Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
kostnadsfritt till akademien öfverlemnades; och 4:o att i nybyggnaden på akademiens nuvarande tomt anordnades och till akademiens fria förfogande upplätes en för utställning af landtbruksredskap passande och tillräckligt stor lokal, jemte kontor och lägenhet för förevisare; — hvaremot akademien ville frånsäga sig allt anspråk på sitt nuvarande hus och de inaterialier, som efter dess nedrifvande kunde tillgodogöras, och ej heller 6 Kongl. Majus Nåd. Proposition N:o 74. fordra ersättning af statsmedel för den beräknade inkomsten af de i detta hus uthyrda lägenheter, med likväl förbehållen rätt för akademien att fortfarande uppbära don afgift af 500 Riksdaler, hvilken nya elementar-skolans Direktion, såsom ersättning för det till nämnda skola upplåtna, på akademiens tomt belägna f. d. Pistolsmedshuset, bör, på grund af Kongl. Maj:ts nådiga Bref den 3 Oktober 1855, till akademien årligen inbetala; — varande af akademien särskild underdånig anhållan gjord, att, för den händelse förslaget att i sammanhang med ofvanoinförmälda egendomsbyte bereda akademien utställningslokal för landtbruksredskap å akademien nu tillhöriga tomt skulle komma att förfalla, Kongl. Maj:t måtte för ifrågavarande behof hos Rikets Ständer äska ett särskildt anslag af 50.000 Riksdaler. Vid den besigtning och värdering, som, jemlikt akademiens nyssnämnda hemställan, i det af akademien afsedda ändamål, på Kongl. Maj:ts nådiga befallning blifvit, genom öfver-intendents-embetets försorg af Konduktören L Haverman verkställd, uppskattades de särskilda husen och tomterna i deras nuvarande skick, på sätt det afgifna värderingsinstrumentet utvisar:
Ar der nu en obestridlig sanning, at Folkers förtroende och karlek utgör et det kraftigaste stöd för Negenten, sä bör der icke heller wara ost likgiltigt at befordra hwad dertil kan bidragas. Om den jnwändning göres, at genom tryckning af kevisoreiner berättelse, komma personer i ca8 at fälla omdöme i ämnen/ hwaruti de icke äga urskillning; sä fär jag fräga, om det kan blifwa er gällande skal at utestänga alla frän en dylik kännedom; man kunde dä äfwen pästä, ar emedan största anralet af personer i Riker icke äga urskillning ac bedömma wärdet af sädane arbeten, som ärv skrifne endast för at gagna eller förnöja den med högre uplysNing begafwade delen af Nation, sä borde dylike skrifter icke heller fä tryckas, och hwad et sadant förordnande skulle hafwa för en werkan pa nationella odlingen, kan hwar och en lätt bedömma. Widare torde sagas, at man ej bör exponera Embetsmän för et oblidt omdöme, som kännedom af de anmärkningar, hwilka mot deras handlingar blifwit gjorda, skulle kunna förorsaka, och at man borde befara ar lievisorerns icke lika öppet skulle framlägga förhällandet, i händelse deras anmärkningar genast blefwo til allmän kännedom befordrade. Pa det förra får jag swara, at den redlige och nitiske Embetsmannen aldrig kan frukta, ar dest åtgärder framläggas i den mäst fullkomliga dag, och för sadane ater som hafwa skäl at önska, det deras handlingar under hemlighetens flöja blifwer lili et ewigt mörker förwarade, tror jag icke arn an 1056 Den 24 Maks, bör hafwa nägra consi^rLtioner. Mot det sednare kan jag icke annat inwända, an den förmodan, ar sädane ^evisoi-eiblifwa utsedde ar en dylik får» haga är öfwerflödig.
