Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Till enahanda ansvar vare den förfallen, som, utan att till brännvinsminutering vara berättigad, tillåter, att det hos honom köpta brännvin må lill större eller mindre del på stället förtäras. Uti öppna salubodar och på apothek må icke brännvin med eller utan droguer eller andra tillsatser, emot eller utan betalning, i minut utdelas, eller annor lunda tillhandahållas, vid ansvar, som för oloflig brännvinsminutering här ofvan stadgadt är. §• 46. Gästgifvare, källareoch värdshusvärdar samt spisqvarterseller näringsidkare, som rättighet tili brännvinsminutering innehafva, skola, derest de försälja brännvin, utan alt mat derjemte för den, det begär, finnes all tillgå, vara förfallne till enahanda ansvar, som för oloflig brännvinsförsäljning här ofvan finnes stadgadt. §. 47. Under sönoch andra helgedagar må brännvin ej försäljas i parti, och i minut endast å gästgifvaregårdar och andra tillåtna minuteringsställen vid måltider; och böra alla minuteringsställen under gudstjensterna vara tillstängda. Bryter någon häremot, plikte forsla gången 20 R:dr. Sker sådan förbrytelse andra gången Exp etli tio nsUts kölle (s Förslag till und. Skrifvelse, N.o 199. 661 eller oftare, bote förbrytaren 40 R:dr hvarje gång 5 och vare med undantag af gästgifvare, hvar, som är till brännvinsminutering berättigad, men tredje gången sin minuteringsrätt, på sätt nu sagdt är, olagligen utöfvar, näringsrättigheten för alltid förlustig. §• 4S Försäljer någon, som icke innehafver rättighet till brännvinsminutering, eller den, som dertill berättigad är, annorlunda än vid måltider ål spisande gäster, brännvin till en eller flera personer af den menighet, som är församlad vid ting, uppbördsstäimnor, mantalsskrifning, mönstringar, auktioner, kronoskjutsningar, skallgångar och andra sådane till större folksammankomster ledande förrättningar och anstalter, höte han första gången 20 R:dr och sedan dubbelt.
Kammar-Kollegium ansett frågan om Adjunkternes löner, såsom utgående af församlingarnes ordinarie Presterskap, icke utgöra föremål för Kongl. Kollegii yttrande. Emot motionärernes i detta ämne framställda förslag har hufvudsakligen anmärkts: att, då den, som behöfver biträde, äfven bör betala det, Staten således ej bör vidkännas någon utgift till Adjunkternes aflönande; att ett allmännare bestämmande af Adjunktslönerne icke låter sig, utan en föregången, för Utskottet alltför vidlyftig, ansökning, rättvist verkställas i anseende till de många särskildheter, som ä olika orter och under olika förhållanden uppstå, såsom i afseende ä, dels den större och mindre möda och besvärlighet, som med Adjunkterne äro förenade, dels de bättre eller sämre inkomster den lägenhet gifver, vid hvilken Adjunkten är anställd, dels ock de olika anledningarne till behofvet af Adjunkts eller Vikaries påkallande, åtskilliga andra omständigheter att förtiga; — att extra ordinarie Prestman under närvarande förhållanden i allmänhet icke kunna anses sämre lottade än andra extra ordinarie tjenstemän, och att det oftast skulle blifva för den. som behöfver biträde, allt för betungande att, pä sätt Riksdagsmannen Carl Ai/sson föreslagit, till Vikarie afstå hälften och till Adjunkt en fjerdedel af hela sin lön, en andel, som vida öfverstiger livad tjenstemän i allmänhet lemna sina Vikarier eller biträden; samt att Riksdagsmannen Sandbergs förslag åter, äfven om det innebure full rättvisa, skulle vid utförandet befinnas särdeles inveckladt och med alltför många omvägar och besvär förenadt. På dessa skäl och då i allt fall Utskottet tvekar att anse sig äga befogenhet att tillstyrka meddelandet af några bestämmelser rörande beloppet af A(U 12 All. Hesv.- neli Ekon-Ulsk. Ihlänk..
