Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag förbigår att nämna det inflytande en val ordnad paketpost ovilkorligen kommer att ega på vårt med skäl öfverklagade och visserligen ganska föråldrade fortskaffningssätt, af orsaker, som troligen gillas af hvar och en, hvilken öfvervarit våra långa öfverläggningar i detta ämne, hälst jag tillika förmodar, att den Kongl. Propositionen blifver remitterad till BevillningsUtskottet, der man ännu icke egentligen befattat sig med någon del af skjutsväsendet, men nu sättes i nödvändighet, att tänka på sättet, hurti alla angelägna paketer, som icke kunna gå med brefposten, skola föras, hvarvid jag tänker man kan, oberoende af Ekonomiutskottets stora skjutsfråga, låta en och annan resande tills vidare åka med, mot betalning till PostYerket. Enligt min innerliga öfvertygelse, den jag länge ägt, och redan vid i8i5 års Riksdag yttrade, söker man fåfängt förbättra våra skjutsanstalter genom förhöjd skjutslega, och letandet efter entrepreneurer, som sakna både capital och vilja, att redbart fullgöra sina förbindelser. Allt på denna väg blir vanmägtiga försök, som oupphörligen få omgöras och ändras, under det de öka misströstan om möjligheten af något bättre, och stärka tron på det gamlas förträfflighet. Bestämdt står ingen verklig förbättring i denna del att vinna, förrän man 6 Den 4 Maji f. m. med alfvar söker bereda en öfvergång från landtmannens åliggande att skjutsa till ett sådant mera frivilligt fortskaffningssätt, sorn i andra länder är infördt, och detta vinnes endast, enligt min tanka, genom postens successiva sammanbindande med transporterandet af en del resande, samt enskilda industriens väckande att fortskaffa de öfrige. Från dessa grundsatser har jag utgått i ett förslag, inlemnadt till BevillningsUtskottets 3:dje Afdelning, i förmodan, det sammanträden med Ekonomiutskottet skulle komma i fråga, rörande dessa ämnen; och under tiden har en privatmans försök, i öfverensstämmelse med mina åsigter, gifvit dem ett stöd, som många argumenter från skrifbordet icke kunnat åstadkomma.
Deremot anser jag, rättvisan och behof▼et påkalla mildring i ansvaret för brefslöld af annan beskaffenhet, så att den i 174Ö års Förordning stadgade straffpåföljd förklaras böra, på sätt efter min tanka ursprungligen varit meningen, tillämpas endast för tillgrepp af bref, sorn inlemnals å Post-Contor och derifrån icke blifvit behörigen uttaget. Den lag förefaller mig i högsta grad sträng, ja onaturlig, som stadgar, att t. ex. en person, hvilken på gata eller väg upphittar ett försegladt bref och derutur tillgriper penningar, eller en enskild mans tjenare, som fått uppdrag, att till eller ifrån posten bära bref och dervid sådan stöld föröfvar, skall umgälla sin förbrytelse med icke mindre, än — lifvets förlust. Att straffet ej är lämpadt efter brottet, visar sig ock deraf, att åtminstone i senare tider det ej lärer hafva inträffat, att någon verkligen blifvit för brefstöla hängd, utan har alltid Konungens benådningsmagt kommit emellan. Är det då ej bättre, att afskaffa en Lag utan tillämpning, än alt låta den qvarstå, till mångfaldigt lidande för den enskilde och onödigt besvär för autoriteter? Jag hade således önskat, att Utskottet tillstyrkt bifall till Herr Wijkmans förslag; då sådant likväl ej skett, får jag emot beslutet mig reservera;” 2:0 af Herr Professor Grubbe, med hvilken Herr Borgmästaren.C»- der borgh instämt: ”Ehuru jag instämmer med Utskottet i sjelfva resultatet af dess afgifna utlåtande, är jag likväl,! hänseende till grunderna för delta utlåtande', så vida af skiljaktig tanka, att jag tror, att man på ett mera bestämdt sätt, än som skett, bort erkänna den temligen betydliga åtskillnaden emellan, de tvänne modificationer af den här ifrågavarande förbrytelsen, hvilka ega ruin, då någon stjäl penningar m. m. antingen ur ett bref, som är anförtrodt åt allmänna posten, eller ur ett sådant, som icke är i allmänna postens Lag-Utskottets Bie. N:o 37. 9 postens vård.
