Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Rikets Ständers underdåniga skrifvelsej i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition , rörande vilkoren för det till Julibördande aj hamnanläggningen vid Götheborg beviljade lån. (Stats-Utk. Uti., iN:o 21.) S. A. K. Genom nådig proposition af den 2 December sistlidet år, har E. K. M. behagat till Rikets nu församlade Ständer göra framställning om bifallandet af direktionens öfver Götheborgshamnoch elf-arbeten anhållan, att det låneunderstöd af 140,000 R:dr, som för hamnanläggningen vid Götheborg under sednast förflutna riksdag beviljades att, efter iakttagande af då meddelade stadganden angående utbetalningen af andra för allmänna arbeten beviljade låneoch anslagssummor, från Riksgälds-kontoret utgå, måtte få till direktionen utbetalas endast mot aflemnandet af behörig, till Riksgälds-kontoret eller ordres utaf direktionen utfärdad, skuldförbindelse, tillika med en serskild förbindelse, hvarigenom de till direktionens disposition ställda in - 8 Expeditions-Utskottets Förslag till und. Skri/velie j iV.o 5. komster pantförskrefvos, såsom säkerhet för lånets återbetalning i den ordning, skuldebrefvet innehölle. Af hvad i högstberörde nådiga proposition och deruti åberopade handlingar förekommer, hafva Rikets Ständer i öfrigt inhemtat, bland annat, att, jemte det en för Götheborgs hamns förbättrande och iståndsättande upprättad plan, enligt hvilken härmed förenade kostnader skulle uppgå till 560,000 r:dr, samt arbetstiden bestämmas till 10 år, blifvit den 27 Mars 1844 af E. K. M. i nåder fastställd, har E. K.
Svar/Ungs yrkande om den föreskrift, alt Egodelningsrätt, om den anser rättelse i egogradering nödig, skall ingå i fgranskning af hela egograderingen, få Utskotten anmärka, att, vid granskning utaf de delar af egograderingen, som blifvit öfverklagade, måste jemförelse emellan flera cgolotter af olika godhet och beskaffenhet anställas, innan Egodelnings-rält kan hos sig stadga del omdöme, att rättelse af graderingen är nödig; och då vid en sådan gransk ning och jemförelse Egodelnings-rätten är i tillfälle att öfverse taxeringen och Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottens Betänkande, N:o 15. 37 skyldig att meddela rättelse deruti på alla ställen, der sådan kan erfordras, synes den föreskrift, som motionären föreslagit, icke vara behöflig; hvarföre Utskotten ock tillstyrka, att nämnde yrkande må lemnäs utan afseende. Beträffande derefter Rikdagsfullmäktigen Svartlings sednare förslag, att sedan egogradering blifvit verkställd, provisionel planläggning och utstakning å marken borde ske, samt derefter delegare i skifteslag lemnäs tillfälle att innan skiftet vidare fortsättes, öfver egogradering, skiftesläggning och i fråga om utflvttningsskyldighet sig besvära; så vore, enligt Utskottens åsigt, att befara, att genom ett sådant förfaringssätt skulle uppkomma många anledningar till tvister och deraf följande tidsutdrägt, sorn genom nu gällande föreskrifter undvikas.
