Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr Bergmästaren Victorin ansäg det wara besynnerligt alt ingen mer än Herr Kongl. Hof» Predikanten Doctor äVallcivist instämt med Herr Grofihandlarcn Langton deruti, alt åtminstone i mänga orter finnes 6 personer pa Ztdels hemman» Herr Borgmästaren kunde derföre ej underlåta anmäla, akt förhållandet äswen är sädaut i den Landsort, hwarisran han är; och enär dcn as Beredningen projcclcradc beräkningen för Städerne, är större nu än den förr warit, men förmänen deremot mindre i anseende till en widsträcklare bränning för Landet; sä förmodar Herr Borgmästaren fullkomligare bewis, till styrka för obilligheken deraf icke behöfwas. Riksdagsmannen Austers LenZtslon förundrade sig deröfwer, alt Borgmästaren Victorin, som är frän samma ort som han, kunnat upgifwa att der finnes 6 mantalsffrifne personer ä ^ckelS mantal, da högsta antalet rätteligen är Z ä 4 personer, IZ68 Ten 24 November. emot bemalde Herr Borgmästare förnyade sin berörde upgift och förklarade Austers Lenglssons wara ogrundad. I anledning af hwad Herr Lagmannen Ztustls och Herr Grotzhandlaren Zantesson anfört, erindrade Herr Hof-Jntendeuten Istrum, art det ej är blott man och hustru pä ett hemman ä Landet, som fa betala brännewinSafgjfr, Utan ibland de personer som derstädes smara emot personalen i Släderne, äfwen finnes sädane, som i allo funna jämföras med der fattigare folker i Släderne. H rr Handelsman östman förenade sig med Herr Groszyandlaren Zantesson deruti, alt med lika stal alt folk i Städerne fiola betala afgift, chwad de bränna och supa eller intet, bör ock sädant tillämpas pa torpare 06) alt folk ä lander.
Ty inom den lefvande ringmuren – rättare kallad spetsgården – var upprest en ställning af brädfordradt timmer, hvars ändamål att begagnas till schavott var påtagligt, i betraktande af den der anbragta stupstocken och foderalet öfverklädt med skälskinn, som inneslöt bödelsyxan. Trupperna buro skarpladdade gevär och konstaplar höllo brinnande luntor. En skog af bajonetter blänkte i solskenet, hvilket med strålande glorior kringjöt dygderna på riddarhustaket och kronan på Carolinska pantheon. Den klara Julidagens qvalm ökades af den tätt sammanträngda folkmassan på riddarholmsplanen, riddarhustorget och munkbron, under det att alla fönster i granskapet voro tomma, alla rullgardiner nedsläppta, och husen syntes stå öde, medan gatornas hvimlande skaror svajade som axen på ett af vinden smekadt åkerfält, och sorlet från deras samtal liknade en aflägse brusande ström. Ju närmare klockan led till tio, desto större blefvo trängseln, väntan, nyfikenheten, otåligheten bland hoparna i granskapet af riddarholmsbron; men vakterna varnade, att icke nalkas kanonerna och dessas åsyn gjorde djupare intryck, än befälhafvarnes talegåfva. Dock bör, till ömsesidig heder anmärkas, att folket ingalunda med flit öfverskred det tillåtna området, och att krigarne med foglighet och höfligt bemötte dem, som mot sin vilja blefvo, medelst massans påträngande, framskjutna längre, än det höfdes. – »Kära mor skall få se, att när allt kommer omkring få vi ingenting se,« yttrade med gäll stämma en lång, mager käring, med spetsig näsa och haka, små tindrande ögon, grå liksom håret, hvilket eljest var omsorgsfullt gömdt under ett brokigt halskläde, knutet under hakan, och hyn mycket brunare än det så kallade kaffe, hvilket för några vitten koppen såldes af en omtänksam näringsidkerska, som för tillfället öppnat sin rörelse i en närbelägen portgång.