Lättingar kunna tvingas att med arbete bidraga till sitt uppehälle och hindras att genom kringstrykande falla orten tili last under brott och utsväfningar; Och då likväl någon sådan Inrättning innom Malmöhus Folkrika Län ej skall finnas, utom den i Malmö Stad varande, hvilken såsom tillkommen Hufvudsakligen för denne Stads enskildta förmån, icke lunde, hvarken i anseende till fond eller utrymme, blifva för den öfrige delen af Länet tillräcklig-, si föreslår Herr Edelberg att en sådan anstalt för detta Län måtte vidtagas, och dertill användas den .Kongl. Majit och Xronan tillhöa xige uti Landscrona belägna, så kallade Prippske Jlaraquen, hvilken, såsom nu obebodd, troligen innom kort tid skulle förfalla, men, nödigt reparerad, kunde i varaktighet fortfara, samt vore i alla afseenden för ifrågavarande behof tjenlig, Wid öfvervägande af hvad Herr Edelberg härutinnan anfört och föreslagit, har StatsUtskottet väl funnit dess framställning på goda an. ledningar grundad, men tillika att ämnet är af den beskaffenhet, att någon Riksens Ständers åtgärd dervid icke äger rum, Då den af Herr Edelberg föreslagrte Arbets - StatsUtsh Betäidatiden. 2 9 Och Corre&ionshuslnrättriing, serskildt för Malmohus Län begäres, och en slik anstalt synes i detta, så väl som uti andre -Län, der dylike Inrättningar de senare åren blifvit gjorde, böra tillvägabringas genom Länets Innevånares egen omsorg och bekostnad, hvarvid i frågan om användandet af den Kronan tillhörande ofvannämnda Baraque i Landscrona, det ankommer på Kongt. Maj‘.ts Nådiga pröfning, huruvida desse Byggnader kunna umbäras och för delta behof uplåtas; Så anser Utskottet Staden eller Länet böra i detta ämne göra underdånig anmälan hos Kongl. Maj:t till vinnande af det Nådiga Förordnande, hvartill sakens beskaffenhet må finnas föranleda. Stockholm den 24 December 1817. N:r Ig. Riksens Högloft.
JM 53, i anledning af väckt motion angående beräkning af boupptecknings arfvode för fast egendom. Bifölls. JM 54, i anledning af återremisser af Utskottats Utlåtande, JM 42, öfver väckt motion om utvidgad religionsfrihet. Lades till handlingarne. Den 19 Augusti. Frän Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogs och bifölls Bevillnings-Utskottets Betänkande, JM 17, angående tullbestämmelserna för artikeln bränvin och sprit, m. m. S. D. Föredrogos Lag-Utskottets Utlåtande och Betänkande: 48, i anledning af återremisser af Utskottets Betänkande, JM 21, i fråga om tillägg till lagstiftningen angående äktenskapsskilnad. Afslogs. JM 51, i anledning af väckt motion om bestämmande af tid för klander emot tilleller afträdeshusesyn å kronojord. Bifölls. S. D. Prot.-Utdrag den 19 Augusti 1863. 521 S. D. Föredrogos och biföllos Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkaoden: JVs 15, i anledning af Herr Justitie-ombudsmannens förslag om förändrade föreskrifter, i fråga om offentliga stadgars kungörande å tingen; JVs 16, i anledning af Prosten Sondéns motion om qvarnindustriens frigifvande. JVs 17, i anledning af väckta motioner om uppbäfvande af 2—7 Kapitlen i Handels-balken och förändringar i dithörande författningar, samt om handelsrätt för utländningar; JVs 18, i anledning af väckt motion om ändring af 6 Kap. 3 § Byggningabalken. Frän Flogv. Pr este-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Bevillnings-Utskottets Memorial, JVs 16, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, angående allmänna bevillningen.
