Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men den gamle häradshöfdingen, som kommit in och oförmärkt åhört notariens tal, tog den hemske teoretikern i kragen och sade barskt: » Sitt nu inte här och prata gallimatias, utan kom och tag ett glas med mig. Jag som haft gumma i fyrtio år, måtte väl känna kvinnorna bättre än ni ungtuppar. Jag skall säga dig, hvarför de styra till partier. Det är därför, att de ska ' något ha att tjattra om. » Och under allmänt skratt försvann den gamle herrn, hållande notarien under armen. Hj. Gossel. * Falska läror smyga kring i tiden, Deras stämma blir i stormen spord. Lyssna till, förrän din dag är liden, I Ivilken framtid bådas för vår jord. Höj din röst, när mörkrets väfnad spinnes, Strid för dygd och sanning! Seger vinnes Ofta af ett enda manligt ord. A. A. Grafdröm. * Iduns läkarartiklar. (Eftertryck förbjudes.) Om menstruationen o c h dess hygien. mala utveckling tilldraga sig i våra dagar ett allt större intresse. Och med rätta, ty en frisk själ trifves bäst i en frisk kropp. En period, som af kvinnan särskildt förtjä- nar uppmärksammas, då det gäller bevarandet af hennes hälsa, är menstruationsperioden. Menstruationen är det synliga fenomenet af en periodiskt stegrad lifsverksamhet hos könsorganen. Vid tidpunkten för en menstruation inträda nämligen dessa i ett tillstånd af stark blodöfvcrfyllnad. Inverkan häraf inom lifmodern blir den, att blod så att säga silar igenom kärlväggarna och tvärs igenom slemhinnan uttränger på dennas yta. Eran lifmoderns inre fortskaffas blodet sedan genom dess halskanal, genom slidan och ut ur kroppen. Samtidigt med detta fenomen från lifmodern pågår emellertid ett annat — och det viktigare af de två — inom äggstockarna. Ett af deras många ägg bringas nämligen till följd af blodöfverfyllnadcn till mognad, väggen till det lilla rum, uti hvilket det legat inneslutet, brister och det slungas ut ur äggstocken — för att sedan vandra in i en af äggledarne och genom denna in i lifmodern.
En medborgare var der tilltalad, för det han utgifvit en skrift af smädeligt innehåll, mot någre der bo - Den 25 J a n u a r i i f. m. ende personer; men lian invände, alt skriften var Rättegångshandling, och alltså ej föremål för tryck fri hets-åtal. Delta bestreds, på grund af skriftens presentatum, hvarpå den åtalade bevisade, med betyg af Boktryckaren, att, i detta presentatum hade, på en del exemplar, det tryckfel förelupit, att siffran 9 fallit i omvänd ordning, oell blifvit en 6:a, eller tvertom; men oaktadt, att, nied företeende af de andra exemplaren, som buro rigtigt presentatum, tryckfelet var fulltygadt, blef den tilltalade dock af Juryn dömd ärelös. Något annat skäl för ett så laglöst, så förnuftsvidrigt, förfarande, kunde icke utfinnas, än det, att dagens och ställets opinion ville så hafva det. På grund af hvad jag nu haft äran anföra, och i den orubbliga öfvertygelse, att Juryinrättningen är oförenlig med all redbar och allvarlig garanti, anser jag ConstitntionsUtskottets förslag, att densamma upphäfva, samt att återlemna tryckfrihetsmålen åt den ansvarige Domaremagten, utgöra ett nödvändigt steg, till återvinnande afen lagbunden tryckfrihet, samt till säkerhet emot dess missbruk; och jag tillstyrker alltså, att Memorialet må, till grundlagsenlig behandling antagas; med ändring blott i den del, som angår förslaget, att TryckfrihetsCommitléen skulle, i hvarje mål, afgifva yttrande till HofRätten; en omständighet,hvaraf jag Den i5 Januarii f. in. jag icke inser nyttan, då HofRätten ändå skulle, oberoende och ensamt, målet afgöra, samt visserligen ägde samma rätt lill förtroende, för erforderlig upplysning, sotn Committeen. —■ För denna min mening träder jag frivilligt i ansvar, inför hvarje upplyst och rättsinnig man; och tror icke, att han skall anse mig brista i liberalitet, derföre, att jag ville säga till samtelige våra Tidningsredactioner, äfvensom till alla våra Författare:
M. under åtskilliga data 1S19 och 1820 meddelat om anläggandet af Carlsborgs fästning och andra dermed sammanhängande ämnen; — vidare en nåd. föreskrift af d. 26 Jan. 1822, hvilka af de gamla fästningarna skola bibehållas eller ej, och öfver alla dermed sammanhängande ärender;— vidaie en till KrigsColbm utfärdad nåd. föreskrift af d. 8 Nov. 182.4 om de grunder, Collini har att följa vid beräkningarna af behofven för Armeens sättande i fullt stridbart skick; — vidare alla af K, M. tid efter annan gillade planer för fästningsbyggnaderna. Alla dessa handlingar förvaras på ort och ställe, som vederbör, och utgöra sammantagna en allmän plan för försvarsverket till lands. Att de hållas hemliga får man väl hålla tillgodo, ehuru det väl skulle vara i hvad man kallar tidens anda, att framdraga dem till offentlig discussion. Men då jag nu uppgifvit deras tillvaro, bör det vara nog att öfvertyga, att det icke går så planoch handlöst till, som man gerna vill tro, för att få mätta sin klanderlust. Utom ofvannämnda hemligt hållna planer finnas en mängd offentliga handlingar och författningar, i sednaste tider utfärdade, som intyga, att ordning och plan finnas i krigsadministrationen, hvaribland må nämnas: K, M:s nåd. bref af d. 2 Febr. 1833 0111 Arme'ens lönereglering; K. M:s nåd. reglemente, ang:de indelta Armeens underhåll vid möten af i832; reglementet, angrde uppbörden och redovisningen af mötesoch tross-passevolancemedlen af r832 J KrigsCollegii inslructiouer för fÖrrådsvården och besigtningar, förutan många flera. En verklig plan lärer det ock vara, att K, IM. vid förra riksdagen föreslog R. St. att genom extra anslagen skilja på behofven för en kommande tid och för den närvarande; i hvilken plan af förevar, nåd. propos. synes, att K. M. orubbadt framhärdar. Delta vare nu nog om den öfverklagade planlöshet ert.
Men kanhända lefva någorstädes varelser, som äga sig bekant, eller kunna med dessa raders tillhjelp utspana, att en dem tillhörig vördad moder, farmoder, mormoder framgick ur denna hans fagra morgonsky. Den ynglingsdikt, ur hvilken de allraförsta af de här om Eos anförda verserna blefvo tagna, är ett ofullbordadt skaldebref till Riksrådet Grefve C. F. Scheffer. Skulle än detta fragment, i det skick hvari det nu öppnar samlingen af Thorilds Skrifter, icke vara af alldeles så tidigt datum, som Utgifvarne förmodat: så visar likväl hvarje jemförelse med de äldsta bland hans otryckta papper, att det troget skildrar en själsstämning från denna hans lefnadsålder. Omöjligt är dessutom allsicke, att redan nu ett tillfälle kunnat förefalla, då bemälte Herre, som var både ytterst human och lätt antändlig, bemärkt honom med uppmuntrande välvilja. Det står åtminstone fast, att han i detta afbrutna skaldebref säger sin sångmö göra ”sin första ed”; kallar sin låga ”späd”, och sin poesi ”en herdes ringa lute-slag”; angifver ”Virgils herdevisor om Amaryllis” såsom sin högsta förebild; och berättar sig qväda sina ”konstlösa sånger vid Göta-elfvens täcka strand”, – en strand, vid hvilken han aldrig sedan vistades annorlunda, än under få och kortvariga resor till sin barndomsbygd. Med en annan form, och en visserligen fullständigare bebådning af den tillkommande Thorild, uttrycker sig andan af denna hans oskuldstid i det akademiska öfnings-tal, som han i Lund, vid sommarens början 1778, höll inför Göteborgs Landskap. Omoget äfven i sjelfva handskriftens utseende, bär det ock flerfaldiga spår af omogenheter i tanka och framställning, ursäktliga hos en nittonårig yngling; men vittnar också, huru långt bådas förmåga redan hos denne yngling voro utvecklade, och huru han jemväl i egenskap af Tityrus haft mellanstunder, att ej låta sina betraktelser dväljas endast inom herdepipornas blomsterdäld. Detta kan dock snarast förmodas.
