Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag har icke yrkat någon särskild propos. i hufvudsaken; men den propos., hvarifrån jag afstod, afsåg bordläggning af Hr Dalmans såsom contrapropos. väckta nya motion. Hr af Billbergh: Jag har begärt ordet blott för att tillkännagifva, att om ja-propos:n blir sådan, som den nu blifvit mig förevisad, afstår jag från min anhållan om votering. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. Den is December e. m. behagade bifalla, att R. St. i und. mätte anhälla, att befäl oell manskap af K. M:s Flotta hädanefter, å de tider af året, då sådant kan låta sig gora, i mån af behof och tillgångar måtte användas till seglande kustbevakning, å för ändamålet lämpliga, snällseglande fartyg; dock att kostnaden ej öfverstiger 4°>000 ä 5o,ooo r:dr b:co årligen. Hr Hjärne: När man beviljar ett anslag, är det väl rättare att bestämma en viss summa, än alternativt så och så mycket. Jag skulle derföre önska, att R. o. Ad. ville utsätta 5o,ooo r:dr i stället för 4° ® 5o,ooo r:dr. Uppå derefter förnyad framställning förenade sig R. o. Ad. om det beslut, som den sist afgifna proposm innehåller, blott med den förändring, Hr Hjärne yrkat, att nemi. summan 4°,ooo skulle utgå. 3:dje afdelningen litt. A och B. Utsk:s yttranden biföllos. 4.‘de afdelningen. Gr. von Fersen: För min del skulle jag tro, att 4:de punkten, innehållande stadgande i afseende på spannmålstullen, afhandlar ett så vigtigt ämne, att Hr Gr. o. Landtm, samt R. o. Ad. bifalla, det denna punkt må få uppskjutas, tilldess vi kommit till lil. S i tulltaxan, och att vi dervid äfven finge taga i betraktande, hvad Utsk. i betänk.
Till höger i rummet slår en byrå; till venster ett bord med sysaker och skrifdon; dörr i fonden. (Högra rummet:) Sjökaptenens rum; ressaker. En säng. Ett skrifbord till höger. Kappsäcken bredvid fonddörren. Vid ridåns uppgång synes Kaptenen sysselsatt med skrifning. Det är afton; ett par ljus stå på bordet. Jakob sitter på en kappsäck vid dörren. I venstra rummet synas Fanny och Sara. FÖRSTA SCENEN. FANNY. SARA. KAPTEN. JAKOB. SARA (med tillgjord, öm stämma). Ja, jag förstår, min flicka, att det ska kosta på att skiljas från din gamla mor, och från det kära fosterlandet. Men det är ju bara för ditt eget bästa, mitt lilla, söta barn. Ja, jag skall följa öfversten. Jag skall lära mig att sjunga, sjunga mig till guld och juveler, till blommor (sakta) och till döden. FANNY (blek och nedslagen). Nu är du min snälla flicka. Nu ska' du få gå med mej och se på Hummelgårdsfesten i morgon afton. Och för din skull ska' jag också bjuda de odågorna Berthel och Herman (går uppåt fonden). Herman, Herman! Hvarför har du svikit mig! Du var min ende vän på jorden. Se så, kom nu min flicka, så ska' vi gå och profva din nya klädning. Du ska' vara mycket fin när du råkar öfversten. (De gå.) Nå, Jakob, hur trifs du hemma? JAKOB. RUDOLF (ännu skrifvande). SARA. FANNY (med darrande röst). Kalla mej Djäk, herr kapten, som vanligt. Jag vill inte ha något Svenskt namn numera. Nå, Djäk, hur trifs du? RUDOLF. JAKOB. Illa som fan. Jag mötte i går en gammal bekant, och han kallade mej för »Långholmarn.» Han sprang sin väg, annars hade jag väl holmat honom för örat. Inte rådde jag för, att jag var sjuk och fattig och försvarslös, inte var det mitt fel, att jag satt på Långholmen. Men kan di glömma't, måntro, fast det ä' för fyra år se'n? JAKOB. Stackars min beskedliga Djäk!