Till att begynna med, måste vi liksom se denna strid försiggå inom sjelfva Gudomen, i sjelfva Guds ekonomi med hela slägtet. Vi se två stora perioder i verldshistorien, nemi. tiden som ligger emellan syndafallet och verklsförsonarens födelse, hvilken tid kallas Gamla Testamentet, och tiden från Christus allt framgent. Hvilken stor olikhet framvisa ieke dessa skiften i sjelfva Guds ekonomi? Det ena ett negativt, det andra ett positivt element. I det ena framträder lagen med hela dess skärpa, Guds vrede framstår såsom grundthemat i Guds ekonomi. Men det oaktadt finna vi, att hela Gamla Testamentet är genomlyst af Nådens och Evangelii klara blixtrar. Profeterna, hvilka tycktes anse för sin förnämsta upgift att straffa med lagens skarpa svärd, uttala icke desto mindre de allra skönaste profetior om Honom, som komma skulle. Vi finna deraf, att ehuru Gud i sin styrelse liksom omhöljer Sitt egentliga väsende och omkläder Sitt hjerta, sfi framstrålar Han likväl alltid derefter ändå klarare såsom sjelfva kärleken; ty Gud är kärleken, och om Han äfven annorlunda framställer sig för menniskorna, så är och förblir Hans hjerta kärleken. I Nya Testamentet framträder Guds Son Jesus Christus, hela Hans uppenbarelse är en predikan för menniskorna, att Gud är kärleken. Gud vill ingen menniskas död eller förderf, utan att han blifver frälst, och för att rätt bevisa detta, blef Gud sjelf menniska, steg ned på jorden, led och dog på korset till ett försoningsoffer för verldens synder. Att här i dag framhålla denna bekännelse och denna sanning, anser jag vara hvarje representants pligt och skyldighet, ty vi böra vara öfvertygade om, att ingen annan grund kan läggas än den som lagder är, hvilken är Jesus Christus. Alla de, som äro fiender till Christum, som vilja bygga Christi kyrka på en annan grundval än den helige Stiftarens, alla de, som vilja ställa något bredvid denna grundval och bygga på denna nya grundval, hafva från äldsta tider formerat ett särskildt parti, ett särskildt läger, hvilket legat i ouphörlig strid med dem som trott på Christum och bekänt hans lära.
Stor: sjelfswåld; krokig: trolöshet; förlorad: hor. #Näsknäpp.# Gifwer man en: en förolämpning wäntar; emottager man en, framkallar man gräl. #Näßlor.# Bedrägeri. #Nötter.# Oro och hinder som möta. O #Obelisk.# Storhet och rikedom. Sitter man uppå en: lysande bekantskaper. #Oenighet.# Emellan twå älskande: lyckligt giftermål; mellan wänner: förlust i penningar. #Officer.# Illa lönta tjenster. #Ohyra.# Penningar. #Oliver.# Fred och wänskap. #Olivträd.# Män åt flickor; barn åt qwinnor; lycka för män. #Olja.# Är den utslagen på jorden: orättwisa; flyter den på er: winst. #Ollon.# Fattigdom. #Ollonborre.# Oblyghet. #Olydnad.# Hwarje tecken till olydnad, betyder motsatsen eller slafweri som man kommer att genomgå. #Omfamna.# Slägtingar: bedrägeri; wänner: likaledes; okända: resa; en qwinna: lycka. #Omskärelse.# Werkställer man den: man förolämpar någon; undergår man: man blir sårad till sin heder. #Onkel.# Familjeträta. #Oordning.# Dyrbara och sorgliga nöjen. #Operation.# Se en werkställas: förlust af wänner:; undergå en: förlust af egodelar. #Orgel.# Spela eller höra spelas: en slägtings död. #Orm.# Tager man honom lefwande, råkar man ut för farliga wänner; är han död: sjukdom. #Ormar.# Falska wänner. Seger om man dödar dem. #Oro.# Wisa, bjuder förtroende; lemna någon i oro: sorg. #Ost.# Motgångar. #Ostron.# Godt tecken. #Oxbärsträd.# Lättja och feghet. #Oxe.#
