Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta ger qvinnan ett stort öfvertag. Mannen har af naturen vördnad för qvinnan. Jag tror icke en ung fiicka kan så dyrka en gosse, som en ung gosse kan tillbedja en ung fiicka. I mannens känsla för den q vinna, han älskar, ligger något af den vördnad han kände för modren en gång, och derför har qvinnan ett inflytande och en magt öfver mannen, som är underskattad, och en far behandlar sin dotter på ett helt annat sätt, än han behandlar sin son. Det fins folk, som påstå, att de goda qvinnoma hafva gjort allt godt, som hittills blifvit gjordt, genom sina män. Stuart Mill, som är en man för sig i ordets vackraste bemärkelse, erkänner öppet, att hans hustru gifvit honom alla goda tankar. Jemmannen Moltke går än i dag till sin hustrus graf och gråter, och vi må gråta, * att icke den qvinnan fick lefva längre. Den goda kejsarinnan af Tyskland sökte afväija det sista kriget, men när hon ej kunde det, gjorde hon sitt kända upprop och satte sig i spetsen för en understödskomité för de sårade. Hvad är det då för osunda andar, som lyckats få öfvertaget, så att de förvrida goda mäns hjemor? Ty det ligger något osundt, heysklystet i den modema qvinnofrigörelsen, sådan vi se den i vårt land! Och hvadan detta hat mot männen! Ar det motvilja mot könet? Är det depravation? Nej. Det är en aristokratisk rörelse, en politisk öfverklassrörelse, der qvinnoma begagnas som agitatorer. Ty se noga efter, om icke förfalskad kristendom tillredd af öfverklassen, alltid följer med, se efter, om icke välgörenhet, i form af förödmjukande mutor kastas för det vilda kopplet, se noga efter, om deticke ligger underkastelse och träldom bakom löftena om frigörelse! Och hvad skall man säga om de män, som läna sig till detta nya galanteri? Liksom det fins goda och dåliga män, så fins det goda och dåliga qvinnor. Kunna vi vara vissa på, att alla de qvinnor som träda fram äro go4a? Och är det framåtskridande och den frihet de bjuda, är den äkta?
Så framt icke hvarje erinran härom komme att afvisas genom åberopande af osannolikheten deruti, att de förenade Rikenas förbunds-akt skulle synnerligen ofta komma att undergå ändringar, kunde såsom exempel framställas, att om någon till innehållet vidsträcktare § i Riks-Akten skulle hafva utan ny redaktions-uppställning blifvit så ofta tili innehållet ändrad, som förhållandet varit med 14 § i Sveriges Riksdags-Ordning, komme det att fordras håde god tid och klart omdöme för att kunna i tanken uppställa lagrummets närvarande verkligen gällande innehåll. Det sätt för lagförändringen, som måste iakttagas i det ena fallet, synes ock höra gälla i det andra, då fråga är om en och samma lag. Vid den förändring af Riks-Akten, som en gång tillförene skett, har ny redaktion af texten tillkommit. Samma säll har nu i viss mån, fastän icke eller der uttryckligen genom yttre formens anvisning, blifvit följdt, nemligen så vidt angår en del af Riks-Aktens 7 §, i afseende hvarå de nya föreskrifterna äro så i KonstitutionsUtskotlets Memorial N:o 5. U orden uppställda, alt de skulle kunna i utbyte mot en del af gamla texten inrymmas, om, hvilket nu icke uttryckligen skett, sådant utbyte af sjelfva ordalagen blifvit ifrågasatt. De stadganden åter, hvilka innefattas i förslagets 1 och 3 §§, äro icke framställda under någon form af nya delar i Riks-Aktens text; all anvisning saknas huru dessa stadganden skulle med nämnde text kunna sammanfogas. Vid sådant förhållande skulle, under den strängare bokstafliga tydning af Grundlagarne, som, på sätt ofvan är anfördt, linnes uttryckligen föreskrifven, den hänvisning till RiksAkten, som förekommer i den föreslagna nya lydelsen af åtskilliga §§ i RegeringsFormen, möjligen kunna ifrågasättas att icke tillika gälla den särskilda Förordning, som är ställd i bredd med den uti sjelfva dess lagtext såsom en särskild handling åberopade Riks-Akten, men icke i sitt innehåll gjord till någon del deraf.