IQ > 2 8 oo X-» 55 ^2- 55 e> Z6 — ^2 ^ <! s « L Z « 8 8 ^ ov 47. -V « 8 - 2 L -er er « 8 oo er vo 7Q d^.VO oo L5 er eo »Lx. o eex »1 OO -8 vu »i o or s - o 72- -8 Q «r s er) er v» rr er rr ^ /o» ^ /o> L -r K.SZ rr ^ xr> s /O» Q. ^ -8 2 55 Q.2 ^ «> . »rr 8 25 L ^ 2 ^ r> r-r ^ K ^» 7O 55 55 O rL'^ o 6 Bokbindar»» til rättelse ntskäreS denna Tabell som löljerrfter pag. 45°- d « r> Z s . 2 Z r> s ^ ^ ä Z ^ ^ S . L» ^ Z " ss - §8 " 2 r 2. c/> ? -, isot - S r» ^ » s s LO eo ^ "S: L z « !-?> L> 2 2 2 Z78 i ^ s D SZ ^ ^ ^ ^ s rs rd -v ZZ ^ -^2 " 3" 8 t-Z ^Z. O s 5- Z " 2 O L> O-^ ^ 2 2 o > I/! !" O cn o 8 T ^ " s 3r P2 x: cu O -s.°n «)«) (?j2-r, 'TK " ^ ZK"- " ^ 3- «-r <7> o ev ?r »7» ^ Z. 3 ^ 2 b<Z Z. ? D .^. 3?>
Ex. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att han, i anledn. af Hr Hjertås anförande, finge erinra om innehållet af 2:dra mom. i 49 § Rikdsd.Ordn., hvarest stadgades att Utskotts betänk:n kunna 2:ne gånger bordläggas, men att då de 3:dje gången förekomma, saken skall till afgörande företagas. Meningen med ett beslut, hvarigenom om den dag utsattes, då 1111 ifrågav. 2 ulra gången bordlagde meni. bör å föredragn:slistan upföras, måste följaktligen vara att saken samma dag skall till afgörande företagas. För öfrigt ansåge H. Ex. sig, till svar å gjord förfrågan, huru han upfattat R. 0. Ad:s svar å den först framstälda propos., böra meddela det han trott sig finna att den blifvit med öfvervägande ja besvarad. Frih. Tersmeden begärde votering. Ex. Hr Frih. o. Landtm, upläste i anledn. häraf följande skriftligen upfattade propos. Bifaller R. 0. Ad. att Const.- Utsk:smem. N:o 2, ang:de det nu hvilande förslaget till ny Riksd.- ördn. jemte dervid fogad serskild artikel, äfvensom, i sammanhang dermed, till ny R.F. skall hos R. 0. Ad. till afgörande förekomma uti det plenum, söm inträffar näst efter d. 14 uti innevar. månad; hvarpå denna propos. af R. o. Ad. godkändes såsom japropos. vid den blifvande voteringen. Frih. Tersmeden: Det var icke min mening att vilja förhindra framgången af den förändrade proposm. Jag trodde att Hr Frih. 0. Landtm, tillkännagaf sin upfattning af det sist afgifna svaret på den sednast framställda proposin men var det öfver den före g: de, så afstår jag ifrån mitt yrkande på votering. 142 Den 11 December. Frih. Palmstjerna, Carl Otto:
Den ifver, hvarmed skiftena fortgå, vittnar också om att jordbrukaren inser att fördelarne, icke blott af tidsbesparing vid brukningen utan äfven af friheten att sjelf råda öfver sin jord, öfverväga de olägenheter, sorn Tab. Litt. A. Antalet minuteringsoch utskänkning sställen samt afgifterne derför. Minuthandel Utskänkning genom bolag. af enskilde personer. genom bolag. å gästgifveriet' på landet och utskänkningsställen i städerne. å exercismötesplatser. enligt särskilde tillståndsresolutiouer på kortare tid. Af influtne afgifterne äro utbetalde: Provision till Redogörarne 105: 54. Andel till Länets Norra Hushållnings-Sallskap 6,688: 01. » » » Södra dito 3,845: 18. 