Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Länsstyrelserna aflemnasför att tillhandahållas de församlingar, hvilka, för beredande af arbetsförtjenst åt sina fattige, deraf kunde komma i behof; börande efter motionärens tanke dessa understöd utgå i räntefria lån, emot förbindelse och återbetalningsskyldighet af fattigvårdsstyrelsen, hvilken det derjemte skulle åligga, att för lånemedlens ändamålsenliga användande redovisa. Då det utgör hvarje församlings gemensamma fördel att bereda arbetsförtjenst åt sina fattige, och för detta ändamål icke torde erfordras större lörlagssummor, än hvartill församlingarna sjeifve i allmänhet ega tillgång, har Utskottet, i betraktande jemväl deraf, att Rikets Ständer, genom anvisande på 8:de Hufvud-titeln af anslag för allmänna fattigvården i riket, uppfvllt hvad som i detta afseende skäligen kan af staten fordras, ansett sig böra hemställa, att ifrågavarande motion icke må till någon åtgärd hos Rikets Ständer föranleda. J Ank. till Exp. Utsk. den 21 April kl. 10 f. Utlåtande, i anledning af väclit motion om låne-understöd af allmänna medel till kustallmogen för sjöfartens befrämjande. (U. A.) Från Bonde-ståndet har Utskottet erhållit remiss å en af Matts Pehrson från Stockholms län väckt motion, deruti, med afseende å den stora viglen af landets inre rörelse och behofvet af en liflig kommunikation mellan kustorferna, och enär den i fattigdom nedtryckta allmogen icke egde förmåga att bestrida förlagskostnaderne för utrustning af tjenlige fartyg, hvarigenom en slik röiclse kunde befordras, blifvit föreslaget: l:o att ett kreditiv å 200,000 tidr måtte afsättas i Rikets Ständers bank eller riksgäldskontor, till befordrande af fartygsbyggnad för kust-seglationen; 2:o att af fiS Slah-Utsk. Utlåtande N:n 134. della kreditiv
— Fru Edling är hafva uträttat något godt för våra resenärers framfortfarande en alldeles förträfflig Carmen, i hviltid, skulle det vara oss mer än kärt. Men om vi ken roll hon nästan för hvarje gång bjuder på skola vara fullt uppriktiga, måste vi erkänna, att någon liten nyhet, som bidrager till karaktärens våra välönskningar, då de gått i en viss riktning, helgjutenhet och afrundning. saknat tillräckligt underlag för att vara fullt verksamma. Icke har det varit svårt att önska extra I onsdags skulle » Traviata » uppföras med fru ordinarie hofrättsnotarien Ström en plats i högsta Beatrice " Véhon-Halvorsen i Violettas parti. Fru domstolen eller extra jägmästaren Bäck och meV.-H. är född i Chicago och gift med en i Paris dicine kanditaten Fors generaldirektörsplatserna i boende norrman. Hon säges förfoga öfver goda respektive domareförvaltningen och medicinalstyröstmedel, har sjungit å flere utländska scener och relsen, men då vi kommit till de ömmare tonerna, erhållit utmärkta loford. hafva vi ej stått på känd grund. Visserligen hafva Coquelin-föreställiiingarna å k. operan taga sin vi önskat dem unga, rika och tjusande flickor till början omkring midten af april. ledsagarinnor genom lifvet, men om dessa flickors » Hexan », den danske tonsättaren Ennas opera, närmare egenskaper, det vill säga huru våra vänsom väckt så stort uppseende i Köbenhavn, är nu ner själfva vilja hafva dem, därom veta vi platt antagen till uppförande äfven å vår k. opera. intet. Då det nu är min — och jag förmodar det — allas af hjärtat gående, innerliga önskan, alt i denna högtidliga afskedsstund, » här torkade han Mafnéer. Ä k. Dramatiska teatern gifver om sig i ögonen med en på bordet kvarglömd söndag teaterns nitiske och skicklige regissör hr servet, » intet skymmande moln må stå emelAxel Boos en matiné med biträde af flere framlan oss och våra bortkilande vänner, ber jag stående förmågor och efter ett omväxlande prodem i korthet för oss beskrifva, huru de tänkt sig gram som upptager 1) 0.