— N:o 9. i anledning af väckt motion om upphörande eller inskränkning af marknader. II. B. 243. A. 289. — N.o 10. i anledning af väckt motion om upphörande af economiska besiglningar å kyrkoherdeoch capelians-samt å landtoch militiao-staternes boställen. II. B. 243. A. 289. — N:o 11. i anledning af väckt motion om ett apotheks anläggande i Hemsö socken på Gottland, samt om förändrad boningsort för provincial-låkaren för södra delen af ön. II. B. 243. A. 289. — N:o 12. i anledning af väckt fråga om ett förändradt användande af den -Jtdels procent, som af sterbhus inom Wermland erläggas. II. B. 243. A. 289. E. 489. — N:o 13. i anledning af serskilda motioner, dels i fråga om rapporters och generalsammandrags afgifvande af vederbörande embetsmvndigheter till upplysning om de communala inrättningarnes verksamhet, dels ock om rättighet för ledamölerne i communal-nämnder att för deras besvär af communen njuta ersättning. II. B. 243. A. 289. — N:o 14. i anledning af väckt motion om förändring i sättet för fångars forslande. II. B. 243, 290. — N:o 15. i anledning af väckt motion om rättighet för delegar ne tili arméens pensionscassa, alt derutur erhålla län. II. B. 243. A. 299. — N:o 16. i anledning af väckt motion om det till Westerås län hörande Wåhla härads förläggande lill Upsala län. II. B. 243, 299. A. 301. E. 498. — Nio 17. i anledning af väckt motion om fyranläggningar å Ag-ön samt å skäret Skomakaren. II. B. 363. A. 391.
Det föreslague anslaget blef af Stån let nedsatt till 25,000 R:dr, och fastades dervid den bestämmelse, att anslaget i första rummet må användas til! iståndsällande af Riddarbolms-kyrkans tak, samt derefter till yttermurarnes reparation, med dertill hörande ornamenter, och att allt arbetet fördetta ändamål kommer att verkställas genom vanlig entreprenad, äfvensom alt det möjligen blifvande öfverskottet må för Stats-verket besparas. Då de öfrige, eller 5, 6 och 7 punkterne af denna Littera, redan blifvit vid pröfningen af Utskottets Utlåtande N:o 354 afgjorde, fann Ståndet, som vidblef dessa beslut, vidare åtgärd härutinnan ej erfordras. Litt. E. Anslag för Urider visnings-Ver ket, Vetenskaperna och Sköna Konsterna. l:o Till Universiteten i Upsala och Lund för uppförande af sådane ännu saknade byggnader, som finnas mest behölliga. Ståndet, som bifallit Utskottets afstyrkande af ifrågavarande anslag uti Utlåtandet N:o 354, vidblef detta beslut och lade Utlåtandet N:o 435 i denna punkt till handlingarne.
En nedfallande bjelke gjorde snart samma tjenst som en regel och hindrade henne att rycka upp porten. Hennes arm satt som i ett skrufstäd. Sjelf kunde hon lika litet komma ut som de, hvilka följde henne. Detta räddade henne och dem, ty under tiden störtade huset – öfver gatan utanför porten. Två dygn efter olyckan framgräfdes ur en cantina i Bussana två ännu lefvande kvinnor, mor och dotter. Då karabinierernas spadar öppnade deras fängelse, ropade den äldre, medan hon grät af glädje: – Ah! Sono gli angeli del paradiso che vengono in nostro aiuto Bländad af dagsljuset, upprepade hon detta flere gånger och märkte ej, att englarna hade blanklädershattar och blå byxor. Det hade varit af stort intresse, af psykologiskt intresse, att ha varit närvarande och sett, om den gamla kvinnans glädje minskades eller hundradubblades, då hon erfor, att hon icke hemtades till himlen utan till lifvet. Jag törs ej säga, hvad jag tror! Den franska sidan af Rivieran kom i det hela undan för godt köp – om man frånsåg Mentone, som liknade en bombarderad stad. Vi begåfvo oss dit en eftermiddag. Främlingarna voro försvunna. Några hade visserligen försökt att stanna kvar ett par dygn samt betalat ända till 200 francs för en vagn att sofva i. Men dessa sista begåfvo sig nu åstad i ett tillstånd, hvilket, hvad det yttre angår, erinrade om de sinnessjuka trasfröknar, som man understundom möter i större städer. Kam och borste hade de ej sett sedan katastrofen. Deras dyrbara spetsklädningar voro rifna samt gråa af dam; deras hår var som pudradt. Hvarje ansigtets veck eller skrynkla framhäfdes så skarpt af dammet och smutsen, att tjuguåriga flickor lätt kunde råka ut för det fatala misstaget att tagas för fyrtioåriga. Alla bodar, alla luckor voro stängda, vissa gator afspärrade. Från promenaderna, som icke längre vattnades, och från de rasade husen dref en våldsam blåst besvärande moln af dam, som täpte ögonen och hvitmenade de svartaste föremål.
