Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag hade ämnat alt ännu längre sysselsätta mig med denna fråga, men som tiden är långt framskriden och jag sannolikt får tillfälle att längre fram, under diskussionens lopp, återkomma lill denna fråga, slutar jag nu för denna gången, i det jag ber R. o. Ad. om ursäkt, för det jag så länge tagit dess tid och uppmärksamhet i anspråk. Detta yttrande framkallade (lera bifallsrop. Då tiden nu var långt framskriden och 24 ledamöter anmält sig för algifvande af yttranden i frågan, hemställde Hr Gr. o. Landtm., att öfverläggningen skulle uppskjutas till e. m:s plenum; hvilket bifölls. Anmäldes och bordlädes från nedannämnde Utsk. inkomne Utlåt., Mem:r och Betänkm; nemi. från Stats-Utskottet: N:o 48, ang:de anvisandet af anslag till komplettering af bristande trafikmateriel å redan anlagda .jernvägsstambanor; Banko-Utskottet: N:o 11, med förslag till ändringar i 5:te Art:n af Bankoreglementet, om Bankens Styrelse och några särskilda åt densamma gillia uppdrag; N:o 12, ang:de föreskrifterna i 9:de Artin af Banko-reglementet; N:o 13, i ani. af f. d. Kamereraren A. W. Wäsströms ansökning om eftergift af upplupna öfverräntor å till Bankodiskontverket inbetald skuld; Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottet: N:o 40, i ani. af väckt motion om särskilda föreskrifter i fråga om tångtägt å hafsstränderna i Halland; N:o 41, i ani. af väckt motion om rätt för fartyg att verkställa lossning vid kanalstation eller annan hamn, der tullkammare saknas; N:o 42, i ani. af väckt motion om en lagsamlings utarbetande på allmän bekostnad. B. o. Ad. åtskiljdes kl. ^ 3 e. m. In fidem, 0. Brakel. 306 Deu 7 Februari e. m. Onsdagen den 7 Februari 186(i. Plenum kl. 6 e. in. Justerades prot:t för den 5 sisll. Januari.
skulle undanrödja de hinder, som hittills förekommit för jordbrukets understödjande, hemställt, att i Banken måtte öppnas credit för Hypotheks-Inrältningar, på följande grunder: 1:0 att hvarje Hypotheks-Inrältning finge, i mon af dess tecknade belåningssumma, hvarför en bestämd amorteringsprocent årligen erlades, en credit i Banken, för hvilken Inrättningens egna fordringar till samma belopp pantsattes, så att derigenom ingen förlust för Banken möjligen kunde uppkomma; 2:0 att denna credit finge af Hypotheks-Inrättningarne på det sätt begagnas, alt, såsom deras egne obligationer ej kunde vara annat än uppsägbar och Inrältningarne måste vara befriade från skyldigheten, att till deras inlösen hålla en större cassa, de, vid förekommande fall af en större uppsägning, kunde, till beloppet af ofvannämnde credit, utställa sine assignationer på Banken, löpande på en viss bestämd tid, samt det uttagna i den mon återbetala, som nya medel, dels genom amorteringsprocenten, dels medelst åt dessa Föreningar anförtrodda medel, kunde in fly la, och hvarvid det borde vara Inrättningarnes skyldighet att af inflytande medlen liqvidera deras skuld bos Banken, innan de begagnade något deraf till nya låns utlemnande; 3:o att Inrätlningarne för den begagnade delen af crediten erlade 4 proc. i årlig ränta; 4:o att, om Banco-Utskollet vidblefve sitt beslut, att begagna Bancovinsten och åtskilliga andre medel till så kallade Cassa-creditiv, den begärda crediten lill Hypotheks-Inrättningarne måtte beredas genom dylikt cassa-creditiv; hvarvid den förändring i Banco-Utskottets förslag likväl syntes böra göras, i afseende på det för desse Inrättningar möjligen beviljande cassa-creditiv, att det icke borde inom året inskränkas, utan oafbrutet från Riksdag till Riksdag utgå. Till svar å den i första rummet upptagne anmärkning, eller ali Utskottets tillstyrkan till Bankens öppnande för Cas a-creditiv innefattade en motsägelse mot Utskottets antagande, det
