Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
»Men är jag ej för ung för att gå under bröllopstältet?» sade han. »För ung! Tvärtom. Man skall gifta sig ung, det bevarar lifskraft och lycka. De som vänta tills de bli gamla att fira bröllop, de likna en husägare, som ej bebor sitt hus förr än det börjar gistna.» »Men jag måste resa, Seidenschnur, först till Polen och sedan vidare. Och det står skrifvet att resenärer och köpmän, som äro länge borta ej må lämna hustrun ensam vid kall härd.» Seidenschnur skulle till att parera denna sats med ett annat gammalt skriftställe, då värden, den omtalade Henoch, just trädde in i rummet. »Schnur, Schnur,» sade han och slog gubben förtroligt på skuldran. »Redan på benen! Hvem är det af Israels tärnor, som gjort dig till böneman hos den vackre Kalonymos?» Gubben och ynglingen blefvo båda tysta och förlägna. »Nej, du min skapare, är det min egen Esther du går och schackrar med bakom min rygg? Eller hvarför äro ni så bestörta?» Och Henoch skrattade varmt och lifslustigt, så det lyste öfver hela hans ståtliga uppenbarelse. »Nå, den saken få vi språka om senare. Nu skola Kalonymos och jag uppvakta hans excellens öfverståthållaren, som vill se honom innan han reser ... i fall han reser. Och baron Sparre är en man värd att se på, vår ädle beskyddare.» Henoch och Kalonymos gingo ner för trapporna i sina vida släpande pälskappor. Henoch såg ut som en patriark, hvilken ännu i landsflykten bevarade sin värdighet. Han bar sobeln med samma otvungna hållning, som han i sin stams land burit den lätta hvita yllemanteln, och den stora flata hatten med de uppvikta brättena klädde lika väl hans gråsprängda, men ännu ungdomsfriska hufvud som sammetsbaretten i hans förfäders stad vid den gula Ebro. Men Kalonymos såg ut som en till norden förd fången assyrisk prins, en Schanerib eller Tiglat Pileser med sitt smala ansikte, i hvilkets bleka hy de bruna ögonen lyste, och det raka, svarta skägget.
Jemför man vidare de öfriga Fabrikerues och Manufacturisternes uppgifne tillverkningsvärden för hvarje år, ifrån och med 1827 till och med i832, så befinnes det, att betydlig tillökning deri ägt rum, äfven för större delen af desse Fabriker och Ma nufactui ister; t. ex. sistnämnde år, jemförelsevis till år 1827, för Vaxljus-Fabrikerne 18,120 Rrdr, Vaxduks-Fabiikerne i2,o63 Rrdr, Iiort-Fabrikerne 2,oÖ2 Rrdr och Gas-Apparat-lillverkningen 8,600 Rrdr; för Hatt-tillverkare, Musikaliske och Meteorologiske Instrumentmakare, Tillverkare af Mechaniske Sprutor, Plaitre-Fabrikanter oell Korg-arbetare till flerdubbelt högre belopp, än 1827 års hela tillverkningsvärde; samt för öfrigt i synnerhet för Tobaks-Fabriker, Såp-Sjudare, Talgljusoch Tvål-tillverkare, Hvit-Garfvare, Chemiska Blekerier, Stenkärls-Fabriker, Tapet-Målare, finare Trädarbetare, Fabriksredskaps-Tillverkare, Chirurgiska Instrumentmakare, Nipperoch Galanteri-Arbetare, Bensvärt-Tillverkare, Stenslipare, Metalloch Bronz-Arbetare, Chocolade-Fabrikanter, med flera; och att de flesta öfriges lillverknings-värden bibehållits vid någorlunda jemn böjd, saint endast ett mindre antal af de ringare Manufacturierne, möjligen lidit någon, ehuru icke eller betydlig, minskning i deras tillverkningar. Hvad sålunda rörande Hufvudstadens Fabriker och Manufacturer i underdånighet blifvit anfört, ådagalägger, att de fleste Fabriks-Idkares och Manufacturislers uppgifter om deras yrkens aftagande och förfall under ifråga* varande tid, äro mindre väl grundade, och att tvärtom deras tillverkningar, såsom Kongl.
