Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag skall springa framåt, för att kunna stå stilla på den plats jag står. Jag har trodt mig ej böra underlåta att fästa Högloflige Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på dessa omständigheter, likväl 414 Den 17 Februarii. anser jag saken ej af den vigt, att Högloflige Ridderskapet och Adeln kunde behöfva omarbeta Instructionen, för att ådagalägga dess enskilta mening. Dessu om har Utskottet nu redan så länge arbetat efter den gamla Instructionen, att ingen förändring i handligssättet synes genom någon förändring i Instructionen kunna åstadkommas. Sluteligen skulle jag endast högligen önska, att Banco-Utskottet framdeles måtte, vid uppgörandet af planen till reglering af Rikets Financer, visa sig bestämdare och consequentare i rådslag och handlingssätt, än det nu visat sig i sitt skrifsätt. Herr Grejven och LandtMarskalken hemställde, om icke, sedan de öfriga 3:ne Respective Riks-Stånden redan bifallit Banco Utskottets den 20 sistledne December afgifne Memorial , Ridderskapet och Adeln behagade, med godkännande 3f ifrågavarande Betänkande, uti enahanda beslut med bemälte Riks.Stånd instämma. Bifölls. Företogs till pröfning Banco-Utskottets den 31 sistledne Januarii afgifne samt den 13 dennes på bordet lagde Betänkande, uppå erhållen Remiss af Kongl Majits Nådiga Proposition till Riksens Ständer, angående Medel och utvägar till Hjelmare Slussverks ombyggnad Qsh vidmagthållande. Grefve Mörner, Adolph Göran : Då frågan vid detta tillfälle angår en af de äldsta CanalInrättningar i Sverige, hvaraf erfarenheten redan ådagalagt en obestridelig nytta och hvilken blifvit alldeles nödvändig för flere omkring liggande Orter, som i århundraden begagnade den samma j då Riksens Ständer vid förflutne Riksdagar ansett denna Canal-Inrättning böra bibehållas, så lärer ingen finnas sora icke upprigtigt önskar att den samma nu må kunna understödjas. Kongl.
En orsak härtill anses vara försummelse hos föräldrar, husbönder och målsmän, som ofta lemna ungdomen, synnerligast på helgedagar och lediga stunder, allt för mycken frihet. Vanligen instämmas af hvarje Kronolänsman inom fögderiet omkring 100 brottmål om året af mer eller mindre svår beskaffenhet.” Frän Södra Möre härads fögderi: ”Folket i allmänhet är af ett godt och fredligt lynne. Slagsmål och våldsgerningar af öfverilning, begångne under fylleri, jemte till det mesta smärre stölder, utgöra allmänna beskaffenheten af brotten. Dock äro gröfre, öfverlagda brott, tyvärr, ej utan exempel. Så hafva 2:ne mord i förening med rån och försåt blifvit begångna, för hvilka förbrytarne undergått dödsstraff medelst halshuggning. Den ene af desse förbrytare, förre bonden Jonas Svensson från Lindås af Madesjö socken, hade gått i försåt för en undantagstagare i nämnde gård samt mördat oell rånat honom. Det är all anledning, att han dertill blifvit lockad och legd af undantagsgifvaren, ehuru denne ej kunnat lagligen öfvertygas om delaktighet i brottet. Den andre missdådaren, Peter Danielsson från Långaström, dömdes förlustig lifvet för det han, bland många andra förbrytelser, vid inbrott hos afskedade Båtsmannen Stare i Gårdsryd, och då denne satte sig till motvärn, dödat honom med ett pistolskott samt derefter misshandlat Stares hustru och föröfvat rån.” ”Brottens antal hafva eljest under förflutna 3:ne åren varit mindre än under de 3:ne föregående, hvartill orsaken egentligen får sökas deri, att orten ej varit träffad af missväxt under förstberörde år, hvilket förhållande, och då folket i allmänhet haft sin bergning, föranledt till en betydlig minskning i tjufnadsoch snatteribrotten, som eljest utgöra den talrikaste klassen af förbrytelser.
