Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men dä Riddcrskapct och Adeln bcstutit at punL-wiS gransta betänkandet, utbelnr jag mig at fä fästa dcss upmärksamhct pä en i min tanka högst wlgkig omständighet. I den händelse Higloflige Riddcrskapct och Adeln skulle pröfwa rättwist, at broar och en fär nedsätta sig pä Landet, utan at bchöfwa förswar eller taga ärstjcnst, anser jag orädligt. at flytta ömSningstidcn til den 1; ^uyii. Följden deraf stulle blifwa, at gansta fä stulle träda i andras tjenst, dä de ägde tefälle at under dc trcune mänadcr, pä hwilka Landtmannen är i största behof af Lcgohjons biträde, sä dyrt säfja sit arbete, at dc helt wisst skulle kunna lefwa den öfriga beten af äret i systoltshcten. Om detta ä ena sidan ka» anses för deras rätt, stall det ä den andra för Landtbrukct Medföra de största olägenheter, och bereda de nu waraudr § 5 Jordägares vbeständ. Lagar fä icke astid göras efter hwad i sig sjelf kunde wara rättast, men efter förcwarande belägenhet och omständigheter. TjenstchjonS stadgan bör riktas til folknumer»- förökande, dit ock alla andre Författningar böra syfta. Elömmom likwäl icke dcrwid nuwarandr folkbrist. Görom ben bästa TjenstchjonS-stadga, wi uti närwarande ögnablick kunna fdrcstä, men wäntom til en tid, dä genom wisa anstalter folknumer» tilwuxit, at gifwa sunda principer rn widare utsträckning. Jag sär tillägga, at dä Bondcständet är den Lists, hwarsträn tjenstehjon cgentcligen tagas, och som i detta ämne äger ben nust dyrköpta erfarenhet, Ridderskapet och Adeln gör säkrast at haima noga afseende pä hwad detta Ständ i sit utlärande tilstprkt.
Stånds contingent till bildande af Utskotten bör för minskas, i samma mon Ståndens antal ökats, så att Utskottspersonalen icke förstoras, utan snarare förminskas något. § 15. Inom Utskotten bör all granskning helst fördelas på Afdel ningar, bestående af 1 eller 2 ledamöter af hvart Stånd, och de der gjorde anmärkningarne föredragas till pröfning i Utskottets plenum. — Utlåtanden olver Kongl. Propositioner eller enskilda Riksdagsmäns motioner, sorn blifvit till Utskottet remitterade, skola tillvägabringas på det sätt, att den erhållna handlingen först uppläses och discutteras i Utskottets plenum, samt sedan öfverlemnas åt en eller flere, högst fem ledamöter, med åligande att uppsätta förslag till det begärda utlåtandet, och detsamma till afgörande i Utskottets plenum föredraga. Motiv. Afsigten med granskningars uppdragning åt små afdelningar, är att påskynda arbetets gång. Till beredande af Utlåtanden har jag trott remissen först böra uppläsas och discutteras i Utskottets plenum, på det att dels saken måtte betraktas från serskilda sidor, och dels Utskottet kunna utröna, hvilka ledamöter derom egde den största kännedom, för att kunna bestämma, till hvilkas handläggning målet borde uppdragas. — Genom fåtaligheten af denna Redactions-Commité har jag hoppats att vinna icke blott en större skyndsamhet, utan äfven och förnämlignst en grundligare utarbetning, helst hoppet om ära och fruktan för skam borde verka helsosammare på några få Redactörer, än om dessa välgörande retmedel jemt fördelas på ett talrikt Utskott.” Af Herr von Hartmansdorff, August: ”Ehuru jag med tacksamhet erkänner de förbättringar, Höglotl. Constitutions-Utskottet gjort i det förslag till Svenska National-representationens ombildning, hvilket jag dess pröfning underställt, nödgas jag dock i åtskilliga delar reservera mig mot innehållet af det förslag, som na för Rikets Höglotl. Ständer framlägges, och att göra lior till ConstUutionsUtskottets Memorial, IV.o 26.