10,533: 19. » » socknarne, som fördelas i förhållande till folkmängden 8,561: 54. » » städerne: Wenersborg 15,880: 85. Återstoden utgöres af dels afskrifning för godtgjorde öfverlevcreringar och restituerade medel, samt dels balanserade medel beroende på pröfning af uti Kongl. Elfsborgs län. Statsbidrag. Roteringsindelning. 23 förrättningarne medföra, äfven om han icke i lika mån med alla grannarne kan komma i åtnjutande af alla skifteslagets förmåner. På skogarne hafva deremot skiftena, åtminstone till en början, ej verkat välgörande till följd af skiftesstadgans föreskrift, som medger afverkning af den skog, hvilken vid skifte frångår ett hemman. Af nedanstående tabell Litt. C. inhemtas beloppet af influtna verkliga Statsbidrag. Tab. Litt. c. Efter roteringsindelning en underhåller Elfsborgs län: af Westgöta Regemente 208 man, » Elfsborgs d:o 1,191 » » Westgöta Dals d:o 6 kompanier 900 » » Båtsmanshållet 87 » För den år 1826 och derefter tillkomne ordinarie rotering för hittills oroterade någre få hemman och lägenheter erlägges rotefrihetsafgift.
Numera begagnar hvarje författare sitt modersmål. Undantag härifrån eger rum endast i särskilda fall för vissa ämnen. Genom att behandla vetenskaperne på de moderna språken, har äfven uppstått en sjelfständig modern litteratur, hvars öfverlägsenhet Öfver de gamlas ingen rimligen lärer drista bestrida. En följd häraf har ock blifvit, att äfven de, sorn ex professo studera de klassiska språken, nödgas att läsa flera böcker på de moderna språken, än på Latin. Alla ämnen, älven de som röra de gamla folkens förhållanden, historia, språk m. m., äro skrifna pä lefvande språk. Härigenom har Latinska språket, från att vara hvardagsmat lör de lärde, småningom blifvit en skåderätt, som endast framtages vid högtidligare tillfällen. Småningom har också Latinet blifvit mer och mer främmande för de lärde, sedan det dagliga umgänget dermed upphört. Återstår att tillse, om icke de klassiska språken numera förlorat egenskapen af allmänt bildningsmedel, och i stället blifvit ett special-studium, i alla tider likväl märkvärdigt som ett historiskt moment. Betraktar man historien, skall man finna, ätt på olika tider uppstå särskilda ämnen, kring hvilka allt annat grupperar sig; meri, sedan de uppfyllt sin bestämmelse, mäste de åter träda i bakgrunden och andra faktorer intaga den lediga timonen. Frågas nu, är icke så förhållandet, åtminstone i vårt fädernesland, med de klassiska språken? Vid betraktande af dessa språks Öde i Sverige, företer sig den märkvärdiga omständigheten, att ehuru de gamla språken under tvänne sekler bär utgjort hufvud föremålet för undervisningen, har Sverige dock icke frambragt en enda, säger en enda, philolog af mera framstående ryktbarhet; dä deremot uti de förbisedda, föraktade vetenskaperne, Sverige kan skryta med namn, hvilka icke hafva sin jemlike i hela Europa. De, som afslutade sina förstudier under förra Seklet, egde, till följd af då för handén varande omständigheter, stor färdighet i Latinska språkets läsande, skrifvande och talande, ehuru de saknade möjligen den djupare pbilologiska insigten. Men äfven denna våra fäders färdighet har med dem nedstigit i grafven.
