Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Angelägenheten af en uppmuddring är alltså påfallande, och det stats-anslag, jag för delta vigtiga ändamål vågat bendia, äi, i föihal.andc till hvad andia baltic lottade or ter i riket erhållit och än vidare vid denna riksdag torde erhålla, så obetydligt, att det dermed icke kan komma i någon jemförelse. Till Ytterligare stöd för motionen får jag vördsamt erinra, att Umeå, som förut icke njutit något stats-anslag, har icke obetydlig utrikes sjöfart. Antalet af dess fartyg utgjorde vid slutet af förlidet är 43, med en sammanräknad drägtighet af 3,000 läster. Äfven inrikes varutraGken är ganska liflig. Bör Umeå då icke hafva lika, om ej större, anspråk på ett ringa understöd för sin hamn, som t. ex. flera af de mindre städerne vid landels insjöar, hvilka, för hamn-anläggningar och förbättrande af förut egande, tid efter annan fått anslag, mot hvilka det, som här är i fråga, är en ringa penning? Svaret öfverlemnas till Rikets Höglofliga Ständers rättskänsla. 1 Jag vili endast tillägga, att de kostnader och olägenheter, som föranledas deraf, att passagerare måste landsättas och allt fraktgods upplossas på holmen Sand, mil från Umeå, äro särdeles känn bara och tryckande, samt att dessa olägenheter och kostnader drabba icke blott staden, utan äfven i sin mån hela den angränsande vidsträckta landsorten och de mångå resande från andra delar af riket, som med ångfartyg färdas till och ifrån Umeå. Då jag, på sålunda anförda skäl, reserverar mig mot Utskottets beslut, vågar jag anhålla, alt Rikets Högloflig»} Ständer täcktes bevilja staden Umeå, för elfvens uppmuddring, ett anslag ulan ålerbetalningsskyIdighet af 20,000 R:dr R:mt, utgörande |:delar af den för arbetet beräknade kostnad, mot förbindelse för staden att framgent underhålla farleden i elfven vid elt djup af iö fot.” Emot 43:e punkten, angåendestatsbidragförsjöarneffo/««»7?’e?j«och Wirénssänkning: af Herr G.
(Beviljadt vid 1850 och 1851 års riksdag samt utbetaldt under sistnämnde år.) 12,514: 12. 1. » staden Lidköping, efter den gamla staden år 1849 öfvergångna eldsvåda; hvilket lån får innehafvas räntefritt till 1857 års slut, hvarefter 6 procent årligen å ursprungliga iånesumman bör erläggas, dervid räntan beräknas efter 4 procent. (Beviljadt vid samma riksdag, men lyftadt först i slutet af år 1854.) 13,333: 16. — » staden Örebro, efter 1854 års eldsvåda, emot samma återbetalningsvilkor. (Beviljadt under 1853 och 1854 års riksdag samt utbetaldt sistnämnde år.) 25,000: » staden Jönköping, efter dito emot dito. (Beviljadt vid dito och utbetaldt år 1855.) Å detta lån skulle en tiondedel, jemte 3 procents , från den 1 November 1846 beräknad, årlig ränta, återbetalas vid slutet af år 1847 och hvart och ett af nästföljande nio år. (lieviljadt och utgifvet år 1844 utaf dåvarande mindre kreditiv samt till fullo återbetaldt år 1857.) till staden Jönköping, till förlag åt dervarande handlande, fabrikanter och handtverkare samt öfrige näringsidkare, i anledning af den en del utaf nämnde stad under vårtiden 1854 öfvergångna eldsvåda; börande detta, nyssberörde år utbekomna, lån, efter 2:ne års förlopp från lyftningsdagen återbetalas med |:del årligen, jemte 4 procents derefter upplöpande ränta (Beviljadt vid 1840 och 1841 års riksdag samt utbetaldt år 1842.) (Beviljadt vid 1850 och 1851 års riksdag samt utbetaldt under år 1851.) Sjö ärendena, å 120,000 R;dr, för fyroch båkinrättningarnes förbättrande, emot årlig inbetalning af 9,333 R:dr 16 sk., hvaraf räntan för återstående lånesumman godtgöres efter 41 procent.