Sig icke hafva funnit skäl att då bifalla den gjorda framställningen, utan öfverlemnat handlingarne till Styrelsen för allmänna vägoch vattenbyggnader, för att framdeles ånyo anmälas, det måtte likväl, med afseende derå att nöd ostridigt vore för handen, som utan det allmännas mellankomst icke kunde afhjelpas; att beredande af arbetsförtjenst otvifvelaktigt vore lämpligaste sättet att lindra sådan nöd, — att utsigterna att i någon mån erhålla arbetsförtjenst vid jernvägsanläggningen mellan Gellivara och Storbacken numera försvunnit i anseende till jernvägsarbetets ringa omfattning, — att socknemännen förklarat sig villige att, mot erhållande af statsanslag till ofvan uppgiina belopp, förevarande väganläggning verkställa och underhålla, samt att en sådan anläggning jemväl afsåge att för framtiden förbättra socknens och ofvanliggande socknars ekonomiska ställning, täckas Kongl. Maj:t i nåder bereda Pajala socknemän ett belopp af 56,790 Riksdaler, såsom understöd i deras nuvarande, genom flera års missvexter orsakade, nödställda belägenhet, med vilkor att socknemännen byggde och framdeles underhölle väg mellan Pajala kyrkoby och Junosuando samt emellan nämnda by och Kengis bruk. 14 Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 72. På grund af de härvid förekommande omständigheter och då det allmännas mellankomst för afhjelpande af den för handen varande nöden inom nämnda socken är af behofvet påkallad, samt lämpligaste sättet dervid synes vara att anskaffa arbetsförtjenst åt den genom missvext lidande befolkningen, vill Kongl.
Jag förmodar, att Rättelse, åtminstone till någon del, torde anses lämplig, och, då jag vid inskränkt tid blott framställer Förslager, utan omständligare utveckling af Skälen dertill, förmodar jag, att åtminstone öppna mig en utväg att framdeles kunna ingå i en Den 5 Januarii. 319 närmare granskning af ämnet, som jag vördsamt anhåller må' till Lagutskottet remitteras. 3:o Vid tillämpningen af Kongl. Förordningen om StängselSkyldigheten af 1802 förekomma flera sådana fall, då bestämd föreskrift saknas, som ock gifvit anledning till flera Rättegångar, för att i högsta Instancen omsider få Förordningens mening bestämd. Några sådana Casus anhåller jag vördsammeligen, att till rättelse må få framställa, och förbehåller mig, att framdeles flera sådana få tillägga. Det stadgas väl huru förhållas skall, då Byar möta hvarandra i Inägor och Utmark, men icke huru stängas skall då den ena Byens Inägor möta den andra Byens Utmark. Det synes likväl att samma Principe borde följas, sorn i Stängselsskyldighet inom Byar, att nemligen Inägor borde, utan beräkning emot Utägor, allena stänga; men då fråga är om stängsel, Byar emellan i Utmark, torde någon utveckling af Lagens föreskrift i sådana fall tarfvas. Det kunde ju till exempel hända, att Rättegång vore flera Byar emellan, om Bolbyrätt till deltagande i en större Utmark, som berodde på utgången af en långsam Rättegång; men detta förhållande borde icke kunna hindra eller uppehålla en annan Bys rätt att erhålla biträde af dessa, sig emellan tvistande Byar, till upprättande af Stängsel i Rågången, och som det synes att utgången af deras Rättegång icke borde verka på de andras rätt, till större eller mindre Stängselskyldighet, får jag 520 Den 5 Junnar ii. föreslå ilen ändring i Förordningen, att i Utmark borde, i Rågången Byar emellan, Stängselskyldigheten vara lika Byar emellan, utan afseende på större eller mindre Hemmantal, samt att, om tvist vore om deltagande i angränsande Utmark, borde Hägnads-skyldigheten uppfyllas af närmast boende, så att den tillgränsande
Mt Kongl. Maj.tS i behörig ordning utfärdade Ett pä Kongl. Majus Nådiga Befallning för Wand dertill. hafwe han för alltid färwerkat den fattadt Förslag till Kongl. Majus Nådiga Propv Mc och förmon som Swenst undersate tillhörer, sition till Riksens Stander, angående answar för t< samt warde ansedd och behandlad såsom utländsk Swenste Undersåtare, hwilka utan erhållet Korum ;,an. Med Krigsoch Siöfolk samt Tjenstehjon, gens tillstånd söka eller antaga tjenst hos slämman som olofligen ur Riket sig begiswa och tjenst Meide Herrssap, sa lydande: kos antaga, förhälles efter hwad Färfattningarne "Kongl. Maj:t som funnit allmänna Lagen j hwarje händelse särstildt stadga; samt 2:0 at t-er4 Cap 6 och 7 §. §. Misgernings-Balken utsälN x,nce förklaras mä: det om någor innan Kongl, straff för Swensta Undersåtare, hwilka taga gafm Majus Förordning härom kungjord blifwer, redan eller förläning af främmande Herrskap, lata sig druke M eller antagit främmande tjenst, dör sädant af såsom dest sändebud, uller gä främmande sändebu! Morn om han är i Riket stadd, inom en manad tillhanda i de ärender som ga best förrättning an istän den dag Förordningen kungöres i den Försaknar likwäl bestämd lag, hwarefter de döma, samling der han wistaS, och om han a Utrikes ort mage, som utan Konungens samtycke söka Ml sig uppehåller, inom sex mannder fran Förvrdninemotlaga tjenst hos främmande Magter.