All skadan häraf har egentligen drabbat Stångjernsoch Manufactur-tillverkaren, som måste erfara den så mycket hårdare, då närvarande bevillning å Bruk är på den grund uppgjord, att minst en sjettedel af Hammarskattsjernets pris skall anses för behållning å hvarje Skeppund tillåtet smide, Utan fruktan att blifva vederlagd, vågar jag påstå, att Bruk, grundade på köpetackjern och till stor del äfven på köpekoi, knappast vid något tillfälle lemnat en så dryg behållen inkomst, utan oftast högst en sjettedel och ej sällan blott en niondedel. Maxijnitabellen utsätter en tredjedel af Hammarskattsjernets värde, såsom Bruksägarens gifna förtjenst å det privilegierade smidet; äfven de så kallade sjelfständiga Bruksegendomarne lära sällsynt kunna producera en lika vågbehållning, men väl få stanna vid en fjerdedel eller en sjettedel deraf. Då härtill äfven kommer, att Hammarskattsjernets pris blifvit mera råttadt efter de högsta" prisen å Stapelstadsvågarne, än Den 17 Felruarii. 4o5 afseende gjorts å det som Bruksägaren kunnat erhålla, samt bevillningssumman måst utgå, om ock de olyckligaste omständigheter mer eller mindre hindrat smidesrättighetens fulla begagnande, och slutligen, bevillning jemväl erlägges för sjelfva grundegendomen, så kan med fog sågas och yrkas, att nuvarande smidesbevillning år tryckande, och åtminstone behöfver pn jemkning, att den ej må förblifva obillig både i princip och verkställighet. Vid detta tillfälle anser jag det mindre nödigt ingå uti vidare detaiiler, eller föreslå bestämdt sätt till smidesbevillningens uträknande och fördelning på nya och drägligare vilkor; men blifva närvarande grunder för smidesbevillningens utgörande bibehållna, hvarvid jag får erinra, att
Förordningen, angående lagfart och börd af jord på landet, den i3 Juni 1800, så vidt densamma upptager enahanda föreskrift, som finnes i i3 § af Intecknings-förordningen, dels ock i 3 mom. af Kongl. Förordningen af sistnämnde dag, angående städsel och lega af jord på landet, hvaråt den tolkning kunde gifvas, att arrende-contract, hvilket intecknades sist vid det Ting, som infölle efter sex månader, sedan contractet slöts, icke skulle rubbas af sådane köp, som under tiden skedde, äfven om med dem lagfares, innan arrendecontractet till intecknande uppvisades, derigenom köparen kunde komma att vidkännas ett oförvålladt lidande. I följd häraf, och i hufvudsaklig öfver - Dag-Utskottets Utlåtande N\o 53. vei' ens slä mm el s e med hvad förslaget till Civil-lag i 7 Cap. 6 och 8 §§ samt 8 Cap. 12 § Jorda-Balken innehåller, tillstyrkte Utskottet, genom dess Betänkande N:o 166, att, med npphäfvande af merberörde § uti Inteckningsförordningen samt ändring uti öfrige här ofvan uppräknade lagstadganden, förordnas mätte: i:o ”öfverlater någon sin egande-rätt till fast egendom åt "tvänne, stånde den öfverlåtelse fast, derå lagfart först sökes; dock att, om ”tvänne söka lagfart å samma dag i staden eller vid samma ting å landet, "den öfverlåtelse är gällande, som först skedde. Sökes inteckning till säkerhet för nyttjande-rätt till faslighet å landet, den egaren åt tvänne upplåtit, vare om dessas inbördes rätt lag samma; 2:0 har, innan lagfart sökes af den, som egande-rätt lill fast egendom förvärfva!, förre egarens ^borgenär eller, om fastigheten är å landet, den, åt hvilken nyltjande-rät”ten är af förre egaren upplåten, i egendomen sökt inteckning; då skall ej "nye egarens anspråk ligga i vägen för inteckningen, utan må han, för "hvad lian förlorar, hålla sig till sin fångesman.