Att det förra förslaget fallit, kan icke vara en sådan händelse; ty dä skulle hvarje fråga som fallit, kunna ånyo uptagas utan ända. horst måste, efter min tanka, någon sådan händelse inträffa som den, att Const.Utsk. föreslår en representalions-förändring, hvilken kan föranleda R. o. Ad. alt upgöra förslag till en dermed öfverensstämmande Riddarh.Ordn. På grund af hvad jag nu haft äran anföra, hemställer jag. vördsamt till R. o. Ad. att Gr. af Ugglas’s och öfriga förslag (ill ändring i Riddarh.Ordn. malte hvila intill dess sig visat, om Const.Utsk. vid denna Riksdag ingifver något och hvilket förslag till represenlations-förändring. Då nu öfverläggningen förklarades vara fulländad, framställde Hr Gr. o. Landtm., att yrkanden blifvit gjorde, dels om remiss af Gr. af Ugglas’s motion lill Riddarh.Utsk , dervid Hr Brakel och Frih. Cederström serskildt yrkat, att jemte motionen måtte remitteras de förslag till förändringar, sorn af dem i dagens plenum blifvit framstäldte, dels af Hr Flach, att samma motion jemte de föreslagne amendementer mätte läggas till handlingarne, och dels af Hr von Hartmansdorff, att motionen och öfriga förslag till ändring af Riddarh.Ordn. måtte hvila intill dess sig visat om Const Utsk, ingifver nugot och hvilket förslag till ny representation. Efter sedermera till bifall å dessa serskildta yrkanden framställde, med blandade Ja och Nej besvarade, propos.T, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att han ej bestämdt kunnat urskilja majoritetens mening och derföre nu finge förnya den propos. han trodde hafva vunnit mesta bifall, nemi. om R. o. Ad. behagade lägga ifrägavar:de motion och de i anledn. deraf nu väckta förslag till handlingarne. Härvid ropades starka Ja, blandade med många Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade det han nu funnit Ja öfvervägande.
Då under innevarande Riksdag förekommit åtskilliga framställningar, till ådagaläggande af behofvet att på ett fullständigt och sammanhängande sätt ordna rikets officiela statistik, hafva, vid pröfning häraf, Rikets Ständer hyllat den åsigt, att kännedom om en stats tillstånd är ett oeftergiflig! vilkor för att med säkerhet kunna inse dess brister och bedöma de åtgärder, som erfordras för dessas afhjelpande, samt de mått och steg, som lättast och säkrast leda till utveckling af samhällets industri, trefnad och välstånd. Också hafva i främmande länder medlen att vinna en sådan kännedom blifvit i hög grad fullkomnade, derigenom att för arbetena inora den offxciela statistiken antagits förbättrade methoder, hvilka åt dess uppgifter gifvit en vida större både säkerhet och fullständighet än tillförene, jemte det bearbetningen af dessa uppgifter, inom ett derför inrättadt embetsverk i hvarje stat, öfver landets inre förhållanden spridt ett nytt ljus. Vid skärskådande åter af de anstalter, som här i riket finnas vidtagna för vinnande af en säker kännedom om landets tillstånd, torde deremot böra erkännas, att, om än medelst kostnad och arbete mycket i denna väg blifvit vidgjordt, dessa anstalter likväl ej på ett tillfredsställande sätt uppfylla det med dem åsyftade ändamål, helst de arbets-förteckningar, berättelser och rapporter, som i statistiskt hänseende nu afgifvas, kunna, så väl i anseende till deras uppställning, dervid någon fullständigt uppgjord plan icke följes, som ock derföre alt de ej till något helt sammanföras, icke lemna tillräcklig upplysning om tillståndet och förhållandena i riket, än mindre någon allmän öfversigt deraf. Sedan, efter hvad af åtskilliga äldre förhandlingar rörande detta ämne inhemtats, de sålunda förefunna bristerna länge varit insedda samt förslag till afhjelpande af desamma tid efter annan blifvit gjorda, synes nu den utveckling både uti industriel): och ekonomiskt hänseende, som landet under en 40-årig fred vunnit, göra ytterligare af nöden en ordnad och, så vidt möjligt är, fullständig statistik, som åskådliggör föf hållan - Expeditions-Ulskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o i62. 425 hållandena i alla förvaltningens grenar.