Möre hörande lägenheters afoch tillträdande, afgiften finge beräknas Amiralitels-krigsmansiassan till godo på samma sätt, som genom 1 och 3 §§ uti Kongl, kungörelsen den 4 Maj 1778 vore för Wadstena krigsmanshus-kassa faststäldt. Enligt hvad Arnold Svensson, G. B.
Larom ost le kill dw,d dcrcNLk är bewiljdt för dek reducerade Swcnjsta Gärdet, fauk 2u,e Esqu,drome as L>! G rdet till Häst, som äcs ämnade a;r red-!ttsr.!a; de förstnämnde bibehållas m d all, inia »örn-ä-cr och lönings-wilkor, de sednare crhälla genast sine Aecord?, summor, och fulla löner;— dä.-elnot wid Fink-, Regementerne årslöner» ne ansenligen indsatte, sä att en Ö-wcrste som förut tjent med S»2LO ä 2 OOO Rstr crhallrr nu 800; alia de öfrige i prsporcion. A - srLLsummorne som ljkwist blrfwit ansedde som ckt jäkttk hyporcgue för en Ilten del af de i tj ust,-11 nedlagdt penningar, och som ingen hittills gatt miste, till.rkämias nu gansta a fä, och de som dö, rikin att efterjäu-na Enkor och Barn i torftigt tillstånd ä'-o aldeles ucestmne till skada och förlust för stägtl!, ,moch creditorer, som förikutjr den utbetalt e aecatts umman, och hw.irigenoiu en ärlig karl blottställer all med wan heder läggas s grafwen. W>d dcnna jämförelse emellan hwad man bifallit de 'w njka reducerade Csrpserne, och hwad som är Finnr.e ämnadt, lärer hmar och e» finna huru tvmlottrde d: sistnämnde bljfwa. Männ^ de gjort sig fertjeukc deraf?
Bevillningsrnål; Brottmål; Donationer, IVågor derom ; Ekonomie-måt, lill hvilka, bland andra, räknas frågor om Afoch tillträden å Stålens boställen; Beteshagars intagande och uppodlande å inbyggen; Bokars och ekars fällande, saini utsy ning dertill; Broars underhåll; Byggnader, publika; G ds tg ifveriskjuts; Knekteskyldighetens utgörande; Kronaoch Kyrkotionde; Nybyggen, deras anläggning eller uyning dervid; Presträttigheter; Boleringsoch Bustningssky Idig heters utgörande ; Skallgång ; Skogs-aJviltringar ; Utsyning lill ny åker och äng; / arg g årdurs anläggande ; Väg ars underhållande; Militär-ärenden ; Pohtie-mål; Salpetersjuderi-ärenden. § 8. Allmänna föreskrifter vid författningens efterlefnad. l:o. Beläggningsslämpel skall vid sjelfva skriften eller handlingen så häftas eller fäsfas, att deri ej kan derifrån skiljas utan all värdestämpeln derigenom skadas, i hvilket läll stämpelpapperel anses odugligt. Dessutom skall stämpeln makuleras genom lämplig påteckning. u 2:o. Domare, eller andre, hvilka i och för deras tjenstebefattning emottaga skrifter och handlingar, höra, vid del i IB § stadgade ansvar, tillse, alt ingifna handlingar äro rigtigt försedda ined stämpel och slämplarne makulerade pä sätt nästföregående rnoment löreskrifver; men i händelse sådant af parl urakllåtes, bör den em helseller tjensteman, som handlingarne emotlager, besörja fullgöra lidet häraf, emot rättighet alt för besväret dermed, för hvarje sådan stämpel beräkna sig 5 öre, hvilka jemte lösen tecknas å handlingen; dock må denna ersättning ej beräknas för flere stämplar, än det minsta antal, som för handlingen erfordras. Pä utgående expeditioner åligger det expeditionshalvarulén alt, utan särskild godtgörelse, makulera stämpeln. 3:o.