Re g i s te r öfver Eihanget till RiksStåndens Protocoll, för Lagtima Riksdagen, 1820. Att detta Register icke förr utkommit , beror till en del deraf, att tryckningen af io:de Samlingen, med hvilken jag icke hade befattning, så sent blef fullbordad, att jag icke förr än med början af detta året kunde f öretaga utarbetningen af Special-Registret öfver denna Samling; att, för tryckningen a.f denna io:de Samlingens skull, så många Protocollsutdrag undanhöllos frän Redactionen af g:de Samlingen, att slutliga tryckningen af denna Samling i samma mån försenades, och att det högst besvärliga utarbetandet af Registret öfver denna Samling , således först för kort tid sedan kunnat blifva färdigt. Och naturligtvis kunde icke, förrätt alla Special-Registren voro tilländabragta, utarbetningen af det allmänneliga Registret företagas, åt hvilket dock jag icke kunnat egna en odelad tid, då en stor del af den tillhörde min tjenstemanna befattning och en annan del af den, under denna Sommar, af Sjukdom blifvit borttagen. V id uppställandet af detta Register har jag bemödat mig att under hvar Artikel bereda en fullständig öfversigt af gången vid målens behandling. Men derunder har det blifvit ännu mera i nirs amie huru föga tryckningen af Protocoll'sUtdragen , de må 1iu innehålla Remisser eller Beslut, är gagnelig. De komma aldrig fullständigt till Expediti onsUt skott el, och i afseende pä dem som komma, sä, heldst under en lång Riksdag, är det icke en möjlighet att bevara alla dessa små lappar, hvilka pä mångfaldigt sätt vid Expeditionernas uppsättande skola begagnas, i behåll till slutlig tryckning. I afseende på underrättelserna om hvarje enskildt Stånds beslut, finnas derföre många luckor i Registret liksom i de Samlingar, hvilka skulle innehålla dessa beslut. Slutligen må jag erinra, alt de Romerska Ziffrorna utmärka Samlingarne, de först förekommande Arabiska Ziffrorna Bandet, och de derefter stående , Häftena af de Band, sorn i sådana äro indelade. Sidornas
D e t behöfves så litet för att tänka sig denna blankpolerade värld, insvept i de förföriska och ljufva ångorna af vildt, som brynes af hönsbuljong, som sakta puttrar i sin gryta, återspeglande sedan i tacksam hågkomst bevarat denna för dem så lärorika tid och de så afhållne lärarne och vid flere tillfällen bringat dem sin hyllning. Efter 10 år, efter 20 år, efter 30 år hafva de samlats för att betyga dem sin tacksamhet och tillgifvenhet. Äf^en nu, efter 35 år, samlades häromdagen ett litet antal elever (äfven af dem äro många bortgångne) för att till baron Fock framföra sin tacksamhet. Bland dem märktes: fruarna A. Wallenberg, född Sydow, Anna Eetxius och Ebba Lind af Hageby, födda Hierta, Vendia Dahl, född Ling, Ebba Sundén, född Gregerson, F r i h e r r e A. H. F o c k. fröknarna Åhlin, Alida Rossander m. fl. Från flere aflägset boende hade bref med hälsningar anländt. Fru Sundén tackade i varma ordalag å egna, å forna lärjungars och å den svenska kvinnans vägnar för det som genom baron Focks undervisning blifvit utsådt, ett första frö som burit frukt icke allenast för de forna lärjungarna, utan för alla Sveriges kvinnor, ty från denna tid har tillfälle stått dem öppet att ernå en grundligare bildning, en djupare utveckling och en verksamhet ej blott till själfförsörjning, men äfven till andras gagn. de lekfullt tama reflexerna af spiselflamrnans husliga eld. Man var beredd att beträda det rum, som kökets mästare helgat åt de subtila alstren af sin fritt skapande fantasi. Ty de äro nydanare, dessa herrar. D e stå så högt öfver den borgerliga matlagningen, som konsten — den verkliga — står öfver handtverket, och de skulle hellre dö än falla in i den vanliga kålsoppkokningens banalitet. D e ha en ära att rädda, och de rädda den. Hvern skulle icke nödgas erkänna, att de äro artister — verkliga artister med sina mästare och sina olika skolor — när man sett och beundrat de skulpturala verken af deras hand.