Cronhjelm har ansett, att endast anmälan hos Styrelsen vore nödig, då man Den 5 Juni f. m. 1 JO vill anlägga theatrar; men någon pröfning mäste val äfven ifrågakomma, om man skall kunna bedöma den sökandes qvalificationer och behörighet för ett slikt företag, så framt man ej vill löpa fara att få en tbealer, sorn saknar alla nödiga beståndsdelar, så i ceconomiskt som i artistiskt och moraliskt hänseende. Samme värde talare har trott reservanten Gr. Horn, med sin mening om det moraliska i anläggandet af smärre theatrar i hufvudstaden, hafva afsett theatersujetternas moralitet, och talaren har i följd deraf framkastat likasom en liten mönstermening häröfver. Jag deremot anser den värde reservanten endast hafva afsett de theutraliska produeternas och föreställningarnas moralitet och deraf följande nyttiga inflytelse på den publik, som beskådar dem. En mönstring af piecer tror jag således varit i fråga, och icke en mönstring af personer. Om betänk, i följd af anmärkningarna mot censuren skulle återremitteras, vill jag ej sätta mig emot ålerremissen af det skälet, att Utsk. i afseende å theatrars anläggande i landsorterna föreslagit en begäran, som är öfverflödig, emedan densamma redan är uppfylld. Hr von Hartmansdorff, Aug.: I hufvudsaken instämmer jag med Gr. Löwenhjelm och Frih Åkerhjelm; men jag begär återremiss af ett skäl, som jag icke förut hört framställas. Det innefattas i Hr Lidmans reservation, hvilken lyder sålunda: Hr v. Hartmansdorff uppläste Hr Lidmans vid Oecon.Utskts betänk. N:o 60 fogade reservation, hvarefter lian fortfor: Jag anser nödvändigt, att pensioner finnas för ålderstigna sujetter, på det man må hafva någon tillflykt för dem, då de icke längre tillfredsställa publikens fordringar; och det är derföre orättvist alt borttaga de medel, hvarutaf pensionerna kunde utgå. Jag yrkar således, att sednare delen af Utsk:s tillstyrkande må utgå, jemte den delen af det förra, hvilken, på sätt Frih.
Jag tror, att dessa felaktigheter böra undanrödjas, och yrkar således återremiss af Betänkandet. Friherre Cederström, Jacob: I händelse Rikets Ständer skulle vilja hämma fylleriet, vore det i hogsta grad betänkligt, att ändra de nu gällande författningar. Skut 46 IL 20* 3o8 Den 23 October e. m. ]e deremot Rikets Ständer vilja bereda Domare någon obetydlig löneförökning, på bekostnad af tillräckliga åtal mot fylleri, så bör Utskottets förslag antagas. Herr Tham, Wollrath'. Den liberalitet, som tyckes vid denna Riksdag visa sig mot dem, hvilka öfverlasta sig med starka drycker, skulle visserligen hafva orsakat, att jag ej vågat uppstå i detta ämne, om ej andra gjort det före mig. Jag skall då äfven bifoga några anmärkningar mot Betänkandet, men först till besvarande upptaga Herr R i bbings klander af penningeböter. Jag skulle visserligen vara nöjd, om de emot annat lämpelignre straff kunde utbytas, men jag tror ej, att Prosten Nordins förslag till grader af varningar är hvarken lämpligt, eller användbart; och finner icke eller, att Utskottet deruti har rätt, att Dryckenskap endast då kan anses för last, när derigenom orsakas allmän förargelse; jag skulle förmoda, att det måste innebära last, som borttager bruket af sunda förnuftet, förvandlar menniskan till ett oskäligt djur, samt bereder oordning och brott. Jag tror ytterligare, att enligt kyrkolagen har hvarje nitisk prestman rätt, att efter behofvet varna sina församlingsboar utan något nytt lagförslag. Har dryckenskapen orsakat allmän förargelse, så äger Kyrkorådet, enligt 1812 års Förordning, full rättighet att verkställa den bestraffande varningen. Jag fin - Den a3 Octuber e. ni. ner således inga lagar om varningar vara af behofvel påkallade. Alt borttaga domsrätlen öfver fyllerimålen från Konungens Befallningshafvande, anser jag vara att gifva ett privilegium till lastens idkande opåtalt.
