Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om lindring i vissa onera, som för närvarande åligga MilitiasBoställen; i anledning af gjord framställning, om frosspatienters emottagande till vård och underhåll vid Allmänna GarnizonsSjukhuset i Stockholm; i fråga om sättet och vilkoren för kruts transporterande genom Landet för Bergslagernes behof; om anslag af allmänna medel till vägars anläggande eller omläggning; om anslag af allmänna medel till vägars anläggande, förbättrande och indelande inom Wermland; om anslag lill broars Den 29 Maji. 395 underhållande; om anslag af allmänna medel till sjön Wenerns sänkning; om befrielse för Tynderö Socken i "WesterNorrlands Län, att deltaga i ordinarie Rotering; i anledning af väckt fråga, om granskning af alla de Författningar, sorn angå seglationen, så väl i Rikets större insjöar, som längs kusterne m. m. BevillningsUtskottets: Om befrielse för Barmhertighetslnrättningar från erläggande af bevillning för deras egendomar af både hus och jord. Bevillningssamt Allmänna Besvärsocli EkonomiUtskottens : Om ändring af 4 §• i underrättelserne till 1826 års Tulltaxa; och angående förbud emot införsel af eller tull å utländsk tvål, ull och ost. BancoUtskottets: Om präglande af en Skådepenning till minne af Deras Kongl.
Den vid Ulsk:s mern. fogade reservation af Gr. Mörner blef härefter uppläst, på begäran af Hr von Hartmansdorff, Aug., sora sedermera yttrade: Jag instämmer så mycket mera i den mening, Gr. Mörner i den upplästa reservationen yttrat, som jag anser den vara grundad dels på 83 § Reg.F., dels också pä 75 § Riksd.Ordn. Jag anhåller således, alt R. o. Ad. ville afslå den föreslagna voler.- propos. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: Det är visserligen sant, att endast 2:ne Ständ hafva bifallit den af Frih. Stjernstedt föreslagna 406 Den 1 Mars f. m. lagförändringen, men det är äfven förhållandet, att alla 4 Stånden hafva bifallit en åtgärd i och för afskaffandet af lagmansrätterne. Jag skulle således tro det hafva varit LagUlsk:s skyldighet att söka sammanjemka de olika besluten, hvilket, enligt min öfvertygelse, kunnat på så sätt ske, att sedan K.. M:s sanclionsrält numera blifvit utsträckt ända till nästa riksdags början, LagUtsK. kunnat föreslå R. St. att, med antagande af ifrågavar. lagförslag, öfverlemna åt K. M. beslutanderätten i de öfrige ämnen, hvarom i den föreslagna uud. skrifvelsen varit fråga, samt tillika hosK. M. anhålla att ifrågavar. lagförändring icke måtte blifva satt i verkställighet förr, än K. M. vidtagit åtgärder i de fall. hvaruti beslutande rätten sålunda blifvit åt K. M. uppdragen. På dessa grunder anhåller jag vördsammast ora propos. på återremiss. Hr von Hartmansdorff: Om votering skulle anställas öfver den ifrågavar. propos., så skulle det kunna hända, att ett förslag till lag, hvilket endast af 2:ne Stånd är godkändt, men af de andra 2me icke ens blifvit pröfvadt, skulle kunna blifva R. St:sbeslut. Sådant vore stridande emot våra grundlagar.