Enkan efter denne läkare, som under 50 år gagnat samhället, befunne sig nu, enligt vederbörande Pastors betyg, jemte trenne oförsörjda döttrar, utan andra tillgångar för sitt lifsuppehälle, än hvad de genom handarbete kunde förtjena, i verklig nöd och brist, till hvars nfvärjande motionären hemställt, att Rikets Ständer måtte åt bemälda enka samt hennes döttrar anslå en årlig pension af 400 R:dr, att tilldelas enkan och, efter hennes död, döttrarna, samt, om någon af dem med döden afginge, till de eller den efterlefvande oafkortadt utbetalas. Med hänseende till Doktor Högselii långvariga verksamhet i det allmännas tjenst samt den nödställda belägenhet, hvari, enligt hvad handlingarne utvisa, hans enka och döttrar nu befinna sig, tillstyrker Utskottet, att Rikets Ständer måtte, på det sätt motionen bifalla, att bemälde Högselii enka, Anna Gustafva Högselius, född Dahlgren, berättigas att från ingången af nästa statsregleringsperiod från allmänna indragnings-staten åtnjuta en årlig pension af 500 R:dr. 84:o.
Bevillnings-TJtskottet, emot första Afdelningens nästan enhälliga beslut, icke ansett det rådligt att åt Pröfnings-Comiteerne, såsom sisla instans uti taxeringsfrågor, öfverlemna pröfningsrätten af bevilInings-ulgifternas fördelning emellan de skattskyldige, så nödgas jag emot ett sådant beslut reservera mig. Jag kan ej annat än högligen beklaga en åtgärd, hvilken, om den af Rikets Högloft. Ständer gillas, ännu en tid kommer att hindra Svenska folket ifrån att förstå och utöfva den rätt, som i Regerings-Formens 57 § åt detsamma är förvarad. Med ali vördnad för den höga auetoritet, åt hvilken denna pröfningsrätt äfven nu blifvit uppdragen, finnér jag likväl detta öfverlåtande håde oformligt och vådligt. Oformligt: ty Konungen måste här döma efter föreskrifter, hvilka, då Bevillnings-Stadgan af Honom icke är sanctionerad och således icke har egenskapen af Svensk Lag, Han till äfven'tyrs icke gillar. Vådligt: ty jag kan ej inse, huru samhällets äfven högste och visaste domare skall blifva i stånd att med säkerhet fälla en rättvis dom, då endast den ena parten, den skattskyldige, har rätt alt besvära sig, men icke en gång rättigheten att höras, är förvarad åt den andra. Svenska folket torde ock härvid ihogkomma, att hela dess ekonomiska lagstiftning redan ligger i den andra slatsmagtens händer; beröfvar man detsamma äfven sista ordet vid skatternas, isynnerhet bevillningens, fördelning, så förmår jag ej inse, hvad det har öfrigt af sin vigtigaste rättighet. För ett rältvist bedömande af taxeringsfrågor, fordras icke juridiska kunskaper, utan noggran kännedom af locala förhållanden och speciella omständigheter.
Efter det Kammar-Rätten, genom Erotöcolls-Utdrag den q a Januarii l 816 meddelf Stats - Riksens Ständers Commissarien Widegren den underrättelse, att vid fördragningen af de ankomne Handlingarne inhämtats, att de der befintlige Tableauer och formulairer endast hade afseende på RiksHufvudboken och hvad dertill hörer, men att deremot saknades de formulairer, hvilka StatsCommissarien för egen del kunde hafva uppgjort, såsom den enda och pålitligaste grund till bestämmande af nyttan och nödvändigheten af Lands-Böckernas förändring, äfvensom att uti Stats-Commissariens vid Handlingarne bifogade Pronremorier och underdåniga skrift saknades den närmare utveckling af ämnet, som kunde utesluta allt tvifvelsmål om Stats-Commissariens egentliga mening, rörande lättheten och lämpligheten vid den nya inethodens användande, samt det mindre afseende de deremot mötande svårigheter i grunden ega, har val Stats-Commissarien under den 25 i samma Januarii månad till KammarRätten inkommit med en skrift, jemte bifogadt formulaire till en Fögderi-Räknings författande för år 1810 upprättad, medelst Omslut af ett Fögderi-Räkenskap för 180g, hvarigenom idéen till den nya Räkenskapsmethoden något närmare blifvit utvecklad; men då detta formulaire, som, på Sätt berördt år, endast innefattar en Fögderi-Redogörelse, ehuru icke i hufvudsaken, dock i någre delar skiljer sig frän de af Eders Kongl. Maj:t under den 24 April 18x6 i nåder gillade och af trycket utkomne formulairer, hvarefter en del Landtstats-Råkenskaper, Revisorers Berättelse. 47 nemligen Fögderi-Råkningarne bora afslutas, anser Kammar-Ratten i underdånighet sig bora grunda sitt utlåtande på dessa i nåder gillade formulairer, såsom dessutom mera fullkomnade ån de som i handskrift blifvit in sande. Af Handlingarna befinnes, att Stats-Commissarien på minsta sått icke åsyftat ändring uti de för Eders Kongl.
