Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om ifrågavar, reg:ten hafva suttit af och contract blifvit upprättade på viss tid, utan att Ständerne dertill lemnal sitt samtycke, anser jag det oriktigt; men då denna lid är förlupen och förhållandet kan varda återstäldt i sitt gamla grundlagsenliga skick, så kan man icke derföre, att man en gång förfarit oriktigt, säga, att man åter bör göra något, som är stridande emot grundlagen. Om detta betänk, bifalles, blir förhållandet sådant det från början har varit och såsom grundlagen stadgar alt det skall vara, nemi. alt hufvudgrunderna böra vara orubbade, såvida icke Konung och Ständer äro ense att förändra dem. Hvar och en finner således oformligheten af Hr von Hartmansdorffs bevisning, hvarföre jag yrkar bifall lill betänkandet. Frih. Cederström: Den siste talaren har framkastat den frågan, huruvida dessa reg:len afsutlit utan Ständei nes medgifvande. Det hade han kunnat inhemta af Utsk:s betänk. om han behagat, då han fått veta, att dessa reg:ten redan varit afsuttna i 3o a /(O år, långt före grundlagens antagande. Nu deremot, då de äro afsuttna, men kunna komma att uppsitta, när K. M. finner sådant nödigt för Rikets försvar, faller det af sig sjelft, att det är i sin ordning, att den negativa saken, eiler om de fortfarande få vara afsutlna, bestämmes. Att de åter skola uppsitta, det kan Konungen hvilken timme som helst besluta, emedan det är i full öfverensstämmelse med indelningsverket. Hr Lefre'n, Joli. Pehr: Hr Ribbing har ganska riktigt anmärkt, att när fråga är om dessa cavallcri-regttens uppsittning, så är det en återgång till hvad contraclen bestämt, och att det således icke kan förmenas K. M. att, när contractens tid är förbi, låta dessa reg:ten åter sitta upp. Det är en grundsats, som är ganska grundlagsenlig och nyttig att lägga på minnet.
S. D. Föredrogos och bifollos Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottets nedannämnde, den 17 dennes på bordet lagda betänkanden: N:o 86, i anledning af väcka frågor om landsfiskals-tjensternes indragning; N:o 87, i anledning af väckt fråga om kronofogde-tjensternes indragning; N:o 88, i anledning af väckta frågor om bergsfogde-tjensternas indragning samt om upphörande af bergsfogdarnes befattning med uppskattande af fast egendom i Bergslagen; samt N:o 89, i anledning af väckt motion om vederbörlig tillsyn deråj att Svenska och Norrska konsuler fullgöra sina åligganden, angående nedsättningen af de afgifter, dessa konsuler ega att af Svenska fartyg uppbära, samt om åtgärder till förekommande af sjöfolks rymningar, Från Högv. Preste-ståndet, S. D. Sedan Ståndet beslutat, på sätt 69 § R. F. innehåller, denna dag förrätta val af ledamöter i förstärkt Stats-utskott, företogs nu samma val, och befunnos, efter valsedlarnes öppnande och rösternas summering., till ledamöter af nämnda förstärkta Utskott vara utsedde: Biskop Holmström, Biskop Nibelius, Bih. tilt R. St. Biskop Heurlin, Biskop Hallström, Kontrakts-prosten Schram, Kontrakts-drosten Forssell, Professor Fries, Professor Selander, Doktor Broman, Prosten Cnattingius, Prosten Nibelius, Doktor Annerstedt, Kontrakts-prosten Odelberg, Doktor Norström, Professor N. Lindgren, Prosten Ahlstrand, Domprosten Reuterdahl, Prosten T t 'aneus, Prosten Osterman, Doktor Grafström, och Prosten Ljungdahl', samt till Suppleanter: Doktor Pettersson, Prosten Eurén, Prosten Gellerstedt, Biskop Bruhn, Prosten Tellbom och Doktor Säve. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls Expeditions-utskottets utlåtande till Rikets Ständer N:o 9, angående dagen, då nästa riksdag skall börja.
