Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
125 skrankas innom sistberörde gräns, och honom sjelf tillhöra, att, om en besvärligare och kostsammare gräfning eller ränsning är nödvändig för att öfver sine angränsandes ägor finna utväg för öfverflödiga vattnet från dess odlingsmark, i författning derom ingå; Och enär de fyrfaldiga frågor, som i desse ämnen otvifvelagtigt komma att upstå, såsom angående rätta och, naturliga loppet af vatten-afledningen, huru djupt afloppet nödvändigt behofves, hvad mer eller mindre skada deraf kan de angränsande tillskyndas, med mera dylikt, mästadels måste blifva af så tvistig egenskap, att de svårligen skola kunna genom Executiv och summarisk pröfning afgöras, utan troligen ofta fordra en närmare kännedom af locala omständigheter, flere personers hörande, besigtningar och andre åtgärder, för att utröna och finna det rätta och sanna uti förhållanderne, tror jemväl Utskottet det icke blifva lämpeligt att i desse fall antaga annat rättegångssätt än det, som i alla andra tvister om jord och ägande rätt dertill, är stadgadt. Med desse åsigter af det framstäldte ofvanberörde förslag har således Utskottet ansett det icke vara förenligt att tillstyrka bifall deraf, det Utskottet likväl till Riksens Högloflige Ständers vidare bedömande vördsamt öfverlämnar. Stockholm den 10 Februarii 1818. Lag-Utskottets Utlåtande angående ägares aj Bergsmanshemman åliggande att Lag-Utskoltets Betänkanden. fullgöra de samma hemman åtföljande otiera. Hos Hedervärda Bonde-Ståndet har RiksdagsFuilmägtigen för Gamla Norbergs och Skinskattebergs Härader i Westmanland Hans Andersson uti ingifvit, och af Riksdags Fullmägtigarne Pehr Jansson från Vestra Bergslagen och Johan Längberg från Gestrikland biträdt, Memorial yrkar, att, genom vidtagande Författning, måtte bestämmas, det hvar och en, som genom köp eller annorledes blir ägare af Bergsmanshemman, skall vara pligtig att fullgöra alla de skyldigheter, hvilka samma hemman åtfölja.
Maj:ts nådiga proposition rörande jernvägs-anläggningarne varder bifallet, komma några medel lör nämnde jernvägs fullbordande icke att under denna Riksdag anvisas; och lärer någon utbetalning, till följd af Statens ränte-garanli för Köping-Hull-jernvägens anläggnings-kostnader, ej heller under mellantiden intill nästa Riksdag kunna ifrågakomma. B) Angående anläggning af en jernväg mellan städerna Wenersborg och Uddevalla. För att, i sammanhang med andra frågor om jernvägs-anläggningar inom riket förekomma till behandling, har ett redan 1847 uppgjordt förslag om Wenerns och Nordsjöns förening medelst jernväg mellan städerna Wenersborg och Uddevalla, blifvit af Herr P. Berg Rikets nu församlade Ständer understäldl; hvarvid han föreslagit, att utaf allmänna medel matte beviljas lämpligt bidrag för denna jernvägsanläggnings utförande. Enligt de motionen härom bifogade, sagde år från trycket utgifna, handlingar, hade i äldre och sednare tider fråga varit väckt om sammanbindningen af Wenern och hafvet genom en kanal mellan de orter, som den föreslagna jernvägen, hvars längd icke komme att utgöra fullt 2% mil, skulle förena. Den nu begagnade, omkring 9 mil långa, kommunikations-leden mellan Wenern och Nordsjön, genom Trollhätte-kanal, skulle, efter hvad erfarenheten ådagalagt, icke ensam förmå uppfylla rörelsens behof och anspråk, helst densamma under en stor del af året vore stängd, utom det att farten deruti vore långsam och besvärlig samt förenad med flera olägenheter. Jemte de fördelar, som genom ifrågavarande jernväg skulle tillskyndas dess begge ändpunkter, städerna Uddevalla och Wenersborg, komme denna jernväg att bereda en oberäknelig vinst för de omkring Wenern belägna landska pen, derigenom att deras betydliga och för hela landet vigtiga produkter kunde, inom några få limmar efter ankomsten till Wenersborg, exporteras från Uddevalla, och samma landskap, äfven vida hastigare än för närvarande, kunna erhålla de för dem behöfliga import-varor.