Memorial, i anledning af gjorda anmärkningar vid B et ankan' det Nio 41, om befrielse eller lindring i Bevillningen för Krono-Lotsar eller Lotsdrängar. "Vid föredragning lios Högloft. Rid der.skåpet och Adeln af Utskottets Betänkande N:o 4i, i anledning af Hr JV. Bruncronas Motion 0111 befrielse eller lindring i bevillningen för Krono-Lotsa^ och Lotsdrängar, har nämnde Betänkande, till följd af Åtskilliga dervid gjorda anmärkningar, blifvit åter-remitteradt; men som detsamma, enligt ankomna P10- tocolls-utdrag, är af Högvördige Presle-Ståndet, Vällofl. Borgare-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet bifallet under dén iyrde, ig och 14 sisth Augusti; sa, och då förevarande fråga derigenom, i Utskottets tanka* Bih. lill Ii. St. Memorial N.o 46- är afgjord, A terslor endast för Utskottet att ett sådant förhållande för Höglofl. Ridderskapet och Adeln vördsamt tillkännagifva, under bifogande af en häremot afgifven reservation. Stockholm den i October 1829. Reservation af Herr Uggla, G. G.: ”Då det icke lärer kunna bestridas, hvad Utskottet uti dess första Betänkande, N:o 4[> jemväl öppet medgifvit, attfrågan om Bevillnings utgörande af Krono-Lotsar och Lotsdrängar, samt följaktligen äfven om deras befrielse ifrån eller lindring i densamma, innefattar ett föremål för Be viUningens fördelning, vid yppande sk il jak tigbeter, hvarom 71 §. RegeringsFormen uttryckligen bestämmer den ordning, som dervid följas skall; kan jag för min del ej annat än reservera mig emot den af Utskottet, i rak strid dermed, proclamerade grundsatts, att förevarande fråga genom tre Stånds beslut blifvit afgjord, utan tror deremot, att Höglofl.
Riksdags-Ordningen, att Rikets Ständer skola utsätta tiden för den revision af Stats-, Rankooch Riksgälds-verkens tillstånd, styrelse och förvaltning, som näst efter hvarje Riksdag kommer att ega rum och till hvilken förrättning de utsedde Revisorerne böra af Kongl. Maj:t kallas, har Stats-Utskottet, enär, hvad Statsverket beträffar, 1851 års räkenskaper äro de sista, som undergått granskning samt afslutade räkenskaper för åren 1852 och 1853 blifva nästkommande års höst att tillgå, skolat hemställa, att tiden för nästa revision af Stats-, Rankooch Riksgälds-verkens tillstånd, styrelse och förvaltning måtte bestämmas till den 15 September 1855. Stockholm den 18 September 1854. Ank. till Ex.-Utsk. d. 22 Sept. i8S4, kl. 9 f. m. Utlåtande, i anledning af väckt motion rörande den från Andrarums alunverk i Christianstads län hittills utgående alunlionden. (I. A.) Uti en inom Hedervärda Ronde-Ståndet väckt och till Stats-Utskottet remitterad motion har Riksdagsfullmäktigen Ola Mänsson från Christianstads län, med erinran, hurusom vid innevarande Riksdag alunlionden blifvit afskalläd och Kongl. Författning derom redan utfärdad, vidare anfört, att, då Rikets Ständers underdåniga skrifvelse den 14 Slats-Utskollels Utlåtande, N:o 298. 5 Augusti 1823 visade, att innehafvarne af Andrarums alunverk i nämnde län fåll skatteköpa kronoparkerne Maglehems-ohra och
