de närmare bestämmelserne i afseende på ränteförvandlingen i Kopparbergs län borde uppskjutas, intilldess frågan om upphörande af Fahlu bergslags dispositionsrätt öfver kolräntorna derstädes blifvit, efter derom till Rikets Ständer aflåtande serskild proposition, slutligen afgjord; men emellertid den af kommitterade uppgifna grund för nämnde förvandling nu till godkännande af Rikets Ständer föreslås; — samt att, under afvaktan af Rikets Ständers beslut i hufvudfrågan, nuvarande tjensteinnehafvares hörande angående ersättning för den, Landshöfdingen i Stora Kopparbergs län anslagna, andel i Fahlu kungsgårdshjelp likaledes borde tills vidare uppskjutas. Hvad serskildt beträffade frågan om sättet för framtida godtgörande af den dagsverksskyldighet, som icke är i hemmanens ränta inbegripen, ansåg Departements-chefen lämpligast, att beslut härom fattas i sammanhang med frågan om upphörande af dylika tjenstbarheters fullgörande in natura, hvilken sednare fråga ankomme på serskild nådig pröfning i anledning af de förslag i detta hänseende, som blifvit hos Kongl. Majit framställde. Kongl. Martis Nåd. Proposition, N:o 66. 27 Angående dispositionen af ordinarie räntor j kronotionde och boställen. Hvad först beträffade de så kallade ordinarie afkortningarneinstämde
Emot räkenskapen för Christinehamns Elementar-läroverk hafva hos Revisorerne följande anmärkningar förekommit: att verifikationerna till egna kassan endast blifvit i afskrift bilagde; att reqvisitioner å lärarnes aflöningsmedel saknas, samt att dessa medel icke finnas redovisade i räkning. 8 7- Enligt räkenskapen för Åmåls Elementar-läroverk, utgjorde vid 1858 års slut nedannämnde kassors behållningar, nemligen: Egna kassan * 2,095; 29. Premieoch fattig-kassan 26: 90. Och ehuru dessa behållningar i de särskilda räkningarna upptagas såsom innestående i Åmåls Sparbank, återfinnas deraf uti den räkenskapen bilagda låneräkningen likväl endast 555-R:dr 43 öre R:mt såsom i samma Sparbank insatta. Konsistorium i Hernösand. Af räkenskapen, som i Kongl. Kammar-rätten blifvit granskad med anmärkningar, inhemtas följande förhållande: Debet. Balans från år 1857: Tillgångar: Luleå dito 394: 96. Balans till år 1859: Skuld: Konsistorium: Finska folkskole-medlen 10: — Kommunitets stipendie-fonden 6: — Norbergska dito Nordlanderska dito 15: — Bergman-Milierska donations-fonden 11: 41. Credit. Balans från år 1857: Sundsvalls Elementar-läroverk ... 3: 75. Östersunds dito 44: — Piteå dito ’ 37: 5. Utgifter: Konsistorium . 75,905: 63. — 263 — Balans till är 185.9: Tillgångar: Konsistorium: Kontant behållning. Utlånta medel. Fordringar. Summa. Piteå enskilda skolbyggnads-kassa 514: 45. Hernösands f. d. Gymnasiiinventarie-fond 241: 7 241: 7. Stipendier för folkskolelärare-elever 2,355: 2.355: — Aurenska stipendiefonden... 56: 25. Hernösands Elementarläroverk: - Byggnads-kassan — 264 — i Utlånta Fordringar. Sundsvalls Elementailäroverk:
Stad blifvit öppnadt samma tillfälle, som för öfrige orter i Riket, att blifva befriad från de personer af mankönet, hvilka, enligt Förfa tillingarne, voro förfallne till allmänt arbete, och detta tillfälle hade jemväl utan hinder blifvit begagnadt, ända till dess, genom fångpersonalens öfverdrifna tillväxt vid Arbelsoch Correclions-Inrättningarne, Styrelsen nödsakades hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla om vidtagande af den åtgärd, som äfven af Kongl. Maj:t i Nåder anbefallts, att de af vederbörande myndigheter