Maj och den 13 dennes på bordet lagda utlåtanden: N:o 102, i anledning af återremiss utaf betänkandet N:o 39, angående Fjerdingsmansbefattningen; och N:o 103, i anledning af väckt motion om bestämmande af Magistratspersoners åligganden, i afseende på inventeringar uti Landt-ränterierna; S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Bevillnings-Utskottets den 24 sistlidne Maj och den 13 dennes på bordet lagda betänkande: N:o 7, angående stämpling af spelkort och afgiften derför. Från Högv. Preste-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Bevillnings-Utskottets memorial: N:o 10, i fråga om förändrade tullbestämmelser för raffineradt socker samt sockersirap, med hänseende till serskilda, socker-raffinaderiet i Fredrikshall beviljade förmåner. S. D. Ånyo föredrogos Stats-Utskottets nedanstående memorialer: N:o 147, i anledning af erhållne äterremisser å utlåtandet N:o 82, angående regleringen af utgifterna under riks-statens första Hufvudtitel. Ståndet vidblef sina vid 2:dra och 4:de punkterna fattade beslut och lade dessa punkter, äfvensom den 8:de till handlingarne. N:o 148, i anledning af erhållne äterremisser å utlåtandet N:o 83, angående regleringen af utgifterna under riks-statens andra Hufvudtitel. Ståndet, som vidblef sina vid 2:dra och 3:dje punkterna fattade beslut, lade dessa punkter, jemte hvad Utskottet för öfrigt i detta memorial yttrat, till handlingarne. N:o 149, i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet N:o 84, angående regleringen af utgifterna under riks-statens tredje Hufvudtitel; lades till handlingarne. Prot.-Utdrag den 14 Juni 1851. 323 Nro 150, i anledning af erhållne äterremisser å utlåtandet N:o 85, angående reglering af utgifterna under riks-statens fjerde Hufvudtitel.
Ett aktningsfullt bemotande af forslaget hade de likviil all ratt att rakna pb, hvarfor det ogentlemanlika siitt, hvai-pb herrsr lagstiftare denna g&amp;ng g&amp;tt till viiga for att blifra kvitt den hesvarliga w kvinnofrBgm D, lander de f o r h a d e engelsmannen foga till berom och med ratta framkallat en allman harm inom skilda politiska lager. For att ratt uppfatta den snopliga u t g h g motstlndarne till kvinnans rostriitt beredt Women ' s Suffrage Bill den ' 7 sistlidne juli i underhuset, mHste man kiinna nfigra af de ywlamentariska formerna i England. Onsdagarne iiro namligen de da.gar, som aro anslagm till de frfigors behandling i komitd, hvilka g&amp;tt igenom i andra lasningen. De forsta onsdagarne af parlamentstiden Hro anslagna till enskilda motioner, de sista till regeringens. Genom intriger hade rostriittsforslagets motsthdare lyckats fii den sista af de for enskildn motioner beraknade onsdagarne anslagen till behandlingen af billen om kvinnans rostriitt, hvmforutom de fdtt denna frdga stiilld sist pii dagordningen. Ryktet harom spred sig till de lrrinliga r~striittsvanne~na, som skyndade att tisdagen den 6 juli genom MiCourtney till nnderhuset inlamna en ndgot oformell petition, nhlllens, sisom talmannen uttryckte sig, si ordalag, hvarvid huset ej ver ranta. Betitionen uttryckte den ovilja och oro, hvarmed petitionarerna betraktade underhusets ofta forelcommande satt att g i till vaga, ~hvilket reducerade lagstiftningen till ett simpelt lotterin, och anhollo de, att huset mhtte Bndra sin)) procedure D, sd att hadanefter D den uppmiirksamhet, det agnade allmanna frSigor, mhtte st&amp; i nQot slags forhdllande till dessa frHgors v i k t ~.