Provincialläkare, angående ... 148: 41—43. » angående förbättrade lönevilkor för .181. Q. 17 Utlåtandets Nummer och Moment. Q. Qvarnar, angående afskrifning af räntor för nedlagda . .89. » angående befrielse från grundränta för . 262. R. Rahla-ån, angående upprensning af .158: 50. Rannäs Holslagård, angående rotering af 130. Refraktor för Observatorium i Upsala, angående anslag till 148: 41. Regements-skrifvare, angående inqvarteringspenningar för . .. 154. Registratur, angående anslag för utskrifning af ... 148: 97. Religiösa stridigheter, angående anstalt till hämmande af 148: 114. Rengen, Stora och Lilla, angående sänkning af ... 158: 32. Reparalions-verksläder för jernvägsarbeten i hufvudstaden 114. Reseberättelser rörande industriella förhållanden i främmande länder . 110. Reserv-räntor till Båtsmans-indelningen i Blekinge 59. Reuter, J., angående pension till .. 167: 72. Revisorers berättelse rörande Stats-verkets förvaltning åren 1852 — 1853 18. » » angående återremiss härå 46. » » angående de under Kommerse-kollegium ställda fonder . .19. Richert, J. Q., Expeditions-sekreterare, angående förhöjd pension till 167: 64. Riddarholmen, angående inköp af huset JW 1 på 189. » angående återremiss å dito 227. Ridskolor, angående anslag till . 71: 39. Riks-aklen, angående utdelning af .70 Riks-arkiv, angående uppförande af ny byggnad för 148: 108. Riksdags-handlingar, angående stadganden för utdelningen af samt arfvode för bestyret med 187. » angående tryckningen af Riks-ståndens Protokoller och Bihangen dertill 186. » angående öfverlemnande till Danska Riksdags arkivet af 297. Riksdagskostnader, angående bestridande af 8.
S. D. Föredrogs ånyo Stats-Utskottets Utlåtande, JV2 188, i anledning of Kongl. Maj:ts nådiga Proposition angående Krigs-kollegii ombildning till en Arméförvaltning. Prot.-Uldrag den 28 Oktober 1863. Med afslag å detta utlåtande godkände Borgare-Ståndet det förslag, sorn innefattas i Herr Björcks vid utlåtandet fogade reservation; hvarjemte Ståndet för sin del beslöt, det skola Rikets Ständer uttrycka den åsigt rörande behandlingen af frågor om tjenstetillsättningar m. m, hvilken på sid. 18 i ofvannämnda utlåtande omförmäles i det stycke, som börjas med orden: »I följd af» och slutas med orden: »vid gemensamma sammanträden afgöras». Från Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Vid nu ånyo skedd föredragning godkändes Stats-Utskottets Memorial: JVS 200, med förslag lill de stadganden angående Riksgäldskontorets skulder och fordringar, som böra införas i det nya reglementet för detta verk; och JW 206, i anledning af Riks-Ståndens beslut rörande åtskilliga i Memorialet JV2 170 framställda sammanjemkningsförslag och voteringspropositioner uti anslags frågor, tillhörande åttonde Hufvudtitein. S. D. Föredrogs och godkändes Sammansatta Stats-, Bevillningssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande, M 81, i fråga om förhöjning af folkskoleafgiften. S. D. Vid nu skedd föredragning godkändes Lag-Utskottets Memorial, J\l 74, i anledning af erhållna återremisser af Utskottets Memorial M 70, med förslag till voteringspropositioner, i anledning af de inom Riks-Stånden fattade skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets Utlåtande, JV5 55, öfver gjorda anmärkningar och Riks-Ståndens skiljaktiga beslut vid Utskottets Betänkande JVs 35, angående införande af ny Strafflag, m. m. Den 28 Oktober. Från Högloft.