En söndag får Johan det infallet, kanske efter någon oförsigtig bibelförklaring i skolan der det talats om andarnes frihet eller dylikt, att han icke skall gå i kyrkan. Han blir hemma helt enkelt. Om middagen innan far kommer hem, förklarar han inför syskon och tanter, att ingen kan tvinga en annans samvete och derför gick han icke i kyrkan. Nu ansågs han vara besynnerlig, och derför slapp han stryk den gången, men sedan skickades han i kyrkan. Familjens umgänge kunde utom med slägten icke vara stort, på grund af äktenskapets felaktiga form. Men olyckskamrater söka hvarann, och umgänge hade underhållits med en af faderns ungdomsvänner, som begått en mesalliance med sin älskarinna och derför förskjutits af föräldrar och kamrater. Denne var jurist och embetsman. Hos honom träffades en tredje, också embetsmannafamilj, med samma äktenskapsöde. Barnen visste naturligtvis icke af den tragedi som här agerades. Alla familjerna hade barn, men Johan kände sig icke dragen till dem. Hans blyghet och menskofruktan hade efter tortyrhistorierna i hemmet och skolan tilltagit, och utflyttningen i stadens utkanter jemte sommarvistelserna på landet hade förvildat honom. Han ville icke lära dansa, och han tyckte pojkarne voro fåniga, som kråmade sig så der för flickorna. När modern vid ett tillfälle uppmanade honom vara artig mot flickorna, frågade han hvarför? Han hade nu blifvit kritisk på allt och ville veta hvarför? På en utflygt i det gröna sökte han förmå gossarne till myteri, då de buro flickornas schalar och parasoller. Hvarför ska vi vara betjenter åt de der ungarna? sade han, men gossarne hörde icke på honom. Slutligen blef han så led vid att gå bort att han gjorde sig sjuk eller gick och vätte ner kläderna i dammen, för att som straff få vara hemma. Han var icke barn längre och derför trifdes han ej med de andra barnen, men de äldre sågo i honom endast ett barn. Han gick nu ensam. Vid tolf års ålder sändes han en sommar ut till en ny klockargård invid Mariefred. Der voro många inackorderingar, alla af så kallad oäkta börd. Som klockaren icke hade några större kunskaper räckte ej hans vetande till att höra Johans lexor.
Då ropade de till Herran, och Presterna trummetade med trummeter; Och hvar man i Juda skriade. Och då hvar man i Juda skriade, plågade Gud Jerobeam och hela Israel för Abia och Juda. Och Israels barn flydde för Juda; och Gud gaf dem i deras händer. Och Abia med sitt folk gjorde en stor slagtning på dem; och föllo af Israel slagne femhundradtusend unge män. Alltså vordo Israels barn nedertryckte i den tiden; och Juda barn vordo tröste; förty de förläto sig på Herran deras fäders Gud. Och Abia jagade efter Jerobeam, och vann honom städer af, BethEl med dess döttrar, Jesana med dess döttrar, och Ephron med dess döttrar; Så att Jerobeam kom intet mer till magt, så länge Abia lefde. Och Herren plågade honom, så att han blef död. Då nu Abia vardt förstärkt, tog han fjorton hustrur, och födde två och tjugu söner och sexton döttrar. Hvad nu mer af Abia sägande är, och om hans vägar, och hans gerningar, det är skrifvet uti den Prophetens Iddo Historia. Och Abia afsomnade med sina fader, och de begrofvo honom uti Davids stad; och Asa hans son vardt Konung i hans stad; uti den tiden var landet stilla i tio år. Och Asa gjorde det rätt var, och det Herranom hans Gud väl behagade; Och kastade bort de främmande altare, och höjderna, och slog sönder stoderna, och högg af lundarna; Och lät säga Juda, att de skulle söka Herran deras fäders Gud, och göra efter lagen och budorden. Och han kastade bort utur alla Juda städer höjderna och afgudarna; ty riket var stilla för honom. Och han byggde fasta städer i Juda, medan landet stilla, och intet örlig emot honom var uti de årena; ty Herren gaf honom ro. Och han sade till Juda: Låt oss bygga dessa städerna, och låta gå murar deromkring, och torn, portar och bommar, efter vi hafve rolighet i landena; ty vi hafve sökt Herran vår Gud, ja, vi hafve sökt honom, och han hafver gifvit oss ro allt omkring.
Circulairebrefvet, den ig Junii i83o, anmäld öfverenskommelse b ämnet. 33 Bil. tilla. St Just, Ombud sm, Emli. Ber. d, i5 Jan. i83<f. 8:0 Anslag af nödiga medel till fullbordande af de i Hufyudsladen anlagde Corrections-inrättningar. Uti Nådigt Bref den 10 April 1829, bar Kongl. Maj:t gifvit vederbörande del af hvad Rikets Ständer i detta ämne, till följd af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, beslutat. 9° Landtbrukaren Sundbloms och Kronofogden Lagercrantz^ underdåniga ansökning om nedsättning af arrendet för Kronohemmanet! Rörby och Barkarby på Lofön. Genom Nådigt Bref den 22 Maji 1829, har Kongl. Maj;t, p& .sätt Rikets Ständer yltrat, förklarat dessa ansökningar icke kunna bifallas. 10.0 Ifrågaställdt upphäfvande af förbudet emot de på Öland befintlige, af barnlöse Åboer innefiafvande Kronoliemmans försäljande till Skatte. Uti Nådigt Bref den 28 Augusti 1829, har Kongl. Maj:t förklarat Sig icke kunna denna Rikets Ständers hemställan annorlunda i Nåder bifalla, än att, sedan alle andra till bohemmans erhållande berättigade Tjenstemän på Öland hunnit med sådane hemman förses, och boställe äfven åt Skolmästaren inom en socken kunnat anslås, förbudet emot Skatteköp å Kronohemman, sorn af barnlöse Åboer och Enkor innehades^ skulle för samma socken upphöra. 11*0 Grosshandlaren II. Weners underdåniga ansökning om fortfarande af den honom för 10 års tid beviljade nedsättning i arrendet för SVartsjö Kungsladugård. Uti Nådigt Bref nen 2 Junii 1829, har Kongl. Maj:t, i likhet med hvad Rikets Ständer yttrat, förklarat denna ansökning icke kunna bifallas, 12'. O Väckte motioner om jemkning och rättelse i 1827 års Landtmäteritaxa. Kongl.