Slö blir jag icke, men jag vet af erfarenhet, hurudana plågorna äro, man kan icke äta, icke sofva, och jag försökte, just när jag var som sjukast, att tänka på sådant, som legat mig varmast om hjertat, ty icke ens då kunde jag låta bli att dissekera, och jag fann, att allt var mig likgiltigt, när jag ändå inte hade hopp om att bli bra (och det hade jag icke). Jag hade gerna bytt bort det alltihop mot det, att jag fått ro – hvad skulle jag icke gifvit för det! Den som inte försökt, hur intensiv den fysiska smärtan kan bli, den kan ej döma om sådant; jag har försökt det – och inte en enda af de läkare, som skött mig, har kallat mig klemig! – Nu – då jag skrifver – värker det; men det är vanlig, »mensklig» värk, jag räknar det rakt för ingenting. De der söndervridande plågorna, som aldrig upphöra för en minut, det är helt annat. Men – det kan hända, att jag blir alldeles frisk, endast styf i knät. Det vet ingen, ty orsaken till min sjukdom är både mig och doktorn okänd, hur mycket vi än bråkade våra hjernor. (Hörby) Nyårsnatten 1885. Vet du, jag skrifver ytterst sällan i min stora bok nu sedan jag börjat skrifva till dig. Den var visst bara ett surrogat. Är det nu något, jag vill ha reda på, så kan det hända, att du bättre än boken kan ge besked. Genom detta ständiga utbyte få vi ju liksom en gemensam fond. Tro inte, att du får behålla allt för egen räkning, du egoist der! Jag skall nog veta göra mina anspråk gällande. À propos stor bok, så betyder det i sanning inte så mycket, om man har en sådan eller ej, det kan vara nyttigt en och annan gång, men det mesta och bästa har man i hufvudet ändå – i erinringen. Der lefver det, och det är der man hemtar. Den som har verkliga författareanlag, glömmer aldrig, hvad som är värdt att minnas. Det är mera som ett slags torrt protokoll en sådan bok har värde, när man behöfver jemföra datum, årtal, affärsförhållanden och dylikt.
Jag vill ej uppehålla Ridderskapet och Adeln med alt genomgå dem alla; jag vill blott lemna några Den 19 Junii e. m. upplysningar. Det är ett misstag, att Cacao och Chocolade äro belagde med lika tull; den ena artikeln har 20 oell den andra 20 procent. Orsaken, hvarföre malen China har högre tull, än den omalna, är den, att det förut varit förbudet att införa malen china. Utskottet har här följt samma principe, som för alla andra artiklar, hvilka förut varit förbudna, eller att bestämma tullen till 33j. p:ct. Efter den upplysning Herr Cederschjöld lemnat, att China ej väl kan malas här, har Utskottet fått ett nytt bevis på, huru odugliga förbudsförfattningar äro, då de förbudit en vara, sorn här är behöflig, men ej här kan lill verkas. Delta blir eli anledning för Utskottet, att ytterligare profva denna artikel. I afseende på de af Herr von Hartmansdorff, allmänhet gjorde anmärkningar om nedsättning, får jag erinra, att en del af nedsättningarne ej äro gjorde af Utskottet, utan af Kongl. Majrt de sednare åren, och Utskottet har ej funnit anledning att höja tullen på mera än ett par ställen. De öfriga nedsätlningarne härleda sig derifrån, att Utskottet velat vara trogen den grundsats att bibehålla 33jp:ct, såsom allmän skyddstull. Om Författningarne noggrant iakttagas, är det fullkomligen tillräckligt. Att det ej minskar tull-intraderna, skall man finna, om man fäster sig vid Tabellen N:o i\. Der är förlusten utförd, som förmodas uppkomma genom den nedsatta tullen. Den går 3gi Den 19 Junii e. ra. ej till mera än 1596 R:dr. Det är obetydligt emot den ökade vinsten. En särskild anmärkning är gjord af flere personer i afseende på salt, sill, fisk och lax. Hvad salt beträffar, får jag lemna den upplysning, att förhöjningen är 4 sk.