Jag torde få bedja den siste värde Talaren närmare utveckla sin mening, emedan jag icke kan fatta, huru en Grundlagsfråga har sammanhang med någon åtgärd af StatsUtskottet. 6o Den 26 Ju ni i f. m. Herr Crusenstolpe: Då den siste värde Talarens yttrande bevisar, att han icke varit uppe i sista Plenum, och icke eller uppmärksam på innehållet af sjelfva det nyss upplästa föredragningsämnet, torde jag få erinra, att Ridderskapet och Adeln förut beslutat, att frågan om förändringen i 68 §. Riksdagsordningen skulle hvila, till dess den föreslagne nya Instructionen för Rikets Ständers Revisorer blifvit af StatsUtskottet granskad och derefter af Ständerne afgjord. På det Kongl. Maj:t må kunna upptaga frågan, när den inkommer, anser jag nödvändigt, att Ständerne i underdånig skrifvelse anmäla skälet till dröjsmålet med 68 §:s afgörande, och förbehålla sig att dermed framdeles få inkomma. Jag önskar derföre, att Ridderskapet och Adeln ville instämma i mitt förslag, och inbjuda MedStånden att deri deltaga. Friherre Cederström , Jacob: Grundlagen innehåller ingen prasscriptionstid för Grundlagsfrågors afgörande, och öfverlemnande till Konungens sanction. I den ordning de afgöras, öfverlemnas de till Kongl. Maj:t, och det är alldeles öfverflödigt, att, vid öfverlemnande af en grundslagsfrågas förbehålla sig, att få inkomma med en annan j ty det blir i alla fall, oaktadt ett sådant förbehåll, Kongl. Maj:t alltid obetaget, att begagna sin 5:te röst i Grundlagsstiftningen. Den 26 J u n i i f. m. 6r Herr Crusenstolpe: Det är första gången jag hör Friherre Cederström sätta sig emot en vördnadsbetygelse åt Kongl. Majit.
Backman i lifstiden under en lång tjenstetid utöfvat och då boets ställning icke lemnade tillgång till hans efterlemnade enkas och oförsörjda dotters nödtorftiga bergning samt Justitie-Rådet Backman i lifstiden icke varit delegare i Civil-statens pensions-inrättning, hvadan hans enka ej eller vore berättigad till nå fot understöd af enskilda enkeoch pupillfonden, har E. K. Majit, i Dess nådiga roposition angående Statsverkets tillstånd och behof, föreslagit att Justitie-Rådet Backmans enka, Maria Torbjörnsson, måtte, för hennes återstående lifstid, å allBih. till B. St. Skrifvelse, N:o 186. männa indragnings-staten erhålla en årlig pension af 600 Ridr; och hafva Rikets Ständer, med afseende å hvad E. K. Maj:t till stöd för den nådiga framställningen anfört, till densamma lemnat bifall. 15:o Sedan uti en till E. K.
