Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Såsom i väsentlig mån motverkande den skyndsamhet, som vid utsökningsärender är framför allt önskvärd, måste jemväl anmärkas den nu gällande utsökningsprocessen med tre instanser, hvilken, om den än i den första löper med tillbörlig skyndsamhet, likväl redan i den andra går trögare, tills den, vid full följden till och behandling uti den tredje och sista instansen, följer nästan alla reglor och former för en vanlig civilprocess, hvaraf följer att i denna instans en handelsfordran pröfvas-lika långsamt som en jordatvist. Sedan en handelsfordran på detta sätt genomgått de tre exsekutionsinslanserna, så kan den lätteligen, i följd af invändningar, likasom hvarje annan fordran, förvisas såsom tvistig till domstol, då åter tre instanser, med en fullkomligt vanlig civilprocess, äro att genomlöpa, — hvilket allt kan dröja och vanligen också dröjer i flera år. Äfven för verkställigheten af ett gifvet utslag, för sjelfva utmätningen, synes tillräcklig skyndsamhet icke vara aabefalld, och ofta gifver utmätningsförrättningen anledning till tvister, hvilka jemväl hafva tre instanser att genomgå, innan utmätningen kan bringas till slut. De tunga formerna för dessa förrättningar vålla äfven obehörigt lidande för gäldenären samt medtaga icke sällan de enda tillgångar, som kunde finnas för borgenärens betäckande. På samma gång således hela denna lagstiftning visat sig förderflig för borgenären, såsom kränkande hans eganderätt i afseende å så väl tiden för utfäst betalning, sorn sjelfva betalningen, samt för gäldenären, såsom ofta obehörigt utarmande honom, hafva följderna deraf för den allmänna rörelsen visat sig i en alltmer kännbar brist på punktlighet och ordhållighet i affärer, i skrinlagda kapitaler samt i saknaden af en ordnad inrikes vexelrörelse. Då nemligen vexlar hafva en strängare exsekutiv kraft än andra fordringsbevis, har en föga hedrande farhåga att utgifva dessa, affärsrörelsen så underlättande, förbindelser, blifvit alltmer allmän. Rikets Ständer anse således en fullständig revision af hela utsökningsväsendet vara högt af behofvet påkallad.
529 om förändrad reglering af presterskapets löningssätt, om prestboställenas utarrenderande, om delning af de större pastoraten, om indragning af åtskilliga ecklesiastika beställningar, om upphörande af förhöjd årsberäkning om förändrade bestämmelser i afseende på adjunkters missivering och lönevillkor, om klockares och kjrkovaktares löner, m. fl., sammanhang härmed egande ämnen, hlef detsamma i följande delar bifallet nemligen: Litt. A, litt B, punkterna 2, 3, 7, 8 och 9. Litt. Litt. E punkterna 1, 2 och 3 samt litt. G. Irsta momentet; hvaremot Ståndet återremitterade Litt. B, punkt 1, 4 och 6. Utskottets förslag uti Litt. B punkt 5 samt lutt. G 2:dra momentet, som ansågos icke fordra någon åtgärd, lades till handlingarne, och hvad Utskottet uti Litt. F föreslagit afslogs. S. D. Vid förnyad föredragning af Stats-utskottets memorial: N:o 231j angående verkställd omröstning, i anledning af Riksståndens skiljaktighet, rörande till Stats-regleringen hörande frågor; samt N:o 232, angående verkställd omröstning, i anledning af Riksståndens skiljaktiga beslut^ rörande anslag till fängelse-byggnader; ansåg Ståndet annan åtgärd dervid icke behöflig, än att densamma lades till handlingarna. Den 12 och 13 Juli. Från Höglofl. Ridderskapet och Adeln. S. D. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottets den 6 och 8 dennes på bordet lagda betänkande N:o 96, i anledning af väckta frågor om förändrad reglering af presterskapets lönings-sätt, om prestboställenas utarrenderande, om delning af de större pastoraten, om indragning af åtskilliga ecklesiastika beställningar, om upphörande af förhöjd årsberäkning, om förändrade bestämmelser i afseende Bilt. till R. St.