Strinnholm, hvilken, i enlighet med Rikets Ständers beslut, eger att, under den tid nuvarande stats-reglering är gällande, å allmänna indragningsstaten uppbära ett årligt anslag af 1,000 r:dr i och för utgifvande af “Svenska folkets historia från äldsta till närvarande lider”, måtte sättas i tillfälle att uteslutande egna tid och arbetsförmåga åt fortsättningen af detta förtjenstfulla arbete, har Kongl. Majit begärt, att Rikets Ständer ville medgifva, att detta anslag än vidare intill nästa statsreglering finge utgåj och får Utskottet, som af det Kongl. Maj:ts nådiga proposition bilagde Stdtsråds-protokoll inhemtat, att fjerde bandet af ifrågavarande arbete, omfattande tidrymden från 1150 till 1319, jemte ett fullständigt sak-register öfver alla fyra banden, nu är ander tryckning, i öfverensstämmelse med den nådiga propositionen, hemställa, att Rikets Ständer måtte för den tid, hvilken nu förestående stats» 4 Siats-Utskottets Utlåtande, N:o 00. reglering kommer att omfatta, uppföra å allmänna indragnings-staten ett årligt anslag af 1,000 riksdaler, att användas till fortsatt understöd för ifrågavarande arbetes utgifvande. 6:o. Sedan'Kongl.
Nyss föreföll det henne naturligt, att hon tagit det första steget, ty undersåtens nedärfda vördnad för Hennes Majestät, skulle eljes alltid ha hållit hans djärfhet tillbaka; men nu, då drottningen blifvit kvinna under en mans smekningar, och endast känner sig ödmjukt tacksam gent emot honom, som stillat hennes hjärtas hunger och släckt hennes sinnens törst, pinas hon af medvetandet om, att hon nyss öfverskridit gränserna för sitt köns naturliga blygsamhet, och frågar sig själf, om han icke måhända just därför ringaktar hennes känsla? Dagarna krypa bort under oro, vånda och bedröfvelse. Hvar gång hon ser honom, spanar hon skyggt efter en ljusning i hans ansiktes uttryck, men det förändras icke, och hans väsen är så tvunget och stelt och kallt, som om en tredje alltid stått emellan dem. Hvem? Det flyger öfver henne en ingifvelse, att hon måste välja mellan de två, som hon har kärast i lifvet, och för att visa, hur helt och oinskränkt hennes hjärta tillhör honom, lägger hon med ångest och bäfvan sitt barns lif i hans händer. Hon säger sig ändtligen ha öfvervunnit alla betänkligheter, och ber honom bestämma dagen för kronprinsens inokulation. Henne har detta beslut kostat mycken strid, men på honom gör meddelandet ringa intryck. Han tackar henne helt kallt för förtroendet och börjar strax tala om praktiska detaljer. – Sedan han lämnat henne, går hon till sängs och gråter sig i sömn och drömmer att hon är en blomma, som vissnar i mörkret. Men Struensee axlar sin kappa och går ut i staden. Han kan icke längre uthärda skilsmässan från Esther. Det är nära en vecka sedan han såg henne, och han tycker sig aldrig ha frusit värre i sitt lif, än under dessa förfärliga dagar. Han vill komma bort från sina onda aningar och befria sig från smärtan. Det som händt skall aldrig upprepas! Han vill icke vara slaf hvarken under sina egna eller under drottningens sensuella nycker! Han vill vara en fri man, som skapar sin egen framtid och väljer sin käraste efter sitt hjärtas tycke. Hans förhållande till drottningen tör ännu kunna ordnas genom en uppgörelse i godo.