Uti häröfver afgifvet Utlåtande, hafva Riksens Ständers förenade Statsoch Banco-Utskoit, med instämmande uti den, enligt hvad handlingarne utvisa, af åtskillige förbemälde Directions ledamöter yttrade särskilda mening, förklarat, det Utskotten icke ansågo någon Creditiv-lånerätt för Allmänna Brandförsäkrings-Werket uti Riksens Ständers Banque vara af behofvet påkallad; samt att, på grund häraf, och då, i Utskottens tania, en sådan Uånerätt skulle rubba eri bland de af Utskotten antagne yttersta grundvalarne för Penninge-Väsendets återbringande till stadga och ordning, eller grundsatsen om bibehållandet af Bancooch Riksgälds-Sedel-stocken vid ett bestämdt Maximi-belopp, Utskotten icke kunde tillstyrka bifall till den af Directionen yrkade Låne-rättighet; och hafva, vid föredragning af detta ärende, Ridderskapet och Adeln samt Preste-St>ndet bifallit Stats, och Banco-Utskottens förrberörde Utlåtande; men Borgare-Ståndet deremot, med förkastande af Utlåtandet, beviljat Allmänna Brandförsäkrings-Werket en CreditivLånerättighet i Banquen till högst 150,000 R:drs belopp, att, vid de tillfällen, då större brandskador inträffa, och med de af Werkets Direction föreslagne vilkor, begagna; hvilket beslut Bonde-Siåndet till alla delar biträdt. Då sålunda Två Stånd i Beslutet stannat emot Två, har frågan, jemnlikt 75 §• af Riksdagsordningen, förfallit; hvilket, till svar å E. Undertläniga Skrifvelser. 831 , K. M:ts Nådiga Remiss, Riksens Sländer få i underdånighet anmäla* Riksens Ständer framhärda etc.
Skrifmaterialier och Expenser, Yed ’m. m., För Nuvarande beloppet och tillägges för jemnande af Hufvud Reseoch Traktaments-penningar, Förslags;- Nuvarande beloppet j. Tillkommer: Förhöjning [Ersättning åt Yittnen och Parter, FörslagsDetta anslag upptages tills vidare oförExtra Utgifter, Reservations-anslag Anm. Minskning å Hufvud-Titeln blifver Extra Stats - Till uppförande af ett Straff-arbetsfängelse i Stats-Utskottets Utlåtande N:o 39. 21 nder lydande Justitie-Stat: Penningar. Indelta Räntor enligt markegång på förslag. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 BIHANG TILL 8&muM<&o m&mu&bidikbs PROTOKOLL i VID Iiagtima Rikisdageu I stockholm Åren 1§53 oell 1854. FJERDE §AIHLEIREI. j|sta Afdelningen: Stats-Utskottets Memorial, Utlåtanden och Betänkanden. UULUDjllE MDID1U» Slals-Ulskoltets Memorial, N:o 375. I \:o 275. Ank. till Exp.-Utsk. d. 9 Sept. 1854, kl. 2 e. n. Memorial, angående verkställd omröstning i anledning af RiksStåndens skiljaktiga beslut, i fråga om beräkningen af Statsverkets inkomster. Efter det Stats-Utskottets Memorial N:o 246, med förslag till voteringspropositioner i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, rörande beräkningen af Statsverkets inkomster, blifvit, enligt till Utskottet ankomna protokollsutdrag, af samtliga Riks-Stånden godkändt, liar Förstärkta Stats-Utskottet, i den ordning 69 § Regerings-Formen föreskrifver, denna dag anställt votering öfver nämnde, sä lydande propositioner: i:sta voteringen (Usta punkt, i: Mern.