Dels har nemligen, på sätt ofvan är anmärkt, dess verkan gjorts beroende af samma förklarings föreskrift om fullständighet i besvärshänvisningarne, hvilket åter högst sällan af domstolarne iakttagits; dels afser nämnda förklaring endast att förekomma försummelse af klaganden, under det att i många mål det största iutresset att fördröja sakens slut hos Hofrätten finnes å andra partens sida. Nu kunde det Pdh. till R. St. Brot. 1865 & 1866. 7 Sami. 1 A/d. 8 Högt. 2 10 Lag-Utskottets Betänkande .M 23. väl synas, sorn om lagen emot honom vore tillräckligt sträng, då han, efter att hafva försutit ett vite, äfventyrar föreläggandet af talans förlust; men, på sätt motionären erinrat, hindrar icke ett sådant hot af lagen, att en tredskande part ännu ganska länge kan uppehålla sakens slut. tiar han nemligen besvärshandlingarne i sitt våld och tredskas han att lemna dem ifrån sig, så är Hofrätten derigenom urståndsatt att fullfölja den hotelse, som finnes uttryckt i det sista föreläggandet, och vitén måste ånyo användas för att tvinga honom till besvärshandlingarnes återställande. Säger han sig då hafva förlorat dem, så måste det åter föreläggas klaganden att ingifva nya besvär, och deraf vållas ny tidsutdrägt, jemte kostnader för klaganden, då tillika nya protokoller i målet måste af honom anskaffas. Dylika fall äro långt ifrån sällsynta och, oaktadt allt bemödande af Hofrätterna att tvinga parter i kriminela skriftvexlingsmål att fullgöra sina ömsesidiga genom konnnunikations-resolutionerna bestämda skyldigheter, kan, sä länge nuvarande stadganden i detta afseende gälla, icke förekommas att dylika mål ofta blifva ganska gamla, innan de kunna lagligen bringas till afgörande. Bättre äro otvifvelaktigt föreskrifterna i Kongl.
Domhafvanden yrkade någon ersättning för det svårare straff, Olof Johansson fått, genom den origtiga bötesförvandlingen, vidkännas; har Kongl. HofRätten, genom Utslag den 3o sistlidne Mars, sig utlåtit, att sorn af Lagens stadgande i 5 Gap. 4 § StraffBalken uppenbart vore, att, på sätt Advocatkiscalen anmärkt, vid förvandling af böter till fängelse vid vatten och bröd, detta straff sålunda borde beräknas, att emot böter ifrån Sextio ( 4o ) till och med Åttatio daler svarade tjugo dagar, men Själevads HäradsRätt, med tillförordnade Ordföranden, förvandlat de drängen Olof Johansson för enfaldt hor ådömda böter, af sistnämnde belopp, till fängelse vid vatten och bröd i tjugofyra dagar, hvilken bestraffning Olof Johansson jemväl undergått, och således fått vidkännas ett svårare ansvar, än på hans förbrytelse rätteligen bordt följa; funne Kongl. HofRätten, i förmågo af i Cap. 12 § RättegångsBalken, skäligt, för denna af vårdslöshet vidtagne felaktiga åtgärd, derför Domhafvandens föreburna ursäkt ej gällde, fälla honom att, i öfverensstämmelse med AdvocatFiscalens yrkande, böta Femtio daler Silfvermynt med Sexton R:dr 3a sk. banko; men då Olof Johansson förklarat sig icke göra anspråk på ersättning för det oförtjenta lidande, han, genom HäradsRättens omförmälda förfarande, fått vidkännas, ansåge Kongl.HofRätten något yttrande öfver AdvocatFiscalens tillika framställda påstående, om skyldighet för Domhafvande!! att sådan ersättning utgifva, icke erfordras, Uti ett af Upvidinge HäradsRätt handlagdt mål emellan Isac Pettersson i Norratorp, kärande, och hans omyndiga syskons förmyndare, Jonas Hansson i Fröseke Lillegård, svarande, angående den förres, under förnekande att hafva utgifvit en skuldsedel af den 16 Augusti 1831 å 5^2 R:dr 33 sk. 9 r:st.