Och då fråga upstått om en af behofvet högt påfordrad förbättring af Tjenstemännens löneförmåner, torde vid samma tillfälle, de aflidnes efterlemnade nödlidande enkor och oförsörjda barn ej heller böra förglömmas. 58 Deji 3 December f, m. Om någon verklig hjelp skall beredas, måste en betydligare förhöjning uti anslagen ega rum, ty då man besinnar, huru ringa pensions-beloppen nu äro, är lätt funnet, att med några proc:s tillökning deruti är föga eller intet vunnet. Afven om pensionerno kunde fördubblas, blefvo de ändock högst ringa, och full anledn. synes derföre vara, att i sådan proportion förhöja anslagen. Men om en dylik tillökning skulle anses vara alltför stor vågar jag dock vördsamt föreslå, att hvartdera af de ofvannämnda tvänne pensions-anslagen måtte åtminstone förhöjas till 60,000 R:dr rmt. Den ökade utgift, som sålunda ifrågasättes, är visserligen betydlig; men, då det gäller att bereda en behöflig hjelp åt enkor och faderlösa barn, vädjar man säkerligen icke förgäfves till Svenska Folkets Ombuds känslor. Remitterades till StatsUtsk. 2:o. Uti K. M:s, till 1850 års Riksdag aflemnade Nåd. Propos., om serskilda, till förvaltande Verk anvisade, inkomsters utbytande emot bestämda anslag, fästades jemväl R. St:s upmärksamhet derpå, att då, enl. meddeldte föreskrifter, hvarje församling borde åtnjuta de inom densamma influtne folkskole-afgifter och, i följd deraf, serskilda redogörelser in dupplo för dessa afgifter församlingsvis uprättas, hvilka redogörelser för hela Riket upginge till mera än 2,000, ett betydligt besvär för Upbörds-förvaltningarne derigenom upkomme.
Vid detta förhållande och då den föreslagna tullförhöjningen blifvit genom redan verkställd omröstning i Förstärkt Stats-Utskolt antagen, hemställer Utskottet till Ridderskapet och Adeln att frånträda sitt beslut och instämma i de tre andra Ståndens mening om värdets höjande till 1 R:dr skålpundet, samt föreslår derjemte att, om denna inbjudning icke antages, deröfver må serskildt komma att röstas i Förstärkt Stats-Utskolt sålunda : Den, som, lika med Utskottet, anser tull värdet å den bland Linneoch Hampväfnader förekommande rubriken Blaggarn och Kanfas böra höjas till 1 R:dr skålpundet, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej. Vinner Nej, kommer tullvärdet att bibehållas vid dess nuvaranne belopp, 36 sk. skålpundet. Stockholm den 14 April 1845. Reservationer anmältes af Herrar C. J. Kock och J. v. Kock mot den af Utskottet föreslagna ytterligare förhöjningen i tullrestilutioner å Socker, enär exportören derigenom skulle komma att undfå mera, än som blifvit vid råämnets införande i tull erlagdt. STOCKHOLM, tryckt hos P. G. Berg, 1845. BevillningsUtskottets Memorial, N:o 36, l N:o 36. Ank. lill Exp.-Ut-sk. d. 17 April, kl. 1 e. m. Memorial, i anledning af de beslut3 Riks-Stånden fal tat, angående de i Utskottets Memorial N:o 35 förekommande tullbevillnings-frägor. Jemte det samtlige Riks-Slånden bifallit hvad Utskottet uti dess memorial N:o 35, i anledning af åtskillige uppskjutne och oafgjorde frågor, angående tull-bevillningen hemställt och föreslagit, dels derom, att ettafRidderskapet och Adeln till 7 §.