För köpingar gäfle i allmänhet, beträffande rättigheten till fabriksoch handtverks idkande samt vilkoren derför, hvad genom denna författning för städerna förordnas. 23 § 1 mom. Eho, som vill vinna mästerskap å handtverk, skall derom anmäla sig hos Magistraten i den stad, der han har sitt hemvist eller, om han är å landet boende, i den stad, der han finnér det lägligast, och skall han dervid, jemte det eller de bevis, som för ådagaläggande af behörighet enligt stadgandet i 3 § litt a. kunna vara erforderlige, förete, ej allenast något af honom förfärdigadt arbete, hörande till det handtverk, han vill utöfva, och hvilket arbete bör vara af den beskaffenhet, att om - Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1862. 235 döme om sökandens skicklighet derpå kan grundas, utan ock intyg af tvänne oväldige och trovärdige män, att sökanden sjelf tillverkat det företedda arbetet Är arbetet sä beskaffadt, att det ej kan aflemnas, eller kan sådant ej ske utan alltför stor kostnad eller olägenhet, uppgifve sökanden hvarest arbetet inom staden är att bese. Magistraten lemne, genom handlingarnes delgifvande samt särskild underrättelse hvarest arbetet kan beskådas, handtverksföreningen tillfälle att inom en månad öfver ansökningen sig yttra, och läte, sedan arbetet under 8 dagars tid varit för beskådande tillgängligt, detsamma tillika med de anmärkningar, som kunna vara hemställda, oförtöfvadt bedömas af fem rättskaffens och sakkunnige män, som af Magistraten och stadens Äldste, antingen för hvarje särskildt tillfälle eller för någon viss tidrymd, af högst ett år, dertill utses, och bland hvilka icke må vara flere än två mästare i det handtverk, hvarå profvet skall afläggas. Sedan den granskning skett och Handtverksföreningen yttrande afgifvit eller den derför bestämda tid förflutit, utan att tillfället till dess afgifvande begagnats, tage Magistraten ofördröjligen ärendet till pröfning.
Stats-Reglerings-anslagen omfatta calender-år, och, på sätlKongl. Stats-Contorel erinrat, genom ifrågavarande förskott Fouragerings-Directionerne blifvit satte i stånd att vid de tider, fourage-persedlar vanligen erhållas till billigaste pris, mot contant upphandla det deraf erforderliga qvantum, och såmedelst undvika en kostnad, som, i händelse den öfverskrida det för fourageringen å stat§uppförde förslags-anslag, måst af Riksgälds-Contoret fyllas; så anser Utskottet de nu ifrågavarande förskotten å fouragerings-anslagen för Lif-Gardet till Hast och Kronprinsens Hussar-Regemente kunna hädanefter som hittills meddelas, med iagttagande likväl, att de förskjutne beloppen alltid blifva såsom förskotter i räkenskaperne balancerade. §. 138. Revisorernes anmärkning, att det förskott af 5,819 R:dr 3a sk., som efter Riddarholms kyrkans brand år i835 blifvit utbetaldt för kyrkans förvarande och hvilket förskott år i836 afförts på anslaget till byggnader och reparationer å publike husen i hufvudstaden, rätteligen bordt bestridas af de för försålde effecter efter kyrkans brand influtne 16,286 R:dr 39 sk., anser Utskottet nöjagtigt förklarad, hemställande i följd deraf, att berörde anmärkning må förfalla. §• '3g. (Pag. 27. I afseende på Revisorernes anmärkning, angående ett för en ridbanas uppförande vid Lif-Gardets till Häst casern meddeladt förskott af 2,912 R:dr, får Utskottet hänvisa till hvad härom nedanföre uti § 209 yttras. §. i/fo. (Pag. 28. Förkl. 1 g40 I afseende på Revisorernes anmärkning, att, genom Kongl. Brefven den 4 April 1835 och 18 Juni i836, ett sammanräknadt belopp af 2,655 R:dr blifvit af g:de Hufvud-Titelns medel beviljadt för stohållningen i Skåne, äfvensom att Kongl.