Under ett sådant sakens förhållande, och då man icke beslutar öfver något, som beror på en blifvande förvaltnings-omsorg, så har jag för min del intet emot, att detta betänk., hvilket verkligen är till innehållet olika med de föreg:de, må kunna af R. o. Ad. genast bifallas. Frih. Boye: Jag tackar Frih. Cederström för det tillfälle han gifvit att rätta ett yttrande, som han missförstått. Det var visst icke såsom förebråelse jag nämnde, att Frih:n är conseqvent uti sin rojalism. Tvertom tackar jag honom, att han är det, ty det har aldrig gifvits någon tid, då R. o. Ad. varit mera skyldigt all tillhöra den monarkiska principen än just nu. Jag tror likväl, att man kan gå för långt deruti; och jag är öfvertygad, ali om Regenten sjelf här hörde oss, så skulle han icke tacka Frih. Cederström för de hinder han lägger i vägen för fullgörandet af Regeringens egna önskningar. Mine herrar! domslolarnes beslut må icke tillhöra oss, men det hindrar icke, alt icke man kan påminna sig en gammal domareregel, nemi.: suinmum jus, summa injurie. Jag tillåter icke mig något omdöme om domstolarnes beslut, men jag beklagar sökauden, ehuru jag icke bar den aldraringaste bekantskap med hans person. Jag har, lika med hela allmänheten, läst hans öden uti de allmänna bladen; och jag föreställer mig, alt den Statsmakt, som äger att besluta om grunderna, om förvaltningen af Kronans gods, äfven måste hafva rättighet att i detta afseende jemna rättvisan, der den fallit på ena sidan. Jag 454 D<*n 3o Maj f. m. begär propos. på bifall å StatsUtsk:s ifrågavar. betungande. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla StalsUtsk:s utlåt. Ropades starka ja, blandade med nej. Frih. Cederström, Jacob: Mot R. o. Ad:s nu fattade beslut anhåller jag till prof. få anföra min reservation. R. o. Ad. har derigenom beslutat i ett ämne, der R. St. icke äga beslutande-lätt. Frih.
Vid förnyad föredragning af Lag. samt Allm. Besvärs-och EkonomiUtskottensden 15 dennes under N:o 23* afgifne, samt den 17 derpå, följde e. m. på bordet lagde Utlåtande, i anledning frtt Vt dr. 4. ig N*v, itai, typ af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldle Betänkande angående yrkad frihet (ill svedjande å skattebemmansegor, samt begagnande af Mast-träd och Ekar; fann Ridderskapet och Adela för godt, att, med afslag fi berörde Utlåtande, förblifva vid dess i detta ämne redan fattade Beslut - S. D. e. m. Föredrogs å nyo och gillades följande Allm. Besvärsoch Ekonomiutskottet* den 8 dennes afgifne, samt den 12 derpåföljde e. m. på bordet lagde Betänkanden: N:o 21S J anledning af Kongl. Maj:ts Nåd:ga skrif, velse om den nya Evangel i Bokens antagande up. på derom af Högvöcdige Preste Ståndet gjord un derdånig framställning. N:o 213 J anledning af väckt fråga om bestämman de af en vist tid för botivandrande Personers af förande utur husförhörs längdert. S.D. e. m. föredrogos å nyo och gillades följande Banco-Utskottet» den 11 och 13 denne* afgifne samt r-fS Prut. Vtér, ti, ig Ner. ttas. den 16 derpå följde på bordet lagde Utlåtan* den: N:o 70 I anledning af väckt förslag, att ali» utelöpande Banco Sedlar måtte, inom viss prescrip* tions-tid, i utbyte emot nya indragas. \ ' • N:o 71 I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldle Betänkan’e angående föreslagne förändringar i Bankens inre Administration, dess Sedlars utgifvaride och beskaffen. het w. in. N:o 72 Hörande väckt fråga, huruvida för d« Fastighefs-handlingar, hvilka, i brist af
