Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag instämmer visserligen i hufvudsvftningen af det vackra oell sakrika anförande, i afseende på regleringen af landets bancoväscnde och financiella ärenden i allmänhet, som Hr Nordenanckar afgifvit; likväl skulle jag vid en och annan punkt af hans förslag vilja göra några aumärkntr. I 2 punkten har Hr Nordenackar föreslagit, att bancovinslen skulle till Riksg.cont. öfverlemnas. Detta förslag skulle jag endast villkorligt vilja tillstyrka. Det har nemi. hittills varit stadgadt, att den årliga baucovinst, sora emellan riksdagarne inflyter, skall förblifva till Bancoslyrelsens disposition, för att hufvudsakligen användas till den metalliska cassans förstärkande. Delta stadgande, om det ock ej fullt utsäger hvad det menar, måste dock innefatta, att Bancostyrelsen derigenom har erhållit till sin disposition hela den influtna bancovinslen, för alt dermed strypa, i fall bankens silfverfond skulle få ett visst, i bancoreglemts 120 § omnämndt ofördelaktigt förhållande till den utelöpande sedelstocken. Och om nu 11. St. utan några vidare föreskrifter blott skulle besluta, att den årliga bancoviuslen skulle år efter är lill Riksg.cont. öfverlemnas, för alt, genom att af Riksg.cont. användas till åtskilliga Statens behof, åter i rörelsen utsläppas, så skulle deraf följa, alt denna Bancofullmäktiges rättighet att indraga ett visst belopp af sedelstocken, om det behöfves, skulle försvinna. Således vill jag endast sä till vida tillstyrka ett sådant stadgande, som man, vid ordnandet af bankens financer, ställer till Bancofullmts disposition eu denna bancovinst motsvarande summa, hvarmed Bancofullmäktige förpligtas alt, när behofvet så fordrar, draga in sedlar. I den sista punkten har Hr Nordenanckar föreslagit, alt Bankofullmäktige, vid fråga om inköp af vexlar, skulle få rättighet att förstärka sig med ett par ledamöter, som Bancoslyrelscn skulle äga att tillkalla. Alt söka kunnige mäns råd i dessa ämnen tror jag väl vara ganska nyttigt, men jag fruktar att denna åtgärd icke gör tillfyllest.
Fonder till: Allmän Utlåning rBanco-Disconten . mot Reverser < Götheborgs Låne-Contoir och Borgen. fMalmö Låne-Co ntoir Utlåning på pu/^."co-Disconten . blikå Papper I Gr0|heb°i gs Låne-Contoir '-Malmo Låne-Contoir Utlåning åt Han-rBanco-Disconten deln och den J Götheborgs Låne-Contoir Större Rörelsen. vMalinö Läne-Contoir Utlåning åt Fabri-^ ker och / Manufacim-Disconten . Manufakturer. ' Utlåning åt Jern-) T r . bandteringen. ] Jern-Contornet Den 31 December Disponibla. Disponerade. Odisponera Je. Afkastning. År 18 Jo. År i83 . Som Banco-Discont-Verkets Räkenskaper ej upptaga Öfver-Räntor och Förvaltnings-kostnader, hvardera för sig, å Låne-Rörelserne på Reverser mot Borgen och på Publika Papper, så är deraf en följd, att hvardera rörelsens behållna Afkastning derstädes icke visar sig, ulan är sammanräknad för båda. Här har Publika Pappers-fondens afkastning, likasom i förra Tableauen skett, blifvit uppförd till det belopp som vid Utlåningarne innehållits, hvaremot allmänna Disconl-Fondens ofvanupptagne Vinst-summa utgöres af dess innehållna Förskotts-Räntor, med tillägg af Öfver-rant orne och afdrag af Förvaltningskostnadcrne för det hela• Rättelser: Pag. i3 rad. 21 står: TJtslottet läs, Utslott — 33—8 ■— års anslag — års-anslag — 36 — 35 — Ealtningen — Eätningar — 47 — i3 — Omsatt — Oersatt — 48 sista raden — Afförnings — AfFörings — 63 72 9 — E. ‘Westerstrand — P. Westerstrand 11 — nogrann 17 — atgärg — noggrann — åtgärd Bil. N:o 5 B.