Så skall jag ock i grymhet vandra emot eder, och skall sjufaldt mer näpsa eder för edra synders skull; Så att I skolen äta edra söners och döttrars kött. Och jag skall borthäfva edra höjder, och edor beläte utrota, och skall kasta edra kroppar uppå edra afgudar, och min själ skall vämja vid eder; Och skall göra edra städer öde, och edra kyrkor förlägga, och skall icke vilja lukta edra söta lukt. Alltså skall jag göra landet öde, att edra fiender, som bo deruti, skola grufva sig derföre. Men eder skall jag förskingra ibland Hedningarna, och draga ut svärdet efter eder, att edart land skall blifva öde, och edra städer omkullslagne. Så skall då landena behaga sin helg, så länge det öde ligger, och I ären i fiendalande. Ja, då skall landet hålla helg, och dess helg thy behaga. Så länge det öde ligger, skall det hålla helg; derföre, att det icke kunde heligt hålla, då I skullen låtat heligt hålla, då I deruti bodden. Och de som återlefvas af eder, dem skall jag göra ett bäfvande hjerta uti deras fiendars lande, så att ett ruskande löf skall jaga dem; och skola fly derföre, lika som ett svärd jagade dem, och falla der som ingen jagar dem. Och den ene skall falla på den andra, lika såsom för svärd, och dock ingen jagar dem. Och I skolen icke töra duka eder upp för edra fiendar. Och I skolen förfaras ibland Hedningarna, och edra fiendars land skall fräta eder upp. De som återlefvas, skola försmäktas i deras missgerningar uti fiendalande; och uti deras fäders missgerningar skola de försmäktas. Så skola de då bekänna sina missgerning, och sina fäders missgerning, i hvilkom de sig förtagit, och emot mig vandrat hafva. Derföre vill jag ock vandra emot dem, och skall drifva dem bort i deras fiendaland. Då varder ju deras oomskorna hjerta sig ödmjukandes. Och då skall dem behaga deras missgerningars straff.
Grefve Carl Sparre, för nämnde glasbruks drifvande, beviljade 13,333: 16. — 2:o Fabriksidkarne J. & C. G. Rolinder, för deras i Stockholm inrättade gjuteri och mekaniska verkstad, enligt Kongl, brefvet den 27 Januari 1852 • 33,333: 16. — Transport 46,666: 32. — Transport: 46,666: 32. — 3:o Gefle manufaktur-aktie-bolag, för det af bolaget å Strömsbro nära Gefle anlagda bomulls-spinneri, enligt Kongl, brefvet af sistnämnde dag, G(),000: 4:o Handlanden B. M. Freese, för anläggning och drifvande vid Kyrkbyn inom Arbro socken i Gefleborgs län af en inrättning till förbättrad linberedning, enligt Kongl, brefvet den 18 Januari 1853, .. 15,000: 5:o Intressenterne i Gyllenfors glasbruk i Westbo härad af Jönköpings län, enligt Kongl, brefvet af den 20 Januari 1854, 16,G66: 32. — G;o Motala mekaniska verkstads bolag, för utvidgande af den vid verkstaden redan befintliga valsverks-anläggning, enligt Kongl, brefvet af den 26 Maj 1854, 60,000: Summa R:dr 198,333: 16. — Af förlags-lånefonden voro, vid 1854 års slut, lån meddelade till sammanräknadt belopp af 482,113 R:dr 2 sk. 9 rst., och befanns således en odisponerad behållning af 17,886 R:dr 45 sk. 3 r:st.