Maj:t har ock i anledning deraf täckts utfärda Nådig förordning. Jag erkänner dock nu, att jag då icke visste, det detta straff af andra autoriteter kunde åläggas. Föranledd dertill af ett exempel, som sedermera inom Hufvudstaden inträffat, vågar jag likväl nu föreslå en underdånig framställning till Kongl. Majit, att stockstraff måtte hädanefter alldeles afskaffas. Motiven dertill torde inom en sä upplyst samling som Ridderskapet och Adeln icke behöfva anföras. Utan att här ingå i undersökning om rigligheten eller förkastlikheten af de grundsatser, hvarå denna motion hvilar, får Utskottet anmärka, att, jemte det Motionairen uraktlåtit uppgifva de Lagens rum och serskilde Författningar, hvaruti ändring skulle tillvägabiingas, saknas förslag till nya straffbestämmelser i stället för dem, som skulle upphäfvas. Då sådane förslag likväl varit nödiga, helst stockstraff finnes utsatt icke allenast i förening med annan bestraffning, utan äfven såsom ensam påföljd för vissa förseelser, samt Utskottet, emot 33 § Riksdags-Ordningen, icke eger skyldighet eller rättighet att, på en i allmänhet gjord framställning om upphäfvande af ett visst slags straff, anställa revision af de delar utaf Kyrko-lag, allmän Lag och serskilde Författningar, der straffet kan vara utsatt, och deri föreslå förändringar, lärer Utskottet, som vid granskning af serskilde motioner om ändring i vissa lagbud, der stockstraff finnes stadgadt, återkommer till detta ämne, ega full anledning tillstyrka, att omförmälde motion icke för närvarande må till den dermed åsyftade vidsträckta åtgärd föranleda. Stockholm den 24 Septembor 1834* Bih. till R. St. Prot. 1834• 7:de Sami. usta A/d. 1 > _ Haft. 2 y:de. * Lag-Utskottets Bet. If.o 128. Ankom till Exp. Utsk. den 1 October. Betänkande, öfver Riksdagsfullmägtigen Anders Janssons motion , om ändring af 8 Cap. 3 '§ Missgernings-Balken.
Utskottets förslag bifölls, utom i fråga om ”jern, gjutet, följande ”slag bomber och kulor, champlunerade till visst mått och renfilade, kårone-, stycken, nickhakar och mörsare, stämplade och borrade, samt fina”re oci gröfre lavetter,” i afseende hvarpå 1845 års tulltaxa ansågs böra förblifva gällande. len, andra slag än Elfenoch Hvalfisk-: oarbetade, krossade samt för malde eller s. k. benmjöl. Utskottets hemställan bifölls. 420 Prot.-utdrag den 34 Maj 4848. Lin. Utskottets hemställan bifölls. Stearin. Utskottets tillstyrkande bifölls. Chinabark om alen. Denna artikel ansågs böra få tullfritt inforas. Filar. Utskottets tillstyrkande bifölls. Fläsk. Införselstullen nedsattes till 1 r:dr lispundet. Garn. Utskottets förslag att å ofärgadt bomullsgarn, under en rubrik, må sättas gemensam införselstull af 5 skilling per skålpund blef af Ridderskapet och Adeln bifallet. Gutta Percha. Utskottets tillstyrkande bifölls. Hudar och skinn. Ridderskapet och Adeln biföll förslaget att under hufvudrubrike# ”hudar och skinn” i taxan sammanföra de nu på skiljda ställen uptagra artiklarna läder och pelsverk. Jern. I fråga om utförsel af ”kanoner, stycken, nickhakar och mörsare, ostämplade och oborrade” bifölls Utskottets tillstyrkande. Kött. Utskottets tillstyrkande bifölls med undantag för ”torkadt o»h rökt kött,” hvarå införselstullen bestämdes till 1 r:dr lispundet. Leksaker. Utskottets förslagbifölls med den förändring att införseselstullen bestämdes till 1 r:dr per skålpund. Prot.-utdrag den 34 Maj 4838. 421 I fråga om stearin och margarinljus bifölls Utskottets förslag. Oljor.