Då kan åtminstone enhet vinnas. Herr Lefrén: Jag är hufvudsakeligen fö rekommen af Friherre Cederström, som anfört hvad jag anser böra föranleda till en sådan bordläggning jag yrkar. Dock anhåller jag att få anmärka något emot åtskilligt, som här blifvit yttradt. Det förundrar mig att å nyo höra att ingen förändring i system skall vara af BevillniDgsUtskottet föreslagen, och att in^ Ben II Augusti J, m. gen förändring skedde uti dess förslag, om ock ett prohibitivsystem blef antaget. Herr Tham har sednast yttrat detta; deremot har Utskottets Ordförande nyligen sagt, att systemets grundprincip vore frihet i handel, och att un~ dantagen voro prohibhifva. Samma åsigt har den värde Grefven förra gången yttrat, och instämt deruti att en Jior förändring vore i fråga, men detta kan ej förlikas med Herr Thams yttrande, att en sådan alldeles icke vore i fråga. Dessutom uppmanas man ltt säga, huru lurendrägeriet skulle kunna förekommas. Utskottet har i Betänkandet sagt: attén TullTariff blifvit uppgjord, och att man för verkställigheten skall sörja genom en omforgsjutl tullbevakning. Jag hemställer, om icke samma försigtighetsmått, som anses af Utskottet kunna skydda för tullförsnillning, äfven skulle kunna vara lika starka emot lurendrägeri, som är svårare att verkställa, än tullförsnillning. Herr Tham citerade nyss något om vinimporten såsom bevisande i det system han försvarar. Jag får dervid anmärka, att det lärer hafva varit en tullförsnillningsfråga och icke lurendrägeri, hvarom Herr Tham talat, emedan vin är tillåtit till import. Anmärkningen faller således tillbaka på talarens eget systéme, och bevisar ingen ting emot lurendrägeriet. Jag tror att man mäste vara conseqvqpt, om frågan skall kunna redas. Grefve Spens, Carl Gujlaf: Då jag anmäl te mig, var det endast för att, när grundlagen säger Pen 11 Augusti /. ni.
Må vi låta dessa herrar optimister roa sig med sina kammarteorier, bäst de gitta, och roa andra också med föreläsningar öfver hvad de hopfunderat, och må vi unna dem glädjen af uppmuntrande applåder från ett tacksamt auditorium, som med oförstäld belåtenhet njuter af den vederqvickande tanken, att allting är så förträffligt. Men må vi sjelfva deremot icke låta någonting göra oss blinda för en verklighet, som är så tydlig och så nära oss, att vi kunna taga på den. Låtom oss vara verkliga »realister»! Då skola vi icke heller låta vagga oss till ro af tidningspressens lugnande försäkringar om »allmänhetens sunda omdöme», »det allmänna sedlighetsmedvetandet och rättsmedvetandet» o. s. v., tröstegrunder, som äro af samma lugnande art, som läkarnes lugnande statistiska uppgifter, när en farsot ödelägger en stad eller ett land. Må vi också akta oss för det slags dådlösa och makliga optimism, som höljer sig i frasen »man skall tänka högt om ungdomen». I ett läroverkskollegium väckte för flera år sedan vid ett tillfälle en af lärarne det förslaget, att de närvarande skulle öfverlägga om sedlighetsförhållandena bland läroverkets ungdom, om »ungdomens farligaste fiende». En annan lärare nedtystade förslaget med en viss skärpa. »Man skulle tänka högt om ungdomen, tro på och vädja till det goda, sanna och ädla hos ungdomen; icke rota i det onda och dåliga, hvarigenom man kunde framkalla just det man ville förebygga.» Och förslaget förföll verkligen efter detta yttrande. Några år derefter fick samme lärare, som ville, att man skulle »tänka högt om ungdomen» i stället för att räcka den en hjelpsam hand, anledning att med bedröfvelse för en vän, en af de vid nämnda kollegium närvarande lärarne, beklaga sig öfver sin egen sons sedliga förvillelser. Var detta icke ett slags nemesis? Nog betraktar jag det så. Visst bör man tänka högt om ungdomen, tro på ungdomen. Men denna sanning blir såsom alla sanningar endast en fras, som skadar, om hon får skymma bort andra sanningar, hvilka äfven måste tagas med i räkningen.