Johan Larsson i Silje, Måns Pehrsson i Trusta, Jonas Jonsson i By, Olof Ersson i Trusta, Hemming Nilsson i Bergom, Erik Olofsson ä. i Kälen, Eric Olofsson y. i Kälen, Eric Pehrsson i Häste, Nils Pettersson i Mjäla, Hemming Månsson i Lägden, Eric Olofsson i Sota, Hemming Pehrsson i Krogsgård, Eric Ersson i Trusta, Olof Ersson i Häste, Olof Ersson i Backen. Uppläst och vidkänd å allmän sockenstämma den 14 april 1850. O.A. Staaff S. M. adj. Å socknemännens vägnar. Olof Ersson i Trusta, Nils Ersson i Kjälen, Nils Pehrsson i Silje, Eric Pehrsson i Häste, Jon Andersson i Backen, Olof Andersson i Dvärsätt, Nils Nilsson i Hissmoböhle, Eric Olofsson i Hissmoböhle. Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:1, s. 122–123, ÖLA. Protocoll hållet vid allmän sockenstämma i Rödön den 1:sta april 1850. S.D. Efter förut i laga tid skedd pålysning sammanträdde socknemännen för att öfverenskomma om något understöd för några fattiga inom socknen, hvarvid beslöts. 1. Att sjukliga pigan Lisa Olofsdotter från Rödön och Simabacaken skulle af fattig cassan såsom understöd erhålla tio (10) riksdaler banco. 2. Skulle torparen Mårten Olofsson från Sota efhålla sex (6) riksdaler och 32 sk. b:co af fattigcassan, såsom bidrag till att hålla sin son Per på Rödöns folkskola. År och dag som ofvan. In fidem. O.A. Staaff S. M. adj. Den 14:de april offentligen upläst och vidkänt, intyga å socknemännens vägnar. Nils Nilsson i Kälen, Eric Nilsson i Tomte. Rödöns kyrkoarkiv, vol. K I:1, s. 123, ÖLA.
Vid den Norra Inrättningen åter, hvarest den öppna belägenheten icke tillät begagnandet af ett sådant medel tili kostnadsbesparing, förrättades arbetet af handtverkare och private arbetare, och blef i medlet af år 1827 så vida fullbordadt, att, den i3:de Julii samma år, Corrections-hjonens qvinnspersonal blef från Långholmen ditflyttad och nu derstädes hålles till nyttig verksamhet. Arbeten af så stor omfattning hafva nödvändigt erfordrat betydlig kostnad till deras utförande. De förslag, som blefvo upprällade i afseende på verkställighet af den först uppgjorda planen föranvändandet of Långholmens local lili Correclions-inrättning, utvisade en kostnadssurama af 325,000 U:dr, men genom antagande af ett senare förslag har det lyckats Kongl. Maj:t, att , med ernåendet af de fleste af de fördelar K. M. Nåd. Propos. N:o 23. 9 det förra förslaget erbjöd, kunna förena icke allenast en snarare verkställighet, utan ock en högst betydlig minskning i kostnaderne. Styrelsen öfver Fängelserne och Ärbets-inrättningarne i Riket har, uti underdånigt Memorial af den 17 i denna månad, tillkännagifvit, att det arbete, som i och för nybyggnad och reparation vid båda ofvannämnde Corrections-Inrätlningar blifvit verkstäldt, deruti inberäknadt värdet af ett betydligt belopp materialier, som ännu icke hunnit användas , uppgår till ett värde af i85,i56 R:dr, samt att, enligt uppgjorde förslag, det arbete, som till fullbordande af byggnaderne och inredningarne ännu återstår, och som anses kunna medhinnas vid den Norra Corrections-Inrättningen inom detta års slut, samt vid den Södra, under loppet af nästa år, erfordrar ig,3i5 R:dr 10 sk., så att hela summan uppgår till Banco R:dr i!o4,47* b;dr 10 sk, Till bestridande af dessa kostnader blefvo först de tillgångar medtagne, hvilka, enligt deras bestämmelse, borde dertill användas.