Stats - Utskottets tillstyrkande, att sedan den Stads-Jorden ätföljande Skog bljfwik refwad, 06) hwar-e Lott tilldelt dest behörige UtinLl, hwad som till odling wore kjeniigt och ej af Tomtägarne kurde begagnas, borde tilt anlag» gande af Torp 06) Nybyggen upplätas, endast rnnesattar ett räd eller en anwiöning huru Inte, rehenterne med bästa fördel kunna anwända ywav af Skogen för dem kjelfwe icke mä wara ou rrgängsligen nödigt, sä har jag icke något dsrwid alt päminna, men om detta yttrande ställe inwolwera, att Staten äger någon ratt till denna Skog, fär jag anmärka, att jemlikt 25 Z. uti de Sala Stad Nädigst förunte Priwil.gter Lirr. N Staden blitwit donerad all den Skog och Muhidere, som tillhör Wäsby Gärd, samt Ekeby och Blästad Byar, hwilkas fordna ägor nu utgöra den donerade Jorden; l följd hwaraf Kronan ej kan utan kränkning al Priwilegierna tillägna sig n3- gon diepositlons-rätt af hwad beskaffenhet den wara mä, öfwer meranämnde Skog. Dä Högloft. Stats, Utskottet tillstyrkt, att Bergslaget mätte förunnas endast 5 är att bereda sig t ll den iörestäende förändringen, har Utskottet witzerligen icke gjordt tillbörligt afseende pä Bergslagets rätt, att icke genom väfkyndande ak en ändock fär Bergslaget känbar förändring, detz wäifärd mä aldeles äfwentyras, eller noga beräknat möjeligheten att Bergslaget innom en sä inskränkt tid skulle knnna för sig etablera en ny för, fattning.
Utskottet j sorn vid ett slikt slut an-* Ser Herr Movat}\s förslag, om FörmyndareKammares inrättande i hvarje Län, komma att förfalla, anser sig i nu afgifne Betänkandet hafva fästat tillbörligt afseende på de särskildte Ömtåliga förhållanden, hvilka med förevarande ämne ega gemenskap, Och tror i öfrigt att man, genom antagande af Utskottets förslag, kommer närmast det goda ändamål, Motionalrerne åsyftadt, utan att med detsamma lemna utur ögnasigte ett anspråk, så rättmätigt, sorn det den värnlöse har på skydd och hägn af Staten och dess Lagar, Beträffande slutligen Jon Jonsons förslag, så har väl tvekan hos Utskottet Uppstått, huruvida detsamma af Riksens Högloft. Ständer borde kunna till pröfning upptagas, enär det ej förr än efter Motionstidens förlopp blifvit afgifvet, och icke torde kunna anses föranledt af någon förut gjord Motion; men då Hederv. BqndeStändet beviljat Remiss å förslaget, utan att lemna afseende å en inom nämnde Stånd emot detsamma gjord anmärkning af ena - I2iZ L/igUtskottets Bitnnkanden, handa beskaffenhet med den betänklighet Utskottet nu yttrat, har Utskottet trott sig böra afgifva yttrande öfver sjelfva lagförslaget, likväl endast så vidt detsamma angår de ämnen, som afhandlas i Kongl. Förordningen den i3 Julii 1818, om Inteckning i fast Egendom, samt 17 Cap. HandelsBalken och de Författningar, hvilka uti sistnämnde LagRum göra ändringar eller tillägg, hvarutöfver pröfningen likväl icke rimligen lärer kunna sträckas. Detta förslag till en fullständig Hypotheks lag stadgar i nio särskilda §. §. fördelta i momenter den rätt en fordran i allmänhet ger i Gäldenärs Egendom, sättet, att göra särskild del deraf till underpant för en viss gifven fordran, och sluteligen medlen, att utan denna underpant utbekomma betalning.