Henric Vougt. Af Herr Hjertström, Fr., att bevillning för enskild bank med sedelutgifning srätt må äfven på bankens af delningsoch kommisions-kontor, i förhållande till inkomsten, fördelas. Bevillnings-förordningen af 1862 stadgar i 13 § att den bevillning som påföres enskilda banker med sedelutgifvande rätt, skall debiteras i den stad, der bankens hufvudkontor är beläget. Häraf följer att kommunalafgiften för den inkomst af arbete och kapital som erhålles vid bankens afdelnings och kommissions-kontor icke, mot författningens syfte lör öfrigt, faller dessa kommuner till godo. För rättelse häraf vågarjag vördsamt föreslå det stadgande, att den bevillning i enskilda banker med sedelutgifvande rätt, som vid „ innevarande Motioner i B or q are-Ståndet 186 6. 145 nevarande riksdag kan fastställas, må fördelas äfven på bankens afdelningsoch kommissionskontor i proportion till de inkomster de lemnat. Om remiss till vederbörligt Utskott anhålles vördsamt. Stockholm den 11 November 1865. Fr. Hjertström. Af Herr Hjortström, Fr., om det stadgande, att lärare vid ele mentarläroverk må, i fråga om uppflyttning till högre lönegrad, sig tillgodoberäkna jemväl den tid, han kan hafva vid utvidgad pedagogi tjenstgjort. Det måste medgifvas samt erkännas att Rikets Ständer i anslagsväg under de sednare åren tillgodosett lärarnes vid våra elementarläroverk billiga anspråk på löneförbättringar. Men då vid en öfvergångs-lagstiftning, med dess stundom alltför ängsligt noggranna reglementerande, ett eller annat missförhållande är oundvikligt, bör dock hvarje sådant, som är af svårare art, i möjligaste måtto, efter hand afhjelpasOch det är med afseende härpå, jag anhåller, att till Rikets Ständers välvilliga behjertande få framlägga följande:
Blifver någon, som förut häftar för Odlingslån, genom köp eller annat laga fång, innehafvare af en egendom, till hvars uppodlande förre egaren upptagit Lån af Banquen, må det dock vara honom tillåtet, att, utan hinder af den fast. stälde maxirni-summan, få sådant Lån på sitt namn öfverflyttad! när han derföre ställer nöj. aktig säkerhet och så vida han ej, enligt IV" Art. 3 §. eller V Art. 3 §. gjort sig förlustig af denna förmåni 7 §• Med omkostningar för utflyttningar, hvilka vid Enskiftes och Storskiftes förrättningar blifva jord-egareu ålagde, förstås, ej allenast de uppodlingar, sorn för de utflyttandes hemman pröfvas nödige, för hvilka Lån må sökas, på samma sätt och efter samma grunder, som för mindre Odlings-lån finnes stadgadt, dock med företrädesrätt, utan äfven gamla bostäders flyttning, och. uppförande af nyn, så vida odling tillika förekommer, hvarvid väl afseende må hafvas på det i förrättnings-protocollet upptagne kostnadsförslag; dock må ej större summa kunna beviljas, än 300 Rtdr för | mantal och derunder; 4 5oR:dr ifrån £ till och med | mantal; samt 666 R:dr 32 sk. från § till och med ett helt mantal. Uti de Landsorter, hvarest mantals-beräkning ej eger rum, bör låne-understödet bestämmas, efter andra antagne och mantal motsvarande grunder. För Odling och Byggnad sammantagne må för hvarje utflyttande Låne-understödet ej öfverstiga 1000 JLdr. Jord-egare, jemte dess Landbo eller Arrendator af dess jord, enär desse sistnämnde dertill fått Jord-egarens bifall, måga? samfält icke erhålla större Odlings-lån, än hvad i föreslående 6 och 7 §§. blifvit medgifvet. 5 §•
StatsUtskotlets Betänkande, IV 4- s 181 — 19a, bif. af PresteStåndet, IX s 8o5, af BondeStåndet, ix s 815, återrem. af B01- gareStåndet, ix s 8^5. Ytterligare Utlåtande, IV 5. s 267 — 270, bif. af BorgareStåndet, ix s 1147- — skyld ige Städer, understöd af Statsmedlen för någre; StatsUlskottets Anmälan om Ständernes olika beslut i afseende på, IV 4- s 543 — 547; bif. af PresteStåndet, ix s 944» af Adeln, ix s 995. Om anstäld Votering öfver Frågan. StatsUtskottets Memorial, IV 5. s 10- i3, Öfverlemnadt till StatsUtskottet af Adeln, ix s 1062. Underd. •— ordning, om öfverseende af 1720 års. Underd. Skrifvelse, x 1. s 329. —- penningars anslående, om, för Befälet vid indelade BåtsmansCompagnier. StatsUtskottets Betänkande, IV 2. s 1426—■ 1428, bif. af BorgareStåndet, IX s 4*3. af PresteStåndet, ix s 422 , af BondeStåndet, IX s 426, af Adeln, IX s 4^7- —- — anslående, om, till VarfsStaternc. Motion, remitt. till StatsUtskottet, II * 1284- i43 Utskottets Utlåtande, IV 2. s 1434 — i436, bif. af BorgareStåndet, IX s 4*3, af PresteStåndet, IX s 423, af BondeStåndet, ix s 426, af Adeln, IX s 437. Inqvarteringsskyldigbeten, om Städernes befrielse från. Se Troupper, om underhåll för tågande. Inrikes Förvaltningen.