Af den 3 dennes, angående fulländad Revision af Bancooch RiksDiscontVerkens förvaltning och Räkenskaper för 1817; Från Stats Utskottet: 1:0 Af den 26 sistledne Maji, angående Con-? trollStärapel-afgiften för Guld, Silfver och Tenn; 2:0 af den 28 sistledne Maji, angående väckt motion om Controll å HushållningsSällskapernes disposition af de utaf $»:de HufvudTitelns^ fond erhållande medel; 3:0 Af samma dag, i anledning af Kongl, Maj:ts Nådiga Remiss, angående medels uppförande å Stat till bestridande af Inqvarteringspenningarne för Götheborgs Escadern, Ut Supra. 668 Den ii Junii e. m. s. D. Då nu å nyo föredrogs Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottetg den i dennes aflåtne, samt den 5 i samma månad på bordet lagde, Memorial, innefattande Utlåtande öfver de hos Ridderskapet och Adeln gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, i anledning af väckt fråga om förändring uti Församlingarnes skyldighet att vårda de fattige; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit af de öfrige frenne RiksStånden bifallet, dervid nu mera låta bero. Ut Supra. Utdrag af Protocollet, hållet hos Höglofl. Ridderskapet och Adelö, vid Urtima Riksdagen i Stockholm, eftermiddagen den 11 Junii 1818. S. D. Vid förnyad föredragning af Bevillningsutskottets den 30 sistledne Maji aflåtne, samt den 2 dennes på bordet lagde, Betänkande, angående grunderne för de blifvande Tull-afgifterne, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att samma Betänkande gilla.
Ut - Prof. Ut dr. d. 13 Junii 1818.• 633 låtande af den 3 i denna manad, angående de anmärkningar som blifvit gjorde vid 'Betänkandet, i frågan om förändringar uti de, rörande Enskiftes delningar urfärdade Författningar; fann Bondsé-Ståndet skäligt besluta, att, i stället för det i berörde Utlåtande gjorde förslag, den Konungens Befallningshafvande hittills tillagde pröfningsrätt af Enskiftes-mål, bör hädanefter öfverflyttas till Härads-Rätterne, och att desse mål genom vad dragas directe under Hof-Rältens pröfning, men att Rättegångssättet i Storskiftesmål hädanefter blifver oförändradt. S. D. Efter uppläsande af Stats» Utskottets Utlåtande af den 10 i denne månad, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets Utlåtande, angående ersättning åt Deputerade af Riks-.Stånden , som komma att afresa till Norrige för att bevista Hans Majit Konungens Höga Kröning derstädes, fann Bonde-Ståndet, sedan Utskottes första afgifna Utlåtande redan blifvit af 3:ne Ständ bifallit och frågan således jemlikt 69 §. Regexings-Formen är afgjord, för godt att äfven för sin del dervid numera låta bero; i följd hvaraf nu förevarande Utlåtande endast skulla läggas till drandlingarne.
Vid senaste tulltaxereglering blefvo väl införselsafgifterna å kreatur i allmänhet höjda, men då, genom upphörandet med 1845 års början af ryska handelstraktaten, importen deraf, som hufvudsakligen verkställes från Finland, uti de redan i 1841 års taxa bestämda afgifter erhöll ökad tullbeskattning, torde införselstullen icke böra för hästar antagas högre, än till 10 r:dr, och till 5 r:dr för föl under 3 års ålder, i stället för den nu gällande af 16 r:dr stycket, eller för oxar högre, än till 8 r:dr, i stället för nu bestämda 12 r:dr 24 sk. stycket, samt för öfriga med sådan tull belagda slag återföras till hvad den enligt 1841 års taxa utgjorde, nemligen, för kor och ungboskap från 6 till 4 r:dr, för kalfvar från 3 r:dr till 2 r:dr 12 sk., för svin, utom fargaltar, från 3 till 2 r:dr, samt för andra fyrfotade från 2 r:dr till 1 r:dr 24 sk. stycket. Enär de å hvit krita och kritsteu i nuvarande taxa antagna värden öfver stiga de verkliga, föreslås en motsvarande jemkning i införselsafgifterna, nemligen å den omalna från 5 till 3 sk., och å den maina från 24 till 18 sk. tunnan. Då medelvärdet å krokar till fiske, nu upptaget till 10 r:dr skålpundet, väsentligen understiger detta belopp, torde nuvarande införselstull 24 sk. skålpundet å denna varuartikel, med afseende härå, och såsom utgörande ett oumbärligt redskap, hvilket i Norrige är belagdt med endast 4 sk. 5 rst tull, böra nedsättas till 8 sk. skålpundet.
