Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Emot flera i berättelsen förekommande anmärkningar, framställningar och förslag hafva reservationer blifvit anmälda, af hvilka en del finnas berättelsen vidfogade, hvaremot de öfriga återfinnas uti de hos Revisorerne förda protokoll. Revisorerne hafva nti denna dag aflåten underdånig skrifvelse anhållit, det Kongl. Maj:t täcktes anbefalla Stats-kontoret att utoetala såväl de arvoden, Revisorerne, med stöd af gällande instruktion, funnit skäligt tilldela de vid denna revision anställde tjenstemän, som den vaktbetjeningen tillagda aflöning, jemte kostnaderna för skrifmaterialier m. m., hvarjemte underdånig framställning skett, angående bestämmande af lämplig vedergällning åt den ledamot i Kongl, Stats-kontoret, hvilken, jemlikt Kongl. Maj:ts nådiga förordnande, under revisionsförrättningen med upplysningar tillhandagått. Stockholm den 14 Oktober 1865. Högloflige Ridderskapet och Adelns ledamöter: ROBERT de la GARDIE. E. A. HAMILTON. O. STACKELBERG. C. A. BOGEMAN. G. W. von FRANCKEN. MAGNUS HUSS. Högvördiga Preste-ståndets ledamöter: A. LUNDHOLM. H. SCHÖNBECK. ESBJ. BERGMAN. ANDERS SANDBERG. M. L. WIKLAND. OSCAR ERH. RABE. Välloflige Borgare-ståndets ledamöter: C. E LJUNGBERG. CASIMIR PETRE. J. SUND VALLSON. C. FR. CARLSON. E. W. ERICSSON. P. WALBERG. Hedervärda Bonde-ståndets ledamöter: OLOF OLSSON. JAN ANDERSSON. JOSEF OSCAR ALMQVIST. P. O. HÖRNFELDT. P. TJERNLUND. J.
Landtm, anhåller jag dock vördnadsfullt om särskild propos. å första morn., hvarom å min sida icke yrkas annat, än att det må qvarstå, och särskild propos. på andra inom., dervid min framställning om uttagande afdeord jag nämnt, torde få komma under pröfning. Vi äro förmodligen derom öfverens, att om det å ena sidan är visst och klart, att icke en lag må öfverlastas genom onödiga tillsatser, de må slå i särskilda §§ eller inflickade i några lagstadganden; så är det deremot å andra sidan nödigt, att, om ett stadgande behöfves, det må igenfinnas på ett ställe, utan afseende på rubriken å en författning, och utan afseende på om det har en alldeles motsatt riktning mot hvad som är egentliga grunden för författningen. I afseende på denna straffbestämmelse, så är det icke något nytt, att sådane för embetsmäns tillgöranden igenfinnas i särskilda författningar uti hela den ekonomiska lagstiftningen, orri jag icke misslager mig; och äfven i den egentligen judicielia finnas ofta förhållanden utsatta, då en embetsman, som har alt tillämpa en särskild författning, sig förgriper. Sålunda tror jag , alt det icke ligger någon oformlighet häruti. Del ligger deremot en billig uppmärksamhet för allmänhetens fordran, för hvilken man beklagligtvis måste stifta en lag af en annan tendens, deri, att äfven å undra sidan visar sig att embetsmänneu stå lill ansvar och alt gränsen är uppdragen för deras verksamhet. Detta är en anmärkn. i afseende på sjelfva rednclionen. Deremot har 9 §:n icke något motsva 23 fl. 5o 3y4 Den i4 April f. m. rande i nti gällande författningar. Kär vi icke hittills haft någon lag, som kallas marliallag eller upprorslag, huru man vill benämna den, så är det en gifven följd deraf; att egentligen icke något lagrum i 1704 års lag, och förmodligen icke heller i krigsartiklarna finnes, som passar in på den händelse, när en embetsman, vare sig civil eller militär, sig orätt förhåller vid ifrågavar. tillfällen. Det bör således finnas ett stadgande härom, eftersom man, på sätt Frih.