Den, som anser, alt till contra-proposition i hufvudvoteringen bör antagas Ridderskapets och Adelns beslut, alt Sågblad skola förlullas efter vigt med 1 R:lrs värde och 10 sk. införsel tull Skålpundet, voterar ja; den, det ej vill, voterar nej; vinner nej, Fort), af Bevillnings-Utskottets Memorial, IV;0 4i. ag kommer Borgare-Slåndets beslut, att Sågblad väl böra efter värde förtullas, men åsättas endast 20 R:drs infö:sellid! på hvarje 100 Rrdrs varuvärde att utgöra contraproposition. Samt sedermera i hufvudsaken efter följande proposition : 271 :o. Den, som, lika med Utskottet, anser Sågblad böra efter värde förtullas med 30 R:dr för hvarje 100 R:drs \ärde vid införsel, voterar ja; den, det ej vill, voterar nej; Vinner nej; (Usta alternativet) bifalles Ridderskapets och Adelns beslut. (2:dra alternativet) bifalles Borgare-Ståndets beslut. Utskottets förslag till införsel-tull å Såpa har blifvit af tre Stånd godkändt, hvaremot Bonde-Ståndet bestämt denna afgift till 1 R:dr Lispundet; och kommer, i följd häraf, och under förutsättning, att detta Bonde-Ståndets beslut vidblifves, omröstning efter en så lydande voterings-proposition att anställas: 272:o. Den, som gillar Utskottets förslag till införsel-tull å Såpa 36 sk. Lispundet, voterar ja; den, det ej vill, voterar nej: Vinner nej, bestämmes införsel-afgiften å Såpa till 1 R:dr Lispundet. Trenne Riks-Stånd hafva gillat den införsel-tull, Utskottet föreslagit å Talg; men som Borgare-Ståndet ansett denna afgift böra nedsättas till hälften, mot hvad Utskottet åsatt eller till 24 sk. Lispundet, föranleder detta beslut, i fall det vidhålles, följande votering: 273:o.
Discont-inrättning äfven i norra orterne, hafva Utskotten ej funnit framställningen derom vara följd af sådane skäl, som kunnat ådagalägga anstaltens nödvändighet och nytta, emot den kännedom Utskotten för öfrigt, trott sig ega, om desse norra orters locala beskaffenhet, deras invånares antal, lynne och yrken, hvilka för det närvarande icke omfatta någon så liflig rörelse, att densamma kan anses påkalla en allmän Lane - anstalts tillvarelse i någon särskild inom dessa orter belägen plats. I ordningen Bancti~Uts}öttets Bettinkanderi' X ordringen efter detta följer Utskottens Utlåtande, hho 2 7, bilagdt under Litt. G., angående Banquens utlåningar I Guldoch Silfver, metaller eller andre varor; hvaruti Ut» skotten hufvudsakligen föreslagit bibehållandet af de härom gällande stadganden, till deras föremal, utan att inlåta sig uti framställningar, rörande dö större eller mindre förändringar vid sjelfva verkställigheten, hvartill anledning kunde finnas, och hvilket på. särskildt afgörande, sedan BanCö-Utskottet med .tJöisIag derom inkommit, borde bero. Den anmärkning, sorn emot Utskottens förslag i denna del blifvit gjord uti det HögVördiga Preste-Ståndet, söker ådagalägga, dels den skadliga verkan på alla Varu-värden och. alla beräkningar af andra borgerliga förhållanden, sorn ett genom desse låns utgifvandö och återbetalning ökadt eller minskadt RörelseCa* fåtal i Sedlar skulle medföra, dels den min* dre nytta, sorn i allmänhet skulle vara att af sjelfva Lånen förvänta, derigenom att varorhes uppläggning, i afbidanpå bättre conjunctur, medför en högst oregelbunden Utförsel, under det importen oafbrutet fortgår, hvilken omständighet oundvikligen höjet cötlrsen, då deremot én stark utförsel på en gång af allt det insamlade, vid en inträffad förmånlig conjuncturs förändring, ovilkorligen måste orsaka Ceursen* hastiga och betydliga fallande; hvarförutan' uppmärksamhet ock blifvit fästad på hindret för metäll-förädlingen, genom tillståndet att Bihang titt Riks.