»Ar någon gripen efter 10:de punkten, eller eljest utan att sådan åtgärd till hans häktande vidtagen blifvit, som i 9:de punkten sägs, då skall den, som honom gripit, utan dröjsmål anmäla förhållandet hos Konungans Befh:de eller kronofogde eller länsman å landet, eller Borgmästare och Råd i stad, som pröfvar om den gripne skall i häkte sättas eller genast lösgifvas.» Till en början vill jag endast anmärka, att uttrycket »är någon gripen efter 10:de punkten» icke är någon lycklig redaktion eller ordalag att rekommendera i en lag. Det lärer väl menas: »gripen, såsom i 10:de punkten säges.» Och hvarföre icke afhjelpa sådana re - 548 Den 18 Juli. daktionsfel? I detta mom. föreskrifves visserligen att i de fall, hvarpå denna § har afseende, skall en undersökning försiggå »huruvida den gripne skall i häkte sättas eller genast lösgifvas»; men icke något stadgande finnes gifvet i afseende å den tid, inom hvilken en sådan undersökning bör ega rum. Såsom jag nyss anmärkte i afseende på 9:de mom:t, är äfvenledes genom detta stadgande den personliga friheten i Sverige ganska litet skyddad, och det förefaller mig ganska besynnerligt att, då man vanligen betraktat den personliga friheten såsom en af de väsendtligaste rättigheter individen har att af samhället påräkna, man dervid nu fästat ett så föga afseende, att hela denna § ang:de häktning utan något skäl blifvit inflickad, likasom i förbigående, uti nu förevide promulgationslag.
Rättegångs-Balken bjuder; men i alla fall skola Handlingarne uti Tryckfrihetsmål understälningsvis af Under-Rätten till Hof-Rätten insändas. 8:o Finner Iiof-Canzleren—•—•—• ej skulle erhållas. 9:o Vid Under-Rätt pröfve och afgöie Domaren saken, men underställe sitt Utslag Hof-Rättens pröfning, på sätt 25 Cap. 5 §. Rättegångs-Balken bjuder, men i alla fall skola Handlingarne uti Tryckfrihetsmål, underställningsvis af Under-Rätt till HofRätten insändas. 10;o Är åklagad Skrift — föreskrifver. ll:o Angvi pes — • ej må verkställas. l2:o I frågor om qvarstad — inlemnad. 13;o Varder någon •—. — •—kunnat indragas. 14:o Skulle den oförmodade — Högsta Domstolen. l5:o Alla mål sig ådragit. Böter efter denna Lag må förbrytelsen skett. 5. 7:o Sedan Nämndens utlåtande således blifvit inhemtadt, pröfve och afgöre Domaren saken,' och underställe sitt Utslag Hof-Rättens pröfning, på sätt 25 Cap. 5 §. Rättegångs-Balken bjuder. 8:o Finner Hof-Canzlercn ej skulle erhållas. (Utgår.) 9:o Är åklagad Skrift — föreskrifver. 10:o Angripes —• ej må verkställas. lito. I frågor om qvarstad —■ inlemnad. 12:o Varder någon kun nat indragas. 13:o Skulle den oförmodade Högsta Domstolen. 14:o Alla mål sig ådragit. Böter efter denna La» må . ö förbrytelsen skett. Conslitutions-Ulskotlels Memorialj N;o S, 55 16:o Böter efter denna Lag gånge l5:o Böter efter denna Lag gånge ensamt tillfalla. —- ensamt tillfalla. Se Bili. 3 Sami. Mern. Ridd. och Adelns Prot. B. XX p. 78.