Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hrr Elektorer att utse en ledamot i StatsUtsk. under Hr von Troils frånvaro, samt derjemte utse en Suppleant i samma Utsk. efter Hr Lode, Torsten Wilh., 110 Den 7 Oktober f. m. sorn derstädes varit Suppleant, men numera ingått såsom ordinarie ledamot. Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utsk:n inkomne Utlät, och Mern., nemi. från Stats-Utskottet: JVs 308, i ani. af K. M:s Nåd. Propos. om beviljande åt Staden Jönköping af dels byggnadslån, dels anslag och lån för ny tomtreglering derstädes; Banko-Utskottet: JVs 62, med förslag till vissa förändrade föreskrifter', ang:de Bankens depositions-rörelse; och J\1 63, med ani. af RiksStåndens beslut öfver framställningarne i 71:sta punkten af Utlåt. JVs 48. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. \ 11 på aftonen. In fidem protocolli, * Albert Munck. Lördagen den 7 Oktober 1854. Plenum kl. 10 f. m. Främste närvar:de ledamoten, Fullrmn för Grefliga Ätten JVs 8 Oxenstjerna af Korsholm, Frih. Åkerhjelm, Carl, upläste en till honom ankommen skrifvelse, deri Hr Gr. o. Landtm, anmält sig hindrad, att i dag infinna sig i R. o. Ad:s plenum, och derföre, på grund af 23:dje §:n Riksd.-Ordn., anmodat Hr Friherren att dervid i Hr Gr. o. Landtnäs ställe föra ordet; hvarefter Hr Friherren intog plats i Landtmarskalks-stolen. Justerades pleni-prot. för d. 1 sisth Juli. Öpuades Hrr Elektorers listor vid val af Utsk:s-ledamöter, och befanns att dertill blifvit utsedde i Den 7 Oktober f. m. lil
I detta afseende täger jag mig friheten fästa uppmärksamheten derpå, att t. ex. i Bevilln.Utsk., som arbetar på 3:ne Afdelningar, uti hvarje Afdelning en mängd handlingar behöfva afskrifvas, innan Utsk. kommer i full verksamhet; och då Utsk. trädt i full verksamhet, lära ej Cancelli-göromålen kunna bestridas med mindre än af en Notarie och en Cancellist för hvarje Afdelning. Vid slutet af Riksdagen, om den skulle räcka lika länge som den sistlidne, torde förminskning kunna ske; men ej förr. Frih. Cederström har sagt, att inga Cancellister för renskrifningen borde antagas; jag tror dock, att den af Frih. föreslagna förändringen, utom en dryg kostnad, äfven skulle medföra den olägenhet, att, i fall Notarien sjuknade, man nödgades dertill antaga en person, som, ehvad skicklighet han än kunde äga, likväl skulle behöfva tid för att studera sig in i de ämnen, som i Utsk. förekommit. Jag tror således, att den personal, som förut funnits, äfven vid denna Riksdag blifver nödig, helst ärendernas handläggning och betänkandenas afgifvande fördröjas, om Cancellierna icke äro väl och tillräckligt betjente. Uti Friherrarne Boyes och Cederströms yttrande, angående StatsUtsk:s förslag till förskott på Betjeningens arfvode, instämmer jag. Det är olämpligt, att dessa arfvodens belopp icke vid antagandet något bestämmas, utan vid slutet of Riksdagen desamma måhända komma att bero på några voteringssedlar. Sannt är, att Riksd.Ordn. föreskrifver, att en efter göromålens mängd och vigt lämpad vedergällning vid Riksdagens slut skall Bestämmas; men mig synes likväl detta stadgande ingalunda vara i strid med bestämmandet af något visst minimi-belopp, hvilket jag anser vara högst nödvändigt att Högh StatsUtsk. bestämmer, och torde detta minimi - belopp icke utsättas till mindre än vid sisth Riksdag, om skicklig Cancelli-personal skall påräknas. 1 följd af dessa anmärkningar anhåller jag om återremiss. Hr Rosenqvist, Fredr. Leonli.:
Då svårligen kan undvikas, att, under arbetenas fortgång, behof af vissa ämnen i mindre qvantiteter uppstå, (såsom al färgämnen, då en fånge befinnes hafva tillräcklig skicklighet att verkställa förekommande målarearbeten), så måste äfven de under hand uppköpas, hvartill auktionsreglementets 2:dra artikel 15 §. lemnar tillräcklig anledning och rättighet. Anskaffningarne i Christianstad hafva således skett, icke i strid "mot, utan i fullkomlig öfverensstämmelse med gällande författningar. Skulle härvid de af Dikets Ständers llevisorer anmärkta pris på rödfärg, svafvel, kimrök m. m. tillskyndat säljaren en alltför oskälig vinst, så inbemfas dock genom de af Handlanden O. Ternström & Comp. afgifna räkningar, att samfälda beloppet för det i 40 poster Iefvererade svaflet och diverse färgämnen icke uppgår till mer än 15 R:dr 14 sk. 8 rst., och att staten, genom beroendet af de på stället gängse pris, likväl icke på så ringa upphandling kunnat göra någon betydlig förlust. Hvad åter vidkommer anmärkningen, att åtskilliga betydliga arbeten blifvit utan föregången entreprenadauktion verkställda, sä är det väl bekant, att, der tillgäng finnes på arbetsfångar, alla Kronans arbeten, så vidt sig göra låter, utföras med dem under ledning och biträde af anställda handtverkare; men dervid händer stundom, att vissa arbeten fordra större skicklighet och noggrannhet, än af denna arbetspersonal kan — 271 — åstadkommas, hvarföre, till vinnande af godt och pålitligt arbete, är nödigt att vända sig till dugliga handtverkare, hvarvid ackordet måste afse icke endast billigaste priset, som ofta åtföljes af erkändt slarf och opålitlighet hos anbudaren, utan äfven redbarheten hos arbetaren.
Jag får således nn erinra, att 0111 mitt minne icke bedrager mig, var förhållandet med den omnämnda gåfvan till Hr Adlerstam sådant, att RiksSt. stadnat i olika beslut i afseende på summan och att således en sammfnjemnkning var nödvändig. Då sålunda beslutet måste undergå någon ändring, tror jag, att äfven i afseende på sättet att meddela denna gafva förändring ägde rum. Men, mig veterligen, har det aldrig handt, att 3 Stånd fattat ett i alla sina detailler sammanstämmande beslut, och att sedermera någon inbjudning om dess frångående ägt rum. Frih. Roye har nyttjat ett negativt bevisningssätt och sagt, att hvad som ej är i grundlagen förbjudet, måste vara tillåtet. I sådant fall tror jag, att vårt statsskick stöde på svaga fötter, och, utan att taga exempel från andra förhållanden, vill jag blott såsom vederläggning utsträcka hans egen princip. Det står på intet ställe i grundlagen förbjudet, att, sedan R. St. fattat ett beslut och detsamma till K. M. blifvit expedieradt, Ständerna icke må kunna upphäfva detta beslut och aflåta en annan skrifvelse i ämnet. En sådan åtgärd är således, enligt Frih. Boyes princip, äfvenså laglig, som den han tillstyrkt. Hr Dalman: För att afbryta denna discussion får jag begära frågan om inbjudningen på bordet. Gr. Cronhjelm: Jag tager mig friheten hemställa till Hr Dalman, om han icke ville låta denna fråga nu afgöras. Vi hafva redan discuterat den under if timme, och jag fruktar, att vi nästa gång kunde få en äfvenså vidlyftig discussion härom. Tiden är ganska knapp, särdeles då de öfriga Stånden redan fundera på att resa sin väg, och inbjudningen skall säkerligen i alla fall ej blifva antagen af de öfriga Stånden. Resultatet blifver således detsamma, men vi undvika några timmars discussion. Hr Dalman: Om jag hade samma öfvertygelse som Gr.
