Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Beträffande sednare delen af berörde punkt, samt i afseende på öfriga punkter af Betänkandet, N:o 159, ladts omförmälda Betänkande och Utlåtandet N:o 240 till handlingarne. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Utskottets Utlåtande, Nto 241, i anledning af återremisser å Betänkandet N:o 160, angående extra Stats-anslag till föremål, tillhörande Ecklesiastik-Departementets handläggning. Härvid förekommo följande punkter i Betänkandet N:o 160, och motsvarande delar af Utlåtandet N:o 241 l:o Sextonde och Tjugondeförsta punkterna. De anslag, som i dessa delar blifvit af Utskottet tillstyrkta i Utlåtandet N:o 241, pag. 9 och 10, bi föllos; och 2:o Öfriga punkter, äfvensom anmälan vid slutet af Utlåtande N:o 241 lades till handlingarne. Den 22 och 23 Augusti. Från fulloft. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Banko-Utskottets Utlåtande, N:o 48, öfver gjorda anmärkningar vid åtskilliga framställningar i Betänkandet N:o 34, med förslag till reglering af Bankens låne-och kreditiv-rörelse. Härvid förekommo följande punkter i Betänkandet N:o 34, och motsvarande delar af Utlåtandet N:o 48; l:o 33:dje och 34:de punkterna i Betänkandet N:o 34, hvilka voro af BorgareStåndet återremitterade. Förklarades hafva förfallit, i följd af afslaget å 32:dra punkten. 2:o Andra yttrandet å sidan o, af Utlåtandet N:o 48, bifölls och vid tredje och fjerde yttranderne, å samma sida, lät Ståndet bero. 3:o Utskottets i 50:de punkten af Betänkandet N:o 34, gjorda och i Utlåtandet N:o 48 pag. 6 vidblifna tillstyrkande. Af slogs. 4:o 55:te punkten.
Utskotten hafva tagit de vid återremisserne framslälda olika förslag, anmärkningar och hemställanden i noga öfvervägande; och hvad först beträffar den väckta frågan derom, att de beslut, hvarå den nya ordinarie rote-indelningen samt åliggandet att för den nyrolerade jorden erlägga rote vacance-a fgift, grunda sig, vore i strid med åtskilliga stadganden uli Regerings-Formen, så kunna Utskotten icke biträda en sådan åsigt, just i anledning af 80 § uti nämnde Grundlag, som innehåller: ”att de upprättade ”Contracterne om roteringen och Indelnings-verket skola till deras hufvud”grunder orubbade vara, intilldess Konungen och Riksens Ständer finna nödigt någon ändring deruti samfäldt att göra; kunnande ingen ny eller ”tillökad rotering utan genom Konungs och Ständers sammanstämmande beslut tillkomma.” — Häraf anse Utskotten tydligt följa, att, då dels den nya voteringens bringande i verkställighet och dels erläggandet af rolevacance-afgift skett, endast till följd af Konungens och Rikets Ständers gemensamma beslut, desamma hvarken äro stridande emot Regerings-Formens föreskrdter eller innebära någon olaglig öfverträdelse af Knekte-Contracten. Sedermera och vidkommande den yrkade nedsättningen af rotevacanceafgiften eller dess återförande till bevillning, så och innan Utskotten gå att yttra sig i hufvudsaken, hafva Utskotten skolat anföra, att det väl kunnat synas dem tvifvelagligt, huruvida, vid det förhållande, att Rikets Ständer, med bifall lill Stats-Ulskotlets hemställan, i dess Belänkanden N:is 64, Litt.