Bonde-Ståndet hafva, under den 4 sistlidne November och den 19 nästförutgående October, återremitterat nyssnämnde Betänkande, på grund af deremot framställde anmärkningar; men som samma Betänkande, deruti Utskottet tillstyrkt att motionen måtte lemnas utan afseende, blifvit bifallet af Högloflige Ridderskapet och Adeln den 26 och Högvördige Preste-ståndet den 19 sistnämnde månad, och Utskottets yttrade åsigt således blifvit af Två Riks-Slånd godkänd; så enär frågan följaktligen, enligt Regeringsformens 87 §., förfallit, lärer något yttrande öfver de framställda anmärkningarna ej erfordras; hvilket vördsamligen anmäles för de Riks-Stånd, som Betänkandet återremitterat. Stockholm den 2 December 1844. STOCKHOLM, tryckt hos P.’ G Ber&, x844* La^~Vtskottets Memorial, N-o St. t N:o 51. Ank. till Memorial, angående serskild vedergällning för Utskottets Notarie.
3lefolution eller fullmaft på tjenftbpte eller tranö» port från en £orpö till en annan belägges, utom för ftgillpenningar l 9l:dr, med jtämpladt papper till 10 procent (derunder inbegripen <Sanjli*gebul)t ä l\ procent) efter famma beräkning, forn för fullmafter. 3 fläHet för de hittills till (Söadjtena krigsmanshus» £afja famt ^miralitetS Slfffed, då dermed icfe någre löne» eller penftonö»förmåner följa, äfroenfom då endaft fådan penfton derroid tilläg» ges, hvartill den afffedötagande, enligt görfattningarne, är berättigad, eller för hwarö erhållande han fjelf gjort tillffott (inbegr. £anjli»geb. a 3 Sfcdr) 4: 12. — 'jSJfen om den afjfedStagande hugnäs med förhöjning å caracteren, förfes afjfedet med fiämpladt papper 22 9i:br |T. till Det belopp, f>äc efwan för cavactevHullmaftec ftab; gaDt av. Sillåte 3Bi, af fev|f'ilDa fövefommanDe omfiänDig^ I;etct*, ben afjleDötaganbe att bibehålla antingen bela eliev någon Del af Deg innebafwanDe lön, fövfeé af(?cDet tneb fiamplaDt pappev till fern föv bunbvabe af Den lön otf) infomfl, forn bibebålleö, od) eftev bwilfen bevillning beväfnaö, fa nit
Akta dig, ty nu är du den enda som stöder mig; fråga icke, ty du får aldrig svar och det kan du icke bära! (Ett hud in.) Från Konungen och Biskop Hans Brask! OLOF. BUDET (med två bref). Grif hit! (Läser, derpå:) Riksdagen är slut! Katolikerna slagna! Jag har segrat! Segrat! Hör du det, Christina! Slå upp fönsterna på vida gaflar att hela staden hör det, hela riket, hela verlden! Jag har segrat! Den heliga Jungfrun beskydde mitt förstånd! Jag lyckönskar dig, och är glad att det är öfver, så att du får hvila dig! Det är ju slut nu? Slut? Kan det finnas ett slut på denna början? O, jag skulle vilja börja om igen! Det var icke segern jag ville; det var striden! Hvad skrifver Biskopen? CHRISTINA. OLOF (läser). OLOF. CHRISTINA. »Du har segrat», skrifver han. »Stanna här och var nöjd med hvad du fått uträtta! Jag var född att bli slagen, du att segra; men efter dig kommer 60 ett slägte, som skall nederslå ditt verk, och. hvad du höll för sanning skall då bli lögn och lika många martyrer skola låta korsfästa sig för den nya sanningen, men alltid skall en Pilatus stå bredvid och fråga sin eviga, obesvarade fråga: Hvad är sanning?» Hvad menar han med detta? Det var en tanke som dödar! CHRISTINA. OLOF. Säg något som är oss till glädje! CHRISTINA. OLOF. Nu är du min hustru inför Gud och lagen! Inför Gud, det var jag förut; är då lagen för mer! OLOF (betraktar henne med häpnad). Jag fattar icke dessa stora tankar som Biskopen skrifver dig till, men när du är glad, vill jag glädjas åt din glädje; men när du har en sorg, får jag icke sörja med dig! Farväl på en stund; jag skall lemna dig ensam med dina tankar, som du så älskar! Gå icke från mig! Hvart går du? OLOF. CHRISTINA. CHRISTINA. Jag går till mina pligter! Det är snart middag! CHRISTINA.