H o n var en föresyn för hela sitt folk i människokärlek och upphöjda tänkesätt. » F å furstliga personer, » säger en häfdatecknare, » hafva efterlämnat ett så godt och ädelt minne som hon. Genom sin klokhet och mildhet tillvann hon sig allas hjärtan. hon sökte sitt mål i utöfniugen af barmhärtighetens och välgörenhetens dygd. I synnerhet ömmade hon för dem, som blifvit lidande genom reduktionen, men äfven för andra fattiga stod hennes hand alltid öppen. Vid Karlberg uppfördes på hennes bekostnad ett barnhus, och en annan af hennes stiftelser är det s. k. Drottninghuset i Stockholm, hvarest en mängd fattiga kvinnor på sin ålderdom erhålla understöd och tak öfver hufvudet. » — D e t anförda omdömet öfver U l r i k a Eleonoras personlighet kan i dess allmänlighet godt öfverföras på tre andra numera aflidna furstinnor, som tillhört vårt nuvarande konungahus: drottning Josefina, drottning Lovisa och prinsessan Eugenie. Den sistnämndas minne är med betydelsen af en storartad välgörenhet enkannerligen fäst vid ön Gotland, hvars residensstad Visby alltså möjligen kunde börja tänka på ett mera materielt välförtjänt hugfästande af detta vackra minne. Bland kvinnor, som utmärkt sig på det litterä- ra och konstens område, märkas sådana namn som fru Lenngren och Fredrika Bremer, sångerskan Jenny Lind m. fl. D e n senares porträttmedaljong har under stor högtidlighet införlifvats med minnesmärkena i E n g l a n d s Pantheon, Westminster A b b e y — &gt; en utomordentlig hedersbevisning i det landet, till jämförelse med hvilken vi för vår celebra landsmaninnas minne gjort — platt intet. Om den tanke, vi här till en början endast velat väcka, tilltalar svenska kvinnor, skulle det glädja oss att förspörja något närmare från våra läsarinnor angående deras mening om saken och om de vägar, på hvilka bäst skulle kunna verkas för densamma. julen sitt rekommenderar till metott-boetter för damer 367 Blomstervännens pröfvotid. Vi nterf u nderi ngar af S — m. (Forts. o. slut från föreg. n:r.)
Det är sannt; men det arbetet tillhörde _ äfven hans företrädare och är alldeles icke för den nu varande Öfver-Ingeniören något nytt åliggande. Således ligger icke deruti någon tillökning. Landtmäteri-instrumenters justering är en tjensten åtföljande skyldighet, som visserligen icke var förenad med föregående Öfver-ingeniörs befattning, emedan Chefen då, med den makt han egde, hade befriat honom derifrån, men detta utgör icke något nytt åliggande för sjelfva Öfver-Ingeniörsbefaltningen och kan således icke åberopas såsom sådant. Jag fortfar i min anhållan om bifall lill Utslcs förslag. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Såsom jag upfattat diseussionen, så hafva de olika meningarne här endast afsett den föreslagna lönetillökningen för Landtmäteri-Sekretm och den som blif - Den 19 April e. m. 191 vil ifrågasatt för Öfver-Ingeniören. Uti de öfriga punkterna af StatsUtsk:s hemställan, har jag åtminstone icke hört alt några olika meningar upsla». Deraf tager jag mig anledn. hemställa, alt Hr Gr. och Landtm, behagade vid proposmas framställande dela ärendet sålunda, alt en serskildt propos. framställes på Utsk:s förslag om löneförhöjning för Landtmäteri-Sekret., en propos. i afseende på yttrandet om den ifrågasatta löne-tillökningen för (jfveringeniören om en i fråga om det öfriga af StatsUlsk:s Utlåt., hvarom ingen tvist har varit, då såsom jag förmodar, vid den förstnämnde punkten Utsk:s förslag kommer alt bifallas och hvad de öfriga tvenne frågorna angår, så kommer det alt bero på den öfvervägande åsigt, som uttalar sig vid svaret på Hr Gr. o. Landtnäs propos. Hr von Knorring: Jag instämmer med Frih. Palmstjerna. Min mening var att motsätta mig återremiss i afseende på frågan om löneförhöjning för Ofver-Ingeniören, hvarföre jag får vördsamt anhålla att proposm ställes på bifall till Utsk:s förslag. Hr von Hartmansdorff:
»Jag kan aldrig tacka dig, pudel!» — hon böjde sig öfver hans hufvud och tryckte en innerlig kyss på hans hjässa, just på den fläck, där håret började bli tunt och den hvita hufvudbottnen skymtade fram — »aldrig så som jag skulle vilja det, men du vet du vet »on tystnade, sökande efter ord och stridande med gråten, som ville kväfva hennes röst. Hon kunde med möda framstamma de sista orden: »Å, jag kan ju ingenting säga, ingenting! I det hon släppte hans hufvud med sina händer, sjönk hon tillbaka mot kudden; det var som om denna känslans kamp att finna ord tagit hennes svaga krafter alltför starkt i anspråk, ty hennes ansikte blef så trött i sitt uttryck, och kallsvetten pärlade fram på hennes panna, ofvanför ögonen, som föllo igen. Sådana scener upprepades ofta; ty hon fann aldrig det ord, hon sökte, och för hvarje gång blef kampen svårare. Och det var som om sorgen öfver, att hon skulle dö, lämna honom ensam i världen, ofta trädt helt och hållet i bakgrunden för hennes ångest öfver att nödgas gå bort utan att ha afbördat sig detta tack. En morgon, när Eric trädde in i rummet, räckte hon honom ett papper, fullskrifvet med hennes egen fina stil, som sjukdomen gjort darrande och orolig. — Det var hennes testamente. Hon hade nyss slutat det; hennes kinder hade ännu kvar två flammor af den rodnad, som gjutit sig öfver dem, medan hon skref; de mörka pupillerna hade vidgat sig och ögonen glänste af exaltation. Hon tänkte på, att detta, som hon skrifvit här, skulle stanna kvar efter henne — dessa varma ord skulle icke förlora sin själ, om också hon själf blef själlös och kall, de skulle nå honom som en smekning från det andra landet och han skulle känna det, som om hon själf vore honom nära ännu länge efter det hon gått bort, nära i den kärlek, som öfverlefvat döden och som skulle andas emot honom från detta dokument. »Eric,» bad hon »vill du ställa om det här? Att det blir uppsatt i laga form — och bevittnadt och ja, du förstår — så att det gäller?» Och hon tillade i dämpad ton:
Beträffande slutligen reductionen af liemmans-räntorne till färre persedlar; så emedan denna åtgärd, som endast afsett beredande af lättnad uti debiteringen, hlifver behöflig om Rikets Ständer bifalla, hvad Utskottet nu föreslagit, och förnyad uträkning af det conlanta värdet således endast hvarje femte år erfordras, men denna omsättning skulle medföra serdeles vidlyftigt arbete och lätt föranleda en mängd tvister, hemställer Utskottet, att med nämnde förändring må anstå, intill dess resultaten af det nya lösningssättet sig visat.” N:o 288. Ank. till Exp.-Utsk. den 3o April, kl. 7 e. m. Utlåtande, i anledning af väckt fråga om förändrade stadganden, rörande debiteringenJ och uppbörden af de till Bohus Läns Regemente anslagne indelningar. (I. 4.) Från Bonde-Ståndet har Stats-Utskotlet erhållit remiss å ettafRiksdags-Fullmägtigen Eric Christensson från Götheborgs och Bohus Län afgifvet memorial, deruti, till beredande af lättnad och beqvämlighet, så väl för de skattskyldige som vederbörande löntagare, blifvit yrkadt, att de inom Länet utgående, till Bohus Läns Regemente indelte, hemmansräntor måtte antingen, i likhet med andra krono-utlagor införas å debetsedlarne och uppbäras af kronofogden, hvilken sedermera borde tillhandahålla löntagarne de dem Stats Utskottets Utlåtande, N:o 28g. l7 dem tillkommande belopp, eller ock helt och hållet ingå till Stats-Yerket emot det att löntagaren sedermera af Kronan utfinge sin lön.