— En annan sak är, att goda föräldrar, lika litet i Frankrike som i något annat land, tvinga sina barn att förlofva sig mot deras egen bestämda önskan. Det mesla af den franska litteraturen, som kommer i våra händer, behandlar historier om olyckliga äktenskap och passioner, som uppstå efter äktenskapet. Deraf ha många dragit de slutsatser, att de flesta franska äktenskap äro olyckliga, och att orsaken därtill är, alt de för det mesta arrangeras af familjerna. (Forte) notisboken. Dom prostinnan Mathilda Wieselgren, P. Wieselgrens efterlämnade maka, samlades den 13 dennes hädan i en ålder af 78 år. Idun skall i nästa nummer närmare återkomma till den bortgångnas föredömliga lifsgärning och då äfven meddela hennes porträtt. Grefvinnan Stephanie von Plåten förlofvad. En inom den högre societeten sedan någon tid förebådad remarkabel förlofning är nu ingången. Grefvinnan Stephanie von Plåten, född Hamilton, bar nämligen förlofvat sig med förre tyske ministern härstädes grefve Carl von Wedel. Bröllopet är ämnadt att firas redan nästkommande november. Grefve Wedel lär vara designerad till den tyska ministerposten i Paris. Grefve Carl von Wedel tillhör en gammal ätt, hvars gods äro belägna i Hannover, Westfalen och Oldenburg, och är yngste son af generallöjtnanten och generaladjutanten i Oldenburg, grefve Wilb. Wedel, samt född 1852. Ursprungligen i hannoveransk tjänst öfvergick grefve Wedel efter Hannovers annektering till preussiska armén, där hau 1876 avancerade till kapten i generalstaben. Samma år utnämndes han, ehuru endast 34- år gammal, till major och året därpå till militärattaché vid tyska legationen i Wien. Sedan 1889 är grefve Wedel general ä la suite och sedan 1892 generaladjutant. Redan 1879 utnämndes han till flygeladjutant hos kejsar Wilhelm I, hos hvilken han emellertid aldrig kom att göra personlig tjänst, hvilket däremot sedan hans återkallande från Wien varit händelsen hos nuvarande kejsaren. Efter någon tids tjänstgöring i tyska utrikesdepartementet blef grefve Wedel 1892 utnämnd till minister i Stockholm. På besök i hemmet.
— 6 — omnämnande: framtiden må närmare utvisa, hvad den nya föreningen bär i sin sköld, och i hvad mån den kan fylla en plats vid sidan, af förtjänstfulla äldre företag i samma riktning. " PN HUSFLITSFÖRENING. I ett i en del tidninningar nyligen offentliggjordt upprop riktades en inbjudning till allmänheten att deltaga i bildandet af en förening » med syfte att praktiskt ordna afyttringen af svenska husflitsalster och konstslöjd genom sammanslutning af inom landet spridda enskilda tillverkare, som sakna förmånligt tillfälle att göra sina alster kända ». För att närmare behandla denna angelägenhet hölls den 3 dennes i Slöjdföreningens lokal ett talrikt besökt möte under ordförandeskap af Tekniska skolans ledare rektor V. Adler. Bildandet af den föreslagna föreningen beslöts, och för upprättandet af stadgar m. m. tillsattes en komité, bestående af friherrinnan Ebba Tamm, fröknarna S. Holck, L. Zickerman och O. Adelborg samt d:r L. Looström, arkitekterna T. Torén, G. Lindgren och rektor Adler. Vi inskränka oss för närvarande till detta korta Hofjuvelerare ^ Q V E E I G E S FÖRSTA KVINNLIGA TEÄDGÅEDS^ SKOLA öppnas, som Idun förut meddelat, vid Eiseberga den 15 maj. Kursen kommer att räcka 4 månader. För hel inackordering och undervisning är priset 30 kr. i månaden. Fjugesta järnvägsstation på Svartåbanan ligger 10 minuters åkväg ifrån Eiseberga gård. Undervisning meddelas i köksväxtodling samt blomsterodling ute och inne. I ympning, plantering och skötande af fruktträd meddelas undervisning af kyrkoherden P. A. Amman, Väster Tryserum, Småland, hvilken är ansedd som Sveriges skickligaste pomolog. Äfven meddelas en kurs i hushållslära, hufvudsakligast beredning och konservering af trädgårdens produkter. Kursen afslutas med examen, betygs utdelning samt en liten utställning af hvad som under sommaren kunnat presteras. Från de mest skilda delar af Sverige hafva anmälningar redan ingått. Från Finland är ock en ung flicka anmäld. Ännu finnas dock platser lediTandläkare TOM von HALL.