Utskottet får således vördsamt tillstyrka, att, så vida Vällofl. Borgare-Ståndet dertill samtycker, Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet ville anhålla om utfärdande af den förklaring, att det skall stå hvarje Svensk man, utan afseende på börd, öppet att, vid återbesättande af lediga embeten, tjenster och beställningar i Städerne, komma i åtanka i den ord ning, för hvarje serskildt Embete, tjenst ellar befattning finnes stadgadt. Stockholm den 23 Dec. 1S44* 8 Ålim, Besv.~ och Ekon.-Utskottcts Betänkande j N:o 122, N:o 122. Ank. till Exp.-CJtsk. den 10 Jan., kl. i e. m. Betänkande, i anledning af vackt motion om ändring i de genom Kongl. Förordningen den 7 Maji 1842 stadgade vilkor för behörigheten att föra befäl ä Svenskt Handelsfartyg. Uti en från Ilederv. Bonde-Ståndet till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets handläggning remitterad motion, har Riksdagsfullmägtigen Johannes Johansson från Götheborgs och Bohus Län anmärkt, att genom Kongl. Förordningen den 7 Maji 1842 blifvit, såsom vilkor för rättigheten att föra Svenskt fartyg annorledes än vid kustfart inrikes orter emellan eller lill hamnar i Norrige, Danmark och Finland, stadgadt, att Skeppare böra antingen hafva här i Riket aflagt Sjö-Oflicers-examen eller vid Navigalions-Skola genomgått Sjökaptens-examen; hvaraf blefve en nödvändig följd, att alla de, hvilka fört och nu föra fartyg med bestämmelse for inrikes kustfart, äfven om de skulle ega den största practiska skicklighet i sjömansyrket, äro oberättigade att till andfe utrikes orter föra Svenskt Handelsfartyg, i händelse de icke kunna undergå en sådan examen och således komma att sakna nödig förtjenst, sedan numera fraktförtjensten inrikes orter emellan till största delen tillfaller ångfartygen; och har af sådan anledning motionären föreslagit den ändring i Kongl.
» 4£ proc. med enkel ränta 172,893: 38. 4. » 4 » » 176,058: 12. 3. varens sida, i så måtto att lånet lemnats Banken under uttryckligt förbehåll att medlen aldrig få derifrån uttagas: torde Banken ej heller böra begagna sig af obligationernas uppsägning, ehuru Banken på denna sin skuld får vidkännas högre ränta, än han erhåller på en del af de fonder, han utlånar. Något förslag till förändring af ifrågavarande föreskrift bar icke inkommit; och Utskottet hemstiiller alltså Reglementets 171 §. innefattar föreskriflerne angående sättet och vilkoren för återbetalning 'af de lån, hvilka blifvit från Banken utgifne mot inteckning i fast egendom och förbindelse att liqvideras på 33^ år med 2 procent årligen i silfver utaf lånekapitalets primitiva belopp. Under åberopande af hvad 50 §. i Rikets Ständers år 1851 församlade revisorers berättelse innehåller, och med afseende derå att låntagarne icke kunna åläggas annan betalnings-skyldighet än hvartill de i förbindelserna sig utfäst; har Utskottet skolat hemställa, att 1 mom. af 171 §. må erhålla följande förändrade, redaktion. och * löZ,U/ /: 2U. ,5. 4s, ft5c,; 35 4 Då största delen af dessa låne-banko-obligationer äro ounDsäcbara från lånsif 22:o. att densamma må till sin nuvarande lydelse bibehållas. Jemnf. §. 171. Mom. I.