BancoUtskottet har å sin sida funnit nödigt, att som en förberedande anstalt vid början afsina öfVeriäggningar, i anledning af Kongl» Maj:(s Nådiga Proposition till Riksens Ständer om allmänna Fenningerörelsen och Myntvärdets upprätthållande, låta framställa ofvanberörde' fråga till Götha CanalBolagBolagets Direction har äfven ä 1.54 Den 17 Martil, e. in - tin sida insett sitt åliggande , att, så tidigt sorn möjligt, afgifva ett Förslag i samma amu ne, och har, till förekommande af allt uppehåll, redan under den 19. uti sistledne Månad , gjort den i Afskrift bifogade underdåniga framställning till Kongl. Maj:t , thed anhållan om Nådig Proposition till Riksens Ständer. Denna CanalDirectionens åtgärd är äfven af CanalBolaget gillad, likasom ofyannämnde j afskrift bifogade Förslag , hvilka båda saledes nu äro att anse såsom af Bolaget sjelf jgorda. ”CanalBolaget åberopar således vördsamt hvad på nyssnämnde sätt redan blifvit före» slagit, rörande sättet att fullgöra Bolagets förbindelser , emot fortsatt åtnjutande af de , vid dessa förbindelsers ingående, af Riksens Ständer utlastade motsvarande förmoner , och underlättad af ett teinporairt Läne-biträde , lika angeläget för allmänna Rörelsens gagn ? sorn för CanalBolageis. ”Förenämnde framställningar äro gjorda lili fullkomlig öfverensstämmelse med Kongl. Majtts ofvanberörde Nådiga Proposition , uti hvilken CanalDiscontens skiljande från CanalBolaget är föreslagen, ”1 den händelse likväl, att Kongl. Maj:t och Riksens Ständer finna för godt att annoria leies härom besluta , och åter upplifva
Det är derföre jag motionerade tillsyn och kontroll, ytterst från styrelsen, förvissad att om biskopar, och de, hvilka tillsynen å skolor vidkommer, bättre fullgöra deras vigtiga embeten, vi en gång skola komma ifrån dessa frän riksdag lill riksdag återkommande yrkanden om biskops-embelenas indragning, blott det icke glömmes hvad Gustaf Wasa genom den eftertånkliga Westerås ordinantia äfven reglerade och stadgade: 460 Den 9 Maj. att evangelium efter den dagen skulle läsas i alla skolestugor, ”efter de ju äro christeliga skolor”. Frill. Tersmeden: I anledn. af Hr Ribbings förfrågan hvarföre hans motion icke blifvit besvarad i sammanhang med frågan om anslag lill folkskolorna, ber jag alt få lemna den upplysning, alt denna motion befanns vid genomläsandet bestå af så mångfaldiga stadganden och förslag, att den ansågs böra behandlas af Statsoch Ekon.Utsk:n gemensamt, hvadan den öfverlemnades åt vederbör, afd. Ulsk. ansåg jemväl att ifrågavar. anslag, hvilka äro föreslagne att förfarande utgå till enahanda belopp med hvad de vid förra riksdagen utgjorde, icke borde sammanblandas med den af Hr Ribbing väckta motion. Frih. Cederström: Jag tror väl icke presist att det varit så alldeles nödvändigt, att R. o. Ad. skulle å nyo få afhöra det förslag, sora för någon tid sedan af Hr Ribbing blifvit afgifvet. Deremot kan jag icke dela den siste talarens åsigt, att ju icke den värde ledamoten haft rätt att af StatsUlsk. fordra, det Ulsk. tagit hans anförande uti öfvervägande, i sammanhang med Utsk:s utlåt, öfver den i denna punkt omnämnda K. propos., hvarmed de ämnen han vidrört, synas stå i nära samband. Hvad åter angår innehållet af berörde anförande i öfrigt, torde det tillålas mig, att, i afseende på dess emot preslerskapet riglade beskyllningar för uraktlåtenhet alt ställa sig gällande lag till efterrättelse, fästa uppmärksamhet derpå, att dylika klagomål icke tillhöra R. St. alt till bedömande upptaga.