Det vore icke nog att anskaffa penningar för drifvande af ett yrke, personlig skicklighet deri fordrades äfven, och det vore denna samverkan af förlag och skicklighet, som framkallade industrien, hvars värden eller produeter sedan delades emellan förlagsmannen och näringsidkaren. Orsaken till andra länders stigande välmåga återfunnes närmast deruti, att föremålen för industrien ligga för en hvar fria lill bearbetning, o. s. V. De åsigter, som sålunda blifvit framställde, åsyftande å ena sidan ett mera liberalt system i Handelsoch Närings-författningarne än som uti 1823 års Förslag dertill innefattas, och å den andra en återgång lill de uti den äldre lagstifningen i ämnet gällande grundsatser, hafva ej mindre vid de öfverläggningar, som inom Utskotten föregått Betänkandets afgifvande, blifvit med behörig noggrannhet granskade, än äfven, såsom upptagne och utvecklade i Betänkandet vidfogade reservationer, varit föremål för pröfning hos de Riks-Stånd, hvilka redan i frågan fattat sina beslut; vid hvilket förhållande och enär, medelst antagande af iSaS års Förfaltnings-förslag, efter Utskottens tanka, en billig medelväg emellan de å ömse sidor tilläfventyrs för långt utsträckta stridiga anspråken vore funnen, sami någon förändring i allt fall icke lärer kunna förväntas uti de beslut, sorn af tre RiksStånd redan äro vidtagne, anse Utskotten sig ej böra frånträda sitt förra Utlåtande, utan få detsamma oförändradt lill Ridderskapet och Adelns pröfning å nyo öfverlemna. Slockholm den 20 Febr, i835. K jo 53. Ankom tiil Exp.-Utsk. den 3i Febr, Memorial^ i anledning af Riks-Ståndefis serskilda Beslut ängd* ende Utskottens Betänkande N:o 6 och Utlåtande Nio 35 om ändringar och tillägg i Kongl. Maj.tS Nådiga LegoStadga, för Husbönder och Tjenstehjon. Utskottens ofvanberörde Betänkande och Utlåtande äro dels af samtBihntig till R, St.
St:s underd. skrifvelse till K. M., nemi.: N:o 54. i fråga om upphörande af liggemånaders och begrafningshjelps beräkning vid tillträde af vissa högre civila embeten; V:o 55. ang:de ett anslag å Flottans expectancestat för Capit. Sjöbohm och Lieuten. Hård; N:o 56. ang:de Arieplougs och Arvidsjaurs Lappmarkers förläggande under Norrbottens län, samt om en ny administrativ indelning i vissa delar af Riket; N:o 57. med anmälan örn de hinder, sorn mött för silfverutveilingens början å den af K. M. i nåder föreslagna dag, d. i Juli innevarande år. Hr Lannerstjerna, Adolph, hade inlemnät följande anförande: Nödsakad, såväl af tjensteåligganden som egna angelägenheter, att afresa från Stockholm och riksdagen, får jag vördsamt tillkännagifva,' att jag nödgas afsäga mig min befattning såsom Elector. H. Éx. Hr Gr. o. Landtm, tilfkännagaf, att Frih.' Hamilton, Hugo Adolph, samt Gr. Gyldenstolpe,’ Carl Al b., hade, i anseende till laga skäl, afsagt sig sina platser, den förre i Bevilln.- och den sednare i Ridd.Utsk.- ’ * o A - Den 3o J u n i f. ra. Ånyo föredrogs Constit<Utsk:s d. 27 sistl. Maj på bordet lagda raemor. N:o 6, rör:de StatsUtskfs anledn. till anmärkning vid afskrifningen af convojinedel, använda emot deras bestämmelse för ombyggnad af Svenska consulatshuset. i Tanger. Frii). Kantzow, Jöb. Ål b., uppläste följande: Då jag var den, som vid i832 års statsrevision först fästade uppmärksamheten vid Gén.consuln i Tanger, Ehreflboffs obehöriga användande af convojinedel , anhåller jag att få framställa några erinringar vid Constit.Utsk:s memör. i detta ämne.