Den, som godkänner Siats-Utskottets hemställan, att Rikets Ständer O 7 O matte å Åttonde Hufvudtiteln uppföra ett anslag af 20,000 Riksdaler, att, enligt Kongl. Maj:ts nådiga disposition, användas till understöd och uppmuntran åt mindre uppfostringsanstalter för medellösa döfstumma barn, med vilkor, att högre anslagsbelopp ej må någon anstalt tilläggas, än som motsvarar 100 Riksdaler för hvarje å anstalten intaget barn, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, hafva Rikets Ständer beslutat, att å Åttonde Hufvudtiteln uppföra ett anslag af 20,000 Riksdaler, att, enligt Kongl. Maj.-ts nådiga disposition, användas till understöd och uppmuntran åt mindre uppfostringsanstalter för medellösa döfstumma barn. Denna votering har utfallit med 61 Ja och 56 Nej, i följd hvaraf Rikets Ständer beslutat på sätt Ja-propositionen innehåller. Den, som godkänner Stats-Utskottets hemställan, att vid beviljandet af anslag och låneunderstöd för elementarläroverks-byggnaden i Skara bör fästas det Stats-Utskottets Memorial N:o 118. 9 det vilkor, att staden Skara tillskjuter hvad sora utöfver de för berörda byggnadsföretag till 75,000 R:dr beräknade bidrag kan för ändamålet erfordras, röstar , Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, har frågan örn berörda vilkor förfallit. Omröstningen häröfver har utfallit ined 68 Ja och 49 Nej, hvadan Ri kets Ständer alltså beslutat i öfverensstämmelse med ./a-propositionen. Hhle voteringen. Den, sou) godkänner Stats-Utskottets hemställan, att det af Kongl. Majit för fortsatt utgifvande af sådana i Riksarkivet och andra samlinoar befintliga c O O handlingar, som äro af vigt för fäderneslandets historia och offentliga förhållanden, äskade extra anslag af 3,000 Ridr icke må beviljas, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner Nej, är berörda anslag af Rikets Ständer beviljadt,.