domens gyllne tid underverken ur » Tusen och Och den inre ångesten afpressar henne orden: en natt » en betydande roll — för den något mognare åldern sväfvar högsta vinsten i ett lotteri » Hvarför har ni då inte genom några rader för ens begärelses öga som den gladaste bland låtit mig veta, att Ni skulle komma? » Det trö- öfverraskningar. Äfven med ett arf efter » rike stande svaret lyder: onkel i Amerika » skulle vi gärna låta öfverraska » Vi ville öfverraska dig, kära vän, och föreoss, men det är tyvärr ett stående faktum, att komma, att du gjorde dig något onödigt besvär. » dylika härligheter endast komma på andra mänMen denna öfverraskning, detta besparade niskors lott, aldrig på ens egen. Ja, den prakbesvär skall nog den stackars husmodern länge tiska husmodern blir kanske redan angenämt ha i minne! öfverraskad, om en älskad syster eller kusin från En annan bild. Julen är i annalkande och landet bevisar henne sin vänliga hågkomst i därmed den för fru Karin så viktiga frågan: form af några delikata korfvar från den senaste » Hvad skall du skänka din kära man? Något slakten. riktigt vackert, det är ju klart, men också något, Men den, som menar, att det alltid ligger en behaglig klang i ordet öfverraskning, begår ett förskräckligt misstag. Det finns personer, som af mångfaldiga erfarenheter lärt att med en viss misstro betrakta detta begrepp, ja som med nervös ängslan lystra till blotta ordet. På vi höra utropet: » det var ju en riktigt angenäm öfverraskning », åtföljdt af en lättnadens suck oeh med stark tonvikt på egenskapsordet, kan ni vara säker på, att denne arme dödlige redan gjort ganska bittra erfarenheter i överraskningarnas väg. Eller hvad säger ni om vår vän justitierådet? Fem små söta flickor kallade honom redan pappa; hvem kan förtänka honom, att han, då storken återigen anmälde sig, denna gång med full visshet väntade på familjenamnets upprätthållare? Han kommer hem från en kort affärsresa, och redan i halfva trappan hör som han ej kan ha en aning om — en riktig öfverraskning.
Riksgälds-kontorets verksamhet så ordnas att alla de göromål, som egentligen borde tillhöra Stats-kontoret, men alltsedan 1840 års riksdag tid efter annan öfverlemnats till Riksgälds-kontoret, måtte till förstnämnda verk återföras, samt Riksgälds-kontorets hufvudsakliga verksamhet begränsas inom egenskapen af att vara: dels en förvaltning för ombesörjande af Svenska Stålens skuld, med uppdrag, att uppbära de medel Rikets Ständer för skuldens förräntande och amorterande anvisa, samt, i saknad af annan tillgång för anvisade utgifter, upplåna dertill erforderliga penningar, dels en uppoch utlånings-anst alt för befordrande af allmänt nyttiga och produktiva företag, dels ock en Svenska Statens besparingskassa till hvilken uppkommande öfverskott och besparingar å Statsverkets inkomster och utgifter böra ingå och der förvaltas, intilldess desamma af kommande Rikets Ständer disponeras, samt slutligen en förvaltning för Rikets Ständers ekonomi, såväl emellan, som under riksdagarne. I händelse Riksgälds-kontorets verksamhet sålunda begränsades, skulle deraf blifva en gifven följd att större reda och enkelhet vunnes i afseende å öfversigten af Statsverkets ställning, enär Riks-staten komme att omfatta alla utan återbetalningsskyldighet anvisade statsanslag, hvilka af landets skattebidrag borde bestridas, hvaremot Riksgälds-kontorets utgifts-stat komme att upptaga dels utbetalningen af sådana genom upplåning anskaffade medel, som, i mån af behof, borde i runda summor till Statskontoret levereras för att till de anvisade behofveu användas, dels sådana direkte från Riksgälds-kontoret till vederbörande korporationer m. fl. utgående låne-understöd, som Rikets Ständer funne för godt att bevilja och hvilka icke rätteligen kunna betraktas såsom tillhörande budgeten, enär sådana lån, äfven om de äro räntelösa, icke förminska Statens redan egande kapital, då Riksgälds-kontoret för hvarje sålunda utbetald lånesumma erhåller en motsvarande fordran.