Allt detta borde ej kunna vara obekant för de flesta af ConstitutionsUtskottets Ledamöter, som, hedrade med förtroendet af sina platser i Utskottet, förutsättas äga en högre politisk bildning, än mängden. Det måste således vara ett fullkomligt misskännande af sin bestämmelse, som kunnat afhålla ConstitutionsUtskottet ifrån att sjelfmant, och ännu mera i följd af gifven anledning, undersöka och utreda de vigtigaste orsakerna till alla de händelser, förluster och scandaler, som åtföljt den beryktade skeppshandeln. ConstitutionsUtskottets pligt hade fordrat, att Utskottet beredt det enda sätt, som återstår för Nationen att aftvå sig all 234 Den i8 Julii f. m. delaktighet i denna skymf, nemligen yrkandet af en sträng ansvarspåföljd. Utskottet hade Bordt upplysa Ständerna om, huruvida samtelige StatsRådet, såsom enda villkoret för sitt tillstyrkande till någon försäljning af krigsfartyg, vare sig så förmånlig som hälst, Begärt StatsMinisterns för Utrikes Ärenderna förklaring, om en försäljning och utrustning af en så betydlig escader kunde ske utan en vådlig uppmärksamhet från de stora Magternas sida* huruvida StatsMinistern för Utrikes Ärenderna i diplomatisk väg gjort sig underrättad, och hvad afseende Bland de öfrige magterna kunde fästas på ett föregående forskande efter deras medgifvande till hvad som förehades. Ett åsidosättande af detta vilkor för StatsRådets och Föredragandens rådplägning öfver ämnet, vöre ett Brott mot Konung och Fädernesland, och synes alltså största ansvarigheten drabba StatsMinistern för Utrikes Ärenderna, antingen han undandöljt för Konung och StatsRåd de vådor, som åtföljde handelsföretaget, eller om han uraktlåtit att afvända desamma.
Utskottet af stylvig undersä. tclig wördnad för Kongl. Majtts Nädiga Pro. position uppgifwet de föreflagne bättre utwägar i händelse arrenderande kommer att äga rum, bet Högloft. Utskottet derjämte i desi Betänkande till Rikets Högloft. Ständer uppgifwer nödwän. digheten af upphäfwandet utaf det förr tagne beslutet och fölgderne deraf. För min del stall bet hjerteligen fägna mig om Högloft. Utskottet kan lämna Nationen nägot LA Den 25 September. nägot perspective af minstade utstylder, och derjämte tillstyrka Krono Domaiaernes bibebällande; men dä jag ej ännu warit nog skarpsynt att finna medel dertill, kan jag ej frängä min wid förledne Riksdag i detta Utskott yttrade tanka, att Krono Domainerne böra till Skatte försäljas. I öfrigt will jag med tämmelig witzhet ärindra mig. att den Expedition som angäen, de Krono Domainernes försäljande afgeck frän Stats utskottets förstärckte Nämd, endast inne, holt att hos Kongl. Majk skulle göras underdänig anhä lan om wärkställighetens befordrande af ett fattadt och ingen widare pröfning underkastadt befiut, rörande fielfwa försäljningen; men att wilkoren angäende sä wäl fördelningen af Kongs. Gärdarne, som ock dertill hörande Dagswerkens godtgörande, ffulle pä Kongl. Majks Nädiga pröfning ankomma. Mig torde äfwen tillätas den ärindran att 69. §. Neqerings-Formen som handlar om ett sädant beslut hwarom nu discuteras, aldeles icke gifwer an. ledning till den förmodan att ett dylikt beslut stall behöfwa någon widare pröfning för att wara gällande, hwilket äfwen, dä saken hand. lar om Statens Inkomster, synes med hela Regerings-Formens Esprit wara öfwerensstämmande.
Uti, N'.o 9. att med uppmärksamhet följa alla de förhållanden, som, genom den nya Taxans tillämpning, så väl för Landtmätare sam för jordegare, kunna uppkomma, samt efter 3 å 4 &rs förlopp, sedan den tagit sin början, derom till Kongl. Majrt afgifva underdånig berättelse; så hysa Utskotten den öfvertygelse, att det, under närvarande förhållande, skulle vara för tidigt och icke lämpligt att inkomma till Krgl. Maj:t med underdånigt förslag till ändring i 1827 års Taxa, hvaremot Utskotten anse sig böra tillstyrka R. II. St. att i underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t anhålla, att Kongl. Majrt täcktes, efter erhållen del af den Nådigst infordrade berättelsen, samt, efter pröfning i öfrigt af framdeles befintlige omständigheter, Nådigst bestämma, om och i hvilka delar nedsättning och jemkning i den stadgade arfvodes-beräkningen må skäligen ega rum. För öfrigt böra Utskotten, i anledning af Riksdags-Fullmägtigen Tufve Larssons framställning, förklara, att, i händelse någon Landtmätare tillåter sig öfverträdelse!' af Taxans föreskrifter, lärer det böra bero af vederbörande Sakegare att söka den rättelse, som i sådant fall säkerligen icke utehlifver, utan att Rikets Ständer dermed Lagsamt Allm. Be sv. o. Öec. U t sk. Uti, Aho 9. 7 kunna besväras; äfvensom Utskotten anse sig sakna all anledning tillstyrka den af Tufve Larsson yrkade ändring i det ansvar, sorn blifvit stadgadt för Landtmätare, b vilken beräknar sig högre betalning än honom efter Taxan tillkommer. Utskotten hafva således ansett sig icke kunna, i anledning af de väckta Motionerne, tillstyrka annat tillgörande af Rikets Höglofl. Ständer, än den underdåniga skrifvelse till Kongl. Maj:t, som här förut omnämnd blifvit. Stockholm d. 18 Mars 1829. 8 Lag, samt /Ulm'. Besv. o. Occ. Utsk.