Visserligen har en talare sökt visa riktigheten af detta utaf Utsk. anförda skäl, men jag får upriktigt bekänna, att jag icke varit nog lycklig, att i detalj hafva så fullkomligt hört hans yttrande, att jag kan inlåta mig i någon vederläggning deraf. Hvad åter angår hans förslag, alt framför ordet redaktioner skulle sättas ett annat, hvarigenom punkten skulle få följande lydelse: »såvida vissa redaktioner hädanefter som hitintills» etc.; så synes han härigenom hafva erkänt, att somliga tidningsredaktioner införa fullständiga referater i sina tidningar. Jag hemställer derföre, om vi icke, i fall det vore bevist att han har rätt, kunde indela tidningsreferenterne i 2 klasser nemi. de beskedliga och obeskedliga, och i sådant fall kunde ju de beskedliga få sina platser här nere i salen. Jag vill icke vidare röra vid detta skäl, emedan ju mindre man talar om detsamma, ju bättre är det för II. o. Ad. och Utsk. I afseende på sjelfva saken har Utsk. enl. min åsigt förbigått det skäl, som kanske mest talar för motionens afstyrkande, nemi., svårigheten att med nuva:rde inredning af Riddarh.-salen bereda tidningsreferenterna andra platser, och att åter göra det vid en möjligen i framtiden blifvande ny inredning, synes mig vara en cura posterior. Det torde således icke finnas någon annan åtgärd att nu vidtaga, än att bifalla Betänk, med underkännande af Utsk:s motiver, hvarom jag alltså anhåller. Frih. Raab: Sedan Hr Printzensköld ansett sig böra Utf örda Frill. Cederströms yttrande, kan jag i sanning icke underlåta att deröfver yttra några ord. Frilen förklarade nemi. att då medborgare och medborgarinnor kunde vara interesserade af att i flera timmar frän läktaren afhöra hvad här i salen förehafves, skulle detta utgöra ett bevis, att man derifrån hör mycket väl. Jag hemställer till Frih:n, huruvida han frågat sina medborgarinnor, om de verkligen hört alla talare.
Frih. af Ugglas har förfäktat en motsatt åsigt och dervid hufvudsak!, åberopat det gagn, man skulle kunna hemta deraf att få lärare-stolarne för främmande språk tillsatta med personer, som, ehuru af tillönska föräldrar i Sverge födde, äro af annan religion än den evangeliskt lutherska och hvilka skulle, på grund af sin härkomst, kunna meddela undervisning i främmande språk bättre än infödde Svenske män. Della synes mig vara att bedöma en vigtig oell omfattande fråga ur ett partiell och inskränkt intresse. Vid universitelerna och de mångfaldiga Iärdomsgrenar, som bär omtalas, bör man likväl, efter ett rättvist bedömande, medgifva, att de främmande språken i jemförelse med andra Iärdomsgrenar torde böra inlaga en serdeles underordnad plats. Dä så är förhållandet, hemställer jag om det är skäl att för lärandet af dessa språk förbise den våda, som kunde uppkomma deraf, ali lörarestolarne besattes med qvasi-utländningar, ty jag kallar dem för utländningar, dä de, ehuru födde i Sverige, härstamma från utländska föräldrar och bekänna en annan lära än den rena Evangeliska, Jag skulle visst icke hafva något deremot, att R. o. Ad. förenade sig om den gemensamma tanka, att förslaget icke är hvarken nödigt etter nyttigt, men då en aktad reservant, med hvilken äfven andra ledamöter inom Utsk. sig förenat, ansett att förslaget kan i en lindrigare form sättas i verket, utan skada Den 12 Juli c. m. 249 för det allmänna, och då man vet, att artister i allmänhet hafva sin egen religion nemi. snillets, samt icke låta binda sig vid den ortodoxa tron, så får jag, för att undvika splittring, förklara att jag icke motsätter mig detta sistnämnda förslag i hvad det rörer lärare-beställningar och öfrige tjenster vid inrättningar för slöjd eller skön konst. Hvad läkare beträffar, så, enär de till följe af sitt yrke i alla fall pläga vara mer eller mindre kosmopoliter, hyser jag i afseende på dem icke heller några betänkligheter.
Herr Grefven och LandiMarjkalken frågade, om Riddersknpet och Adeln ansåg StatsUtskottets Utlåtande böra, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar till Utskottet återremitteras. Ropades Nej. I anledning hvaraf Herr Grefven och LandtMarsknlken gjorde proposition till bifall af StatsUtskottets ifrågavarande Utlåtande; hvilken proposition med Ja besvarades. Anmältes och emotogos s:ne Kongl. Majds Öfverste Kammarjunkare, Herr Friherre E. F. von Saltza ochHerr Grefve J. H. Tawast, af hvilka den förre, å Kongl. Maj'ts Höga vägnar kallade Ridderskapet och Adeln, att i morgon kl. 5 eftermiddagen infinna sig i Storkyrkan, för att derstädes bevista Hang KongL ®«n 18 Junti f, mt Höghet Kronprinsens Högi Förmålniags-akt, med tillkännagivande derjemte, att Kongl. Majd i Nåder behagat bjuda ioo af Ridderskåpets och Adelns Ledamöter, ad om aftonea samma dag soupera å Kongl. Slottet. Herr Grefven och LandtMarfkalken anmodan de Herrar Öfverste Kammar-Junkare , att till Kongl. Majit framföra Ridderskapets och Adelns underdåniga vördnad och tillgifvenhet. Sedan Herrar Öfverste Kammar-Junkare blifvit på vanligt vis utbeledsagade, anmodade Herr Grejven och LandtMarfkalken de ef Ridderskapets och Adelns Herrar Ledamöter, hvilka åstundade begagna Kongl. Majus Nådiga bjudning till soupé, att, i sådant afseende anmäla tig till anteckning hos RiddarhusFiscalen, Föredrogs å nyo Statsoch Bancoljfskottens den 31 sistledne Maj, under N:o 236 afgifne samt den 11 dennes eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, i anledning af väckt fråga, angående förre Handlarne J. B. Kock och Jonas Ståhle beviljad befrielse från bysätt; ning för skulder till Malmö f. d. Discont.