Hjerta, som, såvida jag ej missförstått honom, icke bestridt, det någon billighet kunde finnas i anhållan om ersättning åt ruslhållärne vid Lif-reg:tets dragon-corps för den starkare nötningen af munderingen vid rekrytoch remontrnöten samt corporal-skolorna, har dock ansett, att jag fordrat alldeles för mycket, då jag föreslagit 4° r<lr h:co för hvarje till rekrytoch remontmötet commenderad karl och häst såsom ersättning åt riisthållarne för den starkare slitningen. Till rekrytoch remontrnöten samt corporal-skolorna hafva vanligen varit commenderade 6'o karlar och hästar; således skulle det blifva en ersättning af 2,4oo r:dr h:co, sorn af allmänna medel årligen skulle lemnäs rust hallarne. Dessa 2,400 r:dr, fördelade på 4^0 rusthåll, gör 5 r:dr 16 sk. b:co; och att delta «j är för mycket, torde följande beräkning utvisa Vid hela corpsen finnes, som nämndt ar, omkring ^.5n rusthåll, hvilka hålla hast och kai l och ej betala vacance-afgift; munderingen för dessa 4^o nummer är det således, som är underkastad slitningen vid de årliga regrts-mötena, och oin dessa mötens längd, i5 dagar, multipliceras med antalet af exercerande 4^0, så erhålles 6.7^0. Om åter antalet af de till rekrytoch remontmötena samt corporal-skolorna årligen commenderade fio nummer multipliceras med dessa mötens längd qo dagar, så erhålles en summa af 5,4oo; således tillsammans för både reg:tsrekryt-, och remontmölen, hillver summan af årliga exercisdagar 12,i5o. Kusthållarne inom Upsala län ingingo för några år sedan ett bolag, till bildande af en beklädnadscassa genom ett årligt bidrag af 20 r:dr b:eo af hvarje rustande nummer, som ej belalde vacanceafgift.
Ridderskapet och Adeln, att det gjorda anslaget vore för ändamålet otillräckligt och påkallade ett särskildt årligt anslag för fyringarne hvartill den för Försvars werke! föreslagne Summa icke skulle lemna tillgång, utan följden af en sådan anvisning förmodades blifva den, att likasom hittills skedt, dispositionen för Fyringarne blefve icke svarande mot behofvét; hvarföre är hemstäldf, att till nästa Riksdag en oafkortad summa under Titel Fyrings-Stat af 25,000 R:dr årligen matte till Kongl. Majtt höga disposition beviljas af Lotsock Båkintraderna; i sammanhang hvarmed blifvit,föreslaget, att af samma intrader årl gen och i mån af tillgånga ne ett årligt anslag måtte beviljas till inlösen af Landsorts och Korsö Fyrbåkar, såsom tjenligt och för Staten förmånligt - Stafs-Utsköitets Betänkandeh. Hos Valof!. Borgare Siandet åter är yrkadt, ätt då Lotsoch Båkmedlén ursptjubgjigeh varit fcfesiämdé, Idan annat, till Båkafs och öfriga Sjömärkens upprättan e, un 'erhållande och förbättrande, men desse medel, utan afdrag för sådatié ändamål ingå bland Stais inkdrhsterrie, något sär. iildt anslag till nyaBåkars hygga tidé och de befintl:ges reparerande ina på Tredje Hufvud Titelri och Lotseri Staten uppföras; hvaremot andre förment, att i följd af Riksens Ständers beslut vid i8og och 1810 årens Rik dag, Lotsceli Bakafgifterhé borde samlas till en särskild Fond’ sorn, er Fgt hufvudändamålei méd .deras ålägg inde skulle användas, till Lotsoch Båkinrättning gens undcfhåilandé och förbättrande; feamt détaf utgöres alli dé förrhbner som tilläfkähnas
