Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
»Min unge vän glömmer,» genmälde benediktinern öfverlägset, »att kyrkan själf kan kallas allt måleris moder ... Evangelisten Lucas var ju själf målare ...» »Och oxen, som han alltid har med sig förmodligen konstkritiker,» utropade Alessandro. Pomponaccio blef eldröd i ansiktet och skulle till att svara, då ett långt utdraget tremolo varskodde lyssnarna om, att duetten låg på sitt yttersta. Musiken tystnade, och i detsamma kom kanonikern in i sidorummet så hastigt, som om han velat öfverraska åhörarna. »Nå, Pasquale, hvad säger ni om den stora duon?» ropade han. Den lille organisten spratt till, öppnade långsamt ett par rädda hjälplösa ögon och mumlade: »Briljant, briljant, i synnerhet den stora ritornellen i ré ...» »I ré? hvar har ni era öron, min käre Pasquale? Det fanns ingenting i duon i ré.» Den lille organisten skälfde mot sin käpp, liksom en pojke ertappad på bar gärning, och hade gifvit ett halft år af sin fattiga lön för att veta, hvad han skulle säga. Då kastade sig Alessandro in i samtalet och räddade ställningen. »Ja, min käre onkel, det är hög tid, att ni får färdig er utomordentliga Clytemnestra, som Piccini själft skulle afundas er – jag säger det utan att smickra – ty redan i dag lär kungen af Sverige hafva anländt.» »Hvad säger ni, Alessandro!» ropade Flaminia, stannande på tröskeln och viftande sig häftigt med den målade solfjädern. »Jo, en kvartermästare i hans följe har redan i förmiddags tagit hans våning i hotel l’Univers i besittning, och själf skulle han inträffa i afton.» »Men hurudan är han, kungen af Sverige? Är han lång och vacker?» »Jag tror icke.» »Är han galant?» »Min bästa Flaminia, det gör mig ondt att behöfva säga det, men han har icke namn att tycka om fruntimmer.» »Men hvad tycker han om då?» »Hvad vet jag?
Dr ages saken under Högsta Domstolen, och finnes den ej tillräckligen utredd, ändå att syn föregått, då nul ytterligare syn hällas; och nämne Högsta Domstolen dertill en af sina Ledamöter; läte ock, genom Hof-Rätten, kalla tvänne Underdomare, att vid synen biträda, öfver denna syri skall protocoll till Högsta Domstolen ingifvas, på sätt örn den syn, som HofRätt förordnät, sagdt är. Vid dessa syner må ock vittnen höras, der någon af parterne det äskar. Göres mot vittne jäf; varde vittnet ändå hördt; och pröfve sedan Hof-Rätten, eller Högste Domstolen, det jäf, så ock hvad verkan vittnesmålet ega må. Finner Hof-Rätten eller Högsta Domstolen syn nödig, och är den ej af Under-Rätt hällen; då må Hof-Rätten, eller Högsta Domstolen låta synen af Under-Rätten verkställas, och pröfve sedan saken.