"Voteringen börjades klockan 7 e. ni., och befunnos vid voteringens slut klockan ett qvart till q e. m., sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarne öppnade, rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 67. Nej — u{g. I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen särskilt förde protocoll blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att Ridderskapet och Adeln således bifallit hvad i Den 5 Octo ber e. in. ofvanberörde Nej-proposition blifvit upptagit. ingående StatsUtskottets i dess sednare Utlåtande gjorde hemställan, att Rikets Ständer måtte uti underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t angående löneregleringen för .Armeen uttrycka den öfvertygelse, att hvad af Utskottet nu föreslagit blifvit, borde för en längre följd af år fylla behofvet för denna gren af Statsförvaltningen, samt att ett större anslag för Armeens Befäl skulle öfverstiga Nationens förmåga. Friherre Cederström, Jacob: Jag anser denna af Utskottet föreslagna anmälan olämplig; ty mati kan icke säga, att ett större anslag, än det af Utskottet tillstyrkta, skulle öfverstiga Nationens förmåga. Jag anhåller derföre, att något afseende icke måtte göras på Utskottets ifrågavarande framställning, hvilken torde kunna läggas till handlingarne. Herr Nordenfalk: Till följd af Ridderskapels och Adelns redan fattade beslut angående verkställigheten af den ifrågavarande löneregleringen, finner jag, under åberopande af hvad jag i förmiddags hade äran i ämnet anföra, det af Utskottet föreslagna yttrande, om anslagets tillräcklighet för en längre tid af år, fullkomligt öfverflödigt, och anhåller att det icke måtte föranleda till någon åtgärd. Den 5 October e. m. Herr Bibbing:
Vid förnyad föredragning af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 167, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens Nionde Hufvud-titel, stannade Ståndet i följande beslut: 3, 4, 5, 15, 15, 16, 17, 20, 21, 28. 35, 55, 36, 110 och lil punk terna lades till handlingarne. 6 punkten bifölls med den ändring, hvad Utskottets sist förekommande hemställan beträffar, att, i stället för den bestämmelse Utskottet föreslagit, infördes 2:ne moment, så lydande: a) Att de, som i lön åtnjuta öfver 3,000 R:dr Riksmynt, men mindre än 3,750 R:dr, icke kunna undfå pension till lägre belopp än 3,000 R:dr samma mynt. b) Att för Presidenten i Kommers-kollegium och de tvänne Kommersråder, som, till fyllnad i sin lön, hafva arfvoden ur Manufaktur-diskont-fond n, bör, vid pensionens bestämmande, totalsumman af deras lön och arfvode läggas till grund, så alt de komma i full jemlikhet med sina vederlikar i de öfriga Kollegierna. Utskottets tillstyrkande i 22 punkten bifölls, endast med tillägg deraf, att den för Fröknarna Hård föreslagna pension beslöts skola beräknas att utgå från modrens död eller från Mars månads början år 1856. 710 Prot.-Utdrag den 9 December 1857. I öfverensstämmelse med den af Ståndet, vid behandlingen af Utskottets förslag till reglering af Riks-statens Åttonde Hufvud-titel fastställda aflöning för Professorerne vid Upsala och Lunds Universiteter, höjdes beloppet af de i 31 punkten omförmälde emeriti-löner med 500 R:dr eller till 4,500 R:dr Riksmynt hvardera.