Men , innan jag slutar den Recension jag börjat af Utskottens Betänkande, vill jag med få ord underställa , angående lämpligheten af tvänne jDe?/ai7/eStadganden, nemligen först: att alla Discontmassornas utredning skulle ske i Stockholm. Att de skola ställas under noga uppsigt af det Verk, som öfvertar dem, är tydligt; men hvarföre hvar enda Gäldenär, i 60 mil från Stockholm belägna Provin^ cer, skall tvingas, att här hafva en Commissiönair, är mig obegripligt, Och synes illa sammanhänga med den önskan, Utskotten omtala, att underhjelpa Gäldenärernas behof, Kan hända ämnade Utskotten sjelfva icke, ätt på detta vis tvinga Gäldenärerne till att hafva Relationer i Stockholm. Det synes i sanning snarare vara nödigt, att draga Rörelsen fråö Hufvudstaden utåt Landet, än tvärtom, ... Dea Den 17, filur til^ f. m. 9.7 % Den andra..besynnerliga Detaillen i Utpottens^Förslag; är : bcgi^qdeft af en ytterlipre förskrifning af att ..de t as Kjoring ej °!n cn Gäldenär skulle-.gifva etvs^ssjtilc? försl'rifning på, att han verkligen sjelf, lecknat. ra Re versen} nyttan häraf är;pd>egä;nfigV Ijvåd Mplmö Discont angår , är åtgärden pverkstiiflirar, ty ingen af nuvapand,é’D is c0ntpire ctpufer na 'kan an IXMilSlt §18} i nsI*m -oc P^ en eller två', _q,Uer tjugii" urjderUvnlnä lörsäkrinm alMm .DireÄi%,ä^i::ur; vär^ att lita , sa lange de areronga 'besK^Uningar, sorn inför
Skolans kapitalfond uppgick år 1850 till 12,503 R:dr 2 sk. Banko, m) De Fattiges Vänners Skola, med 2 lärare och 24 lärjungar af qvinkönet, som erhålla fri undervisning. n) Evangeliska Brödra-Societetens Flickskola, med 7 lärarinnor och 64 lärjungar, ursprungligen bestämd för döttrar af Evangeliska Brödraförsamlingens medlemmar, men sedermera utsträckt lill skolungdom i allmänhet. o) Göthilda-föreningens Skola, för gossebarn tillhörande Mosaiska församlingen, med 4 lärare, utom musik-och skriflärare. Lärjungarnes antal varår 1850: 24. B. Läro-anstalter med afsende å särskilda praktiska yrken. p) Chalmerska Slöjdskolan. Denna för det allmänna och synnerligast för orten gagneliga stiftelse, grundlagd genom en testamenterad fond af numera framBerältelse öfver Götheborgs och Bohus Län för åren 1847—1850. 6 42 litine Kansli-rådet Chalmers, understödjes derjemte genom ett statsanslag af 5,000 R:dr årligen. Utom Föreståndaren, sorn undervisat i mekanisk och kemisk teknologi, har skolan haft 4 lärare, af hvilka en undervisat i fysik och en annan i elementar-kemi samt tillika haft ledningen af de arbeten, som af eleverne i kemiskt-tekuiska laboratorium blifvit föret agne, den tredje i mathemalik och linear-rilning samt den fjerde i frihand-teckning, ornament-ritning m. m. Dessutom har en verkmästare haft ledning af arbetet i den mekaniska modellverkstaden, hvarjemte lärare emot särskild godtgörelse undervisat i Tyska och Engelska språken. Antalet af elever, som begagnat undervisningen vid skolan arbetsåret 1849—50, uppgick till 68, af hvilka en Norrman. q) Navigationsskolan, hvartill staden låtit uppföra ett passande bus, har al statsmedlen årligen åtnjutit såsom aflöning till 2:ne lärare 1,400 R:dr och till underhåll af instrurneuter, kartor, böcker och inventarier 300 R:dr.