Dess öefallninzslnifvande, inom bvilkas Kän Hustoell kotebälls-nunier of armeen äro förlazda, att, tillsvidare oell intilldess annorlunda lion var>Ia i lauder föroialnadt, inställo us^,8ärindet af 1841 ärs till karlens umlerbäll bestämda Nötes-passevolaiiee-alzift; kommande uppbörden vid nn förestående »ppbördsstäinina alitsa, i detta frill, att inskränkas till emottazandet af 1840 ärs senare baltva mötes-afzift samt 1841 ärs afzift af Knstiiällare tili bästens underbäll. 8>utlizen oetr b vad beträllär ej »lindre liikets 8tänders yttrade förmodan, att zenom nu jfräzasatta nya anstalt besparinz i uppbörds-kostnsder oelr lörenklinz i räkenskaj,s-verket lor<Ie uppkomma, är jemväl k.rizs(dollezii deraf föranledda lreniställ^nden, sä väl om ldrtfurundet of den provision oelr remissloze, sonr lrittills vorit l^inds-lvomierore, l6ondt-1iäntmZstore oelr Krizs-Lo sse uren i lXäder lrestäddo, som oelr om de terminer, pä lrvilko det n^o stots-onslozet pärälinos ott of Krizs-Lollezium fä disponeros; onlröll 8tots-l1ädet ott i desso delar fä si^ i underdänizlret ^ttrs i sommonlranz med det ldrslaz till Kuuzörelse om uppliörondet of den lrittills varande IVIötes-passevoIauee-afzillen, livillret slrulle till Xonzl. !doj:ts lXädizs pröfning framläzzas, sä snait ltiliets 8tänder antazit det al' Ivonzl.
Månad gifne Nådiga Proposition till Rikets Ständer, om en närmare Reglering af den under namn af Gernings-Ören kände afgift; men hvaröfver Höglofl. Stats-Utskottet ensamt till Riksens Ständer den 14 nästlidne Juni afgifvit Dess Betänkande, som jemväl är vordet af de Respectiva Riks-Stånden pröfvadt. Vid sådant förhållande och då Oeconomie-Utskottet för sin del icke har något att tillägga'de skäl, hvarpå Dess Betänkande af den 1 o April sig grundar, får Utskottet till Riksens Höglofl. Ständer vördsamligen hemställa, om icke allt vidare utlåtande fran detta Utskott, i anledning af så väl Kongl. Maj:ts högstberörde Nådiga Proposition, som Vallöf!. Borgare-Ståndets återremiss af förra Betänkandet, mätte anses öfverflödigt. Stockholm den 24 Juli 181.5.. På Högloll. Riddersk. på Högvördiga Prest-, och Adelns Uedam, Ståndets Redarn, vägnar vägnar A. Lantingshausen. Bryn. Hesselgren. På Den 2 7 Juli. 375 På Vällofl. BorgarePå Hedervärda Bonde? Till Riksens Höglofl. Ständers Allmänna Besvärs och Oeconornie-Utskott har Högvördiga Prest-Ståndet den 7:de och Hedervärda Bonde-Ståndet den g:de i denna Månad återremitterat Utskottets den 29 sisth Juni afgifne, och. af Höglofl. Ridderskapet och Adeln afslagne men af Välfofl.