På grund af hvad sålunda blifvit anfördt, får Utskottet hemställa: det Rikets Ständer måtte för sin del besluta en författning om mantalspenningarnes utgörande, af följande innehåll: § 1- Mantalspenningar utgöras med 40 öre R:mt för man och 20 öre för qvinna af hvar och en, som uppnått 18 års ålder; dock undantagas härifrån: a) de, som åtnjuta fattigunderstöd, äfvensom de, hvilka, enligt vederbörande kommunalstyrelses intyg, böra för fattigdom eller sjuklighet från denna afgift befrias; b) gemenskapen vid Arméens och Flottans värfvade regementen och korpser; och c) den egentliga Lapp-allmogen, äfvensom, intill dess allmän författning om mantalsoch skattskrifning inom rikets Lappmarker kan varda utfärdad, öfriga innebyggare derstädes. § 2. Angående handlandes, fabriksoch annan näringsidkares äfvensom husbondes ansvarighet för mantalspenningar af de i deras tjenst eller arbete anställde personer, jemte deras hustrur och barn, samt af landtbönder och torpare, gäller hvad derom i fråga om bevillningsutskylder är stadgadt. § 3. Afkortning å mantalspenningar må ega rum endast: a) för den som aflider före den 1 Maj det år, för hvilket afgiften blifvit honom påförd; och b) för fattigdom. 12 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 45. § 4- Med debitering, uppbörd och redovisning af mantalspenningar^ förhålles enligt Uppbördsförfattningarne, hvarom, i händelse Utskottets förslag vinner Rikets Ständers bifall, underdånig skrifvelse torde böra till Kongl. Majit aflåtas; och har Utskottet härmed jemväl besvarat de enskilda motionärernas ofvanberörda framställningar, Riksdagsfullmägtigen Per Nilssons, så vidt mantalspenningarne dermed afsågos.
BankoUtskottets Memorialer, Betänkanden oell Utlåtanden: — N:o 66. i anledning af gjord hemställan i afseende på tiden för discontvinstens öfverflyttning till Bankens disposition under innevarande år. XII. B. 494- XIII. A. i45. — JN:o 67. i anledning af erhållna återremisser å Utskottets betänkanden N:is 3g och 4° samt utlåtande Nio 47- XIII. B. 110. A. 294. — Nio 68. öfver väckt förslag att belåna redan intecknade och på Banken transporterade skuldebref. XIII. B. 11 o, 29.4. A. 382. — Nto 6g. öfver ett väckt förslag, att beräkningen af ränta på ränta i Rikets Ständers Bank måtte i alla de fall, der sådan ränteberäkning äger rum, upphöra. XIII. B. iio, ag4. L 382. XIV. U. 453. XVII. A. 44. — Nio 7o. med hemställan om eftergift af Registratorn H. Gullander åliggande betalningsansvar för åtskilliga lån, utgifna från Malmö lånecontor. XIII. B. m. A. 294- — Nto 7i. i anledning af åtskilige tjenstemäns vid Götheborgs Lånecontor ansökningar om eftergift af öfverräntor och befrielse från betalningsansvar för lån, som utgått å sedermera falska befunna handlingar. XIII. B. 111. A. 2g4. — Nio 72. i anledning af erhållen återremiss å Utskottets betänkande Nto 23, i fråga om löneförhöjning och pensionsrätt för Bruksskrifvaren vid Tumba, A. Sätherberg. XIII. B. 111. A. 294. — N:o 73. i anledning af Postmästaren, Hr Kammarherren J. Maules ansökning om eftergift af skuld till Bankodiscontverket. XIIL B. 111. A. 294.