Yigten af denna invändning måste likväl i det hufvudsakligaste förfalla vid erinran, att utländsk skuldsättning i detta fall åtminstone ej behöfver förskottsvis ske, eller ränteförlusten å de lån, Riksgäldskontoret lemnar, drabba låntagaren i annan mohn, än han verkligen varit i tillfälle att göra det låntagne kapitalet fruktbart, och att icke, såsom nu, de nästan utan Bih. till R. St. iProf. 1850—51. 4 Sami. 2 Afd. 7 Baft. 3 18 Statsoch Banko-Utskottens Utlåtande, N:o 21. behof indragne kapitalen måste mottagas af låntagaren, som, för den förespeglade fördelen af lånet, i en summa upptager flera gånger mera än hans närvarande behof är, ofta derföre att det gynnande tillfället ej må gå förloradt; om man derjemte fäster uppmärksamheten uppå det inflytande statsmakterne skulle hafva öfver finans-förhållanden, om lånen lemnades under deras garanti, och att en verklig säkerhet funnes i hypotheken för den på sådant sätt tillkomne statsskulden, synes mig vådan af en sådan statsskuld vara ingen, men en ej likgiltig fördel vara att hoppas. Beträffande åter skillnaden emellan den enskildes och statens skuld uti utlandet, så är den ganska betydlig och värd en serskild skärskådning, helst dess verkningar, så väl uti financielt som politiskt hänseende, hafva helt olika resultater. Om man envist vill vidhålla fruktan för statsskuld, så måste man likväl erkänna, att denna kan lättare skötas än den enskildes, i samma mohn, som det allmännas kredit är större än den private mannens; vid negocierandet af lån, utfaller detta alltid fördelaktigare, då sådant sker på stats-kredit. Ehuru jag, såsom jag förut nämnt, anser såsom en verklig olycka den enskilda skuldsättning, som, genom hypotheks-inrättningarne, egt rum i utlandet och deraf befarar de vådligaste följder, kan jag icke dela deras åsigt, som med samma ögon betrakta en statsskuld, tillkommen för att befordra produktiva företag, och för att gifva kraft till utveckling af ett kapitalfattigt lands näringar. Betrakte vi Englands, Frankrikes, Danmarks m. 11.
1K0 I anledning af Kongl. Maj fs Nådiga Remiss, uppå RegementsSkrifvaren Molins underdåniga ansökning om utbekommande af innegfående Remisslage; deruti Utskottet tillstyrkt, att samma Remisslage, utgörande 45 R;dr 17 sk 7 r:st., må af Statsverket till Molin ut-j betalas. Af den 12 i denna Månad; 12:0 Deruti Utskottet, i anledning af Her - 363 Den 13 Maji. rar Fullmägtiges i RiksgäldsConfoiref g]orde förfrågan, i afseende på K a ifrån af Högstsalig Ha ns Majit Konung Carl XlU:s uti nämnde Contoir innestående Hem i tsCapual, h< mställt, om icke Utskottet kunde få sig vippdraget, att meddela Herrar Fullmägtige det sv^r. att Räntan å ifrågavarande HemgifttC ipital nu och hädanefter komme att från Rik gäldsContoiret med 5000 R:dr Banco årligen u'gå, ssmt efter reqvisition, Kongl, Vlaj;t tillhandahållas. Justerades följande:
Ständer vid innevarande riksdag afgifva förslag, hvilket, jemte det deri upploges en tillräcklig och jemnare fördelad aflöning, äfven utvisade den tillgäng, som genom en sådan reglering möjligen kunde uppkomma; hvarjemte Rikets Ständer, under anmälan af sin önskan, att Biskoparnes Prebende-pastorat i sådan egenskap måtte komma att upphöra, i underdånighet begärt, att i omlörmälda förslag lill Biskopslönernas reglering, aflöning lör särskilda Kyrkoherdar i nämnda pastoral måtte upptagas, äfvensom derefter tilläfventyrs återstående öfverskoltsmedel af de ät Biskoparne nu anslagna inkomster i samma förslag alses till förbättring af det svagast aflönade lägre presterskapets inkomster; sä har E. K. Majit under den 16 December sistlidna år till Rikets Ständer i delta ämne aflätit *) med undantag af deruti införd anmälan om Presteståndets särskilda mening. **) i hvad den underdåniga skrifvelsen innefattar tillkäunagifvande al Rikets Ständers beslut i ämnet, men Ståndet lät bero vid anmälan om Presteståndets särskilda mening, såsom i sak ej bindande. Escpedilions-Utskotlels Förslug lill underd. Skrifvelse A:o 206. 327 nådig Proposition och deruti meddelat, att, sedan, vid underdånig föredragning af Rikets Ständers ofvanomförrnälda skrifvelse, E. K. Maj:t jemte förklarande, att vid utnämning lill Erkebiskopseller Biskops-embele komnie tillsvidare att fästas det förbehåll, att den utnämnde skall vara underkastad den förändring i lönevilkor, som möjligen, i följd af den utål Rikets Ständer åsyftade reglering kunde komma att bestämmas, tillika anbefallt Erkebiskopen och samtlige Biskoparne att inkomma med fullständiga uppgifter å alla med deras innebafvande embeten förenade inkomster och dessa uppgifter lill Ecklesiastik-deparlemenlet inkommit samt der blifvit granskade och sammanförda, hade, på sätt det vid den nådiga Propositionen fogade
Med denna helsning förenas uttrycken af utmärkt högaktning och genom den framburna lyckönskan till de förestående öfverläggningarne uttalas ej mindre öfvertygelsen om H. R. o. Ad:s fosterlandskärlek och städse visade beredvillighet till upoffringar för det allmänna bästa, än äfven den förhoppning, att R. St:rs allvarliga bemödanden skola leda riksdagsförhandlingarne till den af alla önskade utgång, som innefattas uti de betydelsefulla orden: Fäderneslandets sällhet. Med dessa tänkesätt anhåller BorgareSt. att få vara inneslutet i H. R. o. Ad:s fortfarande ynnest och bevågenhet. Till besvarande häraf yttrade Hr Gr. o. Landtm.: R. o. Ad., som med tacksamhet emottager det Vällofl. BorgareSt:s helsning, erfar med glädje de tänkesätt af vänskap och förtroende, densamma uttrycker. Der alla lifvas af en känsla, kärlek till fäderneslandet, och sträfva till ett mål, fäderneslandets, lycka och ära, skall arbetet blifva lätt, och det motstånd, våra bemödanden någon gång torde finna i olika åsigter om sättet att ernå det gemensamma målet, icke blifva oöfvervinnerligt. Med denna förhoppning går R. o. Ad. den nu började Riksdagen till mötes, förvissad att densamma, fortsatt under enighet och ömsesidig aktning för olika öfvertygelser, ej skall undgå alt bära goda frukter till spridande af en sann bildning, industriens utveckling och den lagbundna frihetens betryggande. R. o. Ad. önskar det Vällofl. BorgareSt. lycka till dess förestående arbeten, anhållande att Hrr Deputerade behagade till det Vällofl. BorgareSt. frambära försäkran om R. o. Ad:s aktning och vänskap. Hvarefter Deputationen på vanligt sätt utbeledsagades. Anmäldes och emottogs en Deputation från Högv. PresteSt., anförd af Biskopen i Westerås Stift, L. af K. N. 0., Doktor Christian Erik Fahlcrantz, som lielsade det Högloft.