Dä och enär Glaecausill war tilläten kil införsel, betaltes i Landsorterna derföre Z R:dal. r6 st. Ty haller jag osörgripeljgen sa före, och at förekomma en omanlig och oskälig dyrhet, som icke härrör af Mynrecs mer eller mindre warde, tilan af et egenwilligt ockrande; ?roäuÄ-?!»L»!Lr j wista delar marte andras, sa at Utländske Män med sina skepp och fartyg mätte sä införa alla tiklama tullbara waror, samt Tullens betalande i guld och silfwer, efter IHIl. Til Hampa och Liss införfkriswande utgär ur Riket ärligen en betydande summa com-mrs Penningar, hwilka lil en stor del dcrigenom kunde besparas, om de Städer i Riket, hwilka erhållit clcinzrions jord, bliswa derföre förpliktade at sa Lin ost) Hampa. Afwcnledes böra alla lösa Judar, säsom högst skadelige för Landet, i det de utföra Myntet, Inprsäiserg Lontiichanä, öfwerskridit sir Landamäre, som war Kungsholm rSkockholm, vswerswamma Landet och hwars afföda är otjenlig til Landers uparbetande och bruk, utan endast sugare, ater utur Riket förpastas; hwilket allt, med det mera, underställes i urrderdänighet Hans Kongl. MasttS Egen Nådiga åtgärd. Nu wander fag mig til kmrmcsn. Jag har esler mit förra skrjftellga yttrande warit utaf den tankan, at det wore skadeligr nedsalta Riksgalds-myntet kil ringare wärde-i lynncrhet fördem, hwilka i anseende af <af öfwcrdrifwct högt pris sörfält stna fastigheter, samt gt reslilLrs Lreäir - Sedlarna med Silfwer, hwartil LLNhULns Silfwer, jämte dct, som i Riker kunde upbringas, more otilräckcligt.
KionPrinsen vidtagit till Rikets utländska gälds in» lösen och indragande, Efter Den 3 0 Juli. *939 lEfter skedd uppläsning, Vttrade Stats Bl■ dets Ledamöter deras enhälliga underdåniga Vördnadsbetygelse och tacksägelse för deri stora Uppoffring Kongl. Majit och Hans Kongl. Höghet Kron Prinsen behagat göra, till förmån för Piket; en uppoffring, sorn till de flera fördelar och Välgerningar, hvilka genom Kgl. .Majits vishet och Hans Kongl. Höghet Kron Prinsens Verksamma och osparda nit för Fäderneslandets ära och sällhet blifvit Svenska Folket beredde; skulle för komman le tider med minnet af Sveriges Frälsning, dess återvunna anseende och ökade styrka, genom Hans Majit Konungens Och Hans KonglHöghet Kron-Prinsens förenade bemödanden, äfven förbinda en särskild erkänsla mot denna Konungsliga Att för de medel, den be.edt och erbudit till gäldande af Pikets utländska Skuld. In fidem Protocolli G. af Wetterstedt. Riksgälds - Contoirets utländska Gäld, söm uti Räkenskaperna qvarstår se !an , enligt Riksens Höglofl. Ständers vid 1812 års Urtima Riksdag fattade beslut, alla upplupne intres Juni som följer: 1 Amsterdam Gapital-gäld Holl. Den 20 Juli. sk. per B:dr Holl. Cour. Specie B:dr 1,270,762: 37 1 Antwerpen Capital-gäld Guld. Br. vexelmynt 2,453,000 å 18 sk', per Gulden 919,875: — 1 Genua Dito dito Genues. Dito dito, hvarå någon afskrifning ej skedt, Harab, Banco B:dr 650,400 ä 47 sk. 636,850: _ 1 Leipzig Dito dito, hvilket ej undergått afskrifning Conv. mynt B:dr 1,199,000: —«