Grefve Crorthjelnu Jag anser ifrågavarande ämne af stor vigt, ty af beslutet beror, örn Utskottens arbeten såsom hittills skola ske med 2l8 Den a5 Oclober /. m. noggrannhet och grundlighet. Jag bestrider högeligen, att Suppleanter tnå få inträda oftare, än när de ordinarie Ledarnöterne hafva laga förfall. Då sådant är stadgadt, är det öfverlemnadt åt de ordinarie Ledamöternes ambition, att ej vara frånvarande, men om uti Grundlagen infördes ett stadgande, att Suppleanter alltid skola få inträda, så sanctionerades likasom en rätt för de Ordi narie, att vara frånvarande. I öfrigt instämmer jig med Herr Cederschjöld, alt förändringen bör införas uti 79 §. och förbehåller mig att , i anledning af frågan om laga förfall, få motivera en förändring uti RiddarhusOrdningen, då den till öfverläggning förekommer. Uppå derefter af Herr Grejven och LandtMarskalken framställde särskildte Propositioner, fann Ridderskapet och Adeln för godt, förkasta Friherre Cederströms anmärkning vid ConstitutionsUiskiittets ifrågavarande Memorial, men deremot, i anledning af de utaf Hans Excellence Herr G refve Mörner samt Herrarne Lefién och Cederschjöld dervid gjorde anmärkningar, hvilka Ridderskapet och Adeln förklarade utgöra dess gemensamma tankar , berörde Memorial till Utskottet återförvisa. Herr Grefven och LandtMarjhalken tillkännagai, att Plenum kornme klockan half till 6 i eftermiddag att fortsättas. Den 23 Octobcr f. m. Föredrogs a nyo och biföll» SialsUiskoitets den t4 dennes under N:o 538 afgifne, samt d. 17 derpåföljde eftermiddagen på bordet iagde, Utlåtande, öfver väckt motion om Häst vacance-afgiftens utgörande vid Östra Härads Sqvadron af Smålands HusarBegemente. Företogs till pröfning
Ja, då gick jag väl in i saligheten som alla de andra. Jag ville bara göra upp en liten räkning med mäster Olof först! Ser du det fins en vällust större än de andra, och det är hämnden! NILS. Hvad har han gjort dig för ondt? MÅRTEN. Han har vågat se midt igenom mig, han har afslöjat mig, han ser hvad jag tänker oh! NILS. Och derför hatar du honom! MÅRTEN. Är det inte nog det! (Det bultar på ytterdörren). Det kommer någon! Läs för tusan! (Nils rabblar upp föregående vers. Dörren öppnas utifrån; man hör huru en nyckel skjutes in i låset). OLOF (inkommer med förvirradt utseende). MODERN (vaknar). Fader Mårten! MÄSTER OLOF 135 - OLOF (går fram till sängen). Här är din son, moder! Du lät mig ej veta att du var sjuk! MODERN. Farväl, Olof! Jag förlåter dig hvad ondt du gjort mig om du ej stör det ögonblick jag bereder mig till himmelen! Fader Mårten! Gif mig den heliga smörjelsen att jag må dö i frid! OLOF. Det var derför du ej kallade mig! (Får se penningepåsen som Mårten försummat dölja; rycker den af honom). Man handlar med själar här! Och detta är priset! Lemna detta rum och denna dödsbädd, här är min plats, icke er! MÅRTEN. Ni ämnar hindra oss i vårt embete! OLOF. Jag visar er dörren! MÅRTEN. Ej med påflig myndighet, men med kunglig äro vi här i förrättning, så länge vi ej äro suspenderade. OLOF. Jag skall rensa Herrans kyrka om också påfven och kungen ej vilja det! MODERN. Olof! Du vill störta min själ i fördömelsen, du vill låta mig dö med en förbannelse! OLOF. Var lugn, min mor; på en lögn skall du ej dö; sök din Gud sjelf i bönen! Han är ej så långt borta som du tror! MÄSTER OLOF - MÅRTEN. Man skall vara en djefvulens profet, om man ej vill bespara sin egen moder skärseldens qval! MODERN.