Styrelsen skulle få hafva ett slags räntelöst "kreditiv eller uppoch afskrifnings-konto hos Landt-ränterier och Tull-kammare äfvensom hos Bankens lånekontor i landsorterne; hvarjemte Styrelsen, för posternes betryggande, fästat vigt vid inrättandet al paket-poster med person-befordring, hvilket åter stöd i samband med ordnandet af post-skjutsen och rättighet för Post-verket, att under vissa betingelser påfordra gästgifveri-skjuts; men då emedlertid i sistnämnda hänseende icke något blifvit bestämdt, samt Stats-kontoret och General-tull-styrelsen, hörde i ämnet, förklarat. att den af Post-styrelsen begärda depositionsoch assignerings-rätt hos Landtränterier och Tull-kammare mötte svårigheter, som ej kunde undanrödjas, hade hela grunden för Styrelsens förs lags-byggnad ramlat, och Styrelsen såg sig ej i tillfälle att sätta något annat i stället. Då dessutom, under tiden och i anledning af Styrelsens förslag i ämnet, liikets Ständer förordnat, att Banken och dess låne-kontor i landsorterna skulle för post-remisser emottaga deposition och gifva anvisningar, hvilket sedermera än vidare utsträcktes genom Stockholms enskilda bank och öfriga privat-banker, syntes skäl vara för handen att afvakta hvad pä sådan väg kunde åstadkommas jemte verkningen deraf; och hade, på dessa förenade skäl, Post-styrelsen, villrådig hvad den under dåvarande förhållanden skulle föreslå, funnit sig föranlåten och nödsakad att låta saken hvila. — Ersättningar för bortkomne rekommenderade bref Behållning af assurans-médel vid 1856 års slut . — Något yttrande, i följd af ofvannämnde Kongl, remiss af den 3 Juli 1854, har, enligt hvad Revisorerne erfarit, ännu icke ingått från Kongl. General-post-styrelsen; men I — 40 — d:å här ofvan anförda omständigheter icke synas innefatta något egentligt hinder för bemälde Styrelse, att med ärendet taga befattning, anse'
I den svensk-norska ministersalongen, som behärskas så helt af hennes vackra porträtt, när hon själf är frånvarande, gör hon les honneurs på sina lysande soaréer med detta oefterhärmligt distinguerade behag, som förlänar värdinnans individuela prägel åt allt. Storfurstinnor och storfurstar ser hon bland sina gäster, och på kejsarbalerna uppe i Vinterpalatsets förgyllda salar hör hon alltid till de » afundade » damer, som hugnas med en dans af ryssarnes unge tsar. Madame Reuterskjöld håller upp det bronsröda draperiet, som skiljer hennes enskilda kabinett från salongen. Och vi träda dit in. Det är de många fotografierna, som här gifva sin prägel af något intimt åt hela rummet. Storfurstinnan Maria Paulowna, fru Reuterskjölds höga väninna, blickar emot oss från skrifbordet, från etagérer och småbord. Och så är det alla Stockholmstyperna, — alla dessa, som man känner igen från våra hofbaler och på middagstiden på Sturegatan och i Kungsträdgården. — Springande barnfötter, höras plötsligt från salongen, små barnfötter, som hasa öfver parkettgolfvet och draga ihop mattorna. Och så ett litet högt flickskratt, som besvaras af ett klingande friskt pojkskratt. » Mina barn! Ducky och Carl! » Hvar var nu det kalla i fru Reuterskjölds ögon? Hvar fanns nu världsdamens stela förbindlighet? Hon var endast moder nu, så mjuk och så enkel. H o n hade blifvit något alldeles n y t t. De hade kommit intumlande bägge två, hon en backflseh med långt guldbrunt hår och pigga ögon, där pupillen står som en svart punkt med stjärnstrålar uti den grå iris. Just så som Edelfelt målat henne, täck och rosig, på pastellporträttet där ute i salongen. O c h han en riktigt treflig svensk pojke, präktig och frisk med ärliga, kloka ögon. Madame Reuterskjöld hade all möda att värja sig för dem. D e flngo henne ned på soffan, en hade krupit upp i knät och den andra hängde öfver axlarna. De berättade och de frågade o m hvarandra.