Prot. 1856—1858. 4 Sami. 1 Afd. 4 Band. 9 Häft. 1 2 Stats-Ulskottets Memorial N:o 229. att besparas, lä ett följande år för ändamålet disponera; Borgare-Ståndet deremot gillat Utskottets yttrande med den förändring, att, i stället för orden: ”någon krigförande, i vänskapligt förhållande med Sverige stående makt”, skulle införas dessa ord: ”någon i vänskapligt förhållande med Sverige stående makt, hvars armé befinner sig på krigsfot”, samt Bonde-Ståndet åter bifallit Utskottets Utlåtande oförändradt. Ett så beskaflädt anslag, som det ifrågavarande, är alltså al samtliga RiksStånden beviljadt, äfvensom beloppet deraf blifvit genom tre Stånds sammanstämmande beslut bestämdt till 9,000 R:dr, hvaremot, i afseende å sättet för anslagets användande, trenne särskilta i någon mån skiljaktiga meningar uppstått, hvilka måste blifva föremål för votering i Förstärkt Stats-Utskott; och då ett Stånd, eller BondeStåndet, godkänt det förslag, Utskottet afgifvit, torde först, för bestämmande, hvilkendera meningen, antingen Ridderskapet och Adelns samt Preste-Ståndets, eller Borgare-Ståndets, skall blifva kontra-proposition i hufvud-voteringen, omröstning böra anställas, enligt en så lydande proposition: ”Den, som vill, att till kontra-proposition i hufvud-voteringen antages den mening, att ett anslag af 9,000 R:dr Riksmynt må af Rikets Ständer för hvartdera af åren 1858, 1859 och 1860 å Riksgälds-kontoret anvisas för att, stäldt till Kongl. Maj:ts disposition, användas till understöd åt Officerare af Arméens särskilta hulvud-vapen, hvilka inträda i aktiv krigstjenst hos någon i vänskapligt förhållande med Sverige stående makt, hvars armé till större eller mindre del befinner sig på krigsfot, med rättighet för Kongl.
L7T, samt att det bättre höet blifvit såldt till 9 sk. 4 rst. å 11 sk. 7 rst. hW, och att medelpriset å Kungsgårdens till möjligen högsta pris sålda hö således öfverstiger markegångspriset, bör väl hushållningen med Kungsgårdens tillhörigheter i detta fäll ej kunna kallas mindre god, utan torde, så väl af ofvan anförda förhållanden, som med afseende dels å den ymniga tillgången å foder ifrågavarande år, dels derföre, att höet icke blifvit af Kungsgården från upplagsstället transporteradt, utan af köparne sjelfva der hemtadt, betalningen kunna anses ganska skälig. De påföljande åren 1850 och 1851, då skörden i allmänhet icke var så ymnig och Kungsgårdens grannar hade mindre fodertillgång, uppgick, på försäljningsauktion, priset å sämre höslaget, eller kohö, till mellan 9 och 11 if sk. banko Uw, och det bättre, eller hästhöet, afyttrades då till 16 sk. \Jt. Innevarande vinter åter har, utom andra skördens hö af sämre bergning, kohö försalts till 13 sk. 4 rst. och hästhö, omkring 5,000 L#, till 23 å 24 sk. banko L&idet. Häraf synes väl således, att Ståthållare-embetet, så vidt i dess makt statt, alltid bemödat sig om särdeles god hushållning med hötägten. Under §. 3 hafva Revisorerne fästat uppmärksamhet dervid, att någon rabatt icke blifvit beräknad vid liqvid för medikamenter, och i anledning häraf får Ståthållare-embetet underdånigst upplysa, att Eders Kongl. Majit, genom nådigt bref af den 4 Januari 1838, befriat dåvarande Apothekaren vid Drottningholm G. Lundqvist från beräknande, i och för de medikamenter han för Kungsgårdens behof nödgades anskaffa, af den rabatt, som vanligen äger ruin å alla af allmänna medel bekostade medikamentslefveranser, och att nuvarande Apothekaren blifvit anställd med åtnjutande af de rättigheter och förmåner befattningen åtföljde.