Denna »erfarenhetssanning» är utgångspunkten för hela Giftaslitteraturen och med dess proklamerande och behandling börjar också Giftas N:o 1 i berättelsen »Dygdens lön». Jag är nog lycklig att kunna, utan att blinka, mot detta hr Strindbergs påstående och mot hans egna sjelfbiografiska bestyrkanden af det påståendet uppställa min egen personliga erfarenhet och förklara: det påståendet är lögn! Hvad hr Strindberg kallar för en naturlig sak, betraktade jag under både min gymnasiitid och min studenttid såsom en neslig last och blef också från den bevarad. Men jag kan försäkra, att jag derför icke alls vankar omkring såsom någon lefvande parallel till den sjuklige, idiotiske komministern i »Dygdens lön». Jag har egentligen aldrig varit sjuk alltsedan jag för öfver trettio år sedan hade de s. k. barnsjukdomarna, och jag har varit mägtig större intellektuela ansträngningar och mera forceradt studiearbete vid nattlampan än de fleste, utan att behöfva några artificiela medel för att underhålla krafterna. Jag upprepar, att jag är nog lycklig att kunna uppställa denna sjelfbiografiska notis såsom »antites» till hr Strindbergs. Den innebär nämligen ingen sjelfberömmelse utan dess faktiskhet betraktar jag nu med tacksamhet såsom resultatet af en sannt gudfruktig uppfostran af gudfruktiga och ärbara föräldrar i ett verkligt gudfruktigt hem – en gudsfruktan, af hvilken det slags gudsfruktan, som ligger inom hr Strindbergs erfarenhet, endast är en sjukligt pjunkig och osund karikatyr. Och jag kan tillägga: mina umgängen under min ungdom tillhörde en helt annan kategori än hr Strindbergs. Den kamratkrets t. ex. af 30 à 40 ynglingar, som under studenttiden utgjorde mitt umgänge, bestod visserligen af »idealister», men icke sådana idealister, som slutade sina idealistiska samqväm med att supa sig fulla och sedan gå till bordeller. Mina idealistiska vänners nöjen bestodo i fotvandringar, bollspel och annan rekreerande sport. Men deras hufvudsakliga sysselsättning i Upsala var arbete.
Det torde måhända icke kunna nekas, att hvad den siste värde talaren anförde äger sin fullkomliga riktighet, under den förutsättning nemi., alt Statens sparimålsräntor fortfarande komma alt utgå in natura, eller rättare sagdt, att de åter komma att utgå in natura; Den 26 Augusti c. ra. 3^5 ty under de sednare åren hafva de endast lill en ganska ringa del gjörl det. Men jag hemställer vördsamt till Ståndet, örn det skulle hafva varit riktigt af ett TJtsk., att på samma gång, som det tillstyrker upphäfvande af spaninålslevereringen in natura af Statens räntegifvare, föreslå en utgift till uppbyggande af ett magazin till sponmålens emottagande. Om derföre E. o. Ad. nu skulle alsia betänk. eller återremittera det på de skäl Frih. Cederström anfört, skulle det ej kunna ske annorlunda, än under lörulsältning deraf, att hvad Utsk. föreslår till dessa spanrnålsiäntors utgörande i contant skall komma att ogillas? Jag skulle tro, alt det vore ej mindre i sjelfva saken ofördelaktigt, än äfven i detta ögonblick för tidigt får E. o. Ad. att gifva en sådan opinionsyttring. Skulle det återgå till en allmän inbetalning af räntorna in natnia, hvilket jag hoppas aldrig måtte komma att äga rum, då först blefve, efter mitt förmenande, lid alt öfverväga om statsanslag till uppbyggande af elt magazinshus vid Mörbylånga. Frih. Cederström: I afseende på frågan om förslaget, att Kronans spanmålsräntor skola levereras i penningar efter markegång, så hör ihågkommas, att della förslag ännu icke är bifallet och således ej kan anses såsom gällande. Det kan följaktligen ej inverka på beslutet i det ta mål. Men jag anhåller att få göra en rättelse vid hvad jag nyss yttrade. Det skulle tilläfventyrs medföra mindre kostnad och dock fullkomligt svara emot ändamålet, 0111 det Kronans magazin, som finnes i Borgholm, tillbyggdes med en våning för att emottaga sodia Mötets spantnål.