Ständer af sin vördsamma Förklaring, att det ej funnit någon anledning till anmärkning emot Stats-Rådets Ledamöter, Föredragande eller Konungens Rådgifvare i Commando-mål, anmäla, att det sålunda förrättat den granskning, som enligt 7 6 § Riksdags-Ordningen och 11 § i den af Riksens Ständer fastställde Ansvarighets-Lag för Stats-Rådets Ledamöter, Föredragande och Konungens Rådgifvare i Commando-mål, frikallar berörde Höga Embetsman från all ansvarighet för deras Embetes utöfning intill den dag, då innevarande Biksdag tagit sin början. Örebro den 15 September 1810. På Constitutions-Utskottets vägnar A. G. Mörner. J. A. Tingstadius. J. H. Hochschild. Anders J:son Hyckert. G. A. Silverstolpe. Härmed följa ? bilagor (A—C). 26 Riksdagen 1810. Bilaga A till Mern. Utdrag af Protocollet hållet i Riksens Högloft. Ständers Constitutions-Utskott den 13 Auq. 1810. Herr Silverstolpe föreslog att i följe af Utskottets rätt att, afven rörande Commando-mål i allmänt kända fall, äska Protocollen, de Protocoll, som rörde händelserna i Hufvudstaden den 20 sistlidne Junii måtte infordras, hvilket efter derom gjord proposition bifölls. Herr Törneblad anmälde sin önskan att äfven Protocollet rörande Westra Arméens marche ifrån Stockholm måtte o inbegripas. Åtskillige hördes yttra sig ej inse något skäl, hvarföre af detta Protocoll del skulle begäras. Friherre Cederström förmälte sig anse, en Ledamots yttrade önskan dertill vara ett tillräckligt skäl, och då dervid, så väl af Herr Grefven och Ordföranden som Herr Öfver-Hof-Predikanten, Doctor Lilljenwalldli anmärktes, att sådant ej utan i följe af Utskottets Beslut kunde verkställas, förklarade Friherre Cederström sin mening hafva varit, att en Ledamots önskan vore tillräckligt skäl, att derom proposition blefve gjord.
Af dessas sammanstämmande intyg oell århundrade» tömt profeterade tilldragelser, som bokstafligen gått i fullbordan, stundom i alla sina minsta detaljer, har åtminstone för mig der aldratilllörlitligaste bevis blifvit hemtade för min tro uppå Guds Ords sanning. Vår kyrka är byggd uppå apostlarnas och profeternas grund, der Jesus Christus öfversta hörnestenen är (Epli. 2: 20 och denna grundval bör icke förstöras. Bilden är hemtad af en triangulär byggnad, som hvilar uppå 3:ne grundvalar, af hvilka 2:lie äro underordnade den ena öfversta, som gifver de andra begge all deras kraft och styrka. Om vi nu tänka på att undergräl va någondera af dessa grundvalar, så torde väl deraf följa, att de öfriga icke heller fortfara att gifva en sådan byggnad något stöd, utan den ena grundvalen efter den andra förstöres, och då förfaller en sådan byggnad af sig sjelf; ir.en behålla vi trosgrunden, sådan sorn Herren Gud sjelf, den store Byggmästaren, laggt den åt oss, sä står vår kyrka fast och orubbelig, så att ieke helvetets portar kunna blifva henne öfvermäktige. Der denna Petri tro finues, der bygger Ilerren Christus sin kyrka, och der är äfven Petri efterföljare fullt, befästad uti sin Herras, honom af nåd förlänade makt, som sträcker sig till både tid och evighet.
Om jag någonsin kunde winna det lugn, lvm andre redan ernått, skulle jag ej undandraga mig et g-,omäl, h.armed desiulom min egen förmon är sörtt;ipsiad. Jag tror för öfrigt, at det förslag Herr OsZercrankr upgifwtt, more den tjenligasie medelwäg at sörja i venna sräga. Friherre lVro 6 o, wadian. Om de! klif»ver en pligt at wara Taxerings»; n, sä ön.kar jag Stmindstone, at Tjenftemanna - C asien matte derifrån undantagas; ven har osta forsander, sör hwilka den sjelf är oskyldig. Gj efwe Oervenlrauxt, (lines. Tjenst ar alltid Laga förfall. Herr al stö o ostin. J-g för min del anser ej et sädant undantag tMligc; det lunde någonsin - 1262 des hända, likasom i Dalarne, at blott en Adelsman sinne?, sinn rcke ar i tjenst. Grefwe Uervenlaanpt. Jag hemställer ödmjukeligen, em de' ej ma sö.blistva »vid hwao U - stöttet sörestagit, hlldft laga försa ! inbegriper fa manga, at dee airdä ej blistver swart, at' luid,lipp» fadana förrättningar. Herr h^srcranrr:, llon»r. Länga resor as 8 och 9 mil samt ersältnings-ans. ar hasa'» arant v.fakerna, hwarföre man ej warithog M emottaga sörtroendet at wara T.-.xeringsman. Jag hemställer allt za, om icke te jörstoinna.