Utskottet den öfvertygelse, att någon abalienation för Staten för alltid af så pass betydliga jordägor, som de ifrågavarande ej kan föreslås; men vid den af Utskottet utredda, för någon Statens bortarrenderade tillhörighet aldeles ovanliga förbättring, »å väl af sjelfva Starby Kungsgård, sorn i synnerhet af Beti» okanden, N:o 181. yg de ifrågavarande atne Utängar, och i synnerhet vid det under öfverläggningen inom Utskottet tillika upplysta förhållande, att Major Steijerns företrädare i Arrendet ägt Rikets år iy56 församlade St.‘rs löfte och försäkran att få, emot det vida lägre Arrende, som då var faststäldt för hela Starby egendom, orubbad bibehållas dervid så länge den dervid anlagde fabriks-inrättning vederbörligen fortsattes och underhölles, och hvilket Arrende ej i följd af någon Arrendators försummelse, utan genom magtspråk frångick nuvarande Arrendators Fader och förvandlades i det drygare arrende på 3o år, som sonen nu innehafver, har jag för min del lika med öfrige af minoriteten inom Utskottet ansett R. Sttrs erkännande, att Major Steijern gjort sig förtjent af R. St:rs välvilja och uppmärksamhet, ej vara på ett nog värdigt och i någon mohn Majoren von Steijerns nedlagda förbättringskostnad motsvarande sätt uttryckt, med den föreslagne upplåtelsen på ao år af de arne utängar, som Utskottet tillstyrkt. Jag bar ansett den tid, som dessa ägor borde till Major Steijerns begagnande under gamla räntan upplåtas, böra bestämmas till aldraminst 3o år, hvilket ock motsvarade den af R. St:r fastställda tid för hvarje Arrende, efter hvilka 3o års förlopp, det sålunda åter blifver tillfälle att förena dessa utängar med sjelfva Starby Kungsgård, om det skulle finnas för Staten förmonligt; eller ock, att R.
Till 9.dra punkten hänföres det klander^ af motsatt syftning , sorn blifvit yttradt deröfver, att Utskottet icke, i sammanhang med tillstyrkandet af lika arfsoch giftorätt i Stad och pd Landet, föreslagit dermed öfverensstämmande lämplige förändringar i Lagens stadganden om morgon\ gafva , (9 Cap. Giftermåls-Balken) fördel af bo oskifto, (17 Cap. Giftermåls-Balken) bördsrätt, (6 Cap. Jorda-Bal kenJ tagelott och lösningsrätt, (12 Cap. Ärfda-Balken) testamentsrätt, (17 Cap. Arfda - Balken) och makas inbördes rättighet till vederlag för under ägtenskapet sald odaljord (11 Cap.: 7 §. Giftermåls-Balken). I anledning häraf får Utskottet nu svara : Hvad morgongåfva angår ; så har deri ingalunda något oskiljaktigt sammanhang med giftorätt eller arfsrätt, hvaraf följer, att Utskottet icke kunnat från frågan om ändring i den senare hemta anledning att, såsom i en del anmärkningar blifvit yrkadt, föreslå upphäfvande af den förra. Morgongåfva e ger äfven nu rum både efter Stadsrätt och efter Landsrätt, utan annan åtskillnad, än den, att hustru, som har giftorätt efter Stadsrätt, icke får taga morgongåfva, om hon har barn efter mannen. För öfrigt är det af sig fagZJtskottets Utlåtande N:ö 122. 31 sjelft klart, att , om giftorätt efter Landsrätt upphörer och hustru alltid erhåller giftorätt efter Stadsrätt, fråga om morgongåfva efter Landsrätt ej mera kan uppstå. Icke dess mindre har Utskottet, i anledning af serskild gjord motion, uti serskildt Betänkande af denna dag, afgifvit förslag till sådan förändring i lydelsen af 9 C.'ap. 5 $. GiftermålsBalken, att all anledning till missförstånd härutinnan undanröjes.