Det mätte vara ursäktligt och till och med rätt åfelt embetsverk, om, för all fullgöra en Kongl, befallning, det begagnar de medel, som kunna disponeras, för alt dermed för tillfället fylla eli annat behof, oaktadt sådant i formell hänseende icke må anses fullt riktigt. Statens bestyr skulle möjligen eljest komma att på ett högst ofullkomligt sätt vårdas, hvilket åter skulle föranleda till än svårare anmärkmr. Jag förblifver således vid min åsigt att frågan icke är så fullständigt utredd, som den bordt vara, innan SiatsUtsk. afgaf sitt utlåt, i ämnet. Jag känner icke orsaken, hvarföre ej Förvaltningen omförmält förhållandet med Båtsmansbeklädnaden, men jag har fäll denna upgift utaf en Ledamot af Förvaltningen, hvars pålitlighet och redbarhet är alltför stor, för all jag icke skulle lill denna upgift sälta förtroende. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: Den fråga, som nu är under öfverläggning, är icke af en så obetydlig vigt för en räll hushållning med Statens medel. Vi vela all om flera förvaltande verk hvar på sitt håll i onödan hafva en stor kontant kassa, sä blifva dessa penningar der de ligga utan nytta, på samma gång, som Riksg:skot-.s kontanta kassa i betydlig män minskas, hvarigenom äfven del blir för detta verk nödvändigt alt hålla en större massa af sina tillgångar än eljest behöfdes i form af kontant kassa, lill mehn både för den allmänna rörelsen och för Riksg:s-konl. Emedlertid, och för ali förekomma alla dessa olägenheter, hafva Ständerna begärt och K. M. fastställt del stadgande, ali de medel, hvilka de förvaltande verken och Riksg:s-konl. skola utbekomma, icke få reqvireras och lyftas förr än de behöfva användas för de ändamål hvartill de åro anslagne.
St:s förslag dertill icke användt sådana skäl, som nu blifvit begagnade; och då man här i dag med så mycken öppenhjertighet omtalat, hvad man tillstyrkt eller icke tillstyrkt Konungen i denna fråga, så får jag förklara, att jag icke kan undertrycka yppandet af min förundran deröfver, att Konungens rådgifvare icke begagnat sin riksdagsmannarätt för att här uttala den opinion, hvilken de, efter frågans afgörande hos R. St., i Rådkammaren tillstyrkt. För att fortsätta uppgifterna om hvad man enskildt har sig bekant, vill jag förtälja, hurusom någon Konungens rådgifvare, under yttrande att sådant vore ett misstag, här enskildt afstyrkt Frih. Boye från framställandet af de åsigter om ärendets ceconomiska natur, hvilka han, då saken här förevar till afgörande, velat utveckla, och hvilka åsigter öfverensstämma med dem, sorn synas hafva föranledt K. M:s beslut, derifrån man likväl ej förnummit, att samme rådgifvare varit skiljaktig. Hvad sjelfva saken beträffar, så bekänner jag, att jag i anledn. deraf verkligen icke hyser så stor farhåga, sorn åtskilliga ledamöter synas besväras af. Jag föreställer mig nemi, att, innan en ny utrikes vexellag hinner utfärdas, åsigterna i ämnet hos Regeringen, efter ett närmare begrundande och tagen kännedom af debatterna i frågan hos R. St., torde stadna vid den uppfattning af R. St:s rätt, alt en sådan vexellag, som komme att slå i strid med den gamla eivillagen, icke varder utfärdad. Man har åberopat, att Konungen ensam förut utfärdat en mängd författningar rör:de vexelhandel; men jag får erinra derom, att, i händelse D e ii 18 Maj. Konungen utfärdat lagfurklariogar, hvaremot vid påföljande riksdag anmärkn:r af E. St. icke blifvit gjorda, desamma derigenom blifvit lag. Sådant förmodar jag förhållandet ]mfva varit med de hittills i denna väg utfärdade författningar, hvaröfver säkerligen Högsta
Medelst den en tid föreskrifne Quarantain minskades Stenkols-afsättningen på Dannemark; men sistlidit år såldes i stället eldfast Taktegel till nämde Rike och till Finland för 4,000 R:dr Banco; För öfrigt åberopas lindel danigst i afseende pa Production, Consumtion och försäljning vid Stenkolsverket under de sednaste Fern åren, bilagde särskilta Tabell. nBehållne inkomsten af Stenkolsverket har åren 1828, 1829 och i83o uppgått lill 41,000 R:dr, men 1831 och sistlidit år endast till 14,000 R;dr Banco, i anseende till höga spannemåls-priser i förening med den omständigheten, att vid Verket hålles spannemål Arbetarna tillhanda emot bestämdt lågt pris; utgörande således behållningen per medium för hvarje af dessa Fem åren 11,000 R:dr Banco. 12 Binäringar. Sådane finnas egenteligen icke, utom Fiskeri, hvilket hufvudsakligen idkas vid de i så kallade Kulla-trakten varande Fiske-Lägen, samt vid någre mindre på andre ställen utmed kusten belägne dylika Lägen; men lemnar oftast en knapp bergning åt Idkarne, helst Sillfisket allt jemt fortfar att vara mindre gifvande. §■ 7- Politisk Författning. Kammarverk. Sedan sista Berättelsen har endast en utjord, Ömaden benämd, blifvit åsatt Å -dels mantal med Jordeboksränta 2 R:dr 20 Skill. 6 rist. Tionde till Kongl. Majit och Kronan är äfven å särskildte hemman bestämd, men uti ödesmål hafva någre Hemman icke fallit. Kronoparker eller Allmänningar som kunna utgöra föremål för nya Hemmans skattläggning finnas här icke, och förmedling i Hemmantal har icke eller under sednare åren ägt rum; men deremot hafva, i följd af Folkökningen, flere nya Qvarnar, dels skattlagde till Tullafgift, dels endast för husbehof, tillkommit. Antalet af Hemman och deras olika natur utvisar Tabellen. Statsbidrag: Afgifterne till Staten upptagas jemväl i Tabellen.