Titelrollen spelas Filharmoniska symfonikonserten gaf i måndags sin sjätte konsert (tredje abonnementskonserten) i Musikaliska akademien inför fullsatt talong. Såväl det synnerligen anslående programmet, hvars första afdelning var egnad att hylla minnet af N, W. Gade, som det goda utförandet af detsamma och publikens entusiastika bifall visa oförtydbart, att Filharmoniska sällskapet och dess symfoniorkester blifvit en af de viktigaste faktorerna i hufvudstadens musiklif. Och det kan ej annat än glädja musikvännen att finna, det dylika företag, som bidraga att höja och förädla allmänhetens smak for god och gedigen musik, krö- nas med framgång. Programmets första afdelning var som sagdt afsedd att utgöra en välförtjänt hyllning åt den nyligen bortgångne danske tonsättaren Gade. Efter en af premieraktören hr Törnqvist framsagd prolog af hr Ivar Damm med musik ur » Ossianuvertyren », » Elverskud » och » Korsfararne » sjöng hr Filip Försten ett par romanser ur » Elverskud », och erkännas må- ste att hr F. sällan låtit höra sig så till sin fördel som denna gång. Af den framstående sångarens vanliga böjelse att detonera märktes denna gång intet. Föredraget af dessa nummer såväl som af Kjerulfs visor i konsertens andra afdelning var varmt och innerligt samt prägladt af musikalisk smak och finess. Gades förträffliga symfoni n:r 4 erhöll liksom öfriga orkesternummer ett förtjänstfullt utförande. En norsk folkvisa af Joh. S. Svendsen var ett förtjusande litet stycke, bearbet. för stråkorkester. Konserten afslöts med Edvard Griegs Peer Gynt-suite, hvars alla satser nu liksom förra gången väckte entusiastiskt bifall. Suiten kan säkerligen ännu flere gånger med framgång upptagas på ett konsertprogram. Hr Hallen, sällskapets skicklige ledare, fick ofta under aftonens lopp mottaga publikens hyllning. Tredje kammarmusiksoarén gafs i tisdags i Vetenskapsakademien inför fullsatt salong.
Min erfarenhet är åtminstone, att på sådana ställen kommer prejeri verkligen i fråga, och del ofta rörde både målet och beskaffenheten af varan. Det är en omöjlighet, särdeles i Östergöthland, som har ett så stort qvantum spanmål, att på en gång afyttra det på torg. Såsom det nu tillgår, så emottaga en del räntetagare spanmål för sina behof, en annan del kreatur, och lemnar anstånd med lösningen af det återstående. Då kunna räntegifvarne undvika ali försälja det på de mest nedtryckta tiderna af året.. 230 Den 9 September e. jn. Andra löntagare återigen hafva den förmögenhet, den styrka uti sin ekonomi, att de kunna förvara sin spanmål, och icke eller föra den till torgs förr än de kunna med större fördel försäljas. Skulle åter det unvar:de förslaget gå igenom, så blefve deraf en naturlig följd, att all denna spanmål måste på en gång komma til! marknaden, och deraf skulle också härflyta, att säden skulle komma att falla till orimligt lågt pris, samt det verkliga lidandet för ränlegifvarue då först börja. Vi hafva nogsamt erfarenhet deraf, då alla måste föra sina varor, särdeles spanmål, till torgs, för alt kunna betala penningeutskylder till Kronan. Det inträffar då städse alt spanmålspriserne sjunka, ännu mera skulle detta inträffa vid detta förhållande. Forslingen återigen kan icke rimligen hänvisas till något annat ställe än räntetagarens hemvist eller någon närbelägen afsättningsort. Ett annat förhållande skulle vara en låghet, som hos våra räntetagare icke kan förutsättas, och om de skulle vilja göra något missbruk härutinnan, så har ju forslingsskvldighelen sitt begränsade miltal till 6 mil eller inom vissa provinser 8 mil; hvaremot ränlegifvarne, efter delta förslag, mången gång skulle nödgas köra sin spanmål mycket längre för att sälja honom, än han nu får göra för alt leverera den till Kronans uppbördsman. Hvad lider han då nu, och är det då verkligen någon grund för denna klagan? För öfrigt är det några smärre omständigheter uti det audragna, som jag skall utbedja mig att få genomgå. Man har omtalat sista riksdagens beslut och anfört det såsom en grund för detta.