Jag vill blott göra den anm. vid Utskits yttrande pag. 41: »Utskit har i öfrigt föreställt sig, att det åsyftade ändamålet kunde på ett mera lämpligt sätt, åtminstone i någon mån, upnås derigenom att, vid fråga om ny Den 11 April e. m. 105 krigsmateriel* anskaffande, för hvarje särskildt fall ombesörjes den undersökning och pröfning af sakkunnige män, som kan finnas nödig, innan nya upfinnitigar eller förbättringar blifva definitivt antagna», att jag aldrig afsett annat än att desse sakkunniga män borde bilda en permanent komité, så att man i detta afs:de kunde vinna någon enhet såväl för Svenska och Norska arméerna som tor arméen och flottan. Jag ämnar för öfrigt icke begära afslag å denna punkt, utan har blott velat i förbigående nämna detta. Uppå härelter gjord propos., blef Utsk:ts hemställan bifallen. 34:de punkten, ang:de anslag till anskaffning af relflade kanoner, samt 35:te punkten. ang:de anslag till anskaffande af ridoch enspannsm. fl. persedlar för 2:ne 12 pund. reserv batterier, Utsk:ts hemställanden biföllos. 36:te punkten, angide anslag till anskaffning af relflade Infanteri-gevär. Hr Björnstjerna: Arméens förråder af gevär äro tyvärr så illa försedda, att det varit önskligt om vida större anslag kunnat för detta ändamål af K. M. begäras. Den summa, Utskit föreslagit, ti 1 Ista eljer inköp endast af 8, U00 relflade gevär i st. f. 12,000, som K. M. begärt, och om detta bifalles, så går det naturligtvis åt långt flera år innan arméen kan blifva försedd med blott en omgång gevär, då det dock är nödigt att den eger 2:ne omgångar. Jag anser icke nödigt att här framlägga några vidlyftiga upgifter om de tillgångar af gevär, som i armeens förråder finnas, utan är öfvertygad att B. o. Ad., väl inseende behofvet af den summa, K. M. för detta ändamål begärt, bifaller den Nåd.
— IDUN 1899. HYLIN &amp; C FABRIKSAKTIEBOLAC Kronprinsessan Lovisa af Danmark vistas f ö r närvarande här m e d anledning af den betydelsefulla tilldragelsen. å Rosendals slott såväl sammansatt svenskt o c h norskt som svenskt statsråd, hvarvid tillkännagafs, att den nyfödda prinsessan skall i d o p e t erhålla namnen Margareta Sophie Louise Ingeborg samt kallas Margareta. Sedan danska kronprinsessan Lovisa föddes år 1851 har vår nation ej haft att glädja sig åt e n svensk prinsessas födelse förr än nu, den 25 juni 1899, då det, egendomligt nog, skulle bli just e n dotter till d e n danska kronprinsessan, s o m gaf lifvet åt vår yngsta svenska prinsessa. » Ja, tant. Det tredje o c h sista programmet, hvari d e framstående artisterna visade sig för stockholmspubliken, u p p t o g » zigenar-dansdivertissement » ur » Trubaduren » samt några dansnummer ur den äfven å vår opera gifna baletten » Blomsterfesten i Genzano. » HYACINTHE, HÉLIOTROPE, THEA-ROS-PARFYM prisbelönta vid I8QJ SYREN M. FL. FL. års utställning med Försäljes i butiker samt hos alla finare parfym GULDMEDALJ vära Sagda dag kl. 10,15 f. m. Klockan strax efter 10,30 f. m. gafs i anledning däraf salut m e d 21 skott i två omgångar. fem KONGL. HOFLEVERANTÖR. A. T. A. T. Det är n u nästan ett banalt talesätt att säga, att n u m r e n flngo ett ypperligt utförande, alldenstund sällskapet under sin härvaro afton efter afton mer än väl hunnit bevisa sitt oinskränkta herravälde öfver d e n koreografiska tekniken. V i vilja därför endast bringa sällskapets samtliga medlemmar ett hjärtligt tack för de fina konstnjutningar, de beredt stockholmarna, på samma gång det är ledsamt att erkänna, att vår publik ej omfattat prestationerna m e d det intresse, d e förtjänat.
SDiajitö bifpogtion intid pfiföljanbe Stifébag, pfi bet att tidgfin* gar idfe mfitte fafnasi att, genom eptra ^ropincial*2äfare5 tittförorbnanbc pfi obejtämb tib, gif* ma öfabt 2äfare*biträbe fit be orter, font beraf more i görga befof, intill beg en attmän re* glering af 2äfa_reperfonalen funbe faggäda?, för bmilfet änbamfil Stifetö ©tanber anbfittit, att Äongl. 9)taj:t mfitte, efter förutgfingna unberföfningar, Ifita upprätta ct£ för bela 9iifct allmänt föyflag, bmilfet, efter ^meberböranbcö böranbe, funbe btifma 91 ifctö »sotänber mib näfta lagtima Stifémöte till mibare fitgärb öfroerlcnntabt. ©eban berörbc anflag blifmit begagnabt till arfmoben af 250 9t:br bnjarbera fit 8 .va rttiOÄrtSrt i fSMtinobrtra. ©ölfmitsbora. SBärnamo i ©mfilanb, Sllingé* milin.' uuiiuii ut-rciv fvi v*.*» «^.w v,***»» y v ^ igganbc ©ocfnarö brbof. — Uti fmaren pfi bet Girculaire, hvarigenom mmraii».™,, :fi fitongl.