Äfvenledes eger Riksgälds-kontoret alt mottaga de anktionsmedel, hvilka kunna inflyta för kronan tillhöiiga och för Kongl, flottans i Carlskrona behof eller förra allmänna magasins-inrättningens räkning icke inköpta hus i städerna, så vida ej dessa medel blifvit al Rikets Ständer för serskildt ändamål anvisade, § 6. Vidare skola till Riksgälds-kontorets disposition öfverlemnas de medell hvilka, till följd aj anmärkningar vid räkenskaperna öfver alla till detta verk ingående allrriänna ulckylder, äro eller blifva levererade.. 6 Slals-Utskoltels Memorial, N:o 303. § 7- Från Kongl. Stats-kontoret bör Riksgälds-kontoret, enligt en för år 1846 och hvarje påföljande år upprättad serskild liqvid, erhålla dels redan uppkomna, men ännu icke allemnade, dels hädanefter uppkommande öfverskotte/' å stats-verkets inkomster, äfvensom behållna och till framtida behof icke reserverade besparingar å detta verks utgifter. § 8. 1 stället för det årliga bidrag till Tecknologiska institutet, som af manufaktur-diskontens vinstmedel tillförene utgått, men numera är å riksstatens sjette hufvudtitel uppfördt, kommer ett, della bidrag motsvarande, belopp af fjorton lusen riksdaler att utaf nämnde vinstmedel, genom Kongl. Kommerse-kollegium, till Riksgälds-kontoret, före hvarje års slut, inbetalas. § 9. Till följd af Rikets Ständers vid innevarande riksdag fattade beslut, bör, utaf de från landt-ränterierna samt Öfverståthållare-embetets kansli till Kongl. Stats-kontoret inlevererade äldre depositionsmedel samt derå upplupne räntor, ett belopp af Tiotusen riksdaler lill Riksgälds-kontoret öfverlemnas. § 10. Enligt Rikets Ständers derom hos Kongl. Maj t i underdånighet gjorda hemställan, böra följande bland reservationerna i rikshufvudböckerna upptagna kontanta behållningar, likaledes genom Kongl.
Herr StatsRådet och Vice Amiralen Friherre Lagerbjelke, som till förstnämnde embete af Kongl, Maj:t i nåder kallades den 21 nästförutgångna Juni, och dittills på Kongl. Majits Flottas stat endast innehaft KontreAmiralslön, men tillika, i egenskap af Befälhafvande Amiral i Carlskrona, hvilken befattning lian nu lemnat, af besparingarna å Riksstatens Fjerde Hufvudtitel uppburit skillnaden emellan KontreAmirals och Vice Amiralslönerna, hade hos. Kongl. Majit i underdånighet anhållit, det Kongl. Majit i nåder täcktes förklara Herr Friherren berättigad att, under den tid, StatsRådslöneu skulle innehållas till grundläggning af derför påräknad begrafningshjelp, få uppbära full Vice Amiralslön med tjenstgöringspenningar och spannmålsersättning, såsom instämmande med Kongl. Majits förut, under den 30 Marn 1839, gifna nådiga förklarande, att minskning uti innehafvande lönförmåner icke borde uppkomma genom eli befordran, som utgjorde ett bevis af Kongl. Majits nådiga förtroende; hvilken anhållan Förvaltningen af Sjöärendena och StatsKontoret, i deras deröfver afgulna underdåniga utlåtanden, förmält sig icke kunna understödja, hufvudsak - 53 ligast derföre, att Herr Friherre Lagerbjelke på stat innehaft endast KontreAmiralslön, men icke ViceAmiralslön, och således ej heller någon begrafningshjelp å denna sednare lön aftjenat.