Karta-sigillata-omkostnaderne för samma år hafva deremot uppgått till 170,869: 8. hvilka, jemförda med riks-statens förslags-anslag, 105,000: — utvisa en brist af 65,869: 8. Om nu från hela uppbörden, ...'. 1,532,940: 87. afdragas omkostnaderna, 170,869: 8. så uppkommer stats-verkets egentliga behållning 1,362,071: 79. Vid 1858 års statsrevision, då Revisorerne meddelade åtskilliga specifika uppgifter rörande förhållandet emellan uppbörden och omkostnaderna för Karta-sigillata-verket, lemnades äfven redogörelse för den provision, som under revisionsåret tillkommit Landskamererare och Räutmästarne i länen för deras bestyr med det stämplade papperets emottagande och utlemnande m. m., derför bemälde tjenstemän äro berättigade att undfå hvardera 2 procent af hvad inom året i Kronans kassa i stämpladt pappers afgift influtit; och enär i flere län inkomsten af karta-provisionen då befanns hafva uppgått till ganska betydliga belopp och vida öfverstigande den summa, hvartill denna deras inkomst i staten upptoges, hemställde, af anförde skäl, Revisorerne att skälig nedsättning af ifrågavarande provision måtte äga rum, uti hvilken framställning såväl 1859 som 1860 årens Revisorer förklarat sig instämma.
Jag tror, att en hvar, som vill se saken rätt, måste rysa litet tillbaka vid tanken på en sådan summa, bortkastad såsom köpeskilling för den vinst, vi komma att erhålla af sjöfartstraktaten, en vinst, som enligt verkställda beräkningar uppgår till cirka 100,000 rdr; äfvensom den fördel, vi kunna draga af export till Frankrike af några få varor, nemi. tjära, jern och trävaror, hvilken fördel ej kan uppgå till mer än 50 å 60,000 rdr. Jar tror således, att den vinst, vi komma att skörda, är så ringa i jemförelse med den förlust, vi komma att ådraga oss, att den knappast är värd att tagas i betraktande. Och härvid har dock ej något afseende blifvit fästadt vid hvad förståndiga och i saken intresserade personer säga, nemi. att många och kanske alla våra näringar komma att lida betydlig skada, och att flere helt och hållet måste nedläggas; ej heller har den vigtiga frågan tagits i betraktande, huruvida icke hela vår bränvinsfabrikation kommer att gå under, — en fakrikation, som dock representerar en inkomst för staten af 10 millioner och för kommunen af 5 å 6 millioner; och slutligen har icke heller den förlust tagits med i beräkningen, hvilken måste blifva en följd deraf, att landet sänder ut sina kapitaler för att anskaffa sådana varor, som den inhemska industrien lätteligen skulle kunna åstadkomma, allenast den blefve skyddad. Jag tror således, att en hvar måste noga betänka sig, innan han afgifver sin röst i denna vigtiga angelägenhet; och jag ar öfvertygad, att om man kunde med ett krig köpa afslag å traktaten, så vore dock kostnaden väl använd och måhända ej större, än hvad den nu, allt inräknadt, kommer att stå oss. Man säger i allmänhet, att man hyser ett så stort intresse för fabrikanterna, och att man så mycket, som möjligt, velat se 478 Den 8 Februari e. m. dem till godo.