Korniterades första iitgsrd, sedan den &amp; syftade utredningen blifvit verkstald har varit, att i skrifvelser till de sydsvenska församlingarnas presterskap, med framhillande af utvandringens sorgliga följder, anhtilla, att der deras förmaningar och varningar visat .sig fruktlösa, till atvandrerskorna utdela exemplar af medsanda anvisningskort *) till det af Dansk Kvindesamfund i Köpenhamn grundlagda, af myndigheterna godkanda kommissionskontoret för kvinnor under förhoppning att d e pii s&amp; s#tt mitte undgi de förderfbringande kommissionarerna. För att annu kraftigare upptrada mot utvandringen och för att söka inverka p&amp; de unga kvinnorna, innan de fattat sitt för dem s i ofta olycksbringande beslut att lemna fadernejorden, hafva komiterade far afsigt att genom utsiindandet af smärre skrifter, belysande utvan.dringens följder, 1Ata andra flickors sorgliga erfarenheter tala .siisom varnande exempel, hvarvid, för ritt dessa skrifter mit.te verka rtltt # kraftigt och med öfvertygelsens hela styrka, i dem inrymda skildringar borde vara hemtade ur det verkliga lifvet i flickornas egen hembygd. För att samla det harför erfordcrliga materialet, hvilket enligt korniterades isigt, ofördröjligen bör ega rum samt för att vacka intresse för saken kommer en af komiténs ledamöter att under hösten besöka det sydliga Sverige för att. i ort och stalle inhemta erforderliga upplysningar. Idun PRENUMERATIONSPRIS PR Å R: REDAKTÖR UTGIFNINGSDAGAR: IDUN KR. 5: — IDDNS MODETIDN. MED PLANSCHER OCH HANDARB. — &gt; 5: ONSDAG IDDNS LÖSNUMMERPRIS: 8 ÖRE. MODETID. UTAN PL. REDAKTIONSSEKR. : P R I N S JOHAN KOMMISSIONARER O C H EXPEDITION: ANTAGAS ÖFVER HELA LANDET PÄ ALLKLARA S. DELES SÄRSKILDT FÖRMÄNL. VILLKOR.
JNTto 29, i anledn. af väckt motion derom, att egendom, som utaf ägaren blifvit öfvergifven, må af dennes närmaste skyldeman i besittning tagas. På begätan af Frih. Cederström, Jacob, blef Hr Ekholms reservation uppläst. Frih. Cederström, Jacobi På de utaf reservanterne vid betänk, utvecklade grunder, anhåller jag om afslag derå. Frih. Boye, Ludv.t Jag förenar mig med Frih. Cederström uti anhållan om propos. till afslag. Frih. Cederström, Anders! På de utaf Gr. Sparre anförda grunder, anhåller jag deremot om återremiss af betänkandet. Hr Ribbing, Arvidt Ifall återremiss kommer att äga ruin, torde Ulsk. böra fästa uppmärksamhet dervid, huruvida den rättighet skyldeman sålunda erhölle skulle vara förenad med den arfvingar i allmänhet åliggande skyldighet att ansvara för den skyldemans skulder, efter hvilken de icke gjort sig urarfva. Genaste vägen torde likväl vara att afstå betänkandet. Frih. Cederström, Thure: Då jag, för min del, ej kan gilla principen att bestämma praescriptionstid för återfående af sin lagliga egendom, så tillstyrker äfven jag afslag å betänkandet. LagUtskts betänk. Wto 29 blef af R. o. Ad. afslaget. D c !i 16 Maj f. m. *3 Till pröfning förelogs La»Ulsk:s drn 2 dennes e. m. på bordel lagda belänk. N:o 3o, i anledn. af vackt fråga derom , att enskild äganderätt bör vika för allmänna ändamål. Frih. Cederström, Jacob: Jag får yrka afslag å delta betänk., och såsom motiv derföre i forsla rummet åberopa Hr Sandelhjelms motion om antagande af det nya förslaget till Byggn.-balk, samt i andra rummet, att vid väganläggningar det åligger Kronan att ersätta den mark, som dertill åtgår.