Domstol upptagas och afdömas, 10. — rörande Constitutions-Utffottets yttrande om förbättrad rösträttighet för Ärkestiftet wid Ärkc-Biffopswal, 10.) — om uppdrag ät Statsoch Banco-Utskotten gemensamt att för tillkommande Revisorer af Stats-, Bancooch Riksgälds - Wcrkcn författa en Instruction, 86> — rörande Constitutions-Utffottets utlätande öfwer gjord anmärkning wid desi Förslag till Swea Konunga-Försäkran, 869. — rörande Banco-Utffottets utlätande i anledning af ätskillige ansökningar om Bangucns öpnande till Fastighets - län, 869. — oin länbiträde af Bauquen för Uddewalla Stad, 870. — om upphörande af den Banco Fullmägtige älagde skyldighet, att med Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret sammanträda till genomseende af förcgäendc årets afslutade Riks-Stat, 870. — rörande Banco-Utffottets utlåtande öfwer Fahlu Bergslags ansökning om inköp af Gärkoppar samt om utwidgad Discont-rätt ä Kopparsedlar, 871. — rörande af Banco Fullmägtige till de private Disconterne kemnade extraordinarie länbitraden samt en till Stockholms Fattigwärds - inrättning bewiljad gäfwa, 8?i' om Lag-Utffottets Betänkande angäende answars stadgande för de Embetsoch Tjenstemän, pä hwilka tillsyn och kontroll öfwer Uppbördsman ankommer rc. 872. angäende Stats-Utskottets Protocolls Utdrag rörande Riksgälds-Contoirets förbindelse i afseende pä Allmänna Brandförsäkrings-Fondens derstädes insatte medel, 872. - rörande Banco-Utffottets afgisne berättelser om Banco-Fullmägtiges ätgard wid Realisationen af Riksgälds - Sedlarne samt r8o; ars Revisorers dcrwid gjorde anmärkningar, H57.
På endast inägorna. På endast | utägorna. j På alla ägorna. På inägorna. På utägorna. Nya gästgifvaregårdar äro, i följd af vägars upparbetande eller indelning, inrättade vid Rådane i Tossbo härad, vid Årbol och Räfmarken i Eds socken samt vid Rörviken i Nössemarks socken; hvarförutan gästgifverier på vägen åt Norrige 25 Norrige blifvit flyttade från Wägne till Wångsjö saint från Norra Onsön till Westre Hökesäter, allt inom Wedbo härad; oell var vid 1850 års slut skjutsningen ställd på entreprenad vid 13 gäslgifvaregårdar. Strömrensningar till förekommande af vattenöfversvämning å odlade eller odlingsbara marker hafva blifvit på flera orter verkställda, synnerligen uti Kullings och Gäseneds härader, der ordentliga slrömrensningslag af orternas invånare blifvit inrättade och försedde med af Eders Kongl. Majlis Befallningshafvande fastställda reglementarisk stadgande!!. b) Statsbidrag. Deras värdesbelopp å hvarje beskattningsoch prestationstitel utvisas i allmänhet af statistiska tabellerna, särskildt för hvart slags hemman och för hvarje näring. Till upplysning oni vissa förhållanden, som härmed äga sammanhang, får dessutom i underdånighet anmärkas följande: Efter roteringsindelningen uppställer och underhåller Elfsborgs Län till Rikets försvar: af Westgötha regemente, sorn är indeladi till kavalleri, men af sulit på 30 år 208 man. » Elfsborgs infanteri-regemente 1,191 » » Westgötha Dahls dito, 6 kompanier 900 » » Båtsmanshållet 871 ^ jemte städernas kontingent . 601 Den år 1826 tillkomne ordinarie roteringen för dittills oroterade hemman svarar emot 5 » och extra roteringen, efter skedd jemkning i detta roterings besvär 155 » Hela kostnaden för rustning och rotering utgör, enligt statistiska tabellen för landet, hvilken är grundad på de från hvarje fögderi särskildt gjorda och sinsemellan, i följd af olika förhållanden, skiljaktiga beräkningarne, 114,810!