Mattor, Möbeltyger, Gardiner m. m. nyaste mönster — största urval — billigaste priser. OCA dekorationer Stor utställning af de modernaste stilarter i möbler. — - Kostnadsförslag till möblering af bela våningar och särskilda ram lämnas på begäran. MYRSTEDT &amp; STERN A A OR LANDSORTSBOR uträttas mot skä- ligt arvode kommissioner och ombesörj es inackorderingar i Stockholm af fru E. Norden, Vestm annagatan 18, 1 tr. (599) RU HILDA ARNESEN behandlar hårsjukdomar medelst massage. Behandlingen verkar välgörande på hufvudet och nervsystemet Mottagning 10 — 2, 5 — 7. Tel. Osterm. Strandvägen 13, 2 tr. ö. g. Till skydd mot smitta, såsom difteri, kolera, tyfus m. m. bör man dagligen som munvatten använda det af en svensk läkare uppfunna preparatet » Azymol », som dessutom är det verksammaste medel för all sårbehandling, ekzem, ref ormar, finnar, ulslag, fnasig hy m. m. Se åtföljande intyg af Professor E. Almqvist, Stockholm, Professor E. Chr. Hansen, Köpenhamn, m. fl. F. Pauli ' s Azymol säijes å Apotek, Parfymoch Speceriaffärer. (S. T. A. Förmedlinitsbyrån S1RICS, Vinterkurerna (1 okt. — 1 maj) mycket verksamma. Barnhusgatan 4, A. T. Idun Stockliolm. läune Kungl. BofboMr. Fredagen den 30 december 1898. N:r 52 (575) Prenumerationspris pr år: Idun ensam kr. Idims Modet., fjortondagsuppl. &gt; Iduns Modet., månadsuppl _ • Bamgarderoben » 5: 5: 3: 3: Byrå: — Klara s5dra kyrkog. — Allm. telef. Rikstelef. Redaktör och utgifvare: FRITHIOF HELLBERG. Träffas säkrast kl. 2 — 3. Redaktionssekr. : J. ll:te år g. Utgifningstid: h v a r j e fredag.
Skrifvelse N.o 297. 7 sistnämnde, har Utskottet ej kunnat undgå anmärka ofvannämnde, ur allt förhållande dermed stående, återbäring till Norrska Stats-Verket för dess deltagande i expeditionen år 1828, som för Convoy-Commissariats-fonden varit omkring 3G,ooo R;dr drygare, än den hort vara, enligt det genom åberopade Kongl. Beslutet at år 1828 en gång stadgade förhållande; och få R. St, i anledning af denna år i832 gjorda, och af Stats-Utskottet anmärkta utbetalning, i underd. anhålla, att, i dylika frågor, hädanefter E. K. M. täcktes icke medgifva Norrska Stats-Verket sådana fördelar på Sveriges bekostnad.
Men obilligheten deraf, att den såsom adjunkt aflönade läraren år efter annat älägges lektors-göromål, och ansvar torde lätt erkännas, likasom att läroverkets bästa af ett sådant förhållande icke kan främjas. 528 Motioner i B or g are-Ståndet 1862. JW 283. På grund af hvad sålunda blifvit anfördt, får jag vördsamt föreslå och anhålla : att Rikets Höglofliga Ständer måtte anslå lön till två nya Lektorssamt fyra nya Adjunkts-beställningar vid högre elementar-läroverket i Jönköping, efter de för hvardera af dessa befattningar stadgade grunder. Jag anhåller vördsamt om remiss häraf till Höglofliga Stats-Utskottet. Stockholm den 30 November 1862. J. A. Lemchen. Af Herr Lemchen: Att Tiikets Ständer, så snart ske kan och innan jernvägsfrågan i sin helhet, företages till 'pröfning, måtte anslå erforderligt belopp för fullbordande af den mellan Mullsjö station och Jönköping utstakade och påbörjade del af södra stambanan. Kongl. Maj:t har i sin nådiga Proposition, angående Statens jernvägar, föreslagit, att af det till södra stambanans fullbordan begärda belopp redan under är 1863 3,815,000 R:dr, jemte^ återstoden af förut anslagna medel, skulle disponeras. 1 anledning häraf och med åberopande af min uti ifrågavarande hänseende förut af gifna motion, får jag vördsamt föreslå: att Rikets Ständer täcktes, så snart ske kan och innan jernvägsfrågan i sin helhet företages till pröfning, anslå det belopp, som erfordras för full bordande af den emellan Mullsjö station och Jönköping utstakade och påbörjade del af ofvannämnda stambana. Stockholm den 30 November 1862. J. A. Lemchen, JM 284. Motioner i Borgare-Ståndet 1862. Vt Herr Lt‘|||(|!(“|l Om anslag till m teknisk• eller slöjdskola i Jön - Jönköpings stad har i sednare tider gjort stora framsteg i industriel! hänseende.