S. derom beslutat, hvilket hittills ej skett, ansett sig böra härmed hos E. K. M. i underdånighet begära: att den af Extra Roteringsjemknings-Comxnissionerne, efter 1823 års Riksdag och med föranledande af för dem utfärdade Instructioner, hos E. K. M. i underdånighet föreslagna tillökning i Ordinarie Knecktehållet genom en del Kronoskattesamt Frälsehemmans och lägenheters åläggande af ett ordinarie roteringsbesvär, derifrån desamma hittills varit befriade, såsom hlott innefattande den förberedande åtgärd, som af Rikets år 1823 församlade Ständer, genom Deras förrberörde underdåniga skrifvelse, varit åsyftad, icke må till någon slags verkställighet befordras, innan R. S., efter emottagande af E. K. Maj:ts Nådiga Proposition, fått tillfälle alt sig derom utlåta med den beslutande rätt, som genom ofvan åberopade 73 och 80 §. §. Regeringsformen är R. St. förbehållen och försäkrad ; att, i den händelse någon verkställighet af berörde förslag till ny ordinarie rotering, i en eller annan del af Riket, skulle, såsom följd af missförstånd å local-autoriteternes sida, redan hafva blifvit vidtagen, densamma måtte, genom E. Iv. Majrts Nådiga försorg, varda återkallad; att de hemmansegare, hvilka tilläfventyrs icke, inom dem förelagd fatalietid, anfört underdåniga besvär öfver RotejemkningsCommissio - Exp. Utsi. Förslag till und. Shrifv. 397 nernes åtgärder, att ny ordinarie rotering ålägga, ej må anses derigenom hafva en sådan tillökad tunga sig åtagit, eller förlorat sin rätt att derifrån vara befriade, intilldess R. S. sig i hufvud fia gan yttrat; samt att, derest, emot förmodan, någon kostnad eller förlust af en eller annan beskaffenhet, såsom följd af jordens upptagande till ordinarie ny rotering, blifvit egaren tillskyndad, tillfälle må honom beredas, att sin rätt till ersättning derför i laga ordning utföra och gällande göra.
Det ligger dä en orättvisa deruti, att den stad, som drifver en ringa rörelse, som är belägen långt inne i landet, som således icke kari påräkna den betydligare inkomst som de öfrige, skall beskattas lika högt som andra städer, hvilka, i följd af deras blotta läge åro i besittning af förmåner hvaraf den nyssnämnda landsortsstaden är i saknad, äfvensom det likaledes ligger en orättvisa deruti, att desse bättre belägne och större släder skola skatta lika lågt sora de andre. Jag anser följaktligen med Gr. af Ugglas det vara med rättvisa mest öfverensstämmande, att man, utan alt lemna någon slags klassifikation, endast bestämmer ett minimum med rättighet för Taxerings-Komiléen att, på grund af del stadgande, som i denna § förekommer, kunna efter sig företeende omständigheter höja beloppet öfver detta minimum; önskande alltså pä denna grund aterremiss af punkten. Hr Aminoff, Joh Fredr.: Hvad utsättande af minimum beträffar, sä anser jag det vara nödvändigt att föreskriften qvarstår, emedan erfarenheten nogsamt visat, alt Taxerings-komiléen måst hålla sig vid minimi-afgiften, då andra uplysningar saknades, och om denna bestämmelse borttages, kan följden blifva, att afgifterne nedsättas under hvad minimi-tariffen föreskrifver och Staten derigenom förlora en påräknad inkomst. Jag tillstyrker att det föreskrifna minimibeloppet bibehälles. De n 14 Maj f. tn. Gr. af Ugglas: Jag utber mig alt endast få framställa ett skäl till dem jag förut anfört för min begäran om återremiss, nemi. att om, såsom jag tror mig veta, BorgareSt. nedsatt ett serskildt Utsk., eller komité, för alt npgöra förslag lill en riktigare klassifikation, så bör oek detta Stånd ej öfver punkten nu fatta något definitift beslut, för att såmedelst kunna hålla frågan öppen oell pröfva det väntade förslaget; förnyande alltså, på grund af förenämnde skäl mitt yrkande om återremiss å förevar, punkt. Hr von Hartmansdorff:
— Endast föilyshållningen har kostnaden, i anseende tili stegrade oljepris, under de sednaste åtta åren, intet år understigit 5,ooo r:dr, frenne år deraf uppgått tiil mera än 6,000 rrdr och ett år tili nära 7,000 rrdr, allt b;co, oaktad* ej annan än hampolja, som erhålles för lindrigaste priset, dervid Rbfvit använd, och contracter derom med den omtänksamhet blifvit upprättade, att den alltid erhållits till del möjligaste lägsta pris, hvarpå såsom exempel kan nämnas, att nu, då allmänna priset A hampolja är 1 r:dr 8 sk. b:co, betalar slät-’ tet derför endast 44 s^’ — Ätt icke någon lux är rådande vid hvardagliga lyshållningen, är hvar och en i tillfälle att bedomina; — men slottets vidlyftighet och beskaffenhet er* fordra, det oaktadt, för hvarje afton, invändigt, i.37 st. brinnande lampor, hvaraf en stor del brinner hela natten, och i de mörka trapporna och gångarna hela dygnet året igenom, samt utomkring slottet och dertill hörande hus 76 lampor under den mörka tideq af året, då lyktorna i staden skola vara lysande. Denna sednare lyshållning, som verkställes enligt för hvarje år upprättadt entreprenadcontract, kan icke ensamt bestridas med den summa, sorn Hr af Grubbens ansett vara tillräcklig för hela slottets eclaireling. Den som endast fäster sig vid totalsumman, hvartill årliga lysliallningen uppgår, kan väl tycka, att den, borde och kunde vara mindre, men vill man göra sig mödan ali undersöka verkliga förhållandet dermed, skall man finna, att, öfverhufvud taget, för hela året quinqueter och lampor endast kosta 3 sk. 4 rist b:co stycket för dygnet, inberäknadt reparationskostnad och sjelfva ly ktorna.
Men t af denna omständighet följer ingalunda såsom ett gifvet corolla rium, att privatbankerne skola upphöra att existera derföre att sådant icke vidare medgifves, ty mig förefaller det klart, att en stor del af de summor, hvilka nu som lån utgifvas i sedlar å 2 och 3 r:dr, skola i stället meddelas i sedlar å 6 r:dr 32 sk. b:co. För öfrigt ber jag alt få erinra om en annan omständighet, som, efter mitt förmenande, gör det sannolikt, att dessa bant ker, oaktadt förändringen för sedelutgifningen, likväl skola fortfa ra. Jag har nemi. talat vid många intressenter i dessa banker, äfven med sådane, som deruti hafva ganska små andelar, hvilka sagt mig, alt de ej ingått deri för den vinst de som actieägare kunde möjligen få njuta, utan fast mera för den fördel, som sådane banker tillskynda landet, och för den de sjelfve hafva att lättare kunna med bankerne öppna creditivrörelse. Om nu denna nytta är så stor, synes mig åtminstone sannolikt vara, att en stor del personer i landsorterne skall vara angelägen att bibehålla en länge åtnjuten fördel af denna rörelse, fastän icke sedlar å de mindre valeurerne af 2 och 3 r:dr få utgifvas, och att, om 476 Den 16 April e. m. än vinsten till följd deraf blir några få proc. mindre, teckningar för dessa inrättningars upprätthållande icke skola uteblifva. Det är derföre, och emedan dessutom det torde vara möjligt att förbättra och utvidga sjelfva provincialbankernes rörelse medelst andra credithruk, som jag i det föreslagna stadgandet icke finnér någon våda för privalbankernes bestånd, och att de sålunda skola komma alt fortfara. H. Ex. Hr Gr. Björnstjerna:
Ständers pröfning och afvakta Ständernas förordnande om tiden för Deputerades befattnings upphörande; Äfvensom De pute - 75 Den 2 3 Juli. puterade förmält, att de med Revisionen af ,l8ro och lgn saint följande arens Krigslostnads-Räkningar • som nyligen inom Kongl. Kammar Rätten blifvit börjad, icke kunnat, i saknad af föreskrift, taga någon befattning, såsom ock slutligen anmält Assessoren oell Adjungerade Ledamoten i Kongl, Kammarrätten A. JGrundén, att för dess biträde Kos Deputerade såsom Secreterare och derunder ådagalagda drift och skicklighet samt utmärkta egenskaper, varda af Riksens Högloft. Ständer förhjOpt till någon välförtjent uppmuntran genom antingen Konungens Nåd eljer annat lämpligt vedermäle af bifall. I anledning häraf med det mera sora Deputerades Berättelse innehåller till upplysning af deras åtgärder och förloppet af Revisionen utaf 1H08 och 180g årens Krigsredogörelse Kar Stats-Utskottet funnit, det Deputerade med särdeles uppmärksamhet fortsatt och följt detta arbete oell undanröjt de dervid mötta liinder> verkat flera angelägna anstalter och handräcknings åtgärder, ledande till Revisionens säkra befordran, ^amt äfven genom omedelbart deltagande i granskningen bidragit till ändamålet; hvarigenom Deputerade fullkomligt svarat mot Riksens Högloft. Ständers afsigt med deras deltagande uti dessa Räkenskapers granskning och det Deputerade lemnade förtroende. Och får Stats-Utskottet, på grund af hvad Deputerade såsom ofvanberördt är till Riksens Ständers åtgärd hänskutit, tillstyrka, att hos Kongl. Majd i underdånighet kunde anhållas icke allenast flin Den. 2 3 'Juli.
Statskontorets densamma bifogade underdåniga skrifvelse i detta ämne innehålla, och sedan utredning jemväl blifvit verkställd af hvad under åren 1847 till och med 1851 till Stats-verket influtit, fattat följande beslut, hvilka Rikets Ständer härmed få i underdånighet anmäla, nemligen angående: Ordinarie eller Ständige inkomster. 1 :o. Ordinarie räntan. Den del häraf, som är indeld att utgå till vissa tjenstemän, stater och inrättningar, har E. K. M:t föreslagit till enahanda belopp, som vid sednaste statsreglering blifvit beräknadt, eller 1,690,200 Ridr; men då Rikets Ständer anse det vara af vigt, att summan af denna inkomst öfverensstämmer med de belopp, hvartill de indelda räntorna å de särskilde utgifts-titlarne upptagas, har, i följd af de förändringar, som i afseende å dessa blifvit beslutade, berörde inkomst nu upptagits till Ridr 1,676,490: Den till Stats-verket inflytande eller Kronan behållna andelen af ordinarie räntan har uppgått för åren 1847—1851 i medeltal till 615,359 R:dr, men bl ef, i anseende till de vid sednaste riksdag skedde öfverflyttningär af åtskillige förvaltande verk förut anvisade inkomster, vid den då uppgjorda statsreglering en. beräknad till 668,450 R:dr; och enär beloppet af dessa öfvert : beräknats Transport 1,676,490: Bih. lill B. St. Skrifvelse, N:o 213. Transport till öfver 70,000 R:dr, men den förminskning, som genom förändring af sättet för salpeterhjelpens utgörande i de Småländska länen skulie uppkomma, ej uppginge till mera än vid pass 16 ä 17,000 R:dr, har E. K. M:t antagit, att af denna titel kunde med säkerhet beräknas en inkomst af 678,000 R:dr.