Det är en obestridlig sanning, och det tillhör Staten att tillse, att den private arbetaren icke förfaller i otukt och sedeslöshet, hvilket ovilkorligen sker, om han utan tillsyn i religiöst hänseende lemnäs åt sitt öde. På grund af hvad jag haft äran anföra anhåller jag om bifall till 17:de punkten. Hr von Troil, Sam. Gust.: Sedan jag senast yttrade mig hafva Frih. Tersmeden och Gr v. Rosen belyst riktigheten af Utsk:s förslag i 17:de punkten, och jag skall derföre inskränka mig till att endast besvara Frik. Raabs anmärkn. Han sade nemi., att en del arbetare användas vid jernvägarne endast under sommaren och hemskickas då vintren inbryter, för att försörja sig bäst de kunna. En del af dessa arbeten kunna likväl verkställas äfven under vintern. Jag vill icke tala om Skåne, hvarest schaktningsoch andra arbeten kunna fortsättas under hvilken årstid som helst, men i andra provinser kan bergsprängning m. m. pågå äfven under vintern. Till dylika arbeten kan ganska mycket folk användas, hvilka således icke behöfva falla fattigvården till last. Jag anhåller ånyo om bifall till denna punkt. Gr. De ii 13 Janl f. m. Gr. Anckarsvärd: Jag skulle vilja finna mig öfvertygad af Hr v. Troils yttrande, att inin framställda anmärkn. är öfverflödig. Men jag hemställer om E. o. Ad. bör eller kan i ett fall sådant som detta fästa något afseende på en helt lösligen framkastad upgift, att arbetschefen är sinnad att till K. M. afgifva förslag till aflöning. Jag hade föreställt mig, att särdeles inom detta Stånd borde finnas förespråkare för befälets och manskapets skäliga vedergällning. Det uttryck Utsk. begagnat innebär icke hvad behofvet egentligen påkallar. Naturligtvis måste Eegeringen med största besparing för Statsverket gå tillväga. Jag har redan sökt visa, att EeseBeglementet måste af verkställande makten anses lemna skälig ersättning, och vid sådant förhållande är väl nödigt, att E. St:r i sin skrifvelse begagnar mera bestämda ordalag än dem Utsk. föreslagit.
J a g var åtminstone tämligen grön som författare da och drogs som bast med min egenkärlek. Det var just i den perioden af mitt lif, då hvartenda berömmande ord gjorde mig galen af högfärd. En kväll var jag hos en kamrat. bjuden dit på sup&amp; stort sällskap - herrar och darner. J a g var just icke mycket trakterad sf bjudningar. J a g älskar icke dessa sex till sju timmars kalaser, som äro ställda blott på att proppa i gästerna en massa god mat och visa värdinnans uppfinningsförmåga i fråga om nya rätter, eller nya satt att servera de gamla vanliga, dar man bjudes tillsammans från höger ' och venster, så godt som obekanta, och med vidt skilda intressen. De kunna jii aldrig blifva roliga, eller hur, fröken? » » Nej, det håller jag med om. », Och n i förstår då, att jag ej var mycket trakterad. Icke kände jag en enda heller, af alla dem, sim voro komna före mig Värden presenterade mig visserligen för några personer, men som de alla voro äldre an jag, vlgade jag mig, rent ut sagdt, knappast på dem. S % stod jag där och teg och teg, tills jag fann, att detta dock var för oartigt. J a g vände mig då till min granne, en liten flickstackare, so111 såg lika bortkommen lit, soni jag. Men hvad skulle jag tala med henne om? J a g tiiggade en stund på väderleken och fick små. beskedliga » ja, ' och &gt;jo » och, ah, till svar. Det blef för tröttsamt i längden. ' Hvad kali intressera henne d %? ' tänkte jag. Men så fick jag i samma ögonblick litet hum om just den saken. J a g följde riktningen af hennes ögon, soni intensivt stirrade utåt rummet, och jag uppdagade ' d %, att hon betraktade ett .porträtt af frun i huset,. hvilket stod på ett staffli en bit ifrån oss. &gt; J a g kan ej saga, att jag finner det dar porträttet synnerligen väl nikladt B, sade j ag med tjugufemåringeris tvärsäkerhet. Man kan visst icke förneka, att det är likt, men det är stelt och dödt - eller hvad tycker ni?