Om det således någon gång bänder, att Kronans byggnader, som till vissa Inrättningar öfverlåtas, omsorgsfullt underhållas, så inträffar oftare motsatsen, hvarpå Tanto Bränneri, och en byggnad, som Magazinslnrättningen äger i Borås, kunna tjena såsom varnande exempel ; och det är i anledning deraf, samt på det Kronans Egendomar, hvilka hyresfritt öfver lemnäs åt vissa Corporationer, icke må behöfva återtagas i ett försämradt tillstånd, som jag önskar, att något bestämdt måtte i detta fall blifva stadgadt. Hvad Herr Thams yttrande beträffar, tror jag icke den värde Ledamoten varit lycklig nog att visa, det jag begått något misstag; ty jag har icke nämnt hvarken byggnaden i Söderköping, eller någon annan särskildt, utan blott i allmänhet klandrat det sätt, hvarpå Magazinslnrättningens tillhörigheter blifvit till enskilda Cor - I)e ti 18 iV o v em Le r f. it). Korporationer upplålne. Hurr Timm hade således denna gång gerna kunnat spara sina reflexioner, hvilka alldeles icke aflichera, att den värde talaren är hemma liti ämnet, som discuteras. — Jag fortfar att yrka återremiss, på det Utskottet må föreslå som ett bestämdt vilkor vid öfverlåtelse af Kronans hus och byggnader, att desamma skola under begagnandet lagligen underhållas. Friherre af Nordin Carl Johan: Deri förteckning Herr Rosenqvist här uppläst, liar jag igenkänt såsom af mig författad i egenskap af Chef för MagazinsSlvrelsen , oell jag är öfvertygad, att StatsUtskottet redan tagit kännedom derom, emedan den utgör det enda document, som kan läggas till grund för en fullständig kännedom om Magazinsfondens tillhörigheter. Äfvenså äro de värden, som blifvit hvarje lägenhet åsätter uppförde genom min åtgärd, och upptagne så noga sorn möjligt, ehuru det finnes ett och annat hus, hvarå det icke varit möjligt att utfinna något bestämdt värde, emedan de blifvit inköpte för så lång tid tillbaka, att inga handlingar derom nu mera äro att tillgå.
Det är allenast för att med en sifferkalkyl ådagalägga sannolikheten deraf att det ifrågav:de lilla samhället, Grenna, svårligen kan begagna sig af ett sådant lån, som jag ytterligare vill uptaga 11. o. Ad:s tid. Staden har nemi. nu redan en skuld af 20,000 rdr för den hamnbyggnad, hvilken derstädes först utlades, för att åvägabringa det för fartygen oundgängligen erforderliga skydd samt således söka åstadkomma någon sjöfart till denna stad. Om man härtill lägger det belopp af 1 14,079 rdr rmt, hvartill arbetet enl. upgjordt kostnadsförslag skulle upgå, så kommer detta samhälles skuld för ifrågav:de företag att utgöra 134,079 rdr. Vill man deremot, på sätt K. M:s Nåd. Propos. innehåller och äfven Hr Bildt tillstyrkt, bifalla 37,500 rdr, så blir stadens skuld, inberäknadt det lån, som Staten till samma belopp beviljat, likväl 97,179 rdr. — Det torde icke vara svårt att inse att för ett så litet samhälle, som staden Grenna, redan en skuld af sistnämnde storlek bör blifva graverande, då statsverket derjemte, f. o. m. detta låns beviljande, fordrar ränta derlör. Tillförne har man för sådane lån beviljat vissa års räntefrihet. Att emottaga sådane lån är obestridligen mycket lättare; men då räntan i detta lall skall genast ifrån början erläggas, så kan lånet icke annat än förefalla staden betänkligt.