Banko-verket eller extra ordinarie tjensteman i Banken, som förordnas till Banko-ombud, må, efter 8 års tjenstgöring i nämnde egenskap, vara berättigad till tour såsom Kontorsskrifvare; vidare, efter I års förlopp, uppflyttas i bokhållaregraden och. efter ytterligare 4 års tjenstetid, erhålla tour såsom Kamererare, allt likväl med vilkor, att Bankoombudet fullkomligen motsvarat det honom lemnade förtroende, samt under tiden icke blifvit från sin befattning ålerkalladt; egande den af verkets ordinarie tjenstemän, åt hvilken ett dylikt förordnande meddelas, att beräkna sig till godo den tid, han dessförinnan såsom ordinarie i Banken tjenat, så att, om Banko-ombudet vid utnämningen redan under 3:ne år i verket innehaft kontorsskrifvareeller bokhållare-syssla, endast ett års tjenstetid, i egenskap af ombud, erfordras för erhållande af tour, i förra fallet inom bokhållareoch i det sednare inom kamererare-graden. Så länge inkallad suppleant bestrider ordinarie ledamots befattning i Direktionen, åtnjute han det för den sednare bestämda arfvode, lampadt efter den tid, han i verkets styrelse och förvaltning deltager. Mom. 3. (oförändradt.) För Banko-ombud, som, vid utnämningen dertill, innehar, eller sedermera får tour i kamereraregrad, bör lourberäkningen inom graden på vanligt sätt fortgå; men ombud, som. på grund af ansökning, befordras till syssla inom högsta tjenstegraden, vare skyldig att densamma genast tillträda. vid Lånekontoret förefallande kassörsgöromål. Banko-Utskottets Memorial JVS 61. Banko-ombud, som, utan eget förvållande, varder entledigadl, eger att, intilldess han till någon ledig tjenst i Banken vinner befordran, årligen på expektansstat tillgodonjuta ett belopp, motsvarande lönen i den grad, han vid entledigandet innehade. Mom. 4. Erhåller någon af Bankens tjenstemän annan befattning vid Lånekontoren än den i nästförestående moment omförmälda, bibehålle han den tour i Banken, som tillkommer hans der innehafvande lönegrad.
Min första anhållan är derföre, att Höglqfl. Utskottet täcktes låta sig föreläsas sarpma gamla ordning för Handtverkeriema, samt dervid moget öfverväga, om den icke befordrar all möjlig ordning, och förbjuder samt utsätter böter och straff för alla de oordningar och öfverträdelser, som man nu så högljudt öfverklagar. Härigenom torde lått upplysas, att nämde o« ordningar icke kunna, med något sken af rätt och billighet, läggas sjelfva Författningen till last, utan tvärtom äro följder af uraktlåten verkställighet af Föi fattningens föreskrifter, samt egenteligen deras fel, sorn lamt eller origtigt handhafva och tillämpa densamma. De rättelser åter, eller förändringar i merberörde Författning, som hufvudsakligen tarfva», Sro efter min tanka upptagne och t^ed redighetfraaiställde. xii, LagUtskotiets Betänkan/lett. n uti Skräddare-, Skomakare-, Sockerbagareoch HattmakareÅldermännens hos Kongl. Majit i underdånighet anförde besvär den 12 April 10215 hvilka besvär jag således nu får åberopa, med undantag allenast af förslaget om Gesällers antagande på helt eller halft år. Vid sistnämde förslag tröter den märkbara olägenhet, att öm någon hos en Handtverksmästa. re beställer eller betingar ett arbete, som bör vara färdigt inom någon bestämd tid af fem, sex å åtta veckor, och till samma arbetes förfärdigande på den bestämda tiden, behöfdes fem å sex Gesäller, men Handtverksmästare!! icke hade mera än en Gesäll, han då vore tvungen, emot sin vilja, I att afsäga sig arbetet af den orsak, att han icke kunde få Gesäller.