Hagar tog afsked med denna stela, ceremoniösa vördnadsbetygelse, som hon inlärt vid hofvet, och hade lagt handen på dörrvredet, när hon återkallades af en bland dessa hastiga lynnets skiftningar, hvilka stodo i en så sällsam motsägelse till Kristinas i öfrigt så energiska och bestämda personlighet. Och skall du så gå, du, den tredje af alla kvinnor som jag kunnat lida? sade den unga drottningen med ett nästan vekt tonfall, som hos henne var mycket ovanligt. Vet du väl, att denna dörr mellan oss betyder en lifstids farväl? Sätt dig, jag har något att säga dig. Hagar satte sig vid sin herskarinnas fötter på yllemattan. Rebellen ställde sig en garde, men kände sig vapenlös; han gaf sig, han var besegrad; ett ord hade afväpnat honom. Du dumma unge, fortfor Kristina, hvarför vill du rymma ifrån mig? Hvad ondt har jag gjort dig? Du kan reta mig, och jag kan skratta åt dig; ja, jag har nyss kunnat tro dig om hvad som helst, men hvad mer? Det blir godt igen. Det är dock något hos dig, som jag känner igen. Det är inte så med de två andra, som jag förr kunnat lida. Pfalzgrefvinnan, min faster, hade jag kär, men hon var mig för husesam, och det är du sannerligen inte ett hår mer än jag. Ebba har jag ock kär; hon är därmed förnöjder och begär inte, som du, något därutöfver. Inte är det din lärdom, som likar mig bäst. Fastmer kommer det mig så för, att vore jag du, skulle jag tänka och spjärna som du. Där är den bortbytte prinsen hos dig, som hos mig. Hvarifrån har du honom? Har du bytt själ med den narren din bror? Högmodig är du, det är jag ock, änskönt det låter så adeligt eller kungligt att kalla det stolthet. Ja, det går nu ej rätt ihop med bispens förmaning på himmelsfärdsdagen, men hvart kommer en kung eller en drottning i världen med ödmjukhet? Det är annat med dig; du har tagit emot en kindpust af fru Beata, berätta pigorna, och du har inte beklagat dig. Det kan du göra, jag kan det inte.
St. hafva förut medgifvit att möjliga besparingar pä det ordinarie anslag, som nu är i fråga, må af Konungen användas till det behof, som här är upgifvet. Jag kan icke annat än medgifva att vår Statsreglering skulle blifva ordenti ligare om sådana anvisningar fram och tillbaka kunde undvikas, men olyckligtvis äro förhållandena f. n. sådana, att om R. St. icke , bifalla detta, så fruktar jag att extra anslaget får en ytterligare brist än den som redan förefinnes. Jag får således tillstyrka bifall lill denna punkt, och anser delta vara vigiigare för krigs-administrationens behöriga gång än en återremiss för att vinna en förändring, hvars riktighet jag ingalunda underkänner, men som jag dock anser vara mindre väsendtlig. Hr von Hartmansdorff: Om man icke begär någon för höjning i anslaget af de 8,000 R;dr, utan endast att den summa, i som beräknas öfverskjuta behofvet och blifva för mat-inrättningarne tillgänglig, måtte åt dem serskildt anslås, kan man väl då förmoda att , R. St. skulle vara nog obilliga, för att behålla delta öfverskott och / icke tillåta alt det finge användas för mat-inrättningarne i händelse det bure namn af den bestämmelse, hvartill det verkligen användes? Frih. Åkerhjelm: Med anledn. utaf Hr von Ilartmansdorffs sista yttrande, anhåller jag alt få fästa upmärksainheten derpå, att i händelse den återremiss han äskat, skulle af R. o. Ad. beviljas, så kommer StatsUlsk. derigenom verkligen uti en stor förlägenhet, ty det blir ganska svårt för Utsk. alt utreda det behof Chefen för Landlförsvars-Depart:tet kan hafva af anslaget för durchmarche-kostnader, och att komma underfund med hvad som skulle återstå. En så beskaffad fördelning, som af StatsUlsk. upgjordes, skulle möjligen kunna blifva betydligt oriktig och Chefen för Landlförsvars-Depart:tet dermed aldeles icke belåten, hvarföre jag anhåller om bifall till denna punkt af Utsk:s Betänk. R. o. Ad. biföll hvad Utsk. i förevar:de punkt tillstyrkt.