Wilhelm von Wright; motion af Herr Olof Immanuel Fåhraus: se Motioner. —, angående sådan åt f. d. diligens-föreståndaren Johan August Furstenhoff; motion af Friherre Wilhelm FTedrik Tersmeden: se Motioner. —, angående sådan åt framlidne Professoren J. S. Billings enka, / — P — 183 Anna Charlotta Billing, född Hård; motion af Grefve Tönnes Wrangel: se Motioner. Pension, angående sådan åt framlidne vice konsuln Alexander Petterséns enka; motion af Friherre Rudolf Cederström: se Motioner. —, angående sådan åt framlidne Kyrkoherden Sven Peter Ågrens enka, Christina Ågren; motion af Herr Carl Johan Ferdinand Dorchimont: se Motioner. —, angående sådan åt framlidne Landshöfdingen G. A. Montgomerys enka, Hedvig Elisabeth Wallmark; motion af Herr Georg Wolfgang von Francken: se Motioner. —, angående sådan åt framlidne Hof-Sekreternren Carl Stenborgs dotter, Carolina Stenborg; motion af Herr Wilhelm Fredrik Dalman: se Motioner. —, angående sådan åt f. d. Öfversten Friherre Carl Otto Mörner; motion af Friherre Thure Cederström: se Motioner. —, angående sådan åt Häradshöfdingen Knut Wilhelm Sandels enka, Carolina Sandels, lödd Liebholtz; motion af Friherre Rudolf Cederström: se Motioner. —, angående sådan åt Majoren August Hahr; motion af Herr Eric Oscar von Knorring: se Motioner. —, angående sådan åt Fält-Kamereraren Olof Gustaf Ahlborg; motion af Herr Adolf Lannerstjerna: se Motioner. —, angående sådan åt framlidne Juslitie-Ombudsmannen S. L.
Till Stats - Ven 2j Augustii e. m. 385 Statsoeconomien hörer efter mitt begrepp, äfven och synnerligen den ordning, den lag, en Regering visligen uppfattar och antager, att få begagna ett lands naturliga fördelar, att dess producter blifva i möjligaste måtto begärliga för utlänningen, utan att prisen kunna blifva för låga. Limpar man nu detta på Frihamnsinrättningen, der alla utländska varor emot ganska lindrig tull, kunna till stor mängd uppläggas, hvad skulle följden blifva annan, ån undervigt i handel, importens förfärliga höjd emot exportens, och Rikets försvagande genom våra egna oförsigtiga förhållanden. Härmed följer tydligen föi lust och skada i commercielt afseende. Omöjligen kunde andra Köpmän i Rikets stapelstäder sålja varor, utifrån inkomne och med högre tull belagde, för lika lågt pris, som handlande på Gottland skulle kunna sålja dem, då varorne efter ganska låg tull dit inkommit och der försäljas. Oredan, orättvifan och den billiga handelsjalousien ligger hår i öppen dag, och de olyckliga följderne likaledes. Jag vågar således i ödmjukhet och då jag tager rådet utur mitt hjerta, såsom redlig Svensk, anhålla om Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition på afslag å Betänkandet. Bil. till Ridd. o. Ad. Pr. VII Band. 25 0*n 30 Augusti f, w>, Bilagor till PleniProtocollet för den 3o Augusti, förmiddagen. N:o 1, Herr Gyllenheim, Eric Gujlaf: Uti inledningen och premisserne af Högloft. LagUtsfcottets Betänkande om förändringar i brottmålslagstiffningen, åro så vackra och hugnande grundteckningar framlagda i perspective, att hvarje för mensklighetens och samhällets vål ömt deltagande vån icke annat kan ån deraf göra sig de båsta förhoppningar; men huru meteorisk blir icke deras tillvarelse, och de uppställda satserna, förvandlade i toma skuggbilder med den vundna upplysning att Högloflige