Nio 296, gjord inbjudning till de öfrige Riks-ståndeo, att förena sig uti förstnämnde Stånds beslut, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majt anhålla, det Kongl. Majit täcktes låta den år 1856 utfärdade Instruktionen för För - 456 Pr o t.-Utdrag den 29 Juli 1857. myndare-kammaren i Stockholm, efter vederbörandes hörande, undergå den omarbetning eller förändring, hvartill omständigheterna och billighetens kraf kunna föranleda; och beslöt Bonde-Ståndet, för sin del, att samma inbjudning antaga. Den 29 Juli. Frän Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Vid förnyad föredragning af Stats-Ulskollels den 20 och 25 dennes på bordet lagda Utlåtande N:o 81, i anledning af erhållnc återremisser å Betänkandet N:o 41, angående en med Stats-regleringen gemenskap egande fråga, biföll Ridderskapet och Adeln såväl Utskottets hemställan alt momentet d af Betänkandet N:o 41 för närvarande må utgå, som ock de stadganden i momenlerne e och f af samma Betänkande, hvilka Utskottet ansett sig böra vidblifva, och lades förevarande Utlåtande i öfrigt till handlingarne. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Stats-Utskottets nedannämnde den 20 och 25 dennes på bordet lagda Utlåtanden: N:o 82, i anledning af Kongl. Majits Nådiga Proposition om uppförande af en hufvudsakligen för Postverket afsedd byggnad å Kongl. Maj:ts och Kronans intill Kongl. Operahuset i Stockholm gränsande tomt; och N:o 83, angående begärda stats-bidrag för ny tomte-reglering och nya byggnaders uppförande inom den sistlidet år albrunna del af staden Eksjö. S. D.
De Ståndsintressen, som hos oss stundom öfverklagas, äro redan genom den i 75 §. Riksdags-Ordningen föreskrifne Nämnd i det mesta sammansmälte, och skola ytterligare blifva det, när Riksens Ständer en gång finna godt att bifalla samma votering per Capita i alla Utskott. Derigenom skola dessa i deras sammanhang ännu närmare föreställa Underhus, men så mycket fullkomligare kanhända, som de .begge nyssnämnde hufvudkrafterne redan der äro blandade och förenade. Redbarhetens Representation sågs bestå hufvudsakligen af så kallade oberoende Medborgare, och Lagstiftarne hade äfven visat sig laggranne att ifrån det 4;de Ståndet afhålla sjelfva möjligheten af yttre inflytelse. Deremot finne vi den ideala fullsatt af Embetsoch Tjenstemän. Om också detta förhållande skulle anses som oförenligt med begreppen om ett fritt folks Representation, så lär det dock 1 de flesta länder och i Sverige i synnerhet vara oundvikligt. Olycklig den 11a - 86 Coust. Utsk. Betänkanclen. tion, som behöfde frukta eller misstro sina Embetsman; beklagansvärde de Ständer som ville eller kunde utesluta dem. Biträdet af deras practiska upplysning är oskattbart; deras monarchiska stämning är för jemn vigten nyttig: deras sanna intresse omfattar alla Stånd, Regeringssättet, Friheten. En undersökning 0111 olägenheterne af deras deltagande skulle innebära så mycket förolämpande både för Regeringen och dem, att den vore alldeles otillbörlig. Den behöfs ej i en Stat, der Regenten sjelf, sorgfällig om Ständers lagbundna frihet, älskar att se den ostördt utöfvas, och demedborgerligt anseende ligger till hufvudgrund för befordringarne.