De anmärkningar Förvaltning-kommittéen afgifvit och hvilka finnas införda pag. 38—41 i bilagan N:o S till Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof, vittna icke blott om den möda Kommittéen gjort sig att utreda frågan utan, äfven om dess bemödande att tillse att icke det nya Landtbruks-institutet, genom bättre ekonomiska vilkor än det gamla, skulle sättas i tillfälle att i något hänseende lyfta sig på dettas bekostnad, en åsigt hvilken tydligen uttalas i den underdåniga anhållan, att, derest årsanslaget skulle höjas för Alnarp, detta anslag äfven Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1862. 321 måtte till enahanda belopp höjas för Ultuna, så att båda Landtbruks-instituten fortfarande finge härutinnan förblifva i full likställighet med hvarandra. Fullkomligt instämmande i denna åsigt, tror jag likväl att rättvisan fordrar en noggrannare undersökning, huruvida förhållandena å ömse sidor äro fullt likstämmiga, huruvida de af egeudomarne utgående arrenden och öfriga onera äro relativt lika höga, samt om icke vissa utgifter nödvändigt måste å det ena stället uppgå till betydligare belopp än å det andra. Dervid bör först betraktas det tillskott, som för institutets upprätthållande kan af egendomen å hvardera stället påräknat. För ett säkert bedömande af de arrenden, som ifrån de begge egendoroarne anses utgå, vid Ultuna 6,000 R:dr, vid Alnarp numera 1,200 (före midfastan detta år 1,000) tunnor säd, erfordras en kännedom om begges areal och öfriga förhållanden, som jag icke billigtvis kan anses ega. Jag har dock stor anledning förmoda, att det för Ultuna beräknade är långt billigare, då det grundar sig på ett arrende, som för mer än femtiofem år sedan utgick med 603 tunnor säd.
Auktioner på i mät tagen fast egendom på landet som inte hålls på landskansliet skall förrättas av kronofogden på orten. Den som tror sig ha anledning att besvära sig över förrättningen skall inlämna sina klagomål till befallningshavaren före klockan 12 den fjortonde dagen efter auktionen. Provisionen skall delas mellan landssekreteraren och auktionsförrättaren om auktionen inte hålls på landskansliet. Drottningholms slott den 27 april 1811. CARL JOHAN. Förordning om skyldigheten för sjöfolk, att med vissa avgifters erläggande bidraga till understöd för de fattiga, samt hur med uppbörden och redogörelsen för sådana medel kommer att förhållas. Drottningholm den 3 juli 1811. Allt sjöfolk, som hyrs i Göteborg och andra städer varifrån sjöfart idkas och där fattigvårdsanstalter finns eller beräknas inrättas, skall betala avgifter så att skeppare betalar 1 riksdaler per år, styrmän, konstaplar och timmermän betalar 24 skillingar, båtsmän, matroser och jungmän 12 skillingar samt kockar och gossar 4 skillingar. Drottningholms slott den 3 juli 1811. CARL JOHAN. Erinran och kungörelse om utländska överflödsvarors inskränktare bruk och en noggrann efterlevnad av förbuden emot lurendrejeri och tullförsnillning. Drottningholm den 3 juli 1811. Vi har under oupphörliga omsorger för Våra kära undersåtars väl och samhällets förkovran med uppmärksamhet omfattat alla tillfällen att återbringa säkerhet och stadga i rikets penningverk som utgör huvudsakliga villkoret för bevarandet av statens självbestånd och tillbörliga anseende. Vår erfarenhet har lärt Oss att det säkraste medlet att nå detta mål, är att öka förrådet av inhemska produkter och minska behovet av utländska varors införsel. Stor import får fördärvliga följder vid ett krig då handeln med utlandet är betydligt hämmad. Kärleken till fosterjorden, den naturliga omsorgen om eget och efterlevandes bästa, förbinder varje redlig medborgare att genom försiktighet, sparsamhet och framför allt genom åsidosättande av utländskt överflöd förekomma att rikets återstående krafter och oreda i penningställningen, som av en minskad varuavsättning och minskad varuinförsel måste uppstå. Vi förväntar Oss att Våra undersåtar dels med omsorg om landet och dels för sin egen skull självmant