Med anledning af Rikets Ständers Revisorers anmärkning öfver bristande verifikationer af Warbergs skolas material-kassas utgifter för åren 1852 och 1853, får jag i största ödmjukhet afgifva följande förklaring: Utgifterna för materielen för ofvannämnde år hafva endast omfattat artiklarne: eldning och skurning af skolrummet, insättning och uttagning af innanfönster samt ved. Orsaken, hvarföre ej qvittenser öfver dessa utgifter åtföljt räkenskaperna, har varit hufvudsakligen de personers ringa kunskap eller fullkomliga okunnighet i skrifkonsten, till hvilka utbetalningar skett, men till en ringa del den tanken, att dylika utgifter af alla skulle anses oundvikliga, och att deras ringa belopp skulle bevisa, att slöseri med eller försnillning af skolans medel ej kunnat äga rum. Alla dessa utbetalningar, med undantag af den för ved hafva, skett till samma madam, som ännu förrättar samma sysslor, och emedan hon åtminstone kan skrifva sitt namn, medföljer qvitto med hennes egenhändiga namnteckning. Hvad åter artikeln ved beträffar, så har veden blifvit inköpt af obekanta bönder, hvilka, såsom fallet är med de fleste äldre skogsbönder, voro okunniga i skrifkonsten och hvilka jag nu omöjligen kan igenfinna. Att eldning likväl har ägt rum och ved således verkligen åtgått, sesafqvittot från den, som verkställt densamma; men att en famn (sådan den brukas bär i orten, ■nemligen hållande 1 famn i alla direktioner och således i kubikinnehåll en kubikfamn) ved årligen åtgår för skolrummets eldning under vanliga vintrar, torde inses af bilagan N:o 1, som visar, att skolrummet är 32,3 fot långt, 27,3 fot bredt och 8,8 fot högt och således innehåller, med afdrag af kakelugnen, 7710,384 kubikfot; den ene af ifrågavarande vintrar har dock endast 4 lass, motsvarande ungefär | famn, blifvit inköpta, såsom af räkenskaperna kan synas, men detta visar, att öfverskottet af ved från föregående blida vinter blifvit förvaradt och kommit skolan tillgodo. Att priset varit det billigaste, som i orten kunnat erhållas, kan synas af bilagan N:o 2.
Det är ingenting, sora hindrar Stånden, med undantag af BondeSt., hvars ledamöter äro bosatta på landel, att välja personer, som ho i släderne. Men, på salt Hr Aminoff yttrat, bör man i detta hänseende icke rätta sig efter Direklörernes beqvämlighet, utan efter allmänhetens billiga fordringar. Således måste Direktörerne, om de vilja mottaga updraget, infinna sig på vederbörligt ställe för sammanträdens hållande så ofta sådana behöfvas. Om det går, såsom Hr Aminoff sagt, nemi. att man först väljer Direktörer och sedan ändrar Reghtet derhän, ali de afsäga sig förtroendet, så må det blifva dervid. Vi få då välja andra i stället. Det torde icke heller blifva svårt alt erhålla skickliga personer, när Utsk. ökat," ja fördubblat deras arfvoden. Jag anser följaktligen de skäl, Gr. Gyldenstolpe anfört, icke vara af beskaffenhet, att böra föranleda R. o. Ad. till ogillande af Utsk:s förslag, isynnerhet när förhållandet är sådant, som Hr Aminoff anfört, att Riksdagsmän från de landsorter, der Kontoren finnas, påyrkat sammanträdenas hållande oftare än hittills. Den Stockholmska Diskont-Direkltns tätare sammanträden för omsättningslåns handläggning, har jag bestridt, ingalunda för att derigenom bereda större beqvämlighet åt Direklöreriie, ulan derföre att jag tror dylika sammankomster icke skola lända till något gagn, utan endast lill göromålens sammanblandning och försvårande. Gr. Gyldenstolpe: Det vore val om Direktörerne icke blefvo valde, förr än man hade bestämt, hvilka göromål dem tillkomma. Om BankoUlsk. hade något tidigare till RiksShn öfverlemnat sitt Mern., och icke, såsom nu, vid Riksdagens slut, så hade man, innan Direktörerne blifvit af Stånden utsedde, haft kännedom om de åligganden, som möjligen kunna dem ytterligare tillkomma. Vid en annan Riksdag kan dock förhållandet i detta afseende blifva annorlunda. Hr von Hartmansdorff har sagt, att Utsk. fördubblat deras arfvoden.