Räkenskapen, utan anmärkning granskad i Kongl. Kammad-rätten, har icke heller föranledt till någon erinran från Revisorernes sida; och inhemtas deraf: Debet. Balans från år 1855: Afgifter af lärjungar 2,607: 24. Utgifter: Löner oell arfvoden m. m 9,489: 42. — Till skolhusbyggnaden 18,428: 32. Balans till år 1857: Korgs-skolan i Fahlun. Bergs-skolans räkenskap, som tor revisions-året blifvit lemnad utan anmärkning så väl vid granskningen i Kongl. Kammar-rätten som nu hos Revisorerne, lemnar följande redovisning: Bebe t. Uppbörd: Stats-anslag från riks-statens 6:te hufvudtitel: undervisnings-anstalter för bergs-bruket, Till materiel 500: Arfvoden till ordinarie lärare 2,200: Transport: 2,700: t 206 — Transport: 2,700: Arfvoden till extra lärare 1,200: Dito till stipendiater oell vaktbetjening 800: Till resekostnader 300: För inköp af en gård i Fahlun 1,333: 16. — Af utländska elever inbetalda 150: —- — Diverse inkomster 229: 12. — S:r 6,712: 28. Credit. Balans från år 1855: Utgifter: Aflöning och stipendier 2,786: 32. Materiel, byggnader och reparationer m. m 1,713: 26. 9. Anslaget till Trädgärds-lorciiiiigens Elev-skola. Redogörelsen för detta anslag, som blifvit utan anmärkning granskad i Kongl. Kammar-rätten och ej heller föranledt till någon erinran från Revisorernes sida, utvisar följande förhållande: Debet. Uppbörd: Stats-anslag Balans från år 1855: — Utgifter: För elevernes underhåll och undervisning m. m 1,414: 18. 5. Balans till år 1857: Kongl, och Hvitfeld tska Stipcndic-fonden.
Af slogs; P rot.-Utdrag, deri 2.3 december 1844- 475 N:o 32, med hemställan om godtgörande af 2:ne från Banken till Kongl. Mynt-verket ntgi Ine förskott: 1. i jolis. S. D. Efter förnyad föredragning biföllos följande Lag-j samt Allmänna Besvärs-och Elionoml-Utskottens betänka aden nemligen: N^o 16, i anledning af väckt fråga om beredande af strängare controller emot missbruk vid gårdfaribandelns idkande; N:o 17, i anledning af väckt motion om tillägg till 5 § i 5 Cap. Byggninga-balken; N:o 18, i anledning af väckt motion om inskränkning af jura patronatus; oell N:o 19, i anledning af väckte motioner om dels ändring i, och dels förklaring olver, stadgandet i 26 Caj). 2 § Byggninga-Balken, angående byggnads skyldigheten ä prestgårdar på landet. S. D. Åter föred rosros Lag-Utskottets utlåtanden och memorial: O O N:o 45, i anledning af väckt fråga om förändring i Högste Dom stolens organisation: Bifölls; N:o 4gj i anledning af återremiss utaf Utskottets betänkande, iV:o /q, öfver vackt fråga om dels den uppenbara kyrkopliktens afskaffande, och dels ändring 1 straffet för första och andra resan stöld: Lades till han dlingarne; N:<> 5o, i anledning af återremiss utaf Utskottets betänkande, AJ:o 1.3, öfver väckl motion om rättighet för fordringsegare att hos Konungens Befallningshafvande erhålla promotorial i lagsökningsmål: lades till handUngarne. S. D. Föredrogs ånyo protocolls-utdrag från Höglofl. Ridderskapet och Adeln af den 11 i denna månad, innefattande inbjudning att deltaga i Höglofl.