till allmänt arbete Kongl. Majit! A tidiga Skrifvelse Nio 44 7 dömde personer skulle tills vidare i Länshäktena qvarhållas och derstädes, så vidt möjligt vore, med tjenlig sysselsättning förses; att genom denna utväg val den följd inträffat, alt utrymmena i Länshäktena blifvit mera än förut anlitade, och någon gång helt och hållet upptagne, men någon olägenhet hade derigenom icke uppkommit, enär i sistnämnde fall, efter derom skedd anmälan af Kongl, Maj:ts Befallningshafvande, Styrelsen genast föranstaltat oin den öfverflödiga personalens förminskning genom arbetsfångarnes försändande tili någon af Correclions-Inrättningarne, och serskildt hade detta inträffat vid Götheborgs Länsfängele, hvarifrån, vid sistlidet års slut, i5 till allmänt arbete dömde manspersoner, genom Styrelsens föranstaltande till Malmö Arbetsfängelse afsändes; alt det nu varande antalet af detta slags fångar i Götheborgs Länshäkte utgjorde icke mera än 5, hvilket bäst bevisade, att någon svårighet icke mött vederbörande Police-Autoriteter i Länet och Staden , att till tvångsarbete döma dem, som dertill gjort sig förfallne; att, hvad åter beträffade från Götheborgs Stad och
Ifrågavarande årliga ränteoch amorterings-anslag bör ingå till en särskildt redovisad liqvidationseller amortissements-fond, hvars behållning skall för det med dessa medel afsedda ändamål allt framgent oförryckt tillhandahållas och användas, så att ränteliqviderna, vid derför bestämda terminer, varda ovilkorligen fullgjorda samt lånets återbetalning i föreskrifven ordning verkställd. De till nämnda fond influtna medel böra, så vidt ske kan och sagda liqvider medgifva, städse på säkert och ändamålsenligt sätt göras räntebärande. 5:o. Lånets amortering bör alltid ske genom uppköp af de för detsamma utg'fna obligationer, då dessas allmänt gångbara värde understiger det i dem förskrifna kapitalbelopp; men i annat fall, och derest tillfälle sig icke erbjuder att under hand infria obligationerna, bör amorteringen verkställas genom obligationernas uppsägning samt Sfats-VtsJeottets Memorial M 125. 11 inlösande efter uppsägningstidens förlopp. Vid sålunda skeende uppsägning och inlösen at obligationer, bör en viss serieoch nummerföljd iakttagas. 6:0. Arnu, lisse,nents-fondens jör vallning besörjes af Fullmägtige i Riksgälds-kon LOi §4. Det lån å Sju millioner sexhundra tusen Thaler Preussiskt Courant, motsvarande Ungefärligen Tjuga millioner R:dr R:mt, som, till följd af Rikets Ständers under 1836— 1858 års riksdag fattade och enligt Kongl. Kungörelsen den 29 September 1857 af Kongl. Majit fastställda beslut, blifvit upptaget för ■>tätens jernvagsbyggnad*-arbeten, skall, i öfverensstämmelse med det derom med »bank fur Handel und Industrie» i Darmstadt, n Dir edion fur Disconto-Gesellschaft» i Berlin, y> Mittel-deutsche Creditbanlco \
Hon kunde inte ens låta bli att säga emot gamla frun, att göra invändningar — och det var det allra sämsta, hon kunde ta sig till. Jag var just der en gång, då hon rent ut upplyste sin blifvandc svärmor om, att en sak inte var så, som hon sade. Svärmor blef stående alldeles blek, men sade inte ett ord. Det kom först fram efteråt några tomma ord, om att ungt folk borde lära sig att tiga och att dra nytta, af hvad gammalt folk säger. Ty den som inte hyser vördnad för gammalt folk, den blir olycklig. Det var en sträng och afvisande köld i allt, hvad fru Sundel yttrade. Men Rose var oförståndig och tanklös, och redan dagen efter