Upplästes följande: Utdrag af Protocollet hältet i Riksens Högloft. Ständers. Stats - Utskott b. 5 October 1809. S. D. Uti ett af Herr klvon lorns M Högloft. Rrdderskapet och Adeln ingifwrt och derifrä» 4274 Den 16 October. Lill Stats - Utskottet remittcradt Mnnorial, har säsom pttcrligarc tillgäng att fylla Statens behof bliswit fö-rcstygit att de 9590 Krono, Hemman som ännu sköka finnas, mätte igenom anstälda Auctioner till Skatte försäljas, och dä samma ranta bibehälles, skulle dck Capital som inflöt blifwa för Stats Catzan en ren Ivinst. Anseendes Herr vem Larne dock detta icke annorlunda kunna werkställas, än att nu warande Abo, er först singö en witz präscriptions - lid stg förelagd, änom hwklkcn de borde fä begagna de Författningar som tillägga dem rättighet att emot witza ärs ränka fä klösa sina Hemmall Lill Skatte. Stats - Utskottet inser nogsamt, lika med Herr von Larius, att om 9592 Krons - Hemman'ännu äro yförsätde, deras försäljande till Skatte skulle till Stats» Castan inbringa en betydclig summa, ehuru ben icke öker Statens ärliga inkomst; men Stats - Utskottet Har ock wid östverwägande af detta ämne funnit, att detsammas werkställande, pä sätt Herr von L?orntz förcflagrt, icke syneS kunna med billighet förenäs. Allt »frän de sörsta tider, dä Swensta husHällningcn begynte winna nägvn ordning, har. det wa« nt Allmogens rättighet, att till Skatte köpa sineÄbo» ende Krono - Hemman, hwarutj endast genom särskilde omständigheter uti senare river nägon gang inskränkningar blinvit gjorde, som dock nu mera äro upphäfs ne. Kongl. Maj:l
St:s underd. skrifvelser lill K. M; N:o 220, ang:de bildande af en fond lill understöd för afskedade Folkskolelärare ; N:o 221, angående uphäfvande af 24 kap. 4, 5 och 6 §§ Byggningabalken; N:o 222, ang:de vilkor för utländsk man att här i riket få hesina fast egendom; samt N:o 223, angille ändring af 10 mom. i Kgl. Br. d. 17 Aug. 1804, ang:de Storskiften m. m. i Slöra Kopparbergs län. Justerades jemväj ett af Exped.Uisk. under N:o 47 afgifvet förslag till § i Riksdagsbeslutet ang:de uphäfvande af 24 kap. 4, 5 och 6 §§ Byggningabalken. Fortsattes pröfningen af SlalsUlsk-.s utlåt. N:o 340, i ani. af väckle motioner, dels i fråga om ändring lili redan bestämda vilkor för den af Rikets sednast församlade Ständer lemnade garanti i afseende på anläggningskostnaden för en jernväg emellan Orebro och Hulls lastageplats vid Wenern, dels ock ang:de ifrågaslälld utsträckning af denna jernvägsanläggning lill Köping. Härvid Törekom : Momentet N:o S af 2:dra punkten. Gr. Lagerbielke, Gustaf: Det förslag Ulsk. i den nu föredragna punkten framställt, är enl. milt förmenande både olagligt och otjenligt. Olagligt derföre, att del svårligen kan medgifvas denna riksdag en till den graden vidsträckt lagstiftningsrätt i beskallningsfrågor, att den skulle kunna betaga en kommande riksdag dess beskallningsrätt. Det tillkommer visserligen denna riksdag att stadga hur bevill ningen intill nästa riksdag skall vara beskaffad i såväl det ena som det andra afseende!, men huru denna riksdag skall kunna stifta en Bevillnings-förorduing äfven för kommande riksdagar. del torde behöfva bevisas.
Bifölls. och Utlåtande N:o 94, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 35, öfver väckta motioner, angående så kallade Undantagscontracts intecknande. Det i Betänkandet N:o 35, afgifna och i Utlåtandet N:o 94, vidhållna förslag godkändes. S. D. Föredrogs ånyo och återremitterades Lag-samt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande N:o 4, angående ändring af Författningarne rörande sockneslämma, samt om bildande af Communal-styrelser. S. D. Till Stats-Utskottet remitterades Kongl. Maj:ts den 20 uti innevarande månad aflåtna och denna dag öfverlemnade Nådiga Proposition till Rikets Stander, angående bildandet af en Styrelse för allmänna arbeten. S. D. Föredrogos ånyo och godkändes Constitutions-Utskottels memorial: N:o 27, med utlåtande öfver Kongl. Maj:ls Nådiga Proposition, angående lagtima Riksdagars återkomst hvart tredje år, samt om föremålen för urtima Riksdagar; och N:o 28, med utlåtande öfver Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående ändring i 109 §. Regerings-Formen och 80 §. Riksdags-Ordningen. Från Hedervärda Bonde-Ståndet. S. D. Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens, sedan den 13 i denna månad på bordet hvilande, Betänkande N:o 4, angående ändring af Förfaltningarne rörande socknestämma, samt om bildande af Communalstyrelser, blef nu åter föredraget och af Ståndet bifallet. S. D. Yid förnyad föredragning afslogos Stats-Utskottets följande två Utlåtanden, nemligen: N:o 258, i anledning af Kongl.