Vi ledas alltså lika som af sig sjelf, till den enda sanna grundsatts för Sveriges, och jag torde väl säga för hvarje Lands försvar, den, att grunda det på en medelpunct, eller som det nu för tiden kallas, Basera det. Huru har icke denna satts blifvit bestyrkt i våra dagar? Utom iakttagande af denna satts var det mägtiga Ryssland krossadt, och Frankrike föll, för det att Dess ofvermodige Beherrskare, i medgångens stund, ansåg denna grundsatts soin en för honom onödig försigtighet. En sådan medelpunct böra vi söka bakom en af Naturen danad Defenssions-Linia, ej för långt ifrån kusten, för att bidraga till dess undsättning, och ett första försök till Inkräck» iDen § Februarii. fårens afvisande, men ej så närä att den är utsått för första anfallet. Denna Linia , Stark och vigtig i män af Sin längd, uti Vertical sträckning mot Anfalls-liniett; Ditmar hon vidare, i händelse äf olyc* ka, på det framför varande området, ett kraftigt medel för återtåg, ett oöfvervinneligt hirt». der för ögonblicket emot den förföljande: Är hon betäckt på sina ändar af naturliga Defiléer och hinder3 sä kati man ej begära meråi Finnes bakom denna Linia ert Naturlig fast punct, i hvars rygg Communicätionerrie med det frugtbaraste af Landet, äfvensom med Håfvet äro öppna} Så är en sådan punct, hvad man bör önska sig för medelpUncten af ett Lands försvar. Der och ingen annorstädes, är naturliga läget för alla Krigsförrådet och Tyghus till Nationens beväpnande, hvaraf endast små Afdelningar för tillfället böra finnas på andra Ställen uti ett Land, där Berg, Sjöar och Skogär föröfrigt böra Vara de enda Fästningar; — En omständighet , Som genom dymedelst minskade beholver, ej är af ringa vigt. —* Dessa och långt flera förmåner har Varnäs vid Sjön Vetterns Vestra Strand, till en ypperlig grad. Ett ö* gönkast på Scartdinaviens Charta öfvertygac oss härom ännu mera, här man vet att Vet* tern är den
Men då det för undervisningens besörjande årliga anslaget endast utgjorde 5,000 R:dr, i stället för 6,600 R:dr. sorn härtill, enligt det uppgjorda och ingalunda för högt beräknade förslaget, erfordrades, hade kommunen endast att välja emellan tillskjutande af det bristande beloppet 1,600 R:dr, eller inrättande af ett ofullständigt läroverk. För större städer med stigande välmåga vöre visserligen en sådan uppoffring af mindre betydenhet, ■men för mindre samhällen kunde den vara känbar nog, och i allt fall syntes det olämpligt och obilligt, att en stad, sedan den uppfyllt föreskrifna vilkor för skolans erhållande, skulle nödgas lemna större eller mindre tillskott, för att bringa läroverket, hvilket ej vore stadens, utan statens, i full verksamhet. Olägenheterna af anslagets otillräcklighet, i allmänhet manga, hade isynnerhet visat sig stora, då fråga uppstått om anställande af lärare, enär största svårighet mött att erhålla skicklige lärare på de vilkor, som kunde dem erbjudas. Personer med insigt i de vetenskaper, hvilka i de industriela yrkena behöfvas, vunno nemliP| v lätt tillträde till platser med utsigt till en hastigare förvärfvad, oberoende lefnads ställning, Stats-Vt skot tels Utlåtande M 122. 65 ställning, utom tjenstemanna-banan, och det vore icke sannolikt att personer med tekniska kunskaper, hvilkas förvärfvande fordrar lång tid och kostsamma uppoffringar, skulle vilja åtaga sig en lärare-befattning, der mödan är trägen, lönen medelmåttig eller derunder och utsigterna för framtiden inskränkta. Det vore icke eller troligt, att sådane lärare, äfven om de genast efter slutade studier funne en inkomst af L000 R:dr antaglig, sedermera, efter vunnen större skicklighet och vana vid undervisningen samt insigt i sitt yrke, skulle qvarstadna och ej afgå vid första anbud af högre löneförmåner och bättre framtids-utsigter; och att en sådan ständig omvexling af lärare, äfven då tillfälle att göra ett godt val erbjöds, icke vore gagnande för skolan, bekräftades af erfarenheten.