I fråga om nedsättning i beloppet af bevillningsprocenten för näringsidkare eller borgerliga rörelsen, hvilken procent, såsom beräkningsgrund för afgiftens utgörande, står i jemförligt förhållande till bevillningen af jordbruket, bar Utskottet, enär den yrkade förändringen skulle föranleda missförhållande i beskattningen å dessa näringar, och jemförelsen emellan näringsidkare samt embetsoch tjenstemän med öfver 1,200
Preste-Slåndet den 16 Borgare-Ståndet den 18 Bonde-Ståndet den 18 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående ändringar i stadgandena, rörande sättet för markegångsprisens bestämmande'j m. m. tStals-Utsk:s Uti., N:ris lil och 237.) S. A. K. Efter forehafd pröfning af hos Rikets Ständer gjorda framställningar om förändringar uti nu gällande stadganden, dels rörande sättet för markegångsprisens bestämmande och dels i fråga om beskaffenheten af afradsgild spanmål, få Rikets Ständer underdånigst anföra, att, till beredande taf ökad säkerhet för räntegifvare emot markegångsprisens oskäliga stegring, samt för Stals-verket och öfrige räntetagare emot en med hänseende Lill påräknade inkomster menlig nedsättning af samma pris, Rikets Siänder ansett den pröfningsrätt af Länens markegångspris, hvilken hittills tillhört E. K. M;s och Rikets Kammar-Collegium, böra 38 2 Expeditions-T'lskottets Forsing till tind. Skrifvelsej N:0 fSg, tilöfvas af delta Coilegium gemensamt med Stats-Contoret, hvilket sistnämnda Embetsverk, i dess egenskap af uppbördsverk för Kronans in natura inflytande räntor, mäste hafva sig angeläget att motverka ali sådan stegring uti raarkegångsprisen, som kunde hafva till följd, alt nämnde räntor blefve i betydligare qvantitet till leverering in natura uppsagde, och Stals-verket sålunda nödsakadt att verkställa en, alltid med omgång och ofta med förlust förenad, afyltring af de levererade räntepersedlarne, hvartill kommer, såsom ytterligare skäl, att Stats-Contoret eger speciel kännedom angående de i städer och orter gällande spanmålspris, samt ledning af ingående berättelser rörande årsvextens beskaffenhet.
Jag är Muhammed Mehdi, den tolfte och siste af Imamerne. Outransakliga Försyn! utbrast konungen. Muhammed Mehdi skulle hafva uppenbarat sig, och det för en Otrogen! Det är omöjligt, Sapetman? Bedrager du ej mig eller dig sjelf? Var det då han, denne Tidernas herre, som försvunnit från verlden för menniskornas ondska skull; denne af de gudlöse Khaliferne oupphörligt förföljde, ende och rättmätige Imam, i hvars namn Irans Konungar endast såsom hans ståthållare styra riket, men hvilken en dag, på den yttersta tiden, skall framträda, då den siste konungen till honom skall öfverlemna sin spira, på det han ända till dagarnas slut måtte styra verlden, då tidehvarf af frid och sällhet skola utbreda sig öfver jorden och alla menniskor antaga den sanna tron. Densamme, utan tvifvel, svarade Mobeden. Denna uppenbarelse är ju icke mindre otrolig än allt hvad du förut sett och hört? Hvarför skulle jag bedraga dig, min välgörare, med diktade berättelser, af hvilka jag icke äger någon fördel, antingen du tror dem eller icke tror dem? Mellertid förtryter det mig, att jag förtäljt dig denna underbara historia, dels emedan du anser mig för en ljugare, dels för det att jag ej numera vågar anförtro den åt någon annan lefvande menniska. Och han uppenbarade dig kanhända äfven, fortfor Schahen tankfull, hvars inbillning redan förqväfde hvarje tvifvel, när denna tid skulle inträffa, och när slutligen sjelfva stunden 13 skulle komma? Du vet att Persiens Beherrskare redan i trehundrade år hvart ögonblick förbidat Muhammed Mehdi’s framträdande ur den okända ort, der han nu tillbragt mer än åtta sekler, och att derför i alla rikets förnämsta städer natt och dag för hans räkning stå courir-hästar redan påsadlade, på det han, denne rätte Messias, må, hvarhelst han finner för godt att uppenbara sig, så mycket förr hinna till sin hufvudstad. – Allt detta, och allt hvad som skulle hända till dagarnas ända, och mycket annat gjorde han mig kunnigt, återtog propheten.