A ena sidan kan man visserligen icke bestrida att, i fäll utarrendering af lägenheterna i anbefalld tid blifvit verkställd, någon minskning af Laudshöfdingelönen skulle kunnat ske, ehuru det ingalunda är sannolikt att så blifvit händelsen, helst Kongl. Maj:t, på hvars pröfning saken skolat bero, icke ens sedermera funnit skäl att nedsätta nuvarande Landshöfdingens lön, för hvilken åtgärd dock vida mer talande skäl funnits. Å andra sidan synes det mig mindre riktigt att, såsom Revisorerne gjort, bestämma det belopp, hvarmed Grefve Lewenhaupts lön kunnat minskas, och det derpå grundade ersättningsbelopp för statsverket efter skillnaden emellan den summa, hvilken vid regleringen år 1837 påräknades såsom afkastning af lägenheterna, och den, hvilken vid 1860 års utarrendering erhölls. Det torde nemligen vara omöjligt att bevisa det, 34 — 266 — i fall utarrenderingen skett 2 år tidigare, eller 1858, samma summa då i arrende skulle erhållits som den, hvilken år 1860 blifvit gifven. Till följd häraf anser jag orätt att vilja qvitta en laglig och bestämd rättighet emot ett ersättningsanspråk, för hvilket ingen säker och bestämd grund finnes»; hvarjemte Kontraktsprosten C. Wahlund ville hafva här antecknadt, att han ej närvarit, då Revisorernes beslut i ämnet fattades. 2:0 rid berättelsen angående Kongl. Krigs-kollegium. a) § 6, rörande ridhuset vid Drottningholm; af Friherre Lejonhufvud, B. A,: »Former äro medel, ej ändamål. Vid deras tillämpning bör derföre tillses, att man ej genom ett yrkande på den döda bokstafvens absoluta vidhållande försummar det rätta ändamålet — statens bästa. Gäller nu dertill frågan, såsom här är fallet, ej en liten underordnad myndighet, utan ett så högt stående embetsverk som ett rikets kollegium, så måste man antaga, att der finnes omdöme nog att afgöra om och när, vid en frågas behandling, den fullständiga formen kan i någon mån eftergifvas. Detta medgifvande torde här vara så mycket mera berättigadt, sorn ingen kan beskylla Kongl.
Herr Assessor Arosenius förenade sig med hvad Herr Regerings Rådet Hallenst jerna yttrat. Herr Borgmästaren Vilberg instämde med Commerce Rådet Santessons mening, enligt hvilken Grund [1] ags förändring vid detta tillfälle vore umbärlig. Herr Borgmästaren Nensén förenade sig med Regerings Rådet Hallenst jerna, om tillsättande af en Krigs Minister för Landtoch Sjö Ärender gemensamt, men för öfrigt ansåg Herr Borgmästaren tillräckligt om Stats Råden iklädas Ministerbefattning, såsom flera Ledamöter föreslagit. Herr Biskoppen Faxe: Då jag ej äger tillräcklig eller full kännedom af dessa ämnen, så tillstyrker jag i allmänhet hvad Kongl. Maj :t i Dess nådiga Proposition ansett gagneligt och nödigt, och hufvudsakl. förenar mig med Herr R. R. Hellenstjerna, jag tror mig dock böra frambära den önskan, att alt hvad som angår den ganska vidsträkta omfattningen af Ecclesiastiqua vården, åt en enda Minister eller Stats-Secreterare updrages, utan att förenas under någon annan med flera göromål, i synnerhet under en tidpunkt då stora och allmänna förbättringar i undervisningsverken af allmänna rösten påkallas.1 Herr Doctor Wijkman: För min del tror jag lika med R. R. Hallenst jerna en Krigs Minister vara nog för både Landt och Sjö Ärender. Att ett sådant Embete bör