Om meningarne, vid grund - Den ii Februari i e. m. 255 satsens tillämplighet till de nu befintliga förhållandena, varit åter mycket delade, så borde dessa haft tid att jemnka sig för att förbereda ett tillförlitligen godt resultat. Hvad hade således ordningens verkliga vänner att förlora vid ett uppskof af grundsatsens ställande i verket _, wider förberedande åtgärder till säkerhet och stadga i Bankens funktioner ? Vid en oförberedd verkställighet, sådan som den man nu beslutit, hade de åtminstone ett ganska stort äfventyr, enär hela planens framgång grundats på endast problematiska beräkningar och hvilka jag bekänner mig finna allt mera ocdi mera vådliga, då jag ser det ena låne-projectet efter det andra framställas såsom det enda sätt att lösa problemet, eller rättare sagdt, framträda helt oförstäldt bakom förhänget af den beprisade Realisationen. Jag tillåter mig icke att hos mina motståndare förutsätta sådane, ehuru i en annan rigtning, interesserade moliver, som dessa tillskrifvit dem, hvilka lika med mig, önskat uppskof af Realisationen. Men en fråga, hvarå jag förgäfves letar ett tillfredsställande svar, hos dessa ordningens så kallade vänner, är den: hvarest Nationen väl en gång skall få se en gräns för dessa vidtomfattande spekulationer? Och om vid Realisalionsåtgärderne man då tror sig saklöst kunna låtsa icke begripa, alt om Realisationen skall vara ärlig, om den icke blott skall 256 Den ii Fe b mari i e. m. gjmna de stora skuldsatta proprietairernes fördelarj och inför Folkets ögon komma att framstå såsom verkad till sin upprinnelse och sin utveckling endast och allenast af detta i vårt land beklagligtvis så mäktiga interesse, så får man icke afvisa alla de begärda garantierne mot Myntets försämringj eller snarare öppna alla vägar dertill, då man deremot i alla hänseenden gör dess förbättring omöjlig. Förgäfves skall man söka inbilla det rättänkande Svenska Folket, att man vill väl, då man handlar så ensidigt.
Ständer en omfattande plan lill Försvars-Verkets organisation i dess helhet, på det Rikets Ständer må blifva i tillfälle att, i ett sammanhang, besluta öfver de åtgärder, som erfordras för att, i förening med en afsedd Förstärkta Stats-Uiskottets Memorial, N'.o 33g. ii lindi ing i de rlistandes och roterings-skyldiges besvär, befordra den utsträckning af Bevärings-manskapets öfning, som tillika bör ega rum”), voterar Ja ; den, de ej vill, voterar . Nei; Vinner mj, kommer skrifvelsen att expedieras, enligt Bonde-Ståndets beslut. Voteringen bar utfallit med 86 ja mot 33 nej; i följd hvaraf Rikets Ständers nu ifrågavarande skrifvelse kommer alt expedieras, enligt Slals-Utskollels cfvanomförmäldte förslag. i8:de Voterirgen. (enligt 3^:de punkten.) Den, som bifaller, att underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t, i fråga om Sjöförsvarets ordnande och underdånig anhållan om framläggande för Rikets Ständer af en fullständig plan i afseende härå, uppsättes, i enlighet med hvari Utskottet föreslagit i Utlåtandet N:o 53, pag. 7, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; Vinner nej, kommer underdånig skrifvelse att afgå, i öfverensstämmelse med Ridderskapels och Adelns samt Preste-Slåndets beslut: (”alt Rikt ts Ständer hos Kong'. Maj:t i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes, vid nästkommande Riksdag, för Rikets Ständer i Nåder framlägga en fullständig plan för Sjöförsvarets ordnande lill personal och materiel, 1 öfverensstämmelse med hvad Sveriges läge påkallar, samt med iagttagande af all den hushållning, sorn, enligt sakens vigt och landels icke öfverflödrga tillgångar, är af nöden”).