3 Freeses hos kommittén gjorda begäran, att af de medel, som, enligt 121 § af gällande bevillnings-förordning, disponeras åt tjenstgörande vid krononppbörden, arfvode för uppbörden af 1843 och^ 1844 årens krono-ulskylder utaf det under ofvannärande sjömanshus börande sjöfolk måtte, med två procent af berörde uppbörd, sökanden tilläggas, samt lian förklaras berättigad att jemväl för år 1845 och framgent af ifrågavarande uppbörd ett dylikt arfvode beräkna och innehålla, genom beslut af den 10 December sistberörde år, på anförde skäl, förklarat sig icke kunna Freeses omförmälda begäran bifalla, så bar, uti en till Kongl. Majit iugifven skrift, bemälde skepps-onibudsman i underdånighet anhållit, det Kongl. Majit täcktes, med afseende å den tid och möda, som uppbörden af och redogörelsen för desse medel erfordrade, derföre i nåder bevilja honom ett arfvode af sex procent å det belopp, som redovisades och levererades, samt tillåta, att arfTodet för framtiden finge af uppböidsbeloppet för hvarje år innehållas och att Freese för de sistförflutna 3:ne åren måtte af statsmedlen få tillgodonjuta motsvarande ersättning. Kongl. Majit, som häröfver inhemtat Dess och rikets Kammar-rätts underdåniga utlåtande, bar, vid ärendets föredragning, funnit skepps-ombudsmannen Freeses ofvanberörde underdåniga ansökning om arfvode för dess innehafvande uppbördsoch redogörare-befattning vid Stockholms sjömanshus icke kunna, i anseende till saknad af serskildt stadgande härom i gällande bevillnings-förordning, af Kongl.
R-dr vöre otillräcklig för sjukvården på stationerna samt vid flottans exercis-expeditioner, och den vigtiga helsovården om bord, ett väsendtligt vilkor för flottans tjenstbarhet i krig, erfordrade, för att bringas uti ett efter nordiska klimatets egendomliga förhållanden afpassadt system, att den fasta läkare-korpsen vore tillräcklig att åtminstone till någon del bestrida tjenstgöringen på krigsfartygen och derigenom både samla erfarenhet och låta dess frukter komma vapnet tillgodo, hvilket med en ständigt ombytt läkare-personal icke kunde åstadkommas, har E. K. M:t ansett nödigt, att ifrågavarande läkare-pcrsoqal bestämdes till: 1 fältläkare med lön 1,200: 3 regementsläkare å 800 2,400: 6 förste bataljonsläkare å 400 2,400: 3 andre d:o å 250 750: 10 stipendiater å 150 ' 1,500: med rättighet att efter 8 års berömlig tjenstgöring erhålla en förhöj ning, förste bataljonsläkaren af 200 och andre dito af 125, hvilken förhöjning förslagsvis beräknats för 2 förste och 1 andre bataljonsläkare till 525: eller tillsammans R:dr 8,775: som följaktligen öfverskjuter det nu varande anslaget till medicinal-staten med 2,375 R:dr; med hvilket sistnämnde belopp E. K. M:t äskat att samma stat måtte tillökas; och hafva Rikets Ständer på de utaf E. K. M:t i nåder anförda skäl funnit sig böra, såsom tillökning i läkare-korpsens vid flottan stat 6,400 R:dr, bevilja ett årligt anslag af 2,376 R:dr. Exg editionslits koliets Förslag till und. Flottans underhåll och nybyggnad. Utom de, på sätt här ofvan finnes omförmäldt, af E. K. M:t föreslagna öfverflyttningar från gamla anslaget 606,497 R:dr 28 sk. å denna underrubrik till hufvudrubriken Aflöning s-stater ne, har E. K.