Af iirsberattelsen framgick att sjukkasvans medlemmar vid slutet af 1896 voro 246 (mot 237 vid drets borjan). S o n sjukhjiilp hade under Bret utdelats kr. Kassans tillgd.ngar uppgingo vid b e t s slut till 13,528. Full decharge beviljades styrelsen, hvilken Atervaldes och s %ledes bestlr af prof. P. G. Rosdn, dr Carl Nystrom, froknarna T. Geijer och A. Roos saint ffirdelningslakaren N. A. Edling; suppleanter blefvo fru F. Lybeck, froken G. von Plomgren och lifmedikns G. Westfelt. Till rervisorer fttervaldes frokmrna A. Fabrioius och K. Wall samt till revisorssuppleanter froknarna A. Dahlstrom och M. Silow. Eassans delagare made sig om att enligt styrelsens forslag ansluta sip till den ansokan om hojdt statsbidrag, s o n af Stockholms sjukkassestyrelsers komitterade skulle till vederborande inliimnas. Tradgt&amp;dskomit6n har lyckats erhd.lla lofte om plats fijr tvenne kvinliga elever vid en storre agendom icke l h g t i f r h hufvudstaden. Under en skicklig tradgetl.dsmiistares ledning skulle eleverna hiir lrunna f t ut ' bildning i det for nnga kvinnor stirskildt passan.de tsadg&amp;rdsarbetet och 1&amp;a ett yrke, genom hvars utofvande de for framtiden skola Irunna finna sin ntlromst. Vid jnnevarande Ars konsb och industriutstillning i Stockholm kommer. Fredrika-Bremer-Forbnndet att deltaga, sedan plats for on enkel montre ii en vaggyta inom Nordiska Inusgets byggnad blifvit A t Forbundet uppAten. Forbundets utstallning omfattar en grafisk framstiillning af dess olika arbetsfalt och, inom de oinrlden dar stdnnt lalnpligen kunnat ske, mera specificerade diagram ofver utvecklingen.
Men man säger, alt detta förslag blifvit påtrugadt oss af en liten fraction af Ständerna; Const.Utsk:s betänk, skall hvila, och hvarutinnan ligger då någon våda deruti! Det är ju blott en form, som skall iakttagas. Vid nästa riksdag blir det icke någon Den 11 Juni i65 s. k. fraction, som kommer alt fatla beslutet deröfver, ulan alla fyra Stånden, oell skulle della förslag, äfven emot all rimlighet, af Ständerna bifallas, äger Konungen dock räll att deråt vägra sanclion och förklara hela det der tyget oantagligt. Är man val rädd för spöken midt på ljusa dagen? För min del fruktar jag icke någon följd af det förslag, som nu hvilan på Ständernes bord. Nästa riksdag kommer alt afgöra, om något förståndigare förslag, än det nu hvilaude, bör utarbetas. Om Konungen skulle finna sig föranlåten att framställa något förslag i denna väg, så är grundlagen bestämd huru dermed skall förfaras. Nu föreslås oss att i petitionsväg få ett förslag till representationsförändring: jag bestrider alt petitionsrätten får sträcka sig till frågor om ändringar i grundlagarna, denna petitionsrätt må i öfrigt yara så fri som helst; ty grundlagen föreskrifver huru förslag till ändringar deruti få väckas och beslutas. Ifrån första handläggningen, allt intill denna öfvei läggning om den ifrågavarande motionen på sidan om grundlagen, har min öfvertygelse varit bestämd och orubbad; förklarandes jag, det jag ej kommer alt deltaga i något beslut i frågan, öfvertygad, alt, 0111 Sländerne skulle göra en sådan anmälan, som den hvarom fråga uppstått, Konungens svar kommer att innefatta ett hänvisande till hvad grundlagen innehåller. Frih. Boye, Fredr., anmälte lill proh, att han instämde med Frih. Cederström. Hr Aminoff: Man har ordat så mycket i delta ämne, att jag förmodar, det ingen numera finnes, som ej stadgat sin öfvertygelse derom.