Imatra stämde mig ganska högtidligt, och det behöfdes i sanning den artige restauratörens stadslika servering och goda varor för att åter bringa mitt muntra lynne i gång. Medan vi smuttade på vårt glas vin efter intagen supé och röken från våra cigarrer i behagliga hvirflar, dock lyckligtvis icke så gigantiska som Imatras, steg upp mot taket, frågade jag vår förekommande värd om han icke hade några "historier" som anginge fallet. Nu fingo vi höra en hel mängd mer eller mindre rörande berättelser om olycklige älskare, men icke om en enda älskarinna, som sökt och funnit en graf i Imatra. Till sist undfägnades vi med historien om "grottan". Denna är enligt all sannolikhet en dikt, men värden trodde fullt och fast på dess sanningsenlighet. Det berättas nämligen att en ung herre och ett ungt fruntimmer, som blott flygtigt gjort hvarandra bekantskap vid ett samtidigt besök vid Imatra, beslutit att taga reda uppå och besöka denna "grotta". Nåväl, de funno ingången och nedstego. Deras besvär belönades i rikligt mått. Grottan befinner sig nämligen i en af fallets klippväggar, med mynningen cirka 3 fot högre än forsens nivå, men bottnen deremot, emedan grottan är ungefär 9 fot djup, 6 fot lägre. Man står således bokstafligen under fallet och skiljes från detsamma endast genom en alnstjock klippvägg. Fordom har säkerligen äfven grottans mynning stått under vatten. De tu beundrade forsen och njöto af det egendomliga skådespelet, men tänkte dock omsider på återvägen; denna var dock omöjlig att beträda utan hjelp uppifrån. Att ropa hjelpte icke, ty forsens dån öfverröstade hvarje annat ljud. Belägenheten var hemsk. Efter några timmars bortavaro saknades dock de två äfventyrarne af det sällskap, med hvilket de anländt; man anställde flera efterspaningar, och en liten bondgosse på sådane finnes alltid god tillgång vid Imatra upptäckte slutligen deras förskräckliga belägenhet, i det han kröp fram ända till grottans öppning, utan att dock våga sig in. Rep anskaffades och de tu befordrades till dagsljuset ganska lefvande, men något våta af de högt öfver grottans ingång uppstigande vattendunsterna. De blefvo sedermera ett par.
Andra; åtgärder äro dessutom nu af Rikets Ständer vid tagne, för att förekomma det onda. I öfrigt reserverar jag mig emot Utskottets beslut i i5 §., rörande vägrad befrielse från bevillning för spisqvarter ulan spirituosa, samt heslutet i 113 §. Uti voteringen öfver 3q §. har jag ansett mig ej böra dellaga.” Herr Edenhjelm har reserverat sig emot beslutet om borttagande af den uti i5 §. af Utskottets Betänkande N:o 112 föreslagna befrielse från bevillning för spisqvarter, der, jemnte mat, endast porter, öl och svagdricka hålles till salu. Herr Paykull reserverar sig emot beslutet om Gentonal-nfgiftens fortfarande samt den uti 3:dje Artikeln föreslagna bevillningen för caractersfullmagter. Bilaga till Sevi lin ings-U t skottets Utlåtande, IV:o 27. 5 Herr Biskopen Doctor Bruhn liar anfört sin reservation emot beslutot nti 1 13 §., att Landshofdingarne icke skulle ega rösträttighet uti Pröfnings-C >milden. A.f Herr Prosten Nordhammar: ”Jag reserverar mig emot beslutet alt föreslå centonalens bibehållande; emedan jag icke inser något skäl, hvarföre embelsmannen allena skall bidraga till ett ändamål, sorn för alla Rikets inbyggare är af lika vigt. Afgiflen utgår dessutom högst ojeinnt och principlöst. En Ijensteman med 200 R:drs lön utur Stats-Conloret erlägger för dessa centonal, men en embetsman med 5,000 R:dr i Expeditions-lösen och sportler är för denna inkomst befriad från centonal-afgift. Den grundsats, hvilken blifvit åberopad såsom skäl lör bibehållandet af denna afgift,. synes mig ock högst betänklig. Man har anfört, alt embetsmannen emoltagit sin tjenst med villkor alt erlägga centonal, och att lian derföre icke har något skäligt anspråk, på befrielse:
Riket åtdrager sig och de provisioner m. m., som åtfölja alla d vlika transactioner, ej den vigtigaste bland förslagets följder. Länge har man vid Statsregleringens uppgörande saknat tillgångar att fullt motsvara det man ansett vara behof; denna brist på tillgångar h,ar varat lika länge, som Rikets nyare Statsskick. Jag åberopar 3:dje Hufvud-titelns Riksdags-histaria. Man har vid betäckandet af dessa permanenta brister, funnit sig lycklig i att kunna, förmedelst ett ändradi Tullsystem, skapa tillgångar. Efter min öfvertygelse äro dessa tillgångar ej med säkerhet och i längden alt räkna till hela det belopp, hvarför de af Rikets Ständer blifvit tagna; deras öfverdrifna höjd är sannolikt periodisk, och ett återfall att vänta. Men vore denna nya tillgång äfven säker, leder den likväl lili stor del sitt ursprung från den betydliga importen af Landtmannavaror, hvarigenom Landtmannens afsättning förminskas både till qvantum och till pris. Denna import öfverstiger 3 millioner; jag åberopar Herr von HartmansdorfFs motion och deraf följde debatter. Nu vill man medelst lån ersätta den förlägenhet, man tillskyndar Landtxnanuen genom bristande afsättning. Man 312 Den ii Februari! e. m. vill gifva med ena handen, hvad man tager med den andra; men man misstager sig, ty lån är icke afsättning. Vid innevarande Riksmöte har man, medelst uppdrifvandet af inkomst-titlarnes beräkning, skapat sig nya tillgångar. Blir myntvärdet fast, så kan denna utväg icke vidare begagnas i samma ändamål vid kommande Riksmöten. Beskattningen kan man icke öka. Hvar finner man då utvägar för framtida behof? Denna fråga är icke onaturlig, då StatsIItskottet icke funnit tillräckliga medel för betäckandet af 3:dje och 4:de Hufvud-litlarnes skulder och behof; hvarförutan Riksdagarne ålägga en följd af ökade anslag och nya behof. Man måsta taga sin tiilflygt lill nya, det är ökade lån, om raan icke på allvare vill beträda besparingarnas bana.
Ar hon icke då bra mycket sämre lottad än den tjänande flickan, som väl i de allra flesta fall kan påräkna hemmets tillsyn och läkarevård. — Om fabriksflickan af sin aflöning kan göra fler besparingar än tjänstflickan, lämnas därhän; båda hafva en » tidsenlig » fallenhet att offra en stor del af sin förtjänst på onödiga lyxartiklar, och den förstnämnda har blott bättre tid och tillfälle att plottra bort sina pengar äfven på sällskap och nöjen, dessa icke alltid af bästa slaget. Huru skall hon ock kunna välja det bästa, oerfaren som hon är, omgifven som hon kanske varit på fabriken af dåliga och lättsinniga kamrater, utan någon som vill varna, stödja och leda henne? Tjänarinnan åter kan icke, om också omedvetet, undgå ett godt hems och goda bildade människors uppfostrande inflytande. Fanny Chrysander. * üp notisboken. h o / b o k tryckeri. En underrättelse, som nog k o m - mer att intressera vår tidnings hela läsekrets, hafva vi att här meddela, den nämligen, att h. maj:t konungen den 3 dennes behagat tillerkänna Iduns tryckeri titeln kungl. hofboktryckeri. Som bekant är Iduns tryckeri ett af landets största och bäst kvalificerade, och från detsamma har utgått en hel mängd framstående arbeten. Vi vilja här ur mängden endast erinra om det af konungen bekostade praktverket öfver svenska statens gobeliner 1897 af hofintendenten Bottiger, praktupplagoma af Snoilskys » Svenska bilder » och Anna Maria Lenngrens dikter, k. Akademiens för de fria konsterna festskrift, den svenska originalupplagan af Dorés bibelverk och nu senast med anledning af konungens regeringsjubileum utgifra praktupplagan af högstdensammes dikter, d:r Rydfors ' arbete » KonungOscar II och Sveriges folk » samt d:r Lincks » Konung Oscar I I » ra. m. m. m.