Då Lucy dock snart tvangs att återgå till sitt fordna obemärkta lif, vände de sig deremot med förenade krafter emot Lady Marys bemödanden, hvaraf följden var, att hon på allt vis sökte förmå sin man att aflägsna de besvärliga antiqviteterna från slottet. Men i denna sak, liksom i fråga om de antika rummens omändring, var lorden obeveklig. De båda gamla trotjenarne stannade qvar, men småningom lyckades dock Ladyn i sina bemödanden att inskränka deras makt, för hvilken förlust de dock rikligen ersattes genom den kärlek de hyste för den unga Lucy och den hon i så fullt mått återgäldade. V EN GRAF OCH TVÅ VAGGOR De båda gamla började med en viss oro för familjefreden, hvilken hittills underbart nog kunnat bibehållas, varseblifva att lorden småningom började tröttna vid sin hustrus extravaganta infall. Han hade af naturen ett mycket svartsjukt lynne och han kunde ej med likgiltighet åskåda all den svärmande ungdom som nu öfversvämmade hans hus. Dock måste man göra Mary den rättvisan att säga, att ehuru hon visserligen älskade ett bullrande verldslif, munterhet och rörelse, dock ej var lättsinnig. Hennes kalla hjerta hade ej rum för känslighet, det tyckte blott om att roa sig, utan att offra någonting åt känslornas lif. Tjocka moln sammanskockade sig derunder allt mera öfver det gamla slottet; lord Suffridge dukade åter under för nya anfall af sitt fordna raseri, derunder Mary ej tilläts inträda uti hans rum, lika litet som att emottaga några besök eller att sjelf lemna huset. Lucy skulle gerna velat vårda sin sjuke fader, för hvilken hon numera hyste mindre fruktan, sedan medvetandet om eget värde vaknat hos henne. Hon älskade honom icke, det kunde hon ej, men hon ansåg det såsom sin skyldighet att vårda sin lidande fader; detta tilläts henne icke och hon såg sig tvungen att underkasta sig sina trogna rådgifvares vilja, hvilka alls ej ville höra talas derom. En stor glädje väntade emellertid den sjuke lorden, som småningom åter tycktes öfvervinna sin sjukdom; hans hustru skulle måhända skänka honom en arfvinge, och vid detta hopp fäste han nu alla sin själs krafter.
Men sedan detta bifall nu i allmän het har väl vunnits, företager sig Utskottet, med mer eller mindre anledning af paragrafens återremitterande, att till största delen utstryka dessa uppgifter, så att Bevillnings-beredningarna och Taxerings-kommittéerna skola i många afseenden komma att famla uti fullkomligt mörker. De få, som blifvit bibehålIne, har Utskottet förvisat till mindre lämpligt ställe, eller uppgiften till mantalsoch skattskrifningen. Reservanten anser, att ännu en och annan af dessa uppgifter hade varit högst magt påliggande, och hade bort ingifvas såsom taxerings-uppgift till Bevillnings-bered ningen. » 2:o af Herr Prosten Sondén: »Det i Beviiinings-stadgan § 7, mom. 3:o andra punkten föreslagna stadgande, af tre Stånd återremitteradt, anser jag böra utdömas, emedan det icke kan försvaras, hvarken ur rättvisans eller den praktiska nyttans synpunkt. Då man för att finna en lämplig bevillning för fast egendom lagt dess »verkliga värde» till grund och deraf beräknar en viss procent såsom årlig inkomst, så utgör den sålunda beräknade års-inkomsten påtagligen ett medelvärde af flere föregående års sins emellan ganska olika afkastning. Hvarken en tillfällig missvext eller en tillfällig ovanligt rik skörd verkar någon ändring i denna taxerade inkomst och deraf beroende bevillning. Deremot har man för att beräkna inkomsten af kapital och arbete stadgat, att den i allmänhet bör beräknas på grund af förhållandet under det nästförgångna året, hvarmed lika påtagligen åsyftas, att större inkomst under ett år bör under nästföljande år föranleda större bevillning, och mindre inkomst mindre bevillning. Mot rättvisan af detta beskattnings-sätt kan icke heller något med skäl invändas. Men nu händer det understundom, att ett års arbete ger alldeles ingen inkomst, utan kanske förlust. Efter ett för industri-idkaren så hårdt år, hvarunder han måste lefva antingen af sitt redan hopsparade kapital eller af krediten »får dock hans inkomst icke beräknas till lägre belopp än hvad en sådan rörelse, som den han drifver, i medeltal anses afkasta.»