De handla såsom Nationens Ombud; de handJa för quinquennier, rnen gagna eller skada för Secler. Det äro dessa tankar jag anhåller att Ridderskapet och Adeln behagade fästa i minnet, för att i sinom tid bedöma Grefve von Rosens motion, hvilken jag anser ej kunna upptagas. Herr 'Cederschjöld: Friherre Cederstöm har sagt, det jag skulle y ttrat, att Ständerne böra ofördröjligen välja Suppleant; men om mina uttryck så fallit sig, har det likväl icke ovilkorligen varit min mening; utan tror jag att Rid. derskapet och Adeln skullealltför val kunna inbjuda de öfrige Stånden, att påminna Fullinägtige om detta vais förrättande. Friherre Cederström: Jag anhåller, att först få besvara Grefve von Schwerins yttande, att Fullmägtiges forum icke är Ståndens plena, utan Svea HofRätt. Deri har han rätt, då fråga är om ersättnings-ansvar. Men i afl seende på frågor, som blott angå Riksens Ständers fortfarande förtroende, har forum alltid varit Ståndens Plena, der domsrätten äfven stundom, efter våra nu gällande former, varit utöfvad. Han har yttrat, att frågan om fulltaligheten icke inträffar vid blotta Expeditions, åtgärder. Af samma anledning skulle afven ■Ordföranden, ensam närvarande med Secreteraren, kunna utfärda ProtoeollsUtdraget. Antalet af två tredjedelar 3ngår sådana beslut, sora föra Ranken# och RikgäidsContoirets förvalt - Deri 27 September f. m. 377 ii Ing, mea icke sådana, der Fullmagtige afgöra med Riksens Ständers rätt. Grefve von Schwerin har vidare sagt, att Fullmagtige handlat rigtigt, sorn icke valt Suppleant, medan de ellofva icke borde' påbörda de tio en handling, hvari de icke ville deltaga, samt att Ständevne sjelfve närvarande kunde utöfva denna rättighet, hvarifrån de icke voro hindrade, genom något annat, än orden; vid gamma tillfälle, sorn skola utan anda stå i 98 §.
Missgernings-Balken stadgar tjufva-bot för den som stjäl frukt ur annors trägård, ehuru ägaren är bättre i tillfälle att vårda densamma, än dess aflägse varande Skog, och lika ansvar för den, som stjäl annors hugna ved, ehuru trädets värde genom fällningen är förmindskadt, då Lagen i 43 Cap. 1 och a §. §* Miss - 1998 ■Lkn 30 Juli. Missgernings-ISalken bjuder lika straff i tveböte för ilen som sijäl å åker och äng , säd skuren eller oskuren, hö eller halm, stackad eller ostackad samt fisk ur annor mans dammar eller fisketyg, ehuru äfven denna egendom bättre kan vårdas från slikt tillgrepp, då Skog är lika dyrbar egendom, svårare att återställa och att vårda, då sluteligen den genom Kongl. Författningen den 30 April 1777 vid åverkningav å trän planterade till prydnad, jemte större böter, fastställde påföljd för åverkaren, att sitta till åtlöje med en qvist i handen, visserligen såsom förödmjukande icke är utan verkan, men likväl alldeles icke relativ till den händelse, att en mans hela ålders möda och vård för det nyttiga och prydliga i ett ögnablick härjas och ödeläg\ges af Nidingens hand, stundom för att begag* nas till något obetydligt bebof, stundom äfven af blott illska och okynne, utan att deraf draga annan båtnad än hämndens, illskans eller afun* dens tillfredsställelse, och då således närvarande ojemnförligt lindriga bestrafning för Skogsoch planterings-åverkan nu mera ej är tillämplig, enär allmän brist å denna nödvändighetsvara är för handen, och enär de obetydliga böter, hvarmed åverkarens våldsgerning är belagd, i intet afseende svara emot qualificationen af ett brott, sorn till sin beskaffenhet och påföljd för ägaren genom förlust af en dyrbar dess tillhörighet , frukten af 20 eller 30 eller flera års moda och vård , äger med tjufnad närmaste samband och egenskap och följaktligen bör stämplas med enahanda vanära i bestraffningen som annan tjufnad.