Borgare-Ståndet bar, med bifall till förslaget i öfrigt, nedsatt införsels-tullen å »Hästar, utom Hingstar» till 3 R:dr 16 sk. stycket; hvaremot Bonde-Ståndet bifallit förslaget om bibehållande af gällande tull å Hästar, men för öfriga slagen bestämt införsels-tullen lill 4 R:dr för »Oxar», 2 R:dr för »Kor och Ungboskap», 1 R:dr 6 sk. för »Kalfvar», 1 R:dr för »Svin, utom Fargaltar» och 36 sk. för »andra Fvrfotade», per stycke. Utskottet inbjuder Borgare-Ståndet i afseende på Hästar och Bonde-Ståndet i afseende på öfrige slag Kreatur att frånträda sine skiljaktige meningar och instämma med de öfrige Stånden. För annan händelse föreslår Utskottet följande omröstningar, dervid öfrige slag Kreatur, utom Hästar, ansetts lämpligen kunna i en proposition satnmanföras : N:o 50. Den som godkänner Utskottets af tre Stånd bifallna förslag, att bibehålla gäl1 lande införsels-tull för »Hästar, utom Hingstar,» 10 R:dr stycket, röstar Ja j Den det ej vill, röstar Nej; Tinner Nej, fastställes denna tull till 3 R:dr 16 sk. stycket. Den som vill att, på sätt Utskottet föreslagit och tre Stånd beslutat, införselstullen bestämmes å Oxar till 2 R:dr, å Kor och Ungboskap till 1 R:dr, å Kalfvar till 24 sk., å Svin, utom Fargaltar, till 24 sk. och å andra fyrfotade kreatur till 16 sk. per stycke, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, bestämmes införsels-afgiften för Oxar till 4 R:dr, för Kor och Ungboskap till 2 R:dr, för Kalfvar lill 1 R:dr 6 sk., för Svin, utom Fargaltar, till 1 R:dr, och för andra fyrfotade kreatur till 36 sk. stycket.
299 • / 1 ' ' ' ' ■ ' ' V 1 ifrån att i denna upplysta Samling yttra min öfvertygelse! men jag kan aldrig tro att man talar sanning endast då man klandrar, derföre att man ibland icke kan tala sanning utan att klandra, och jag har annu icke lärt mig hysa nog föragtliga begrepp om mitt Slägte, lör att i hvarje åtgärd, hvars sammanhang ;jag icke genast inser, ana bedrägeri, och uti hvarje försvar för åtgärder, hvilka icke öfverenstiimma med mina förut fattade grundsatser, agentskap för en fremmande egennyttig inflytelse. — Jag tror mig icke heller kunna förbigå, att såsom den der egnat de svaga bemödanden , jag en gång kan komma att i Fäderneslandets tjenst nedlägga åt den Ivckligtvis i Sverige , af både Konung och Ständer oberoende Domare-magten, då Betänkandet nu troligen blir återremitteradt, förklara det jag fullkomligen instämmer uti Banco-Utskoftets Utlåtande deri, att då Malmö Discont-Verks oförsvarliga och Straffbara Förvaltning är i Laglig väg underkastad Domare-Magtens pröfning, kunde den icke Idmpeligen blifva föremål för Utskottets bedömmande. Jag hade blott Önskat att Utskottet gifvit denna grundsats en vidsträcktare tillämpning och erinrat sig den äfven i fragan om Götha Canal-Discont. Då hade de omdömen, som blifvit fällde om Dirsctionens åtgärder, hvarigenom som det heter, Fordrings-Ägares rättigheheter blifvit förnärmade, om den ostridiga följd rörande Banquens Hypotheks-rätt i alla C3- nalens oeh Discontens tillgångar, som blifvit joo Den 55 April. dragne af Reglementet, till ogillande af'de invändningar deremot, hvilka Directionen gjort, samt om den klandervärda Öfver-assigneringen blifvit något mindre ovillkorliga, så att de ej kunnat anses hvarken såsom Domeller Domskäl.