gifvas anser jag nödigt för att bringa enhet i en förvaltning der Krigs-Collegium, 3 :ne General Adjunktanter, Förvaltningen af Sjö Ärenderne m. fl. hafva 1 Efter orden gagneligt och nödigt har ursprungligen i protokollet stått: »Likväl vågar jag, med Herr R. R. Hallenst jerna, tro att en enda Minister skulle kunna förvalta KrigsÄrender både till Lands och Sjös, och jag tror mig böra» o. s. v. såsom i protokollstexten ovan. Detta har emellertid överkorsats utom orden Herr R. R. Hallenst.jerna, vilka inpassats i den slutliga formuleringen, varvid ett nytt med, i stället för det strukna tillkommit framför Herr. -
Dvifsbag beräfnabes benna Jpufmubtitef till 678,657 9t:br 7 (¥. 8 rjt.; od) förefomma berå nu följanbe af behofmet påfallabe tillöfningar nemligen : l:o 91 anflaget för fångars mårb och unberhåll m. m., hroarmeb be febnare aren attflagena för (EorrectionS;inrättningarne i ©tocfholm od) Sanbsorterna marit förenabe, hafn>a betybliga brifler ägt rum, härröranbe bels från byggnaber mib (Sorrectionsnnrättningartte i Jérnfmubflaben, bets ocf föritämligaft af ett fortfaran* be tillöft antal förbrytare mib GtorrectiotiS;inrättningarne för manfönet. kongl. 9)iaj:t föreflår nu att för befja föremål må på 8:be Jpufmttbtiteltt uppföras: gör fångars mårb od) unberhåll m. tn. fa font förut . 160,000: §ör (SorrectionS;inättningarne i ^ufmttbflaben 70,110: ©arnt för Sorrectionödnrättningarne i OTorrföpittg, ©ö; theborg och iSBisby .. 15,270: 245,380: hmarigenom, enär ifrån befja fummor afbragas be förut på titeln uppförba an* (Tagen för ©pinnhufen i ©tocf F)oltn od) lanbsorterne, en tillöfning uppf ottimer af . 62,380 ©åfotu gruttb för befja bcräfningar åberopar kongl. 93t a j: t ©tyrelfens för gängelferne och SorrectionS-inrättningars ne unberbåniga berättelfe om befj förmälning feban år 1826, fatnt be af ©tyrelfen uppgjorba förjlag till (later för nätnnbe inrättningar, hmilfa h«nblingar marba tift @tats4lt(¥ottct öf* transport 62,380: 30 transport merlemnabe:
Hvad sedermera beträffar de af Herr von Schantz gjorde anmärkningar vid Utskottets förslag till en förbättrad instruction för RiddarhusDirectionen och Riddarhusets tjenstemän, så kan jag så inycket mindre dölja jnin förundran deröfver, att dessa anmärkningar nu blifvit af honom framställde, som det just varit Herr von Schantz sjelf, som genom dess uti RiddarhusDirectionens Protocoil intagne yttranden, hvari han sökt visa de flere brister, som funno3 i den förra Instructionen för RiddarhusDirectionen, gaf RiddarhusUtskottet, vid läsningen af dessa Protocoil, den första anledningen att upptänka och till Ridderskapet och Adeln framkomma med de förändringar i nämnde Instruction, som nu skett, och hvarigenom bristerne skulle afhjelpas; vid ett sådant förhållande förundrar det mig att finna Herr von Schantz nu förklara sig emot de ändringar han sjelf förut åsyftat. Att Utskottet, vid den nya Insfructionens författande, icke gjordt anspråk på ofelbarhet, eller att ju icke något bättre , än det föreslagna, möjligen skulle kunna utfinnas, bevhes bäst deraf, att Utskottet i slutet deraf hemställt, att den blifvande RiddarhusDirectionen måtte få sig efterlåtit, att föreslå de rättelser och förbättringar, som vid sjelfva tillämpningen kunde finnas vara nödige; eller derest