Jag ber att få förena mig med Gr. Lagerbjelke. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos., blef g:n afslagen. g 3. Hr Flach: Jag anser mig böra anhålla om afslag å den nu förev:de 3:dje §:n, samt tillika hos Hr Gr. o. Landtm, hemställa, huruvida det är nödigt att vid hvar och en af de efterföljande gg:ne göra samma yrkande. Sedan H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, i ani. häraf yttrat, att vid 2:dra §:ns behandling, yrkande blifvit framställdt om afslag så väl derå som ock å förslagets samtelige öfrige gg; gjordes propos. på afslag å den förevarande 3:dje §:n och besvarades med Ja. SS 4 — io. Afslogos. Hr Flach: Sedan R. o. Ad. afslagit ifrågav:de Betänk., sfi hemställer jag vördsamt att inbjudning måtte afgå tili de öfrige Stånden att i R. o. Ad:ns beslut instämma. Gr. Lagerbjelke: Då ett Stånd fattat beslut om en åt gärd, då kan vara skäl att inbjuda de andra Stånden; men att ett Stånd skulle inbjuda de öfriga att afslå ett Betänk., det har, såvidt jag vet, icke handt. Jag auhåller att R. o. Ad. ville afslå Hr Flachs hamslällan. Hr Flach: Då motivet för min framställning är tydligt och klart och då formen för ärendets behandling måste blifva den att säga nej i stället för ja, så ser jag icke, att denom ständigheten att man hittills icke brukat inbjuda öfrige Stånd att förena sig om afslag å ett Betänk., kan utgöra ett binder för R. o. Ad. att denna gång göra en sådan inbjudning. Hr Nordenfelt: Att vilja likasom imponera på de öfriga Den 29 Augus ti e. m. 357 Stånden, och säga, att emedan vi nu afslagit Betänk:t, så börén J göra på samma sätt, det anser jag oformligt.
Satsen är många gånger vederlagd, meu uprepas lika fullt idkeligen. Jag vill således äfven inför det Högloft. Huset något närmare redogöra för denna vederläggning. För det första är det klart, att bestämmelserna i en traktat icke uphöra att vara gällande förrän traktaten ömsesidigt uphäfves. Och att'Noriges Grundlov icke blifvit upliäfd geuom RiksAkten, följer ju deraf, att den sednare angifver sig sjelf såsom innefattande stadganden, som dels äro afskrifna ur Noriges Grundlov, dels utgöra tillägg dertill, hvaraf ovilkorligen den slutsats måste dragas, att de unionella stadganden, som icke blefvo öfverflyttade till RiksAkten, qvarstå i hela sin kraft i Grundloven och följaktligen äro af enahanda natur som förut. Att öfverflyttningen till RiksAkten af vissa unionella bestämmelser i Noriges Grundlov blifvit af vederbörande uraktlåten, kan visserligen anses hafva härrört af »förbiseende», men kan lika väl vara fullkomligt afsigtsenligt, då, på sätt Gr. Sparre ganska riktigt anmärkt, inga andra föreningsstadganden införts i RiksAkten än de, som angå Sveriges konstitutionella förhållanden och således kunna föranleda ändringar i Sveriges »regeringsform», samt för den skull erfordra jemväl Svenska Ständernas beslut och bifall, och i öfrigt Unionskonungen måhända rätt gerna vill åt sig ensam förbehålla beslutanderätten öfver förändringen i de unionsbestämmelser, som icke inrymmas i RiksAkten. Och häri, M. Hrr, ligger den väsendtliga skilnaden mellan de unionella stadganden, som finnas i RiksAkten och de, som qvarstå endast i Noriges Grundlov. De förra kunna icke ändras utan att Svea R. St:r dertill lemna sitt bifall, de sednare med bifall endast af Noriges Storthing och Unionskonungen, nemi. i den ordning och form, som både Grundloven och RiksAkten utstaka.