N:o 16, öfver väckt motion om upphörande al frälsemans särskildta forum; N:o 48, i ani. af väckt motion om upphörande af den genom K. Förordn. den 13 Sept. 1864 medgifva frihet i ränteaftal; Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonom i-Utskottet: N:o 6, i ani. af väckt motion om vissa ändringar i de för prester föreskrifna examina och lärdomsprof. R. o. Ad. åtskiljdes kl. § 3 e. m. In fidem, 0. Brakel. Lör - Den 21 April e. m. 401 Lördagen den 21 April 1866. Plenum kl. 6 e. ni. Justerades protok:t för den 21 sistl. Mars. Fortsattes föredragningen af Bevilln.-Utsk:ts Betänk. N:o 8, ang. tullbevilloingen. Artikeln Fläsk. Frih. Sprengtporten, Jakob Wilhelm: I det anfö rande af Hr Frih. Gripenstedt, sorn vid början af denna öfverläggning upplästes, har Hr Frihm utvecklat frihandelsläran såsom densamma af mångå, om icke af alla författare i statsekonomien blifvit upplättad. Ehuruväl medaljen har en frånsida, som af en föregående talare, Hr Bohnstedt, blifvit på ett upplysande sätt framhållen oell till hvilken jag äfven tilläfventyrs kan komma att lägga några drag, är det likväl icke min afsigt alt beröra den strängt vetenskapliga eller filosofiska delen af Hr Frih:ns framställning, emedan jag anser abstrakta ämnen, helst då de äro af en så dogmatisk natur som frihandelns satser, icke väl egna sig för en parlamentarisk öfverläggning. Jag inskränker mig derför nu endast till den anmärkning att Hr Frih.
Ut supra. S. D. t anledning af gjorde Anmärkningar, återremitterades följande den i dennes eftermiddagen på bordet lagde Betänkanden: T\ll LagUtskottet : 1:0 Af den 18 sistledne Martil, öfver vackt fråga om bestämd förklating, angående hvad till Politie-måi bör hänföras. r.o Af sammq dag, öfver gjordt förslag att Öfver-Ståthållare-Einbetet i Politie-ärender hädanefter må blifva ställt under Hof-Rättens granskning, samt de Protocoller och Domböcker, som der hållas, till Hof-Rätten varda inlemnade. Till LagSamt Allmänna Besvärsoch Oeconomi#-Utskotten t 1:0 Af den 16 sistledne Afart ii, angående yrkad förändring af de rörande Enskiftes-delningar utfärdade Författningar; 2:0 -^/ den 18 sistledne Martii, öfver vackt Den 4- April. Motion om upphäfvande af förbud mot Landsköp. TUl Allmänna Besvärsoch Oeconomi#-XJtskottet.. Af den 13 sistledne Martil, i anledhing af föreslagne åtgärders vidtagande tilj den Veneliska smittans utrotande. Ut supra. S. D. Föredrogos å nyo Lag-Utskottets den 9 sistledne Martii afgifne, samt den 1 dennes eftermiddagen på bordet lagde arne Utlåtanden, innefattande svar pa återremisser från Ridderskapet och Adeln af sanirpa Utskotts meddeldte Betänkanden: 1:0 Af den 23 sistledne Januarii , angående åtgärders vidtagande till Sjö-Lagens öfverseende, 2:0 Af den 28 i samma manad, ofver sökt företräde fqr Jordägare till Brukares lösa Egendom; och som de öfrige 3:ne Riks-Ståndert tedan bifallit Lag-Utskpttets sistnämnde Befjjnkanden, fann Ridderskapet qch Adelli för godt att vid Utskottets ifrågavarande tvänrtö Utlåtanden nu mera låfä bero. Ut supra.