16 större instrumentkistor, enligt 1864 års modell, afsedde för de stående sjukhusen; 16 obduktions-bestick, enligt 1864 års modell, afsedde för de stående sjukhusen; 41 mindre instrumentkistor, enligt 1864 års modell, afsedde dels för de flyttande sjukhusen, dels för brigadernas förbinderi-vagnar; 31 instrumentkistor efter äldre modell, nyligen kompletterade med nya instrumenter, afsedde för sjukhusen; 55 operations-bestick. enligt 1847 års modell, afsedde dels för arméens bataljons-förbinderi-vagnar, dels för ambulans-kartuscherne; 100 bindtyg, utöfver de i instrumentkistorne nedlagde; 64 underläkare-bindtyg enligt 1864 års modell; 156 ambulans-kartuscher; 131 för infanteriet och 25 för kavalleriet. 2. Instrumental-utredning, utlemnad till arméen. 1 regements-instrumentkistor jemte bindtyg (äld^e modell); 1 bataljons-instrumentkistor jemte bindtyg (äldre modell); 21 55 operations-bestick, enligt 1847 års modell, jemte bindtyg; 69 ambulans-kartuscher: 52 för infanteriet och 17 för kavalleriet. Om arméen under krig icke kan förses med fullt antal läkare, kan den åtminstone icke lida brist på sjukvårdsutredning, hvarigenom läkarnes bemödanden skulle förlamas och all sjukvård försvåras. Det har redan blifvit visadt, att de i kongl, förordningen den 15 Juni 1855 uppgifne grunder för beräkningen af det sjukantal, för hvilket sjukvårdspersedlar böra finnas, icke äro högre än hvad oundgängligen behöfves Snarare är att förvänta att, om icke särdeles gynnsamma förhållanden inträffa, en vida större sjuknummer skall uppkomma.
Majit göra underdånig framställning om undersökande i hvad mån Skillinge-vikens ordnande till nödhamn kunde på ett för vår handel och sjöfart maktpåliggande sätt bidraga att i betydligare mån förebygga de vid Sandhammaren inträffande skeppsbrotten, för hvilken undersökning, äfvensom plans och kostnadsförslags uppgörande, medel borde af Rikets Ständer anvisas; hvarjemte Rikets Ständer borde i underdånighet begära att. i händelse förslaget om nödhamnen befunnes förmånligt, Kongl. Majit dä täcktes till nästa riksmöte derom aflåta nådig Proposition. Bland handlingar, som bidraga till utredande af dessa frågor, får Sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet åberopa Utskottets vid sistförflutna riksmöte ailätna utlåtande Nio 15, dels i anledning af Kongl. Majits nådiga Proposition i fråga om en fyr-arläggning å Gottska Sandön, dels ock i följd af väckta motioner, angående åtgärders vidtagande till förbättringar i fyr-, bäkoch lots-väsendet.
19 vokatfiskals-embetets memorial, jemte det han afsatt sig rättigheten att höras öfver de slut påståenden, Advokatfiskalen kunde finna för godt mot honom framställa, erkännt den anmärkta felaktigheten samt bifogat så väl skriftligt medgifvande af Johannes Larsson, att denne blifvit till fullo godtgjord för det honom otillbörligen vållade lidande, som ock vederbörandes intyg derom, att Kongl. Maj:ts och Kronans genom i fråga varande felaktiga åtgärd förorsakade kostnad uppgått till En R:dr 21 sk. 1 rst banco, hvilket belopp blifvit uti Landtränteriet i Carlskrona nedsatt; hvarefter och sedan Ådvokatfiskalsembetet yrkat, det måtte Vice Häradshöfdingen Sjöbohm för dess felaktiga domareåtgärd fällas till sådant ansvar, som Kongl. Hofrätten i enlighet med grunderna i 1 kap. 12 § Rättegångsbalken kunde finna å förevarande fall tillämpligt, Kongl. Hofrätten genom utslag den 8 Mars innevarande år sig utlåtit, att enär Johannes Larsson, i brist af tillgång lill gäldande af de honom ådömda böter, rätteligen skolat afstraffas med endast tjuguåtta dagars fängelse vid vatten och bröd, men i stället genom Häradsrättens utslag kommit att undergå fjorton dagars enkelt fängelse derutöfver, Kongl.