För min del gillar jag icke denna åsigt; troendes jag att R. St. icke böra lill K. M. ingå med framställningar, annat än vid de tillfällen då verkligen behofvet deraf är tydligen ådagalagdt. Endast då kan man hoppas att afseende skall göras i framställningen. Men då dessa genom sin mängd eller sin obetydlighet, föranleda alt icke tillbörligt afseende dervid fästes, så tror jag att man i st. f. att vinna hvad man önskar, snarare motarbetar det. Jag har velat framställa denna åsigt såsom en grund, hvarföre jag nu, såsom vid flere andra punkter, i detta betänk., kommer att yrka afslag på de skrifvelser, som deri blifvit tillstyrkta. Hvad serskildt den ifrågavar. punkten beträffar, har den siste värde talaren redan uplyst att full komlig rättsgrund, för de här ifrågavar. medels anvisande på ett under 6:te hufvudtiteln för vägar och kommunikationer uptaget serskildt anslag af 8000 r:dr b-.co flones. Jag ber dessutom att få fästa upmärksamheten derå, att under den missväxt, som detta år hårdt drabbade vissa delar af landet, bereddes genom denna brobyggnad ett önskvärdt tillfälle till arbetsförtjenst, icke blott åt Upsala läns innevånare, utan äfven, enl. af bvad i Utsk. uplystes, för innevånarne i de angränsande länen. En ledamot af Utsk. från Vestmanland, uplyste att flere af hans fattiga sockenboer hade vid ifrågavar. brobyggnad fått arbetsförtjenst, och på sådant sätt hade denna utgift kommit en större del af landet tillgodo. I öfrigt synes det af den förklaring som afgifvits på Revisorernas anmärkn., alt en summa af 4,500 r:dr blifvit serskildt af Upsala stad och kringliggande landsort, sammanskjulen för detta ändamål. För min del tror jag således att detta anslag, utom att det var rättsenligt, äfven var af behofvet påkalladt, och på dessa skäl förenar jag mig med dem, som anhålla om afslag derå.
Roman befinner sig i alldeles samma belägenhet som dessa Magasinsdirectms tjenstemän. Han har nemi. på constitutorial innehaft sin tjenst; och jag tror derföre, att hvad R. St. beslutat i afseende på berörde Direcltns tjenstemän, äfven bör gälla i afseende på Roman. Prejudieatet, i händelse denna anhållan skulle bifallas, vore dessutom icke farligt, emedan Roman är den enda Lappmarks ecclesiastikverkets tjensteman. Jag bör dessutom fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet på de verkliga missöden, som träffat Roman på hans tjenstemannabana. Han har länge tjent såsom ordinarie tjensteman i Cancellistyrelsens expedition utan lön, emedan de 4 löner på stat, som för expeditionen Varit anslagna, innehafts af äldre tjenstemän. Den ena af dessa löner fördelades sedermera på verkets öfriga tjenstemän, hvarigenom Roman under en senare tid åtnjutit 3oo r:dr b:co. Vid Cancellistyrelsens indragning öfverflyttade? de tjenstemän, som varit försedda med fuflmagter, på indragningsslat; men Roman, hvilken såsom arfvode innehade sin andel af den fördelade lönen, måste deraf gå i mistning. Han har enligt constitutorial förrättat canceilibokliållare-tjensten. Den blef sedan indragen, och han har i följd deraf förlorat det arfvode, han derför åtnjöt. På detta sätt har han förlorat 800 r:dr b:co. Skulle han nu äfven gå i mistning af sitt arfvode på Lappmarks ecclesiastikfond, som han anhållit få behålla, så komme linn efter 19 års tjenstgöring, utmärkt af flit och skicklighet, att reduceras till intet. Det är på dessa förenade skäl jag vågar anhålla om återremiss af StatsUtskls betänk. Hr Oxehufvud, G öran Adolph:
Armfelts förslag till §:ns lydelse, då svaren utföllo med mångå nej jemte åtskilliga ja; hvarefter propos. på bifall till §m enligt Utsk:ts förslag förnyades, samt besvarades med många ja jemte åtskilliga nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Hr Olivecrona begärde votering. Uppsattes och justerades följande voter:s-propos.: »Den som bifaller 2 § i 2 kap. af Lag-Utsk:ts, i Betänk:t N:o 35 afgifne, förslag till straff-lag, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, afslår R. o. Ad. denna § och antager i stället det förslag till §:ns lydelse, som Gnnes intaget Hr Lemchens reservation», H. V. 25 386 Den 11 Juli f. m. Sedermera företogs voteringen och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda: Ja—27. Nej—13. Härefter blef, uppå framställd propos., lagförslagets fortsatta pröfning uppskjuten till e. m:s plenum. Upplästes ett af Gr. Hamilton, Malcolm Walter, ingifvet mern. af följande innehåll: Som jag af tjenstegöromål fortfarande är hindrad att deltaga uti Banko-Utsk:ts arbeten, får jag vördsamt anhålla att, med bibehållande af min riksdagsmannarätt, få afsäga mig förtroendet att vara ledamot i nämnde Utsk. Till denna anhållan lemnade R. o. Ad., uppå framställd propos., sitt bifall; och anmodades Ståndets Hrr Elektorer att utse en ny ledamot i Banko-Utsk:t efter Gr. Hamilton. Hr Lagergren, Anders, hade inlemnat ett mern., som nu upplästes och lydde aålunda: Hos Hr Gr. o. Landtm, samt Höglofl. R. o.