den som visste, hvart man sliulle vtipdn sig för att i Stockliolrn f&amp; ett uppdrag iitriittaat ordeiitligt och billig t?, Försök Espeditioiisoch Tiirist-Byr5n Regeringsgatan 16, egare Fil. Doktor Oscar S v a h. J ?ackbildaclc: bitradeii. Stirskildt för inköpso d i hyresafdelningarile en förest&amp;iicinriiine med inångkig fackerfarenhet. Oinbesiirjer iidcöp och andra iippdrag till och fr8n utlandet, anskaffar riiiil In. ni. OrdeiitJig, snabb och billig cspedition. I 1 N. T .YG: Undertecknade som anvandt Herr Axel ~ i t s t r ö i h s Collodin mot liktornar och kylknölar, hu funnit medlet fullt niotsvara sitt andaTiZlfÖrZitligaste m t l och kunna det derföre hos enhirar till det biista rekommenO C ~ af dcra. Amai den 3 niaj! %6. Geijer. d. L.yunple~p, personer lt8dmap. Undcrtecknacl, soin varit bebeprafvadt mesviirud af cn miingd har del mot liktornar, genom i~nvantlandet nf vzrtor .~oii8dins virtor, hudhardnad f r h Apot.ekaren Herr Axel Litströin I Falun, blifvit f r h dein och nageltring. hel t och htllrt befriad; hvarföre Obs. alltid .denna injug omniiuixidu incdel hos enhvar registrerade etikett som till det. biista rckomiuendertw. garanti, for varans f ktMotala &amp; Nykyrlre d. het. Augu~t Axdn, Handlundc. Akta COLLODIN. tals TusenSKljes hos l ' aïfyinoch Bokhandlare i flaskor B 60 &amp; * e och I Ic~ona. ?O öre.
fatta minst 10 korta uppsatser, hvardera om högst 50, lägst 10 rader petitstil (den i dessa smalarespalter vanligast använda), deraf en till hvardera bland någon af följande afdelningar: Våra barn, Klädedrägten, Toaletten, Bostaden, Fönsterträdgården, Handarbeten, Bakning, Tvätt och strykning, Köket, Tjenarne. De insända täjlingsskrifterna få ej vara förut offentliggjorda. Manuskriptet bör skrifvas på endast en sida af papperet och hvarje täjlingsskrift märkas å baksidan af kuvertet med på- skriften: Täflingsskrift. Hvarje täfnft bör förses med en signatur oeh förseglad namnsedel biläggas. De i godhet närmast efter de prisbelönade alstren kommande täfiingsskrifterna komma att hedersamt omnämnas, och förbehåller Redaktionen sig rätt att, om hon sä för godt finner, i Idun offentliggöra äfven dem. Stockholm den 8 februari 1888. Redaktionen. TIDNINGEN KOSTAR ENDAST EN (I) KRONA FÖR QVARTAIET, BEFORDRINGSAFGIFTEN INBERAKNAD. — FULLSTÄNDIG MODEOCH MÖNSTERTIDNING GRATIS. ANNONSER MOTTAGAS GENOM É. VärmeNecessairer Drottninggatan 3 tr. upp få härmed rekommen dera sin nya, tidsenliga eller FLYTTBARA FOTOGRAFERING Söderbloms Gjuteriutföres omsorgsfullt enligt nutidens fordringar. MED STÖRSTA HÖGAKTNING T E R I N &amp; C:a n:r 52, uti hvarje välsorterad Jernhandel och direkt från verkstaden. Cirkulär och meddelanden sändas på begäran franko. ÖFVER flicka, som är villig att biträda med de göromål, som förekomma på ett litet sommarställe, kan erhålla god plats under sommaren hos en mindre familj. Svar i biljett till E. S. ' T. lemnas till Iduns redaktion n:r 8 Sturegatan. och Selma Nannfeldt Vesteräs den 16 februari 1888. En välskapad sons lyckliga födelse. Vaxholm den 19 februari 1888. Augusta Gustafson, Helmer Gustafson. född Österman.