Maj:t gör Sig förvissad, att de skola erkännas såsom öfverensstämmande med folkrätten, samt att deras noggranna och opartiska tillämpning skall göra det för Kongl. Maj:t möjligt att fortfarande med de vänskapligt sinnade och förbundne magterne underhålla de förbindelser, som Kongl. Maj:t, för Dess folks väl, så högeligen önskar värna från hvarje afbrott. Undertecknad anhåller, att N. N. måtte delgifva N. N:s Regering innehållet häraf, och har äran försäkra etc.“ Å detta meddelande hafva tillfredsställande svar, innefattande godkännande af det utaf Kongl. Maj:t lillkännagifua beslut, från de särskilda Regeringar blifvit uti följande ordning afgifne, nemligen: från Senaten i Hansestaden Hamburg, af den 5 sistlidne Januari; från Kongl. Relgiska Regeringen, af den 7 Januari; från Kejserliga Österrikiska Regeringen, af dea 10 Januari; A Kongl. Maj:ts Nåd. Skrifvelse, N.o 61. från Senalen i Hansestaden Lubeck, af den 10 Januari; från Kejserliga Franska Regeringen, af denL0 Januari; från Kongl. Nederländska Regeringen,4 Januari; från Kongl. Slor-Britanniska Regeringen, af den 20 Januari; från Stor-Hertigliga Mecklenburg-Strelitzska Regeringen, af den 2 2 Januari; från Kongl. Preussiska Regeringen, af den 23 Januari; fråu Kongl. Sardinska Regeringen, af den 24 Januari; från Senaten i Hansestaden Bremen, af den 24 Januari; från Kongl. Hannoveranska Regeringen, af den 25 Januari; från Kongl. Neapolitanska Regeringen, af den 26 Januari; från Stor-Hertigliga Mecklenburg-Schwennska Regeringen, af den 30 Januari; från Kongl. Portugisiska Regeringen, af den 31 Januari; från Kongl. Spanska Regeringen, af den 9 Februari; från Stor-Hertigliga Oldenburgska Regeringen, af den 10 Februari; från Förenta Staterna i Norra Amerika, af den 14 Februari; från Oltomanniska Porten, af den 17 Februari; samt från Kejserliga Ryska Regeringen, af den 7 dennes.
Det Nyttiga blandadt med det Nöjsamma (1772, märkvärdigast genom en öppen tillgifvenhet för Carl XII och en halföppen för Görtz), Moraliskt Nytt (1774), Dykaren (1779), Couriren (liktidig), Hvad Behagas (1781), Granskaren (1782), Angenäma Sjelfsvåld (1783), Oskyldiga Tidsfördrif (1784), med flera sådana, gifva en alltför måttlig hugnad. Man kunde förmoda, att skämtbladet Hvad Behagas, såsom utgifvet af Bellman, skulle göra ett undantag; men dess skämt är mera sluskigt, än snillrikt59. Hugnaden växer ej, om vi med dessa ock sammanfatta de hufvudstadsoch småstads-blad, som ägde en mera seglifvad tillvarelse. Bland dessa fortfor Dagligt Allehanda, att intaga främsta rummet. Det ville ingalunda gälla blott för hvad det egentligen var: ett för Stockholm behöfligt policeoch annonce-blad. I trots af Gyllenborgs yttrande, att det hade uppvuxit ”på Vitterhetens graf”, spelade det alltjemt ett slags vitter rol. Med en smak, närmast befryndad med Nicanders och Bagers, men lika vänligt inrymmande Thorilds verser, som deras, blef det omsider en för både Thorilds och Swedenborgs anhängare beredvilligt upplåten försvarsplats. Vid den tidpunkt, då Thorild först uppträdde på sin kritiska bana, såg Dagligt Allehanda, bredvid sig och Stockholms-Posten, i hufvudstaden utgifvas ett Söndagsblad och ett Aftonblad. Det förra hade till syfte, att med sitt innehåll samvetsgrannt motsvara sin titel; det sednare, att genom allvarsamma medborgerliga uppsatser gagna en allmänhet, som just derför lemnade dem olästa. Det var ett af Creutz uppmuntradt, af en hederlig och förståndig Swedenborgare Halldin60 vågadt försök till en tidning i ädelt royalistisk rigtning.