Förordningen den 3 September 1755 om tiden då damlucka skall vara öppnad. Detta betänkande bar, på grund af framställda anmärkningar, blifvit af Hedervärda Bondeståndet till Lag-utskottet återremitteradt, men sorn detsamma, enligt till Utskottet ankomna protokolls-utdrag är vordet bifallet af (ifrige Riksstånd, nemligen af Höglofliga Ridderskapet och Adeln samt af Högvördiga Presteståndet under den 21 och af Vällofliga Borgareståndet under den 17 nästlidne Maj, samt tre stånds mening i frågor af förevarande beskaffenhet, jemlikt 87 § Regeringsformen och 3 punkten af 49 § Riksdagsordningen, utgör Rikets Ständers beslut, anser Utskottet något utlåtande i anledning af de framställda anmärkningarna ej erfordras; hvilket Utskottet härmedelst får hos Hedervärda Bondeståndet vördsamt anmäla. Stockholm den 3 Juli 1851. STOCKHOLM. Östlund & LaglIskof/e/s Betänkande, N:o 33. Betänkande, i anledning af väckt motion angående Förlikning s-kommit éers inrättande. Redan vid 1809 års riksdag gjordes framställning i enahanda syftning. Genom en den 10 Juli 1795 utlärdad författning hade förliknings-kommissioner blifvit stiftade i vära grannstater Danmark och Norrige; och de välgörande verkningar, som inrättningen der ansågs medföra, åberopades här till stöd för framställningen. Den föranledde emedlertid icke åsyftad följd. Man fann nemligen inrättningen hvarken behöflig eller verkställbar här i landet, och samma åsigter, hvilka jemväl hyllades af den år 1811 tillsatta Lag-kommité, gjorde sig äfven inom representationen gällande, intilldess 1841 års Ständer uttalade ett erkännande om nyttan och behofvet af omförmälde inrättning, såsom befordrande en fredligare sammanlefnad samt rattegångars minskning, och för thy, i underdånig skrifvelse, anhöllo att Kongl. Maj:t täcktes i nådig proposition meddela Rikets
Jf Koppar till: 10 öre 5 öre 2 öre och 1 öre. Anhålles om remiss lill BankoUtsk. Remitterades till BankoUlskoltet. Den 31 December e. m. 343 Hr von Kock, Nils Samuel, upläste en sålydar.de motion: Derest icke ytterligare anslag än de redan af K. M. äskade behöfves för Rikets försvar, och R. St:rs SlatsUtsk. så beräknar iukomsterne, att icke öfverskott lill sådana belopp sorn de sednare åren inträffat, onödigtvis samlas, så medgifva: olvifvelakligl Statsverkets närvarande tillstånd en icke obetydlig nedsättning uti allmänna bevillningen. Vid delta förhållande och dä genom ökade afgifter i bränviusbränuingen nya tillgångar derjemte äro att förvänta, hvilka väl, åtminstone lill någon del, böra så användas, ali andra skatter derigenom kunna borttagas eller minskas, lager jag mig den friheten alt föreslå: l:o alt den till Statsverket ingående personliga skyddsafgift må från och med år 1833 uphöra att utgå, dock att de, hvilka af tjenst eller rörelse äga mer än 'i00 R-.dr årlig inkomst, samt de sorn. efter 2:dra art. utgöra bevillning för fast egendom af öfver 3,000 R:dr värde, böra fortfarande bade för sig sjelfva och alla hos dem mantalsskrifne personer erlägga denna afgift.. 2:o att bevil/ningen enl. 2:dra art. nedsättes till en proc. af embetsoch tjenstemäns, samt alla andra löner, äfvensom lill en proc. af inkomsten utaf handel, fabrik, handtverk, skeppsrederi, qvarn och af all annan rörelse å stad eller ä landet. 3:o alt bevillning jemväl för Advokater, Aktörer, Artister m. fl. i ti, 27, 29, 31 §§ nämnde personer bestämmes lill t proc. af inkomsten.