Skulle någonsin den oförmodade händelse inträffa, l5 står: voro läs i vöre Eih. till R. St. Fröt. iS4°- •? Sami. 26.1c Haft. 2 saxern® <©&***, TRYCKT HOS J. A. WALLDÉN>. 18 4 0. Constitutions-Utikottets Memorial, Nxo 49• t N:o 49. * Ank, lill Exp, TJtsk. den 8 Oct., fel. 5 e. m. Memorial till Piksens Ständer, i anledning af Pi eite-Stdndets å. er remiss på förslaget Litt. J. uti Mern. N:o 4$' Af Ridderskapet och Adeln samt Borgareoch Bonde-Stånden godkändt till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag, har det af ConstitutionsUtskottet i Mern. N:o 43 under Litt. A. afgifna förslag till ändring uti 9 Regerings-Formen, åsyftande Stats-Rådets förpligtande att, i händelse, emot förmodan, Konungens beslut skulle vara uppenbarligen stridande emot Rikets sanskyldiga nytta, deremot göra kraftiga föreställningar, blifvit af Preste-Slåndet under den 3o nästlidne September återremitteradt, med Ståndets förklarande, såsom dess gemensamma tanka, att berörde ändring icke kunde hänföras till de högst nödiga eller nyttiga. Då någon samman jemkning emellan de meningar, i hvilka 3:ne Stånd å ena och det 4;de & andra sidan sålunda stannat, rörande förenämnde förslag, icke är möjlig, får, med anmälan härom, Constitutions-Utskottet hemställa, om icke Preste-Ståndet skulle vilja, med frångående af dess ge mensamma tanka i denna fråga, foga sig efter Med-Stånden. För den händelse att så ej sker, föreslår Utskottet votering i Förstärkt Utskott öfver denna proposition: ”Den, som, till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag, godkänner nedanstående, af Constitutions-Utskottet i Memorialet N:o 43 föreslagna tillägg i 9 §. Regerings-Formen. ””Uti alla mål besluta.
För PresteStandct afBiffop och Consistorium; för^ Borgare Ständet af Stadens Magistrat ost) Äldste, och, hwad Fahlu Bergslag särskildt beträffar, af Gräfwe Rätten och Bergslagens deputerade; samt för Bonde Ständet af walförrattande Domhafwandea; börandes tillika för detta Ständ Wal Protocollet, af Electorerne undertecknadt, medfölja. §. 23. Sedan Ständen hwart för sig sammanträdt, och förr än nägon öfwerläggniug företages, utnämne Konungen pä en och samma dag, Landtmarskalk samt Talemän för Borgare - och Bonde-Ständen. Ärke-Biskopen ware alltid Preste Ständets Taleman Är han sjuk eller fränwarande eller hans Ämbete ledigt, blifwe Ven honora efter Stiftens ordning nästföljande Biskopen Taleman 0. s. w. Dä Landtmarskalk eller Talemän under Riksdagen af sjuklighet, eller andra anmälte laga förfall hindras at föra ordet, fföreträdes deras ställen, hos Ridderskapet och Adela af den efter Matrikeln förste närwarande Grefwe», i Borgare-Ständet af Hufwudstadens första Fullmägtig, och uti Bonde-Ständet af Riksdagsmannen frän Häbo Härad i Upsala Län. Under -et Standen samlas och innan Landtmarffalk 7?0 Den 3 Augusti. och Talemän förordn-de äro, före hos Ridderstapet och Adeln Ordföranden i RiddarhusDirectionen tills widare klubban, samt uti Borgareoch Bonde-Etänden de här ofwannänmde Fullmägtige. §. 24. Uti hwart Stand stall wara en Sc-reterare, som der före Protocollen och answare för wärdén af ingifne handlingar.