Det ben i Martil. 3äf förra kan ej anses ske annorlunda j än högst långsamt, äfven i välmågans tider , minst i Vårt på folk, varme och dagsljus så vanlottade Land * Och serdeles så länge det hittills iöljda PenningeSy&temet uppmanar tili vågspel och virigleri-affairer* mert förstör den stila la Medborgaren* som blott vill arbeta och odla. Den andra utvägen har blott sådana emot sig, sorti antingen vilja fräckt och egennyttigt fortsätta sin Handelshandtering på lånta Penhingar, eller ock ej kunna inse det så uppenbara , att om, gendm så kallad Penninge-brist* Afkastningeris eller Förmögenhetens hominalä pris går ner eiler närmar Sig till förra tiderj Så blifva deremot de reella* sorn för den erhållne Varu-represeritanteri skola utbytas, visserligen i lika Proportion till ett mindre numeraire* och om ej utbyte åsyftas* utan Capital 6atnlas, hvilket är bättre, äga det i Valuta, eller i hög ziffra ? _ Vanån att räkna högt* ändras väl* som all annan vana* långsamt, mert en tempofaire förlust kari så mycket mindre tala för eri Riksförderflig sak, sorn de* hvilka skola Vidkärinas deri, ärö till största deleri förra Cönjuncturens Gunstlingar, hvilka med sin sä kallade Industrie och tillskapade Perininge-tillgång, ej allenast återlemna de i Silfvervärde e Lån synas för* 328 Ben 7 Martil lora , om de skola återbetala efter ziffran, sedan Sedlen vunnit mera värde ; men min ödmjuka framställning 1812 års Riksdag, om åtgärd till förhindrande, att de som töre I8°9 utlånt Silfvervärde ej skulle utan egen uppsägning eller förvållande kunna åläggas emottaga annat än det värde de utlånt , har ej blifvit gillad, och flere Rättegångars Resultat hafva öfvertygat mig, att ziffran, ej värdet, skall vid afbetalningarne efter nu varande opinion följas. De, som från medellöse upp-; bragt sig till förmögne
Med hvarje flaska Salubrin följer beskrifning om Salubrins utspädning och användning för de olika ändamålen. Undervisning i linnesömnad meddelas af bildad flicka. Enkel, praktisk metod med användande af apparater för att undvika tråckling. Mönster erhålles. Hvarje kurs (pris lo kr.) omfattar 1 månad, 2 timmar dagligen. Elev syr endast eget arbete. Profver till påseende. Äfven för fruar att beakta. Karin Egnér, Nybrogatan 53, 4 tr. Rikstel. (S. T. A. 57888) för Stockholm. _ .. 5 % 5 % kan lyftas intill uppsägning. MUSIKAFFÄR. En i gäng varande handel med musikalier uti en af Skånes större städer är, tillfölje hälsoskäl att till 1 sta april få Öfvertaga på mycket goda villkor med såväl commission, som eget lager och inventarier. — Biljett märkt fBeethoven » torde inom åtta dagar insändas till Gumfciii Annonsbyrå, Stockholm. (G. A. 45929; Utsikt öfver hufvudstaden. Tänk på de dina! En massa intyg från fullt trovärdiga personer, som af denna mixtur blifvit fullkomligt botade från svåra sjukdomar, kan företes. på satsen kostar 4. 4 0 sändes pr järnväg mot efterkraf, på båt endast om den är„ betald. Mindre än h e l sats sändes icke. Återförsäljare i Stockholm Herman Andersson, Skepparegatan 47, 1 tr. Riks-, Postoch Telegrafadress Jönköping. Depositionsränta Sparkasseränta A hvarje sparkassebok 1,000 kr. Allmänna Pensionsförsäkringsbolaget tillförsäkrar på fördelaktiga villkor utmätninffsfria yroler E. S a n d b e r g, 3 JBrunkebergstorgpensioner åt änkor och barn eller andra efterlefvande; meddelar dessutom lifränte-, kapitaloch testaments-försäkringar i olika kombinationer. O B S. Äfven genast börjande lifräntor. C$5~ All bolagets vinst tillfaller de försäkrade antingen i form ef höjda pensioner eller nedsatta försäkring safgifter Hufvudkontor: Strörnsborg, Stockholm. D e t 3. Ett säkert och varaktigt medel. Fullkomligt ofarligt. Ingen dietförändring nödig.