Banken kommer att göra på de lånecontor, som skola inrättas. Skulle icke någon reel fond skaffas för de nya sedlar, som Banken kommer att utgifva, så fruktar jag att operationen skulle minska Bankens credit, och det vore mycket äfventyradt dervid, då Bankens cassa icke är mer än ungefär en million utöfver det maximum, som R. St. bestämdt. Frih. Cederström: Det är af vigt, att de beslut, R. St. fatta i afseende på Bankens öfvertagande af privatbankernes rörelse, blifva så uppställde, att inga svårigheter uppstå för att fullgöra de functioner, som dessa till allmänhetens gagn och nytta utöfvat, samt att Banken får vinst men icke förlust af detta öfvertagande. Dertill fordras i första rummet, att Bankens silfverfond förstärkes, och i det andra, att den förstärkta fonden icke må, genom utvexling, hastigt förminskas, hvarigenom kriser åstadkommas. Att Banken sålunda har vexelcreditiv afslutade på utländska handelsplatser, så att utvexling i bancoluckan till export af silfver icke må ifrågakomma, utan Banken alltid vara i tillfälle att kunna erbjuda vexlar i st. f. silfvervaluta åt den, som vill detsamma utföra. Afven jag anser PresteSt:s redaction vara bättre än den af Utsk. föreslagna, hvarigenom ordet berättigas borttages och ordet ålägges sättes i stället, hvilket är ganska riktigt, men jag instämmer icke fullt med PresteSt. Jag vill nemi. icke åt Fullmäktige öfverlemna att förlägga dessa filialbanker på de orter, der privatbanker nu finnas, sä framt dessa orter ej äro länens residencestäder, utan då den Skånska hanken, som nu ligger i Ystad, upphör, vill jag att den'nya, som kan varda inrättad, förlägges i Christianstad, så att landshöfdingen må kunna controllera dess functinner. I öfrigt, och då Ständerne nu gå att supplera den rörelse inom landet, som af privata associationer hittills bedrifvits, så instämmer jag med Frih.
St:s flere gånger itererade framställning till Konungamakten, rör:de behofvet af en förbättring i vårt straffoch fängelsesystem; det har under en lång följd af år utgjort föremål för bearbetning och pröfning af landets skarpaste tänkare och skickligaste juris consulli; det har undergått den noggrannaste granskning af den ena juridiska myndigheten efter den andra och i sisla rummet af Konungens Högsta Domstol, som tillstyrkt dess antagande; det bar af Konungen och Dess Regering blifvit för II. St. framlagdt och fullständigt vitsordadt, och det har slutligen blifvit granskadt och godkändt af R. St:s eget LagUtsk., hvilket jag torde få anse inom sig innesluta de skickligaste personer, som vi nu äga att lill ett dylikt uppdrag utse, och hvilka man äfven torde fä anse just varit utsedde med hänsigt till delta uppdrag, emedan det alldeles icke utgjorde någon hemlighet vid riksdagens början, att det ifrågavarande lagförslaget skulle under riksdagens lopp för R. St. framläggas. För mig äfvensom för hvarje annan icke jurist torde detta vara tillräckligt, för befästande af vårt omdöme öfver sä väl förslagets theoretiska värde, som ock praktiska användbarhet; men då jag, såsom varande representant från landsorten, dessutom å ena sidan äger en bedröflig erfarenhet af den på landet med hvarje dag tilltagande laglöshet och af den ringa aktning, som lagbrytarne hafva för nuvarande straff, och då jag icke eller å andra sidan kan ifrågasätta en återgång till de lägre afflictiva straffen, öfver hvilka mensklighet och samhälle redan hafva uttalat en fullständig förkastelsedom; så tvekar jag icke ett ögonblick alt för min del godkänna det nu framlagda lagförslagets grunder. Jag kunde visserligen stanna liar, sedan jag motiverat hvar» före såväl jag, sorn andra, hvilka med mig äro af samma yrke, och sålunda icke invigde i juridikens irrgångar, med godt samvete kunna rösta för detta betänk.; men man har här äfven velat inleda discussionen på ett annat område, som är mig mindre främmande och der jag icke fruktar eller behöfver frukta att upplaga den utkastade stridshandsken.