Väl öfvervägas och medlen dertill Hoga beräknas. Nationen har blifvit dupe på den sista Finance manoeuvten af detta slag, sorn annu är i friskt minne, oell det är icke troligt* ött den, undervist af skadan, underkastar sig eri Hy. Den vet, att Banken äger goda säkerheter för större delen af sine meddelade Lån, att desse Lån kunna efter hand indragas; och, erit dé göra det, är al! Realisation öfverflödig; ty Banken återtager då af sig sjelf sine funetioner, som Vexel-Bank. Den vet, att desse Hypothequer hafva värde, och kunna vid en Realisation, aldrig med rättvisa utelämnas bland tillgångar n e för Sedlarnes inlösen. Dessutom torde det vara afgjordt, att Silfver icke kan bibehålla sig i rörelsen, så länge Sedlar tillika äro gång. bäre, som icke hvarje ögonblick kunna Utbytas mot Silfver. Månne således det icke Vöre rådligast att söka en fast och oöfverstiglig gräns för all vidare försämring, mell för öfrigt låta mynt* representativerne förblifva oförändrade? Min andra anmärkning är den; att jag icke finner skäl medgifva minskning af den till mynt-värdets upprätthållande, i förra Betänkandet, påräknade halfva Million, emedan jag anser den summan vara den minsta, sorn till detta ange - Statsoch Banko-Utskottens Betänianden. 5211 angelägna ändamål, med hopp om framgång; lior användas. Och hvarföre skola då 100,000 R.'d deraf disponeras till Strömrensningar m. m.? Visserligen är Finska handeln till vår stora skada, men kan den icke motverkas med annat än Strömrensningar, så torde målet vara så aflägset, att våra Financer kunna hinna totalt förstöras innan det vinnes. Tractaten med Ryssland medgifver ju rättighet att lägga Tull på Finska produeter; och sker det, så måste väl Svenska kunna täfla med dem, och Stockholm, icke komma att lida brist på förnödenhets-varor.'
Af samma skäl, som föranledt nyssnämnde tullnedsättning, nemligen att för skeppsfarten nödiga artiklar icke må med höga afgifter betungas, tillstyrker ock utskottet, att införseltullen å »kjettingar med liinkjernets diameter öfver 5/s tum till och med 1 % tum» må nedsättas från 3 r:dr till 2 r:dr 24 sk. skeppundet stapelstadsvigt. Då värdet å draggar, armbultar, hammare, roderjern, skeppsknän och smedjestäd, nu upptaget till 60 r:dr, icke i medeltal kan beräknas högre än till 50 r:dr skeppundet, torde införseltullen å dessa artiklar böra nedsättas till 25 procent af nämnde värde, eller frän 15 till 12 r:dr 24 sk. per skeppund stapelstadsvigt. I stället för de förbud mot införsel, som i gällande taxa finnas stadgade i afseende å rubrikerne »stångjern, platt 3/s tum tjockt och deröfver, under 12 tums 38 Bevillnings-Utskottets Utlåtande, N:o 13. bredd och öfver 5/s turn fyrkant» och »bandoch plattjern, under % tums tjocklek, bultoch gallerjern samt sänksmide, rundt eller kantigt, knip-'och fyrkantjern af % tum och derunder, skäroch klippjern, saltpanneplåtar % tum tjocka och deröfver, samt af 12 tums bredd och deröfver» har Kongl. Majit föreslagit införselafgift af 4 r:dr för deri förra och 5 r:dr för den sednare rubriken, per skeppund stapelstadsvigt; emot hvilket förslag herr Hjerta, L., hos höglofl. Ridderskapet och Adeln anmärkt, att, då ifrågavarande slags jern utgjorde råämne lör ytterligare förädling och för näringarne, likasom för nästan hvarje enskild, vore oundgängligen behöfligt, de af Kongl. Majit föreslagna tullalgifter till icke blott 23, .utan fullt 33l/3 procent af värdet å engelsk tillverkning voro allt för höga. Efter herr Hjertås åsigt skulle så väl den enskilde som det allmänna hafva vinst af att för inhemsk förbrukning få stångjern till möjligast billiga pris.