I anledning af ofvanomförmäldte anmärkning, att Arme'ens PensionsCassa, ehuru ägande betydligt Statsbidrag, ej är R. Stirs granskning underkastad, har Utskottet förskaffat sig vederbörlig uppgift å beskaffenheten af nämnde Cassas Fonder och deras tillkomst. Deraf inhemtas, att Cassans Inkomster, beräknade i runda tal och efter förhållandet de sisla ro åren bestå af: ag6 Stats-U tskottet 4 Stats Bidrag. De Cassan tillfallande J-:delar af Wadstena KrigsmanshusCassas äldre Inkomster R:dr 4^,ooo. Lönbesparingar af Militaira Embeten och Tjenster, under de så kallade LiggeMånaderne 12,000. Hvilka sistnämnde Medel likväl äro egenteligen besparade på Löntagarncs bekostnad, emedan de tjena utan Lön under nämnde tid _57,ooo. Dela gare s tillskott •• Afgifter af Inrättningens Delägare, oberäknadt från dem utgående AnmäikningsMedel &c. 3o,5oo. Räntan af Cassans samlade CapitalFond, tillkommen genom besparingar och öfverskott under mer än 70 års tid, på de af Delägarne erlagde Afgifter 84)000. Behållen Ränta på Cassans LåneBancoCapitaler 600. Hyra för umbärlige lägenheter i Cassans Hus 85o. Extra Inkonster, Observationsoch Bötesmedel 2,800. g^50 eller tillhopa B:o R:dr 175,750. Då Statsbidrag härvid äger rum, anser Utskottet granskningsrätten för R. Strrs Revisorer vara obe - Betänkan den, N:o 146, 297 stridelig; men alldenstund Cassans förvaltning undergår serskild revision af Cassans delägare, synes det böra uppå B.. Sttrs Revisorers egen pröfning bero om anledning förefinnes till någon speciel granskning rörande dispositionen af ifrågavarande anslag. Hvad sluleligen vidkommer den i K. M:is oftanämnde Nåd.
Utskottet anser visserligen hvarje rubbning i den ekonomiska lagstiftningen i allmänhet böra omsorgsfullt undvikas, men, så vida fara för verklig brist på lifsmedel kan linnas vara för handen, bör, enligt Utskottets öfvertygelse, ett Hill. lill 11. St. Betänk. A.o 56. sådant förhållande föranleda undantag från nämnde grundsats; hvadan Utskottet finnér sig hafva att vid motionens besvarande tillse, huruvida sådan brist må vara att emotse och om i sådant fall det föreslagna medlet till dess förekommande bör anses lämpligt. Beträffande förhållandet med spanmålstillgången i landet, har Utskottet, i anseende till den skyndsamhet, hvarmed denna, fråga borde behandlas, ej kunnat förskaffa sig så fullständiga underrättelser, som önskligt varit. I detta afseende har inom Utskottet blifvit upplyst, att sädestillgången inom Riket i allmänhet lärer vara knapp; att, i följd häraf, prisen å spanmål redan äro högt uppdrifne, så att t. ex. rågen i de nordliga provinserna, och jemväl de sydligaste, eljest sädesrika, landskapen nu gäller 24 å 25 R:dr tunnan; att framställningar om betydliga undsättningssuminor från Landshöfdingarne i flere län till Kongl. Majit ingått. Om nu derjemte i öfvervägande tages, att stora qvantiteter spanmål erfordras, ej mindre för bränvins-tillverkning under nästa månad, utan ock för proviantering af de trupper till lands och sjös, hvilka, enligt hvad de politiska förhållandena föranleda, komma att under instundande vår och sommar i östersjötrakterne sammandragas, så torde det kunna antagas, att, så vida icke särskild åtgärd för beredande af större tillgång på spanmål varder vidtagen, det, innan nästa skörd hinner tillgodogöras, skall inträffa, antingen att brist på spanmål till lefnadsförnödenheterna uppkommer, eller åtminstone att prisen å dylik vara så uppjagas, att den fattigare befolkningen saknar tillgångar att dermed sig förse.