Han vore här i tillfälle att, omgifven af europeer, men ostörd af en stor stads förströelser, vänja sig vid det ingalunda ohelsosamma, men dock för nordbon väl varma klimatet, att göra sig förtrolig med infödingarnes seder och språk, att taga kännedom om de allmännaste formerna i den yppiga natur, som eljest komme att helt och hållet öfverväldiga forskaren från norden, med ett ord att vidtaga sådana förberedelser för resan, som äro nödiga för att betrygga dess framgång. Denna trakt af Borneo tyckes vara en af de minst kända delarne af Sunda-öarna, och man behöfver här ej gå långt från kusten för att komma till nejder, som förut aldrig besökts af europeer. Sjelfva Labuan och dess närmaste omgifningar hafva ofantligt mycket af intresse att erbjuda forskaren, och mindre utflygter kunna härifrån med lätthet och utan mycket stora kostnader anställas till den mot främlingar vänliga Bruni-sultanens område och till det 4,175 meter höga, från Labuan synliga Kinibalu-berget nära Borneos nordspets. Då jag före ankomsten till Japan uppgjorde planen för hemresan, intog jag deri ett besök på detta berg, å hvars topp ett jemförelsevis strängt klimat måste vara rådande, och hvars djuroch växtverld derför, oaktadt läget i eqvatorns granskap, bör erbjuda många märkliga jemförelsepunkter med de nordiska ländernas flora och fauna. Men då det upplystes, att veckor skulle åtgå till utflygten, måste den öfvergifvas. Den 21 november lyfte Vega åter ankar för att fortsätta sin färd öfver Singapore till Point de Galle på Ceylon. Mellan Labuan och Singapore gick det endast långsamt framåt till följd af den stiltje, som, enligt hvad man kunde förutse, var rådande i hafvet vester om Borneo. Singapore är beläget precis halfvägs, då man, utgående från Sverige, kringseglar Asien och Europa. Vi uppehöllo oss här från den 28 november till den 4 december, mycket gästfritt mottagna af stadens så väl europeiska som asiatiska medborgare, hvilka tycktes täfla med Hongkongboarne i entusiasm för Vegas färd.
Banko. 3: o) Hembnds-skyldigheten. Beträffande denna skyldighet, hade väl sednaste Kommitterade ansett densamma mera skenbar än verklig, på grund hufvudsakligen deraf, att den på flere år icke blifvit begagnad samt ej heller behöfdes, emedan Kommitterade funnit, att behofvet af ved för brukets tillverkning, lill förut åstadkommet belopp, kunde erhållas från allmänningarne, hvarföre Kommitterade å hembuds-skyldigheten icke gjort vidare afseende, än alt de upptagit densamma, jemte konskriplions-friheten för 5 i bruksrörelsen kunnige arbetare, till qvittning mot full egande-rält lill hvad Kommitterade kalla Krono-brukel; men då bruksegaren i sin förklaring anfört, alt han dermed ville åtnöjas endast med vilkor, att hans ersältnings-anspråk i öfrigt godkändes, hafva Kollegierna ansett sig icke böra underlåta alt ingå i granskning af det sätt, hvarpå hembuds-skyldigheten blifvit vid 1830 års undersökning uppskattad, emedan det vore derpå bruksegaren stödde sitt ersältnings-påstående. Vid nämnde undersökning antogs, dels att, då dagsverksoch ved-prestalions-skyldigheterna, hvilka uppskattades till 4,526 R:dr, upphörde, så skulle, med afseende å behofvet af kol och ved, ej blott för Dylta svafvelbruk, utan jemväl för Dylta masugn, som oj varit i gång sedan 1826, och vid Ervalda slångjernsverk, som aldrig med Dylta bruk haft annan gemenskap, än att de tillfälligtvis någon tid voro i samma egares hand, en brist uppstå i kol af 306 i storstigar och i ved af 366 5 stafrum, hvilken brist måste genom köp komma att fyllas, dels ock att genom den uppkommande fria täflan å kolhandeln priset skulle stiga 35 j procent och Kongl. Maj.ts Nåd.