Döderhultsvik i längden icke skulle kunna lemna tillräckliga nroducter tili bedrifvande af ew jemt underhållet! utrikes Handel derstädes; att således hvarken allmän eiler enskild fördel vore att förvänts af den för denna köping föreslagna stapelstads-friheten, hvilket likväl, i afseende p-å nödvändigheten af serskild Tullbevakning och andra anstalter, blefve med betydliga kostnader förknippadt; att vid anställde pejlingar blifvit nlröndt, att inloppet till Döderhultsvik är ganska trångt och för större fartyg både osäkert och obeqvämt; att anläggningen af en ny stapelstad i Döderhultsvik, för att gynna afsättningen af skogs-eSecter, vore i rak strid med de hitintills för skogarnes vård och fredande vidtague flerfaldig;* föreskrifter, och att en dylik anläggning skulle vara af högst menlig inverkan på handels-rörelsen i Calmar och Westervik och blott leda derlili, att, i stället för dessa två någorlunda välmående städer, orten finge tre med otillräcklige resourcer till rörelse. Uti derefter af Commerce-Collegium den 3 Augusti 1837 afgifvet underdånigt utlåtande, har Collegium bland annat upplyst, att
Sedan, vid föredragningen af StatsUtskrs utlåt. ang:de regleringen af utgifterna under riksstatens andra hufvudtitel, så mycket blifvit ordadt om Utsk:s rättigheter och skyldigheter, att hvar och en i detta hänseende säkert fullkomligen stadgat sin öfvertygelse, torde det vara för mig så mycket mer öfverflödigt att ingå i någon vidlyftig pröfning af, huruvida Utsk. i dess nu föredragna utlåt. N:o 44 öfverskrida de förra eller fullgjort de sednare, sorn äfven denna fråga blifvit af en föregående talare utredd, om icke afgjord. Jag skulle till och med anse en sådan pröfning från min sida olämplig, då min oerfarenhet i riksd.göromålen, om också vid detta tillfälle vägledd af en föreg:de discussion och de StatsUtsk:s utlåt, åtföljande reservationerna, likväl måste ingifva mig ett billigt misstroende till ofelbarheten af mitt eget omdöme. Icke heller vågar jag ännu bestämdt yttra mig, hvarken för eller emot de af K. M. äskade anslagen; emedan jag icke anser mig äga dertill erforderlig kännedom af stalsverkets tillstånd och nationens förmåga att bära en ökad beskattning, såvida en sådan af anslagens beviljande skulle blifva en följd, ulan anhåller jag blott vördsamligen att få fästa det H. Ståndets och, i händelse af skeende återremiss, StatsUtskrs uppmärksamhet vid några betänkligheter, som hos mig uppstått vid granskningen af de grunder Utsk. antagit för Rikets förs var s-sv sterne samt af Utsk:s tillämpning af samma grundsatser; och skall jag blott i förbigående kortligen vidröra sjelfva anslagsfrågan vid några få punkter, der jag synnerligen skulle önska, att tillgångar för anslagens beviljande måtte kunna beredas. Till en början synes det mig, som skulle fullt gill tiga skäl och bevis saknas för Utsk:s antagande, ”att, om beväringens vapenöfningar kunna komma att utsträckas till 21 dygn, på sätt K.