Departement, som vid hvarje riksdag föranledt indragning af räntor i utbyte mot kontanta anslag; som likaledes verkat till indragning af åtskilliga för särskilda ändamål bildade kassor mot det kontanta anslag för årsbehofven i stället anvisats, och som redan ställt indragna militärboställen under Kainmar-kollegii vård och inseende; denna grundsats, som innebär, att likartade bestyr skola anförtros åt ett och samma, hufvudsakligast med afseende derå bildadt. embetsverk, kan icke förbises, vid omorganisationen af Krigs-kollegium, och den medgifver icke, att åt Arméförvaltningen bibehålla någon befattning med förvaltningen af Arméens boställen, eller af de fonder, som för Arméens särskilda behof äro bildade. Inkomsterna, som härflyta från boställena, likasom de räntor, som fonderna afkasta, kunna, oberoende af förvaltningen, komma till enahanda användning som nu, och fondernas kapital må, om så nödigt pröfvas, jemväl användas för arméens behof; men förvaltningen af det ena och andra, hvarom nu endast är fråga, kan icke tillhöra Armé-förvaltningen, och än mindre bör denna organiseras med afse ende derå, att den för en sådan förvaltning skall finnas lämplig. Då nu Kammar-kollegium är inrättadt för förvaltningen af Statens egendomar och då Stats-kontoret har uppbörden om händer och jemväl förvaltar de Staten tillhöriga fonder, synes man icke kunna komma till annan slutsats, än att vid omorganisationen af Krigsförvaltningen, derifrån måste skiljas så väl vården och inseendet öfver arméens boställen, som förvaltningen af fonderna, för att läggas, den förra under Kammar-kollegium och den sednare under Stats-kontoret, som jemväl bör genom sina underordnade öfvertaga uppbörden af de ät arméen anvisade räntor och arrendemedel. Arméförvaltningens uppgift skulle derefter blifva hufvudsakligen att använda inkomsterna af boställena samt räntorna af fonderna, äfvensom alla anslag, hänför liga till fjerde hufvudtiteln, det ena och andra för sina vederbörande ändamål, samt att omhänderhafva arméens förråder och att för dessa uppdrag behörigen redovisa.
Hvad beträffar Stads-Domstolal‘na , så 0- gillar jag alldeles den emot Städernas privilegiert stri - Den a 8 Juni. 3 475 stridiga mening, att åtskilliga bland dem skulle underlaggas gemensam .Turisdiction med landet; men att i hvar Stad, af hvilken beskaffenhet som heldst, allenast en fnstance bor finnas, det öfVerensstämrner fullkomligt med min tanka och står i consequence med Lagmans Rätternas upphörande. Emot Hof-Rätternas söndring och'förvisande till åtskilliga delar af Riket, kan jag icke, utan förnekelse af sanningens vigt, lemna de betänkligheter oantagne, som Hans Excellence Herr Grefven och Justitise-Stats-Ministern i dess uti Höglofi.
Allmänna Magazins-Directionen redan år 1817 för 5ooo R:dr Banco, af Grosshandlaren Almfeldt tillhandlade sig en obebyggd tomt i Götheborg, som skulle begagnas till Magaziners uppförande, men efter anstälde undersökningar är sedermera styrkt, att denne tomt i anseende till sin lösa och osäkra grund, för en större Magazins-byggnad, befinnes otjenlig, hvaraf vill synas, som Kongl. Directiönen blifvit före köpets afslutande missledd i sin öfvertygelse, om tomtens duglighet för det ändamål, som åsyftades. Dernäst har det förekommit StatsUtskottet anmärknings värd t, att när afhandlingen skedde om inköpet af Santessomkn. Sockerbruks-Egendomen, någon laglig besigtning till säkert bedömande af dess beskaffenhet och huruvida - Stats-Utskoltcts Betänkanden. io35 vida husen voro passande till inredning af Magaziner, genom tillkallade Ma* gistrats-personer och kunnige HandtverksMästare, ej ställdes i verket förr, än sedan Kongl. Maj:t uppå Dess Allmänna Magazins-Directions underdåniga hemställan lemnat sitt Nådiga bifall till köpets ingående, och att, då tvänne Magistrats Ledamöter, nemi. Rådmännen Nordqvist och Hågfeldt, enligt deras särskildt ingifne anförande, trott sig vid besigtnings-förrättningen finna flere orig^ tiga uppgifter uti den af Majoren Weinberg på Säljarnes anmodan år l8tg uppgjorde Beskrifning, en förnyad undersökning till upplysnings vinnande örn nämnde Magistrats personers anmärkningar voro grundade eller ej, af Kongl. Directionens Ordförande, Herr Presidenten Baron Foch, som under sitt vistande i Götheborg höstetiden år 1821, från Kongl.