föreskrifterne skulle finnas mindre bestämde, de samma efter bästa samvete - Den 22 Junti e, m. Vete närmare förtydliga Jag tror således, att inga omständigheter hindra antagandet af Utskottets förslag, helst detsamma efter min öf vertygelse är byggt pä liberala grunder, och endast haft till föremål, att införa en bättre controll i Riddai husets penninge förvaltning. På dessa grunder tillstyrker jag antagande af den utaf Utskottet foreslagne nya Instruction. Friherre Cederström, Jacob: Friherre
Ecklesiastik-departementet den 22 sistlidne Februari aflåten skrifvelse, deraf Utskottet jemväl erhållit del, hufvudsakligen andragit, att som af de olika systemen för värmeledning, nemligen med luft, ånga eller vatten, hvartdera hade sina olägenheter, särdeles vid tillämpningen deraf för en sådan byggnad , som National-museum, hade Byggnads-chefen vid de öfverläggningar han i ämnet hållit med Geheime-rådet Stiller stadnat i den, af Stiller delade, öfvertygelsen, att det vore i alla afseenden fördelaktigast att så länge som möjligt uppskjuta bestämmandet, hvilketdera systemet borde följas. Den under tiden vunna erfarenheten, bekräftad genom försök, som årligen anställdes, förmodades nemligen härvid alltid skola lemna den bästa ledningen. För sin enskilda del ansåge emellertid Byggnads-chefen, likasom ock Geheime-rådet Stiller, en varmlufts-apparat tjenligast; och kunde denna, i följd af vidtagen anordning, utan olägenhet apteras äfven sedan golfven blifvit inlagde. Om deremot, — hvad Byggnads-chefen likväl trodde böra i sisla rummet ifrågakomma — uppvärmning med vatten skulle begagnas, vöre visserligen bäst, att golf-inläggningen verkställdes innan apparat af sådan beskaffenhet anbringades; men någon väsendtlig svårighet för golfvens inläggande efteråt kunde, i Byggnads-chefens tanke, icke heller i detta fall uppstå.
Februari, angående Grefve Löwenhjelms, Gustaf> .gjorde förslag,' att böter i. brottmål må utgå efter förmögenhet,' fann Bonde-Ståndet för godt detsamma bifalla. S. D. Föredrogs a nyo Statsoch Banko Utskottens gemensamt den 3 i denna månad af gifhe Betänkande, hvilket sista plenum blifvit uppläst och lagdt på^bordet, angående den delaf Kongl. Majtts Nådiga Proposition af den 10 December 1817 orri allmänna penningerörelsen och myntvärdets upprätthållande, som rörer Malmö, Götha-Canal-Bolags samt Götheborgs DiskontVerks utredning, Då Talemannen härvid tillkännagaf, att Högloft Ridderskapet och Adeln för sin del besiutit, att detta Betänkande med åtföljande bilagor skulle utaf de tijl Riksdagskostnnden anslagne medel, genom Statsoch Bankö-Utskottens försorg på trycket utgifvas, samt bland Riks-Ståndens Ledamöter utdelas, innan pröfnirigen deraf företages, ville Hedervärda Bonde-Ståndet,1 jämte instämmande i detta beslut, för närvaran - ig6 Prof. Utdr. d. la Mars 1818* de och intill dess denna utdelning skerj uppskjutaannan åtgärd vid ärendet, än att förklara detsamma ytterligare hvilande på bordet, och om sitt nu gjorda instämmande i Höglofl. Ridderskapet och Adelns beslut, vederbörande vördsamt och vänligen underrätta. S. D. Uti nu uppläst Memorial af den 4 dennes, anmäler Stäts-Ufskottet, ätt, sedan Hans Maj:t Konungen, genom Nådig Skrifvelse till Stats-Utskottet, gifven Stockholms Slott den 24 sistl.