Jag vördar Kongl. Majits nådiga omtanka att sparsamt äska nya anslag; men jag tror och är förvissad, att sparsamheten hör vore ett skadligt uppskof med arbeten, som skulle rikligen återgälda de nedlagda kostnaderna. Med afseende å resultatet af de inom Jemtland verkställda undersökningarne synes mig det af Landshöfdingen derstädes föreslagna årliga anslag snarare alltför lågt, än tvärora; men då det icke torde vara att förvänta, att en högre summa för nämnde län nu skulle kunna erhållas, tillåter jag mig vördsamt föreslå, att utom det af Kongl. Majit för de sex norra länen gemensamt äskade anslag, en summa af 50,000 Ridr årligen måtte för omförmälda ändamål heviljas ensamt för Jemtlands län, som deraf är i synnerligt behof. Jag anhåller vördsamt om remiss af denna motion till vederbörligt Utskott. Stockholm den 29 November 1862. G. Tham, 520 Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1862. Af Herr VOI» l'B8H ? fcldvftrd} angående pension åt I. d. Löjtnanten Pehr Palmgren. Då en gammal man, som gått så tidigt ur Statens tjenst, att han icke kunnat bereda sig pensions-rätt, men likväl alltid tjenat det allmänna, så långt helsa och krafter medgifvit, lider verklig nöd på sin ålderdom och genom brutna krafter är urståndsatt att förtjena något till sitt uppehälle, samt saknar alla slägtingar att anropa om hjelp, så måste han vända sig till den Stat, han redligt tjenat, med bön om det aldratarfligaste lefnadsbröd.
Dock likväl lärer försigtigheten härvid fordra, att byggnademe icke afyttras förr, än erfarenheten hunnit bestämma de platser, hvarest Spannmålsmagazin egentligen behöfvas, samt beloppet af det magazinsrum, som kan erfordras Äfvensom att, enär magazinsinrättningen skiljes från Brännvins behållning, dervid iagttagas bör, att Kronoförråderne upptaga nödigt qvantum deraf, samt öfvertaga kärl och förvaringsrum till sådant ändamål, emot ersättning efter gångbart, fritt pris. 4» §• Jemte det creditiv på Banken af 2 millioner R:dr, sorn Riksens Högloft. Ständer upplåtit MagazinsDiiectionen, och hvilket vid berörde inventering öfverflytta.*? uppå Riksens S:änders Fullmägtige i RiksgäldsContoiret, bör St! ytterligare Lånebiträde stor 1 million R:dr 92i Den 23 Februarii» Banco af Banken meddela, hvilket vä! icke torde behöfva helt och hållit anlitas, men dock såsom fond för cbiigatioaers inlösen, må gunila utlemnas. 5. $. I den män behållningen af Spannmål, med undantag af de 100,000 tunnorne sorn böra ia natura förvaras och dem MagazinsDirectionen från sig inventerat, af Fullmägtige hunnit realiseras; böra Fullmägtige upphandla förbisdelser å torkad spannmål af viss minimi vigt pär tunna Uti dessa förbindelser skall utgifvarera tillförbinda sig, att under högst arne års tid, oafbrutet hålla spanoemålen tillhanda, samt efter viss uppsägningstid, å föreskrifven ort, vid äfventyr af upphandling å Kronoauction för invisning® utställarens räkning, samt ansvar efter lag, jemte vissa procent i straffböter, under den tid spannmålen varit oiofligen begagnad, för uppfyllandet hvaraf vederhäftig borgen ställas bör* Uppköpet häraf bör hälst ske i ymniga år, då Spannmålens pris fallit under något af Riksens Ständer stadgadt minimipris.