Nu söker jag göra så pass mycken nytta för mig ... i banken ... att det kan försona våra närmaste med tanken på mina sista stunder, då jag antagligen endast kippar efter andan, och undrar hvart den tagit vägen.» »Du får inte tala så hånfullt och bittert, Sixten ... kära Sixten.» Margit böjde sig deltagande framåt. »Tack Maggie. Jag börjar tro att litet mer vänlighet från min sida kunnat locka litet mer af samma slag ur dig ... men det är inte alltid så godt att vara vänlig. Hade jag varit frisk, så vet jag nog en förhoppning, som förmått göra någonting dugligt af mig ... nu har det fått vara som det är. En täflan hade blifvit rätt lustig ... med dessa ... nåja. Tro för resten inte att jag beklagar mig eller är sentimental — jag förstår knapt hur jag låtit narra mig in på det här ämnet. — Och se till, att du inte förkyler dig!» »Hvad du måtte känna dig olycklig!» »Hm. Ibland vore man kanske frestad att ... nej, jag ska inte prata flera dumheter. Ingen är väl berättigadt olycklig, så länge han af hjärtat kan glädja sig öfver sina vänners lycka» — det låg en underlig betoning i ordet vänner — »och inte kan låta bli att hoppas på en egen. Men just det måste jag låta bli.» Han tog raskare tag med årorna och tystnade. I Margits hufvud rörde sig så många stridiga tankar, att hon icke bemödade sig om att fasthålla en enda, utan blott satt och väntade på att Sixten Erik skulle fortsätta. Därom måtte denne haft en aning, ty han tillade, ehuru nästan motvilligt: »Bry dig inte om att svara på hvad jag nu säger, Maggie. Jag begriper nämligen mycket väl, att det i afton händt dig någonting, hvad som hälst, det angår ju inte mig, naturligtvis ... någonting, som för dig har betydelse utöfver det vanliga. Nej, jag ska ingenting fråga.
Vid öfvervägande af detta ärende hafva Rikets Ständer, med hänsigt till hvad i detsamma förekommit, funnit skäligt bifalla hvad E. K. Majit i ofvanberörde hänseende behagat föreslå. Hvilket Rikets Ständer skolat till svar i ämnet underdånigst meddela: framhärdande Rikets Ständer etc. Stockholm den 28 April 1860. Expedilions-Utskottets Förslag lill anderd. Uppläst och godkändt hos Kidd. och Adeln den 28 April 1860. Preste-Slåndet den 28 Borgare-Ståndet den 28 Bonde-Ståndet den 28 Rikets Ständers Förordnanden för Rihs-Antigvarien och Riddaren af Kongl. Maj:ts Nordstjerne-Orden Bror Emil Hildebrand; Professoren och Riddaren af Kongl. Majds Nordstjerne-Orden Lars Magnus Enberg; Riks-Arhivarien och Kommendören af Kongl. Majds Nordstjerneorden Johan Jacob Nordström; Kongl. Bibliothekarien och Riddaren af Kongl. Majds Nordstjerneorden Johan Erik Rydgvist; Assessor en i Kongl.
Äfven jag anser derföre vådeligt, att endast för en theoretisk idee upphäfva ett stadgande, som erfarenheten visat oss haft på Svenska Sjöfarten så fördelaktig inverkan, och vågar tro att ett förblifvande vid hvad förut i detta afseende varit förordnadt, skall vara vida gagneligare än antagandet af Utskottens Förslag. Man har anfört som en obillighet, att ej allenast sjelfva Betänkanden. a83 Fartyget, utan äfven den oskyldiga varan, som i Fartyget vore inlastadt, skulle medelst större afgifter plikta för det senares sämre construction , men den oskyldiga varan är alldeles icke nödtvungen att inskeppas i ett KlinkFartyg, då troligen på ingen ort det lär felas tillgång på Krawel-Fartyg, som dertill kunna begagnas. Hvad Utskotten yttrat, att litet eller intet samband synes vara emellan byggnads-sättet af det Fartyg, hvaruti varor skeppas och den Tull som för varorne erliigges, medgifves gerna, men sambandet emellan Fartygets byggnads-sätt och sjelfva den inlastade varan är deremot desto större; ty går Fartyget förloradt, så gör laddningen så med, och risquen är med ett illa construeradt Fartyg större än med ett välbygdt. Att tili säkerhet för så väl Gods-egare som Assuradeurer, vidtaga sådane Författningar, som försvåra begagnandet af dåliga Skepp, men uppmuntra bruket af välbyggda, synes mig vara klokt handlat, men sådane Författningars upphäfvande deremot oklokt. Erläggandet af Lästpenningarne i SilfverSpecie, har jag vid Utskottens första Förslag derom redan förklarat mig icke kunna gilla , hvarföre jag mig ock deremot reserverade.