Uppmanad af en föreg:de talares yttrande, att alla svenske jordbrukare skulle önska en sådan instruktion för fjerdingsmännen, får jag andraga, att det kan visserligen vara sannt i den mån, som denna instruktion skulle inskränka och ej utvidga fjerdingsmännens nuvar. bestyr; ty åtskilliga hemmansägare skulle deruti finna sin pekuniära fördel. A tjenstens sida åter uppstår ett helt annat förhållande, ty den ifrågavar. instruktionen kunde möjligen upptaga allt hvad en fjerdingsman ej vore skyldig att fullgöra, men svårt vore det att föreskrifva hvad honom åligger enl. nu gällande författningar, och alldeles omöjligt, att förutse hvad framtida stadgar inom samhället kunna komma alt denna tjensteman uppdraga. Vid bedömande af allmänna ärenden och statens ställning, är jemförelsen ganska träffande emellan staten och ett större hushåll, ehuru båda i olika skala. I hvart och ett större väl ordnadt hushåll finnas personer, som hafva sina gifna instruktioner, men der finnes ock ett så beskaffadt biträde som kallas fac-totum; och en instruktion för sådan person kunde ej innehålla annat, än att han borde förrätta allt, hvartill de öfrige icke vore pligtige; ett förhållande som nu och framgent med fjerdingsmännen inträffar. Jag anhåller således om afslag å betänk. Hr von Hartmansdorff: Gr. Lagerbjelke har anfört det förhållande, att fjerdingsmannen icke är en frivillig kronans tjenare, utan en tvungen, och att han derföre borde hafva inslruk - Den 10 Maj. 499 tion. Men hvarföre anskaffar raan då icke en ordentlig tjensteman till denna befallning, liksom till andra? Vill man gifva instruktion åt fjerdingsmännen, så bör man utsträcka sin omsorg derhän, att man gifver dylika åt colhnas och andra verks vaktmästare, angule allt det småsnack, som angår dem, eller man ytterligare kan Ilitia på. Den sednare instruktionen skulle blifva lika ofullständig eller otillräcklig, som den förra. Frill. Cederström:
13 gällande föreskriften skulle leda derhän, att räkenskaperne blefve mera invecklade, än nödigt vore, och förorsaka vederbörande tjenstemän ett särdeles mödosamt, men till största delen ändnmålslöst arbete, på samma gång som räkenskapen derigenom blefve svårare att kontrollera; att deremot den af Kongl. Maj:t och Rikets Ständer härutinnan förut meddelade bestämmelse hvilade på den enkla och lätt tillämpliga grundsats, att skatten för hvarje del af ett mantal skulle utgå i förhållande till det hela; att de skattskyldige, enligt det nu antagna sättet, ej kunde sjelfve uträkna räntan för någon hemmansdel, men väl måste hafva skäl till förundran och missnöje deröfver att ganska olika ränte-belopp bestämdes för lika stora delar af ett hemman; samt att ett undantag från det allmänna stadgandet redan blifvit uti åberopade kungörelse medgifvet för provinsen Helsingland, hvarest grundräntan vore fastställd till visst belopp för hvarje helt mantal; — hvarförutan motionärerne meddelat särskilda exempel och uträkningar för att bestyrka riktigheten af deras nu anförda åsigter; — innehållande Per Anderssons motion framställning derom, att det föreslagna förändrade stadgandet måtte vinna allmän tillämpning, hvaremot Gustaf Glad inskränkt sig till det yrkande, att grundräntan för Westeroch Norrbottens län måtte bestämmas till visst belopp för hvarje mantal, enligt de genom ofvanberörda Kongl. Kungörelse stadgade grunder. Stats-Utskottet, som. med anledning af hvad sålunda i denna fråga förekommit, sökt upplysning om orsaken dertill, att den genom 5 § af Kongl. Kungörelsen den 11 Maj 1855, i afseende å minsta enheten för ränte-persedlarne, meddelta föreskrift, enligt hvad ifrågavarande motioner antyda, gifvit anledning till missnöje och anmärkningar inom de norra delarne af riket, under det att samma bestämmelse inom det öfriga riket blifvit allmänt tillämpad, utan att någon erinran deremot veterligen blifvit i hvarken ett eller annat afseende framställd, har dervid erfarit, att detta förhållande sannolikt härleder sig från de olika beskattnings-grunder, som af ålder varit gällande för Norrland och för det öfriga riket.