Herr af Darelli föreslår vidare, så vida jag rätt fattat dess mening, att Riksgälds-Contoiret skulle genom nya Stats-obligationers eller Riksgäldssedlars lifgifvande, inlösa alla i fast egendom befintliga inteckningar. I detta förslag att förvandla enskilt skuld till löpande mynt kan jag ingalunda instämma. Dess anledning förmodar jag vara en förblandning af begreppen rör elfe-capital och penning ejtuck, en förblandning, icke sällsynt. Ett Rikes rörelse-capital består i alla, för dess samtlige näringar, äfvensom för dess liela förbrukning , erforderliga förlager, såsom af rå-ämnen för dess Manufacturer att förädla, af varor för dess handel att försälja, så väl en gros som i minut, af lifsmedel, machiner, inventarier, penningar m. m.; ja till och med af den arbetsförmåga och skicklig, het, som genom förutgångne uppoffringar blifvit vundne. Ett Piikes löpande penningestock, består deremot endast i den andel af dess capitaler, som erfordras såsom ständig tillgång för anskaffande så väl af förlags-artiklar, sorn af till egen förbrukning ämnade varor, hvilka behöf - Ridd. o. Ad, Prot, I. B. 3i. 482 Den 15 Februarii. vas, innan de af vunnen afsättning eller af på-* räknade inkomster dertill bestämde tillgångar hunnit inflyta, Ju Ulligare rörelsen är, ju mera den enskilta crediten är utvidgad, desto mindre relativ penningestock erfordras; ty desto förr inflyta nya tillgångar för behofvens tillfredsställande och desto flera af dessa kunna då erhållas utan nödvändighet af liquid, förrän de påräknade tillgångarne influtit. I ett land der enskilt credit, detta stora vehikel för industriernes framsteg, finnes, der försträcka capitalister, som ej tro sig sjelfva kunna draga lika vinst af dem, sina capitaler åt näringsidkare, och befordras på detta sätt så väl bägges som det allmännas fördel. Dessa sålunda låntagne capitaler användas af näringsidkare till hvarje erforderlig capital-andel eller förlags-artikel och således oftast minsta delen till penninge-förlag.
Upplysningsvis får jag äran nämna att inom Vexiö Stad bo jemte en ProvincialLäkare, Lazarettsoch RegementsLäkare, men utom det dessa tvenne sistnämnde icke äro pligtige att biträda Provincial Läkaren vid sådana förrättningar, dervid denne är skyldig, att på kallelse inställa sig, är det lika omöjligt för honom att jemväl bestrida sjukvården inom Sunnerbo Härad, som det vore kostsamt och ofta ändamålslöst för den som behöfde hans hjelp att påkalla den, då de som bo på den trakt af Sunnerbo Härad, hvilken gränsar mot Halland, hafva i4 å i5 mils väg till Vexiö, och ingen inom samma Härad boende under 5 mil till nämnde Stad Lika vanlottade äro an gränsande tvenne Härader af Jönköpings Län, 58 TJen 1 Martil. Össbo och Vassbo, och då Läkarevarden beqvämligen kunde uppdragas en ProvincialMedicus för dessa bägge Härader inom Jönköpings Län, samt Sunnerbo inom Kronobergs, på det sätt, att denna Embetsman, i afseende på den allmänna Läkarevården ocb de ProvincialMedicitjensten i öfrigt åtföljande skyldigheter, sorterade under begge Länstyrelserne, får jag ödmjukast föreslå, att anslag på Stat för en så beskaffad ProvineialMedicibeställning måtte af Rikets Ständer beviljas; och som denne Läkare icke lika med andra ProvincialMedici hade att påräkna någon Stadspractik, hvilken på landet oftast är litet lönande, anser jag anslaget böra vara något högre, än hvad i allmänhet för ProvincialMedici är bestämdt Tillgång härtill torde StatsUtskottet finna j den af Herr Cedersköld föreslagne indragning af anslaget till uppmuntran för Läkarevetenskapens studerande af unga Präster; och de minskade utgifter, som Staten kommer att vidkännas genom minskade resekostnader för Medicolegala undersökningar och andra Embetsresor, komma att härföre i betydlig mon gifva ersättning.