Anm. den 29 Octob. och expedierat till StatsContoiret. 6. — angående Stats-Regleringen och Bewlllnings-summan. Anm. d. 29 October i8rc> och communicerad Stats-Beredningen. 7. — med swar pa Kongl. Masts Nådiga Proposition, angående åtskilligt wid Stats - Regleringen förekomne omständigheter. Anm. d. 29 October och communicerad StatSBeredningen. S. — cm Arfwoden för Utstottens betjening. Anmden 29 October »Lia och exped. till Landshöfdingen i örebro. 9. — med swar pä Kongl. Masts Nåd. Proposition, angående betalningen af flere Hamburgsta AanqviererS fordringar. Anm. ven »9 October i8ro. Exped. genom öppet bref för fvrdringöasarne och nådig stkls - 128 Den 2Z April. skriswelse till Stats-Beredningen, hwaraf stt dermera jämwäi Stats-Contoirct undfått del, io. Riksens Ständers underdåniga Skriswelse, angående tryckningen as Bihanget till Riks'Ståndens Protocoll. Anm. V. 29 October lZla, och remitterad till Stats-Sntoicet. Älersöredragen d. s December och exped. till Stats-Contoirets efterrättelse. n. — med swar pa Nadia Proposition, angående tiden hwarifrän det LandtRäntmästare bewiljade Remisi-lage borde beräknas. Anm. d. 29 October i8ic> ochexped. genom Circulaire till Landshöfdingarne. i2. — med swar pa Nådig Proposition, angående Niksdagskostnaderne. Anm. den 29 Octob. i8>o, och exped. til! Stats-Contoirets efterrättelse. 1 z. — angående pensioner och extra löner pä Beneficii och Allmänna Indragnings-Staten.
St. och då det är nogsamt bekant att fångförare, när endast en fånge transporteras, ofta nog begagna sig af en häst men icke dessmindre laglikmätigt uppföra i räkningen skjuts för tvenne hästar, och således, om de äfven betala gångpengar till den skjutsande, erhålla icke så obetydlig vinst 214 Den 25 J uli. af detta sätt att färdas, så synes det mig vara ganska lämpligt att R. St. ingå lill K. M. med en sådan und. anhållan som här är i fråga, pä det att Staten må i sin kassa få behålla den bebesparing, som eljest kommer fångförarne till godo; hvarföre jag tillstyrker bifall till förevar, förslag. Gr. Lagerbjelke, Gust.: Jag tror att tvekan som nu har uppstått emot bifall till delta förslag uppkommit deraf att Utsk. begagnat ordet ”gängpengar”, hvilket ehuru det brukas allmänt, likväl icke förekommer i författningen ang:de resande som åka, möjligen ang:de resande som rida. Författningen innehåller visserligen, pä sätt hår blifvit nämnt, rättighet för den skjutsande att medfölja på den resandes åkdon, men den stadgar äfven att dä tvenne resande, utom skjutsbonden, färdas efter en häst, så betalas för 1|. Nu är det väl billigt att den som transporterar fångar har samma rätt som resande i allmänhet. Jag skulle derföre tro att om någon otydlighet finnes i betänk., så skulle den hjelpas dermed att orden ”gångpengar” förändras till på sätt för resande i allmänhet är stadgadt; hvarpå jag anhåller om Hr Gr. o. Landtm:s propus. Hr von Hohenhausen: Jag tror att om ett sådant stadgande blir infördt, som Gr. Lagerbjelke föreslagit, så skulle det för skjutsande blifva mera svårt att förstå än det som Utsk. här har föreslagit. Då det i öfrigt är K. M. som utfärdar författningen sä torde den term, som anses lämpligast, komma alt väljas. Om de uttryck skulle användas som Gr:n föreslagit, sä skulle mången tro att de skulle skjutsa fångförare alldeles så som enskilte personer, och dä fordra de ovilkorligen att det skall lagas två hästar om tvä personer skola vara med.