Brefvet, den 19 Januarii 1825, ytterligare 4 Statssamt Allm. Besv.- o. Oec.-Utsk. Bet. N.o 106. bestämd, det vid upplåtelsen fästade vilkor derigenom vore uppfyldt. — Hvarförutan Motionairerne påkallat uppmärksamhet derå, att, enligt ofvanåberopade Kongl. Bref, den 16 Mars 1802, Ölands samtlige Jordbrukare åtagit sig att med stenmur inhägna 4 stycken planterings-hagar, af omkring 5 å 600 Tunnlands vidd, och, för bestridandet af kostnaderna vid planteringen under 4 på hvarandra följande år, utgifva }b Tunna Råg eller Korn för hvarje helt Hemman, men att dessa hagar, ehuru ämnade ej mindre till Kongl. Maj.ts och Kronans höga förmon, ån landets nytta, sedermera blifvit till enskilde försålda, hvarigenom invånarne gått i mistning af den fordel, de af sina nedlagda kostnader och arbete förväntat. I anledning af hvad sålunda blifvit frams täll dt, har Stats-Utskottet ansett sig bora med Oeconomie-Utskottet ingå i gemensam öfverläggning; dervid Utskotten granskat och under öfvervägande tagit de skål och uppgifter, som blifvit andragna för ifrågavarande anhållan, hvilken tillförene flere gånger varit Kongl. Maj;t och Rikets Ständer underställd. Och hafva Utskotten, för ett fullständigare bedömande af ämnet, ansett sig böra, såsom Statssamt Allm. Besv.- o. Oec.-Utsk. Bet. N.-o 106. 5 tillägg eller rättelse uti hvad af Motionairerne blifvit anfordt, meddela följande upplysningar, hufvudsakligen hemtade utur det Utlåtande, som, i anledning af Riksdags -Fullmågtigcs från Calmare Lån, vid senaste Riksdag, underdåniga ansökning, från Kongl. Maj:ts då tillförordnade Befallningshafvande på Öland blifvit infordradt, och i underdånighet afgifvet.
N:o 36 blef af R. o. Ad. återremitteradt. Vid förnyad föredragning, biföl lös BancoUtskrs den B dennes e. m. på bordet lagda betänkande!!: N:o 37, i afseende å den ansvarighet, som Bancoverkets embetsoch tjenstemannabefattningar åtföljer; N:o 38, ang:de löneförhöjning för banco-ombuden vid Götheborgs och Malmö lånecontor. Till pröfning företogs BancoUtsk:s den 8 dennes e. m. på bordet lagda betänk. N:o 44> metl förslag till ny aflöningsstat för Bancoverkels embetsoch tjenstemän, konstidkare samt vaktbetjening. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Jag vill blott erinra derom, att då de 3oo rtdr, som voro i fråga för räkertskapsbiträde hos fullmäktige, stå uppförda här (sid. ao); så får bifallet på detta betänk, ej omfatta denna fråga, sorn redan blifvit återremitterad. H. Ex. Hr Gr. Posse, Arvid: Den anmärka., som Ihvan Hartmansdorff gjort, synes mig ganska liklig; men då R. o. Ad. återremitterat det förra betänk., så fruktår jag att det nu ej finnes någon annan utväg an att återremittera äfven det ifrågavar., ty alt bifalla det med villkor torde ej 1111 gå an. Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinhold: Jag vågar hemställa, Den i5 Juli e. m. Si sialia, huruvida icke R. o. Ad. skulle kunna bifalla detta, med det villkor att hafva frågan öppen angtde de 3oo rdrtna för att afgöra den, när BancoUtskts förnyade betänk., i anledn. af den nyligen beslulade återremissen af betänk. N:o 36, inkommer.