2:do Bewittnar icke erfarenheten, atgenon: detta Regeringssätt hafwa Throner blifwitkullstörtade och hela Folkflag uplöste? 3:0 Hwad dar deremot Swerige rind er de brydsammaste tidffiften och oaktadt alla destämplingar som genom utländskt inflytande bordt medföra desi söndrande, dock icke med warande Nepi-eseiuation k flere ärhundraden bibehällit sin sjelfständighet? 4:to War denna sjelfständighet ej lycklig under den Stores, den Tiondes, den Elloftes tidehwarf; ffakades ej denna sjelfständighet genom den Tolftes krigslystnad och Luccessions-frägan efter Konung men bibehölls den ej genom de Fyra Riks Ständens e-ncrFio ? 6:to Förblef denna sjelfständighet icke un« der M'llda den Tre djes alltid forskande och waksamma sn lles rädigket. <arnt Hans Kongl. Höggets Riksförestän-arens wi a och lugna Regeringar, ej fullkomligen äter befästad? ^oÄ^dewiicke föredetta olyckliga kriget styrka inom osi och Laoancier, hwilka icke utom fredsbrott - Den Zv Maj. 807 brott kundesörloras? Och manne nu, sedan wr bliswit til en tredjedel forswagade hwad Riket ben äffar, de fyra Riks Ständens Lepresentation bör ökas med ett än större antal Ksyressntanlee eller et femte Stand inrättas, hwilket ej fants nodwändigt dä Riket ännu ivar odeladt? Nej! NU behöfwes endast eli concentreracl styrka, och denna kan omöjligen finnas uti mängden af Riks Ständen. Matte dä de af älder -varande fyra Riks-Ständen, hwilka icke utom den blifwande Regentens höga sanction böra kunna ökas eller minskas, alltid bibehällas; mätte uplysning, dygd och förtjenst, dä den finner sin belöning inom det första Ständer, alltid öka desi antal! Lades pä bordet. Herr blelvigj
Då denna motion blifvit af Bonde-Ståndet till Utskottets behandling remitterad, finner Utskottet, på sådan grund, sig jemväl böra öfver densamma sig utlåta; och emedan Utskottet här redan föreslagit så väl de åtgärder Utskottet, med ledning af Riks-Ståndens beslut, ansett kunna ifrågakomma till främjande af skjutsentreprenader, som äfven de vilkor, hvarunder skjutslegan borde kunna höjas och det belopp, hvartill sådan förhöjning kunde ega rum; ty och som, hvad beträffar frågorna, ej mindre om förändring i sättet för postskjutsens utgörande, än ock om gästgifverihållningens förenande med skjutsentreprenaden, hvilken sednare fråga utgjort föremål för 35 § i det förslag till reglering af befordringen utaf post och resande, samt till gäldande af den derför erforderliga kostnad, hvilket uti Utskottets Betänkande N:o ‘21 blifvit framstäldt, dessa frågor måste, på sätt förut är vordet nämndt, anses, genom Rikets Ständers beslut olver samma Betänkande, för denna riksdag förfallne; alltså och då, vid sådant förhållande, så väl frågan om expropriation af jord för uppförande af gästgifveribyggnader lärer förfalla, som ock, enär motionären endast under förutsättning af bifall till sina öfriga här förut omförmälda förslag jemväl framställt yrkandet om ett förslagsanslag af 100,000 R:dr att användas till ersättning åt sådane Statens embetsoch tjenstemän, som under resor i ernbetsärenden, de der icke i annan ordning Sammans. Stalssamt Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande N;o 40. 9 ordning godtgöras, nödgas utbetala högre skjutslega än 1 R:dr per mil för hvarje häst den resande egt begagna och i verkligheten nyttjat, sistnämnda förslag ej torde böra så tolkas, som afsåge detsamma, oberoende af de öfriga förslagen, blott beredande af en fördel åt de omförmälde tjenstemännen, tillstyrker Utskottet att motionen ej må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 18 Augusti 1863.