x83 de (lesia öfriga — förstår att drifva sina mindre pannor med (ika fart, som trots något större bränneri, men ofta med den sedeförderfvande försäljningsmethod, att de sjelfva utminutera sin vara halfstopsvis, eller ock bortsluta den på förhand — stundom halfva året förrän den tillverkas — blott för att åtkomma handpenningar. Denna sistnämnda hushållsmethod är åtminstone rådande i en stor del af Blekinge, der det icke heller är sällsynt, att allmogen sinsemellan handlar med slulsedlar å brännvin. Skulle, mot förmodan, Utsktris betänk, gå igenom, vore det temligen säkert, att alla dessa missbruk blefve i ett hastigt tilltagande. Man må ej låta inbilla sig, att en mindre panna icke, i förhållande till sin rymd, kan afverka lika mycket somen stor, eller att den Iemnar mindre eller sämre brännvin efter lika qvantitet mäsk. Jag är fullt öfvertygad på grund af erfarenhet, att t. ex. 3:ne 3o-k:rs pannor medhinna att afverka och lemna lika mycken och lika god product, somen 90-ktrs panna, såvida de förra äro lika inrättade som de sednare. Den enda skillnad i fördel — hvilken dock till en del motväges af den mindre kostnaden att underhålla 3:ne små pannor än en stor — ligger i besparing af arbetskostnad och ved, hvilket bör tagas i betraktande vid deras beskattning; men att, med förqväfvande af industriens framsteg i uppfinnandet af skogsbesparande apparater, uppmuntra de små, vore så mycket oriktigare, som skogarna redan äro till stor del medtagna, och det ej är ovanligt, att, t. ex. i Blekinge, stora trakter af ung bokskog fällas och svedjas för att frambringa potates i askan och använda veden under pannan.
För öfrigt är gudaskaran väl representerad och hrr Ringvall, Svensson och Schiicker, fröknarna Friseli 7 — IDUN 1 8 9 9. och Behrens samt fru Ringvall bidrogo hvar och en i sin mån att uppehålla gudavärldens anseende inför människorna. Om vi nämna John Styx ' representant, hr Oicar Bergström, sist, så är det, emedan han genom sin vackra stämma och förträffliga sångkonst i föredraget a£ kupletterna om Arkadien bröt sig ut ur operettens ram och blef hufvudet högre än allt folket. TTENRI MARTEATJS andra konsert i Musikaliska - * - » - Akademien gafs inför till sista plats utsåld salong, och upptog ett skandinaviskt program med namnen Sjögren, Grieg, Sinding, Aulin och Valentin. Konserten hade sålunda sitt alldeles särskilda intresse genom det mindre vanliga, att man fick höra en fransk violinkonstnär spela uteslutande nordiska tonverk och spela dem med så varm förståelse af nordisk naturell och nordiskt skaplynne. Sjögrens e moll-sonat, op. 24, med sin anstrykning af storsvensk prakt och vemodsfull lyrik, kom följaktligen förträffligt till sin rätt, likaså ett af samme tonsättares fantasistycken ur op. 27 äfvensom Aulins Cavatina och Mazurek samt Valentins Adagio; men fagrast klingade måhända den Marteau ' ska violinen i Sindings fyra småstycken, af hvilka » Berceusen » verkade med nästan trollskt betagande stämning, Griegs c-moll-sonat, op. 45, hvilken bokstaäip-pn fick tjäna publiken till utgångsmarsch under des.-&gt; kapplöpning om ytterkläderna, kunde under sådana omständigheter däremot icke göra sig så fördelaktigt gällande som den bort. De båda pianisterna, hrr G. Grovlez och J. G. Jacobsson, utförde med schwung Sindings pompösa variationer i ess-moll för två flyglar. Vid söndagens afskedsmatiné, hvarvid uteslutande franska tonverk utfördes, hyllades konstnären entusiastiskt af publiken, som därigenom bragte honom sitt tack och sade honom sitt: au revoir! NILSSON.