Ä,'asi.t och Kronan och det allmänna; hvarföre jag anser expeditionen nn döra blifwa i enlighet härmed; dock nied den af en ward Ledamot gjorde tilläggning, ar besia upgisttr göras fa wida, som sörsatruiugarne dek tillära. Harwid ropades Nej, biandadt med Ja. Herr Adlersparre, Hxel. Det torde tillätas mig erindra Högloflige Riddcrskapet och Adeln, at da H-co - Uiskotte-s Betänkande war upläst, anmärkte Herr van k^nulieiensieim, at Utskottet ej nog fullständigt uklatic sig-; ty han förmente at publiciteten atmindstone l -vista afseende» borde tilstyrkas. Herr Grefwe Mörner gas, k egenskap as Uskotrers Ordförande, deröfwer en nöjaktig förkiarkng och försäkrade, ar U -skot tet arnabo framdeles inkomma med et ytterligare Betänkande i sammanhang med dek upläste. Herr Grefwe» och Landt - Marskalken gjorde proposition om Höglostige Riddcrskapet och Adeln k detta afseende, biföll lsimco - Utskottets redan af. lemnade Betänkande, hwilkon proposition besvarades med Ja. krotocollcr utwisar säkrast detta förhållande, och derwid ar under justeringen inge!-, anmärkning gjord. Som den projeöleraels Lxpediiionen alldeles instäm, mer med krortLcoIIer, proresteror jag emot all förändring deraf. Herr silo!il yppade i sit Memorial först fraga» om Lsncsuens publicitet. Detta Memorial lädes pä börder, uptogs derefter ti! vamilalion, och reminerades til stanca-Ulfforret.
Nehej ! du går ner på kontoret, säger jag! A N T O N ( ironiskt ). Nej , det hade vari t omöjligt! A N T O N . Pappa är då bra kuriös .. hvad skall jag der att göra, då j ag ingenting duger till? R E D E R . Du sk all vara der i alla f all .. du skal l lära dig att duga till någonting A N T O N . Nåja! jag k an lika gerna sitta der oc h göra ing enting som någon annanstans! Kan j ag tj ena pappa med s å li tet, så... R E D E R ( ömt ). Anton! gosse! Om du viss te hvad du står mig till, och hur många sömnlösa nätter jag haft för tanken att ku nna placera dig på ett vinstgifvande sätt .. skall min faderliga kärleks aktier oupphörligt gå utan u tdelni ng? Har du inte en enda liten procent att ge mig? A N T O N ( går till honom och fattar honom om 39 begge ar marne ). Om jag får bli officer, s å skall du få fyrtio procent, pappa! R E D E R ( ond ). Gå för tusan, pojke! Förr sk rifver jag af hela affären! A N T O N . J a, och utdel ningen den får du leta efter! ( går genom fonden .) Tredje Scenen. REDER. MARIA. Satans pojke han står mig dyrare än hel a tobaksfabriken! Men vänta mig, han ska ge med si g! M A R I A . Men om nu Anton skulle kunna bli en bra militär, vore det i nte bättre än att göra honom till en dålig köpman? En dåli g köpman är sju gånger bättre än hvilken annan som helst. Men nu til l din affär ... du är sål edes nöjd med att fö rlofningen med Smaal u tsättes tills i nästa v ecka? M A R I A ( dröjande ). Ja, såvida ing enting annat kommer i v ägen. R E D E R . Prat! hvad sk ulle då komma i vägen? R E D E R . Om du också ändrar dig femton gånger, så gör jag det ingen g ång, och dermed är det qvitt. M A R I A .