Utskottet hemställer derföre, att en kontant förhöjning i samtlige Tygskrifvarnes aflöning med 84 R:dr årligen för hvardera, eller tillhopa 1260 R:dr, må beviljas, att för de 8 Tygskrifvare, som förut ega ensamt lön, uppföras såsom arfvode, samt, hvad de öfrige Tygskrifvarne angår, deras redan innebafvande arfvoden tilläggas; dock med vilkor, att all beräkning af spanmål under lönen upphör. 13:o Med anledning deraf, att anslaget till Kavallerioch Artilleri-hästars remontering och skoning redan för nuvarande förhållanden befunnits otillräckligt och då derjemte Sqvadrons-Cheferne vid Lifgardet till häst och Kronprinsens Husar-regemente, hvilka besörjde remonteringen vid dessa regementen uppå passevolans, i anseende till det stegrade priset å dugliga remonter i underdånighet begärt förhöjning i den nu utgående remonterings-passevolansen med 6 R:dr årligen för hvarje häst. har Kongl.
Innan något hus eller rum af församlingen begagnas till Gudstjenst eller andaktsöfning skall föreståndaren derom göra anmälan, å landet hos Kronofogden i orten, och i staden hos Poliskammaren, der sådan finnes, men i annat fäll hos Magistraten. Vid församlingens Gudstjenst elier andakts öfning må ej den offentliga myndigheten i orten tillträde förvägras. § 6. Ej tillåtes någon munkeller nunne-orden eller inrättande af kloster. § 7. Förvärfvande af fast egendom i riket vare främmande trosbekännares församlingar, inrättningar eller stiftelser förbjudet: dock må tillåtet främmande religions-samfund, hvarom i 1 § sagdt är, med Konungens tillstånd förvärfva eganderätt till den jord, som för utrymme till kyrka eller kyrkogård erfordras. 1 allmänna begrafningsplatser må främmande trosbekännare hädanefter, likasom hittills, erhålla lägerstad för sine döde. § 8. Skolor och andra undervisnings-anstalter må ej af främmande trosbekännare inrättas eiler upplåtas för andra, än bekännare af deras egen troslära eller deras barn. 6 LagUtskottets Betänkande N:o 2i. Sker annorledes; varde skolan eller undervisnings anstalten stängd och föreståndaren för densamma dömd till böter från och med femtio till och med trehundra Riksdaler. Vid enahanda bot vare ock främmande trosbekännare förbjudet att vid sammankomst till andakts-öfuing af Svenska kyrkans medlemmar hålla föredrag. 5 9. Lysning till äktenskap skall, ändå att såväl mannen som qvinnan äro af främmande trosbekännelse, afkunnas i den till Svenska kyrkan hörande församling, inom hvars område bruden är boende; dock att lysningen, der begge äro medlemmar af tillåtet främmande religions samfund, af dess föreståndare utfärdas. Vigseln må i det lall. att både mannen och qvinnan tillhöra främmande religionssamfund, som tillåtet är, förrättas efter dess bruk. Är blott endera medlem af sådant samfund, skall vigsel ske af Svenska kyrkans presterskap. 5 10. Barn af äkta makar, som begge tillhöra främmande men tillåtet religions-samfund, må af föräldrarne uppfostras i den lära de bekänna.