Dess räkenskaper, uti Kongl. Kammarrätten granskade för år 1848 utan, men för år 1849 med anmärkning, utvisa, att å fondens från år 1847 inbalanserade behållning, 1,232 R:dr 33 sk. 7 rst., jemte ränteinkomster, uppgående, år 1848, till 57 R:dr, och år 1849, till 68 R:dr 19 sk. 2 rst., några utgifter icke förekommit; hvadan behållningen vid sistnämnde års slut utgjorde 1,358 R:dr 4 sk. 9 rst., deraf i kontant 94 R:dr 5 sk. 11 rst., utlånta medel 1,200 R:dr, obetalda räntor 47 R:dr 16 sk. 4 rst., samt mot ersättning utlemnadt förskott 16 R:dr 30 sk. 6 rst. Angående fondens^ uppkomst, ändamål och användande, hafva Revisorerne inhemtat, att Kongl. Maj:t, sorn, uppå derom af Dess Befallningshafvande i Norrbottens län gifven anledning, funnit en arbetsinrättning för länet vara af högsta vi°-t den 9 Mars 1814, i nåder anslagit till fond derför 2,000 R.dr utaf dåvarande 9:de hufvudtitelns medel, att, under Konungens Befallningshafvandes och utsedda kommitterades disposition, användas till inköp af rudimaterier och arbetslöners betalninghvarjemte Kongl. Majd förklarat Sig vilja, efter erhållen uppgift å hvad sålunda tillverkades, i nåder pröfva, huruvida detsamma kunde af Krigskollegium öfverta°-as och afsättning således för arbetsinrättningen beredas. Sedan Konungens Befallningsh, afvande i underdånighet anmält, hurusom, under åren 1814 och ^1815, dåvarande Landshöfding, till hvars omedelbara disposition förenämnde summa blifvit anordnad, t‘b genom de fattigare inbyggarne i Neder-Torneå och Luleå socknar, af uppköpta matei lalier tillverka större partier ullstrumpor och väfnader, men att fråga om dessa 29.
— Consiitutorialer till Förrättningar—« &» **— Domar och Protocoll, som innehålla jiagon Rättens Dom . ; . v Bevillning*Utskottets B län/banden. Domböcker, Utdrag af äldre årens . , Dupliquer: Första Arket , . , , , Andra Arket , . , , , Tredje och följande . Fgendom, Vittnesbörd örn ograverad Fxceptiftner, se Dupliquer, FasteBref, se i Momentet. FideiCommissBref och audre dylike Föcordnandeti, se i Momentet. FrejdeBevis Follmagter till Rättegångars utförande Fövklringar, se Dupliquer. Förordnanden och AntagningsBevis för Städernes Betjente, Gevaldiger, Uppsyningsman , LinHampe-Tjä-. yu* Bradoch Jernvrakare, Pack" husoch Vågkarlar, Stadstjenare, ParmMät^re, Mätare, Jernbärare, Vindragare, Akar6) Timmeroch Murkarlar, Fiskare, Packare, Politieoch ExecutionsBetjente, Extraordinarie Stadstjenare med deras vederlikar, sorn ej äro Borgare, da de hafva Eön på Stat af åtta peli en tredjedels Riksdaler, och derutöfver Sex procent af Löneinkomsten, men med ringare eller pek utan Lön M usicanter och Dansmästare . , GesällBref PergamentsCopior deraf Husesynslnstrumenter, se Instrumenter. Betänknnden. 535 Instrumenfer, Husesyns, Besigtnings och Värderings m 11. , 5 sk. JliteckningsBevis, sorn skrifvas § sjelfva Skuldsedeln, se föregående Motn. Inteckningar, Bevis om beviljade eller ypphäfde 5 sk. Kallelser i Concoursec , , , . 5 sk Idbeller, se Uupliquer MorgorigåfvoBref, se FideiCcmimiss. Mäklares Slutsedlar, hvarje 8 sk.