Enligt approximativa beräkningar skulle denna sammanbindningsbanas längd blifva något öfver 6 mil samt kostnaden upp^å till 4,050,000 R:dr, med tillökning för passagen öfver Qvicksund, upptagen till 225,000 R:dr, om fasta broar med rörlig del anläggas i sammanhang med utvidgandet af sundets sektionsarea, men till 376,000 rdr om sluss med svängbro jemte fast bro bygges. Kostnaden per mil skulle således, inberäknad öfvergången öfver sundet, blifva i ena fallet 712,000 R:dr och i det andra 754,000. Kommittéer» anser denna bana, hvars utgångspunkt från Östra stambanan jemväl kumle blifva Kathrineholm, komma att medföra stor lättnad för varutransporten från Södermanland till Westmanlands bergslager, men företrädesvis i militäriskt hänseende blifva af vigt, emedan ingen fast öfvergång öfver Mälaresunden finnes mellan Stockholm och Arboga. 2:o. En föreningsbana mellan Östra stambanan och den Vestra vid Örebro. Utgående från Kathrineholm vid Östra stambanan, skulle den ledas öfver Hansta i Vingåkers socken, der alteruativlinien för Vestra stambanans ledande söder om Mälaren öfver södra Nerike ‘till Hjulö utgår, samt vidare öfver Konsta, Gällersta och Attersta qvarnar till Örebro. Den genomskär kuperad terräng de första 2 milen, men sedermera jemnare mark. Lutningar af 1 på 100 och deröfver upptaga 15 Vi procent af hela våglängden, 6 Vs mil, för hvilkeu kostnaden beräknats Bill. lill R. Prop. M 26. till 4,086,227 R:dr R:mt, eller 612,934 R:dr per mil. Som genom denna föreningsbana staden Norrköping och en del af Östergöthland skulle förbindas med Orebro och Nerikes bergslager, äfvensom med stambanorna till Götheborg och Norrige, har Kommittéen ansett densamma vara af så stor allmän nytta och så väl belägen för ytterligare befordrande af den betydliga trafik, som redan utvecklat sig i denna riktning, att den borde såsom statsbana betraktas.
Deremot är ej min mening att Riks-Distont-rörelsens operationer skulle blott här i Stock* holm äga ruin; utan tvertotn ma i verkställigheten alla lättnader göras för ändamålet, och grenar deraf verka i orterna; men som sådant hö rer till det reglemeniariska, har jag ej velat upptaga Höglofl. Afdelningens tid dermed, innan preliminaire frågan först blifvit afgjord. Den som uppmärksamt granskär mitt förut afgifna yttrande, finner att jag heldst önskar en af conjuncturerrfa medgifven och gynnad måttlig indragning; men att jag deremot, med beräkning af möjligen inträffande vådor, reserverar utvägen att förekomma tillfälligt skadliga verkningar af en sådan indragning. Det är en följd af den ställning hvaruti vi oss befinna, att rättelserna måste göras med den aldra yttersta varsamhet. En försvagad kropp uthärdar ej samma läkemedel, hvarmed man hastigt curerar en stark. Deri 5 o Jifrii* För att sa mycket möjligt är förekomma, att elen allmänna - klagan öfver pentiinge-nöd icke skulle gifva anledning tili beslut att ytterligare öka Sedelmassan; beslut, • hvilkas skadliga följder äro bevista genom inträffandet af samma den förlägenhet, hvaröfver nu klagas, har jag föreslagit att komma Näringarna till hjelp derigenom, att Statens Credit-förvaltning gjorde sig till Gotnmissionär imellan läntagande och längifvande medborgare.