anmärkte hon på, hur bordet var dukadt. Det var inte fint, menade hon, det brukades inte så. Nå, ställningen var gifven. Efter middagarne, när farbror gått in till sig för att ta en lur, så satt Rose inne i sängkammarn hos tant, men ingendera hade något att säga, utan de sutto och tego med ett stort stycke tomt golf mellan sig. Hade de något att tala om, så slutade det oftast så, att Rose gick iri_ till sig, och sedan satt man en hvar på sitt håll. Ödmjuk lydnad, det var hvad de gamle fordrade. Kyssa på hand och tiga! Tant gick der kall och liknöjd i de stora rummen och gaf sina befallningar om hushållet i kort, bestämd ton. Hon hade en enda svaghet, och det var för sin son. Men just i den punkten hade hon intet inflytande på sin man. Eljes bemötte hon honom på ett öfverlägset, ringaktande sätt, riktigt föraktfullt ibland. Och han var undfallande och lät henne styra. Det var bara i afseende på sonen, han styrde efter eget hufvud. Han hölls med strama tyglar, också när han vistades långt från hemmet. Han behöfde inte spara på slantarna, han skulle ju representera handelshuset. Men allt hvad han kostade, det bokfördes mycket ordentligt. Jag behöfver väl inte säga, att förtroende var ett okändt ord i det Sundelska huset. Men när Rose vågade utsäga ordet » polissystem », blef det orsak till en scen, som nära nog ba.de förmått flickan att rymma hem till sin mor.
Stats-Utsk:t liar föreslagit, att till betäckande al den omlörmälda summan skulle under 3 år utgå en extra beskattning af en million rdr årligen, och då alla andra inkomsttitlar redan blifvit bestämda, torde väl i sådant fall numera knappast någon annan utväg vara öfrig, än att höja den allmänna bevillningen efter 2:dra artikeln, hvilken således skulle komma att under tiden ökas med omkring 50 proc. De fakta och upplysningar ang:de Riksgäldskontorets ställning, hvilka måste algöra huruvida en sådan åtgärd må vara af behofvet påkallad eller ej, äro visserligen, i främsta rummet, blott för Stats-Utsk:t och Riksgäldskontoret tillgängliga, och detta är också anledningen hvarföre K. M. i sin Nåd. Propos. ang:de kreditivet ej derom framställt något särskildt förslag, utan öfverlemnat detta till It. St:rs eget bepröfvande. På grund af hvad om Riksgäldskontorets ställning för nästkommande statsregleringsperiod är bekant, anser jag emellertid för min del, att påläggandet af en särskild beskattning för detta ändamål icke är behöfligt. Jag stöder denna öfvertygelse på följande förhållanden. Först och främst har genom beslutet att jernvägslånet skulle bestämmas till 35 millioner i st. f. till 32 millioner — hvilket belopp Stats-Utsk:t ansett vara, tillsammans med öfriga härtill disponibla tillgångar, tillräckligt till bestridande af de beviljade anslagen och lånen för jernvägar — Riksgäldskontorets tillgångar naturligtvis ökats med 3 millioner utöfver hvad de eljest skulle hafva utgjort. Vidare har man vid beräkningen af vissa hufvudposter bland inkomsterna nedsatt dessa med 600,000 rdr, hvilket jag för min del, med afseende på anförda förhållanden, fullkomligt gillar, men hvarigenom också Riksgäldskontorets ställning ytterligare förbättrats, då sålunda större öfverskott kunna påräknas. Och slutligen är jag i tillfälle lemna den uppiysningen, att detta års inkomster af tullmedel och bränvinsafgift så betydligt öfverstigit samma inkomster för 1862, att tillökningen för tullmedel utgjort omkring 800.000 rdr, och för bränvinsskatten något öfver en million.