a. Bérangers muntra o c h intagande chanson: » Il était un roi d ' Yvetot,peu connu dans l ' histoire&gt;. Den klingade så naiv o c h sagolik, den där be' rättelsen o m den lille kungen, s o m inte tog den Från C. och E. Gernandts förlagsaktiebolag ha vi ringaste notis o m sin att anteckna följande nya arbeten: suveräna ställning, utan lefde ett sorglöst lif m e d S V E N S K A ÖDEN O C H Ä F V E N T Y R, berättelser sin kära Jeanneton. Och från alla tidehvarf af August Strindberg. (Komplett man fick vidare det ini 2 delar.) Dessa glansfulla, äktsvenska skildringar tryck, att Y v e t o t godt — något af det yppersta o c h mest helgjutna den k u n d e varit Soria Moria genialiske diktaren skapat — b o r d e ej saknas i slott, s o m ligger östan något ' svenskt bibliotek. När de n u föreligga i e n för solen o c h västan för ny, ytterst stilfull och d o c k billig upplaga, bedja vi månen. på det varmaste få anbefalla d e m. A f förkonungariket är alls ingen myt — tvärtom 1 fattaren till Georg Dahna. Af Sven Åkerverklig s o m furstendö- berg. met Monacos, o c h äfven F J Ä L L B Y F O L K, bilder från öfre Norrland af den nuvarande » regenMaria Rieck-Muller. Tre nya böcker af tre unga ten&gt; svarar, s o m synes svenska författare, alla utmärkta af spänstiga anaf porträttet, fullkomligt KONUNGEN A F YVETOT. satser o c h gifvande rika löften. Intressanta bekantmot Bérangers dikt. skaper att stifta alltså för alla vänner af vår u n g a Den lille pysens namn är Claude Martin Gigues nationella diktning. Hans fader, markis d ' A l b o n, b o r d e såsom den egentlige pretendenten n u varit Yvetots härskare, m e n han afstod från sina anspråk Från Albert Bonniers förlag föreligga: till förmån för sonen.
Tili uppmätning och stämpling af nya eller förändrade eller förut ej uppmätta ecb stämplade bränvinsredskap, förordne Konungens Befallningshafvande ett behöfligt antal af Landtmätare eller Justerare i Länen och Städerne, och tilldele dem vissa district, lämpade efter hvars och ens hemvist; och vare för denna förrättning Landtmätare eller Justerare lika ansvarig, som för målkäriJs justering i allmänhet. Uti de städer, hvarest eller i hvilkas granskap någon Landtmätare icke är boende, må till Justerare för bran vinsredskapens mätning och stämpling en Magistratsperson kunna antagas. «5 §. Bränvinspannor skola vid mätningen vara försedde med löst bröst, då sådant finnes, och med hatt eller stängselskifva och rör samt öfrige tillbehör, som, enligt nästföljande §., äro underkastade stämpling. Pannans bela cubik-innehåll mates med valten eller annat flytande ämne till öfversta kant eller lekande brädd. Om hatten är försedd med. en eller flera luckor edler någon annan öppning än ångröret, skall den vid mätningen påsättas, och redskapen uppmätas till öfversta luckans eller öppningens nedre kant, till så stor böjd, som musk deri kan inrymmas. Hatten, med fastsittande ångrör, skall äfven till hela sitt cubikinnehåll uppmätas, och, om den innehåller mer än två tredjedelar af pannans rymd, öfverskottet ingå i pannerymds-beräkningen. Likaså uppmätes inäskvärmare, der sådan finnes, till hela sin rymd, med afdrag af derigenom gående rör. Då panna, som är försedd med aftappningsrör, uppmätes, skall tappen eller vridkranen isättas, och intet afdrag för rörets innehåll ega runa. *7 §•