Du låter träden utaf frukter digna och ängar springa upp ur öknens sand. Kullar och höjder med fröjd du omgjordar, marken beklädes med betande hjordar, grönskande dal böljar af ax uti tusendetal. P s. Du sänker mörkret uppå nattlig stig, och skogens alla vilddjur därvid vakna. De unga lejon, som sin föda sakna, gå ut att den begära utaf dig. Solen går upp, — och ej mera de jaga, till sina kulor tillbaka de draga. Människan går ut till sitt verk, till dess kvällstimman slår. P s. Dig lyda vädren, Herre! de ila snabba öfver hela På ditt jorden. bud Fanny 50: IO. Chrysander. Snobberi. Detta hans mästerliga arbete är därför icke m i n d r e uppfostrande och tankeväckande än roande. P s. Därofvan himlens många fåglar bo. Från trädens grenar de sin stämma höja. Och ifrån molnens mörka, täta slöja han vattnar markens örter att de gro. Gräset han låter för djuren uppskjuta. Odlaren låter af skörden han njuta. — Ja, dina spår drypa af fetma, o Gud, hvart du går! P s. 104 - Ja, stora äro dina verk, o Gud! Med kraft och vishet har du gjort dem alla! Uti de stora haf, där böljor svalla, där vimla varelser uppå ditt bud. Jorden och allt hvad sig därpå syns röra, djuren på tusentals berg dig tillhöra. Allt uppå jord väntar sin mat från din hand, från ditt bord. P s. P s. P s. 65: l o. Och m å n g a nya afarter af d e n världsbehärskande snobben hafva sedan dess uppstått. Vår tids ungdom, den är inte litet snobbig den, m i n s a n n! N ä r n u denna kärlek slår öfver och ger alltför m y c k e t efter för de ungas nycker och önskningar, då tycker m a n väl, a t t den åtminstone k u n d e hafva rätt att fordra genkärlek. Den är klandersjuk och otillfredsställd och N u växer det fast m e d oss. Lennart Hennings. Några blad ur Helgeandsholmens historia. Tecknade för Idun af E l l e n Fries.
Om jag kunde dela deras mening, som påstått att Lotteriets inkomst vöre grundad på Nationens sedeförderf, eller om' jag kunde förvissa mig, att detta sedeförderf skulle förminskas, i fall Nummer-Lotteri-Inrättningen upphörde, så skulle jag visserligen icke anse någon uppoffring för stor, för att kunna vinna ett så godt ändamål. Jag finner likväl , att oin detta ändamål skall på en sådan väg vin - nas, Staten nödvändigt måste tillerkänna sig rättigheten att med probibitiva band belägga hvarje Samhälls - medlems tycke uti ifrågavarande fall. Och jag vet icke, eller snarare Den é Juni i f, m. jag är fullt öfvertygad, att en sådan prohibitiv åtgärd hvarken står tillsammans med en fri medborgares rätt, eller ens är verkställbar. Oip denn^ sats är sann, hvartill skulle det väl då tjena, alt beröfva Staten en inkomst, som genast upptoges af andra inrättningar för spel, måhända af individuer inomoch utomlands? Och sluteligen, då fråga är om den delaf Nationen, som egenteligen offrar en skärf på Lotteriet, hemställer j.rg om det är denna del, som försvarar Nationen, eller utgör Nationens kraft, och hvars karakter är Nationens? Herr Rothlieb, Axe/, anförde sbrifteligen; (Se Bilagan N:o 2.) Friherre Löwen, Axel, förenade sig med Herr Rothlieb, Friherre Bjumjljernci: Jag skulle vara mycket olycklig, om någon annan, än Herr von Hohenhausen, fattat mia mening så origtigt, som han, då han trott, det jag talat för Lotteriet, på det Styrelsen medelst Nationens derigenom uppkommande demoralisation, så mycket lättare skulle kunna föra den i ledband.