Skulle, genom ett sådant förordnande , Egendomen ej vara med full ägande rätt , utan blott till nyttjande öfverlåten , förhålles med stämpladt Papper lika med hvad rörande Contracter af enahanda beskaffenhet i 16 k§. istadgas. §- 21. Boupptekningar förses med stämpladt Papper till 4 skillingar, då behållna summan utgör från och med 25 R:dr till 100 R:dr, samt från och med sistnämde Summa till åtta skillin* g2 BevillningsUtsL Betänkanden» gar för hvarje fulla 100 Riksdaler. Stiger he la behållningen ej till 25, R:dr vare från Charta fri. Det Exemplar, sorn Sterbhuset sjelf bibehåller, skall förses med hela Chartse-beloppet, hvaremot det , sorn bland Domstolens Handlingar förvaras, blifver ocharteradt. Arfskiften , der hela boets behållning icke öfverstiger 25 R:dr , äro befriade från ChartaeSigillatssAfgift , men skola deremot , då behållningen går derutöfver till 50 R:dr med 2 sk. , derutöfver till 100 R:dr med 4 sk., samt derutöfver med 6 sk. ChartaSigillata förses, allt beTäknadt för hvart ark ; Och förhållés med Exemplarens chartering likasom vid Boupptekningar ; Men de af Delningslnstrumentet utdragne lottlistor äro från ChartaSigillata befriade, så vida de icke vid Domstol eller Embetsverk upptes , då de anses såsom Bilagor. Domstolarne, der dessa Handlingar ingifvas, skola vara ansvarige för efterlefnaden häraf, och följaktligen, då Boupptekningar eller Delningslnstrumententer förseglade ingifvas, infordra säkra bevis, att de med behörigt stämpladt Papper äro försedde. §. 22. För LysningsSedlar till Ägtenskap, hvilka alltid skola skrifvas på Charta eller dermed beläggas, lefverera» till Pastor eller den hans ställe företräder, stämpladt Papper eller dess belopp efter följande beräkning:
Stockholms invånare, af serskilde orsaker, åtagit sig en serskild afgift till Barnhus-inrättningen, sådant icke bör inverka på den till Stats-cassan ingående Sterbhus-afgiften; att deremot en af Rikets invånare åtagen allmän beskattning skäligen synes böra efter enahanda grund utgå och undantag icke ega rum, utan såvida gällande skäl dertill förefinnas'; att genom den föreslagne förändringen icke blifvit afsedd någon fördel för Slats-Verkel, utan allenast beredandet af likhet i beskattning, hvadan denna åtgärd icke heller föranledt lill förhöjd beräkning af Sterbhus-afgiften; —så kan Utskottet, sorn föreslagit borttagandet af den afgift, i sk. 6 rst. Banco, som nu utgår af hvarje icke fattigt Stats-UtsTiotlets Utlåtande IV.o ito. matlag eller hushåll i Stockholm och Götheborg, på ofvan anförde skäl, icke frångå sitt förut gifne tillstyrkande, utan J'år detsamma härigenom förnya, nemligen, att invånarne i Stockholm och Götheborg må förklaras pligtige, att hädanefter till Stats-Verket erlägga sterbhusafgift efter enahanda grund, som densamma af landet och öfrige städer utgöres, hvaremot den i nämnde arne släder nu utgående matlagsafgiften bör upphöra och ur Räkenskapen försvinna. 2:0 Beträffande dernäst formen för expedierandet af Rikets Ständers beslut, i händelse Utskottets förslag gillas; så, enär den skedda undersökningen blifvit verkställd, till följd af Rikets Ständers underdåniga framställning, och Kongl. Majtt, hvars Nådiga uppmärksamhet på frågan sålunda blifvit fästad, utan något förbehåll öfverlemnat handlingarne i målet för att slutligen pröfvas af Rikets nu församlade Ständer, samt förslaget för öfrigt endast afser beredandet af en för hela Riket lika tillämpning af ett från äldre tider gällande beslut i beskaltningsväg, tror Utskottet förevarande fråga icke vara af beskaffenhet, att, om Rikets Ständer bifalla Utskottets förslag, beslutet derom bör underställas Kongl, Majrls Nådiga sanction.