Det begärda anslaget är således hufvudsakligen afsedt att användas för beredande af tillfälle till intagande å Upsala akademiska lasarett af sjuka från andra delar af riket; Och då vederbörande ansett detta vara af vigt för den medicinska undervisningen vid universitetet, har Utskottet icke tvekat att tillstyrka beviljande af berörda anslag. Dock torde öfver medlens användande för berörda ändamål särskild redovisning böra afgifvas. Utskottet hemställer alltså, att Rikets Ständer måtte Kongl. Majits förevarande nådiga framställning på det sätt bifalla, att, till underhåll å Upsala akademiska lasarett af fattiga sjuka från orter utom Upsala län, beviljas, emot särskild redovisning, ett årligt anslag af 2,500 R:dr. 21:o. Uti anslaget till Fysiologiska Institutionen vid Upsala universitet har Kongl. Majit äskat förhöjning med 500 R:dr; Och då det hittills varande anslaget, 500
Men då Bevillnings-Utskotlet, vid föredragningen af detta ärende, funnit detsamma icke kunna hänföras till de uti Regerings-Formens 53, 60 och 70 §§. och Riksdags-Ordningens 3i §. för Bevillnings-Utskoltets behandling uppräknade ämnen , samt vidare en inom Ilöglofl. Ridderskapet och Adeln redan under 1810 års Riksdag af Herr Malmerfeldt väckt fråga om Tolagens indragning till Slaten, blifvit af Stals-Utskoltet behandlad, och dess utlåtande i ämnet af alla fyra Riks-Stånden gillad t, äfvensom Rikets senast församlade Ständer uti deras, angående städernes inqvartcringsLesvär, aflåtne underdåniga skrifvelse N:o 34a, hvaruti de ibland annat förbehållit sig, att vid nästinstundande Riksdag slutligen p'öfva och för sin del bestämma den ytterligare lindring i servicens anskaffning och underhållande, som möjligen kan komma att beviljas de släder, hvilka hafva Garnisoner, antingen genom tillökade Tolagsmedel, genom andra städers bidrag, eller genom allmänna Bevillningen, bestämdt ansett Tolagen såsomen afgift utan gemenskap med Bevillningen; så har Bevillnings-Utskoltet ansett sig icke kunna med detta ärende taga någon hufvudsaklig befattning; hvilket allt Bevillnings-Utskottet, jemte åtel lemnande af ofvannämnde ifrån Höglofl. Ridderskapet och Adeln remitterade motion, härigenom, och i enlighet med föreskriften i 44 §• 3 morn. af Riksdags-Ordningen, vördsamt får tillkännagifva. Stockholm den 1 Maji i834- Reser vationer.
Häremot hade, enligt de i Kongl. Stals-Kontoret uppr ättade Liqvider, till Riksgälds-Kontoret endast aflemnats, såsom öfverskotter för år i83p Rldr 280,702: 1. — och för år 184o .. 7. eller tillsammans för begge åren . Vid sådant förevetande, och med afseende dessutom å Reglementets stadgande, alt det belopp, hvarmed de förväntade bfverskotterna befunnos understiga deras beräknade summa , borde vid slutliga insättningen å kreditivfonden innehållas, har frågan om några medels vidare afsättande å ofvanberörde räkning ansetts böra förfalla. — 20 — Mindre ULrecLilivefc. Span-m&ls» 1£) ndsätttjingsILrediiiret. ^koleraKfiditivct. Under ilen inventering, hvarom här nedan förm ales» hafva Revisorerne funnit förseglingen orubbad å det i Herrar Full mäktiges egen vård befintliga konvolut, sorn innehåller Rikets Ständers, vid sista Riksdags slut, utfärdade Anordning å den summa, hvartill Stura Kredit!vet då hestämdes. Åf det, vid i8z(o och 1841 års Riksdag, anvisade, så kallade Mindre Kreditiv* har, så vidt Riksgälds-Konlorets handlingar och räkenskaper utvisa* någon lyftning hitintills icke ifrågakommit. I ytterligare afbetalning å det, vid 1828 — i83o års Riksdag, beviljade och sedermera, lill liela sitt belopp, lyflade kreditiv å 1,000,000 R:Jr för undsättningar i missväxtår, har Riksgälds-Kontoret» från Kongl. Stats-Kontoret emottagit under år 1841 . R:dr 5a,000: år 1842 . „ ion,000: samt under innevarande år ... „ 3o,ooo: eller tillsammans .