Transport Öfversten m. m. Cart Johan Ströms enka, Johanna Sofia Damm, en årlig pension af Öfverste-löjlnanten Nils Harald Akersteins enka, Johanna Christina Engström, en årlig pension af Kaptenen Göran Gustaf Ugglas enka, Maria Antoinetta Hjerta, en årlig pension af Kaptenen Arvid Lönnroths enka, Helena Brita Bredelius, en årlig pension af Aflidne Brigadläkaren, Doktor Fredrik Christoffer Psilanders j (vänne döttrar, Julia Fredrika och Emma Augusta, hvardera en årlig pension af 150 B:dr eller tillsammans Redogöraren och Kamreraren vid Carl Gustafs Stads gevärsfaktori Anders Christoffer Nicolai enka, Charlotta Sofia Neosander, en årlig pension af Statsrådet m. m. Carl Hans Clners enka, Sofia Charlotta Holm, en årlig pension af Kommendör-kaptenen Abraham {Vilhelm Lavens enka, Mathilda Palmstedt, en årlig pension af Kommendören, Lotsdireklören Anders Alm/öfs enka, Louise Carlström, en årlig pension af Ofverste-löjtnanten Johan Petter Edströms enka, Carolina Sofia Fröman, en årlig pension af Landlgevaldigern i Stockholms län N. Nilsson, för den lid han samma befattning innehar, en årlig lönefyllnad af Häradsskrifvaren i Osteroch Vester-Rekarne häraders fögderi af Södermanlands län, Carl. Gustaf Bernhard Jacobsson, efter erhållet afsked en årlig pension af Häradsskrifvaren i Åkerbo, Bankekinds och Hanekinds häraders fögderi af Östergöthlands län, Anders Isak Medelplan, efter erhållet afsked likaledes Förste Kanslisten hos Styrelsen för Allmänna Vägoch Vattenbyggnader, Olof Sahlgren, en årlig pension af
Samme motionär, om underdånig framställning till Kongl. Maj:t, angående företagande al preslerliga löneregleringen ulan afvaktan af pastors-ledighet, samt om vissa åtgärder till beredande af förbättrade löne-vilkor för rikets Komministrar. S. D. Följande i Ståndet denna dag framställda motioner blefvo till Statsutskottet remitterade, nemligen af: l:o. Kyrkoherden Ternström, angående Statens ränle-garanli för anläggning af en jern-bibana från staden Christianstad lill södra stambanan i trakten af Finja-sjön; 2:o. Prosten Sondén, med tillägg lill en af honom väckt, den 5 sistlidne November4lill]“Slats-Ctskottet remitterad, motion, om afskaflände af kollektoch stamboks-insamlingar tili kyrko-byggnader och understöds meddelande på annat sätt i della afseende; 3:o. Samme motionär, om en gratifikation lill Professoren m. m. J. Hedenborg; 4:o. Trot.-Utdrag den i December 1859. 105 4:o. Professor Agardh, om årliga anslag till de särskilda institutionerna och två spåklärare-befaltningar vid Lunds universitet, uppgående till 5,800 I\:dr, samt om anslag för en gång af 15 å 20,000 R:dr till ett mindre observatorium; 5:o. Prosten Ljunggren, om pension till aflidne Majoren A. Lönnroths efterlemnade enka; 6:o. Kontrakts-prosten Arrhenius, om rättighet lör skolans och kyrkans tjenstemän att å vederbörande Landtränteri uppbära lösen för dem i lön anslagen kronotionde, för hvilken de ej hafva uppsägningsrätt; 7:o. Doktor Nordlander, angående anslag för undersökning af odlings-lägenheter i de fyra nordligaste lånen; 8:o Doktor A. Nordström, om pension för Öfver-kommissarien N. A. Fredius efterlemnade enka och oförsörjda barn; 9:o.