Jag kedjar ert lif vid mitt, tar er tid, ert ni... tills det blir för sent för er att skapa er en inte, att jag begår en synd emot er, hvilken jag trots intresse i anspråk, håller er i andlig fångenskap, tills själfständig existens, att söka ett nytt och rikare innehåll för er tillvaro. Och tror ni. (Reser sig upp och böjer sig öfver honom.) Tror ni, att jag lugnt kan se på, hur det finaste och mest äkta hos er, er kärlek till mig (småleende) ni ser, jag är just icke blyg 126 sam af mig vissnar och ödelägges, banaliseras och förnedras genom en yttre hycklad likgiltighet, ett tvunget och tvetydigt förhållande till den människa, som står mig närmast: min man. Nej, Max nu är det tid att hålla upp! Var rättvis mot er själf tänk på er framtid! MAX. tänka mig min framtid utan er utan den sympatiska förståelsen emellan oss, glädjen af er ljufva och fri ömhet, ni kan inte hjälpa det! modiga vänskap, af er nyckfulla ömhet. Ja, Leonora LEONORA Min framtid! Men, Leonora, hur kan jag väl (går ifrån honom, bort till kaminen. Efter en paus, allvarligt). Max har jag gjort orätt mot er? MAX. oss båda, Leonora. Jag inbillar mig ibland, att ni gjort orätt mot LEONORA (skakar på hufvudet). ljuda, om instrumentet haft en annan resonnansbotten. MAX. Man kan inte ens föreställa sig, hur en ton kunnat att de kunna det. De finnas, som ha så mycken fantasi, Leonora, LEONORA (plötsligt, afgörande). inte ha så mycket fantasi, det tjänar till intet. Nu skall ni resa. (Lättare.) Ni skall resa och se, hur Europa tar sig ut från landsidan. Och när ni har Jag kan det icke. Och ni, Max... ni skulle 127 sett madonnorna i Dresden och aktriserna i Wien så... Ja, så skall ni komma hem och finna en riktigt söt, förnuftig, förmögen ung flicka af god dansk familj (skälmskt) som Emilie... Med mycket hjärta och en smula fantasi... som Emilie. Och så ja, så vill jag önska er all lycka. MAX.
Hornblåsare . B) Linie-Infaiitcricl och lngeniör-Trupperne. Korpraler Vice Korpraler Stam-Soldater Trumslagare . C) Linie-Infantcrict endast. Brigad-Trumslagare Hauboister Bataljons-Trumslagare Timmermän . Hornblåsare . D) Gardet till Häst. Vice Korpraler . Konstaplar ... För Infanteriet, Ingeniör-Trupperne samt Belägringsoch Fästnings-Artilleriet 4: 14. — , Kavalleriet, Ridande och Åkande Artilleriet samt Fot-Artilleriets Stam . 4: 17. 6. „ Arméens samtelige Handtverkare, Sjukvaktare, Fyrverkare och Arbets-Manskap 4: 13. 6. Mindre Monderingens årliga underhållskostnad utgöres af Mindre Monderingens årliga varde: För Infanteriet, Ingeniör-Trupperne, samt Belägringsoch Fästnings-Artilleriet 19 R:dr 14 sk.; för Kavalleriet, Ridande och Åkande Artilleriet samt Fot-Artilleriets Stam 22 R:dr 25 sk. 6 r:st.; för Arméens samtelige Handtverkare, Sjukvaktare, Fyrverkare och Arbetsmanskap, 19 R:dr 13 sk. 6 r:st., med afdrag för alla af en sjettedel af första uppsättningskostnaden; eller för Infanteriet, Ingeniör-Trupperna samt Belägringsoch Fästnings-Artilleriet 15: , Kavalleriet, Ridande och Åkande Artilleriet samt Fot-Artilleriets Stam 18: 8. — „ Arméens samtelige Handtverkare, Sjukvaktare, Fyrverkare och Arbets-Manskap .15: Men beräknas årligt för Infanteriet, Ingeniör-Trupperne, Belägringsoch Fästnings-Artilleriet, Arméens samtelige Handtverkare, Sjukvaktare, Fyrverkare och Arbets-Manskap till ... 15: 10. — / eller 2 sk. per dag; för Kavalleriet, Ridande och Åkande Artilleriet samt Fot-Artilleriets Slitnin gsersättning 05 c» zL —• r Totalt.