Oen 19 Julii c. nu 587 Dessa Assignationer numereras och anteknas i en dertill inrättad Cassa Bok sami af Kamereraren afföras i dess VexelBaccoräkning under den dag, de emot behörigt qvitto uttagas. Till förekommande af allt för vidlyftig Assignering pä Banken, må det vara Directionen öppet, att tili Kamereraren, om så nödigt pröfvas, assignera 2 å 300 R:dr till bestridande af min. dre och dageligen förefallande smärre anordnande utgifter. Dessa medel redovisas af Kamereraren vid första Sessionen i hvarje minad. 7 §• Inkommande. RedogörelSvarar mot 7 § ser öfverlemnas till Kamererarens handläggning, efter de föreskrifter, som Directionen vid hvarje fall pröfvar nödige, sedan de blifvit i Directionen föredragoe och uti Protocollet aateknade. 383 Den 15 Julii e. ml 8 §• Ansökning om Lån utur Svarar mot 8 §• någon af de onder Directionens vård ställde Cassör och Fonder, ingifves till Secreteraren, hvilken, sedsn ansökningen blifvit uti Diarium antecknad, samt jemte Bilagor öfverlemnad till Kanaererarens och Fiscalens ät* gärder, har att sedan desse Tjenstemäns utlåtanden inkommit , alltsammans hos Directionen vid dess nästa sammankomst föredraga. Dsssa utlåtanden böra inom 8 dagar för hvardera af ofvannämnde Tjenstemän vara till Secreteraren aflemnade och finner Directionen, vid skedd föredragning, att så väl behörig säkerhet, enligt LåneReglementet är stäld, som ock att det sökta Lånet ej öfverstiger hvad på Fanten utlånas får; samt att tillgång för lånets utassignerande då är eller snart kan blifva, så skall det lån som beviljas, i förra fället, genast anordnas och i det senare, Den ig julii. e. tn, lemnäs Sökanden i mån a£ Cassans tillgångar. Enär tillgången medgifver, att medel kunna mot stadgad ränta utlånas, från de under Directionens inseende ställde Cassör och FonJ der, bör
[izas] Nytt häfte. 20 favoritdanser, ganska lätt satta för piano. Mot ins. af beloppet tillsändes häftet franko. Fås hos alla bokoch musikhandlare. utkommen oeh tillsändes ^ franko. n. Jk. i sept. 18Sfl gående ett ele/ gant 2 0 - å 2 4 - \ sid. profnummer u i fint koloreradt] omslag afdenlö- (' pande årgången, / JSm ländska fabriker. Största lager! Billigaste priser! Fullkomlig garanti! Liberala be_ talningsvilkor! OBS! Äldre instrument tagas i utbyte. J. LUDVIG OHLSON, BARA 20 ÖEE. | 16 Reger n i gsgatan 16. 1 [423] F. W. Grönbergs Patent. Rheumatiska Essenz. Innehål sförteckning; Höp! Pröfva Svea-tyget! Bröstoch u l ngskyddare, Genera - l Depot Apoteket Hv t i a B ö j rn, Oscar Rydström Målning. 4 i 28] Skrifbiträde i E. Annonsen kostar kr. Beloppet insändes lämpligast i postanvisning. Tted. Louise Flodin af Birger SchÖldslröm. (Med porträtt). — " Vintern efterlyses; poem af Daniel Fallström. — Vårt umgänge; af K. A. Hagström. — I forna dagar; strödda blad u r minnets album, samlade af Mathilda Langlet. I I: Sj un gare-Anna. — A l l t i sin rätta tid! Några ord om en. riktig tidsindelning; af Jenny Neumann. — Föräldrar och barn; små verklighetsbilden:, samlade af Lola. — Märta Petrini. (Medporträtt.) — Min dotter; grotesk af John Johnsson. — Teater och musik. — E n ouppgjord räkning; af Sune Folkeson. (Forts, och slut.) Förslag till matordning för veckan 2 6 jan. — 1 febr. — Bostaden. — Bakning. — Matlagning. — Hushållet. T v ä t t e n. — Fönsterträdgården. — Handarbeten. — Soppor. — Köket. — Slakt. — Huskurer.