3lu3naljntg»eife »irb eine befonbere 2lu»loofung ftattfinben, unt biejentgen Obligationen 3U beftimmen, beren föinlbfung ant 1 iko»ember 1860 erfolgen foU. 2)åg ©rgebni§ biefer Slugloofungen, fo»ie aud) anberc biefe ilnleibe betreffenbe 25erf)dltuiffe »erben burd) ba3 9ieid)g 5:o 2)er ©d)»ebifd)c ©taat l)at bie S3cfugni|i, nåd) 2lblauf beg Sabreg 1875, bie jäl)rlid)en ®apttaR3lblagen tiber bie »orer»äf)nte, fur Stnfen-'äat)lung unb ilmortifation ange»iefeue, Slnnuitat pittaug 311 »erftärten, folglid) eine gröfre Sal)l »on Obligationen, alg bie un 3lmorttfation§ 23ei fold)er Sergroferung be3 föapital Skonate »or tl)rer 2>oli3iel)ung in ben gebad)tcn Seitungen bffentlicb anåeieigt »er Oic Sinfen auf bie rud3af)lbaren Obligationen »erben nid)t »eiter al» bi8 gu i^rem gdfligfeitgtage gelei|tet. 33ei ^a^lung ber' Obligationen muffen gfle tu benfelben gebö 6:0 Xag fReid)g Santljaug 9iapbael förlanaer nåd) grantfurt ant 9J£ain bie fur febeg ©emefter fäötgen Sinfem unb ^mortifattong^eträge auf bie »ont iReid)g
Enwäldet bragte Staten pä brädden af sin undergäng, och 1719 ärs Ständer widtogo endast mätt ät inskränka Konungens magt, men lade sä mpcken i Folkets hand, at Riket inom so ärs förlopp war en 0- lycklig tummelplats för split och twedrägt; all medborgerlig säkerhet war rubbad, utländske Magters inflytelser styrde Swenske Mäns beslut, och en allmän inre uplösning hotade det * fria Swerige med främmande bojor. Den allmänna glädjen öfwer 1772 ärs Revolution utmärkte höjden af den wada, hwarutur III.-8 mod och rädighet frälste sit Fädernesland; men nu öfwergick man ä nyo ifrän sjelfswäld til en alltför obegränsad undergifwenhet: Anarchien wek, men för en Monarkist myndighet, som fri frän nödiga band, snart beredde et alldeles oinskränkt Konungawälde genom Säkerhets Actcn, och i hwad olyckor den ost fört, derom wittna wära egna ögon och känslan i wära blödande hjertan. Mlne Herrar! Stunden bär inträffat, dä wi genom en ny Statsförfattning böre trygga Rikets beständ. ' Det är naturligt at de sär, som 61, 62 ej 482 Den Z Juni!. ej ännu äro läkta, smida mest. Men en miS omtanka lär fordra at ej blott ögnablickets intryck böra leda mara matt, utan at minnet af fordna olyckor och faror tillika bär mara ost om hjertat. Jämte fasan för Despotismen mä afskyn för en Demokratisk Anarchi stä lika lifligt för wara ögon. Saknar Nationen sin rätt, sä blifma fria Man flafwar, men saknar den stprande magten sin, sa äterwända mi til naturens mälds-tilständ, da styrkan blir lag, och i intetdera fallet kunne mi hoppas, at bemara mär sjelfständighet.