Här linnes fördenskull ingen annan föreskrift, än att sislbemälde embetsman egde rättighet att deltaga i granskningen, hvilket långt ifrån innefattar, hvarken något ovilkorligt åliggande, än mindre förutsätter sådan granskning såsom oundgänglig, för att Lagberedningen skulle kunna, såsom skett, fullända sitt arbete. Hr Cederschiöld: Hvad Hr Dalman sednast behagat tillkännagifva, derom har jag så mycket mindre saknat kännedom, som detsamma finnes omnämnt i min reservation; men det skedde 1841, d. v. s. då Ständerna yttrat sin önskan att Lagberedningen måtte sammansättas så, som nu är antydt. K. M, ansåg lika med Ständerna att, utom de fem ständiga ledamöterne, Just. Slats-ministern, Just.-kansleren och Just.-Ombudsm. skulle vid Lagberedningens sammanträden vara tillstädes, när des - Den 12 Februari. 403 se embetsmäns öfrige göromål sådant tilläte. Men i min reservation har jag fästat upmärksamheten derpå, att de aldrig varit tillstädes, emedan arbetssättet så ordnades, alt det icke blef dem möjligt alt dervid närvara. Hr Dalman nämnde alt Konungen, 1844 eller 1845 meddelat en föreskrift, som ändrade föreskriften af är 1841, och det var derom jag yttrade att LagUtsk. icke hade erhållit någon kännedom. Men äfven om förhållandet varit sådant, så tror jag icke att det förändrat beskaffenheten af Ständernas önskan, och derföre har jag ansell, att såvida icke Ständerna sjelfve frånträda sin förut uttryckta önskan, den måste antagas fortfarande vara sådan, som de 1841 uttryckt densamma. Hr Dalman: Jag vill icke förlänga diskussionen, utan anhåller endast att få fästa upmärksamheten derpå, att då det varit möjligt för Just.-kansleren att, med undanlag af några få tillfällen, deltaga i det ifrågavar. arbetet; och då denne höge funktionärs embetsbefattning, säkerligen bar ett vidsträcktare omfång än Just.Ombudsmts, del för denne sednare äfven bordt kunna låta sig göra att, likasåväl som Just.-kansleren, i samma arbeten deltaga.
Vidare har E. K. M:t behagat meddela, att, uppå gjorda framställningar om beviljande af proste-tunnor till Kontrakts-prosten i Nyeds kontrakt för Nordmarks, Näsräms och Rrattforss församlingar, till Kontrakts-proslen i Mora kontrakt för Särna socken med dertill hörande Idre kapellförsamling, samt till Kontrakts-prosten i Wifolka och Walkebo häraders kontrakt 11 kappar, eller fyllnad till en tunna uti det för Nykihls församling, på sätt ofvanberördt är, honom tillerkända belopp, E. K. M:t funnit sig af den omständighet, att inom dessa socknar någon odisponerad kronotionde icke varit att för ändamålet använda, förhindrad att de begärda anslagen bevilja. Då emellertid Kontrakts-prostarne, enligt flere äldre författningar, äro berättigade att för hvarje församling inom prosteriet uppbära en proste-tunna, har E. K. M:t nu äskat att ifrågavarande spanmåls-belopp måtte blifva af Kronans behållna tionde anvisadt och å stat uppfördt med tillsammans 4 tunnor 11 kappar; Och som Kontrakts-prostarnes omförmälda rättighet icke bör vara beroende af den tillfälliga omständighet, huruvida någon kronotionde finnes inom församlingen odisponerad, hafva Rikets Ständer jemväl lemnat bifall till E. K. Mås i detta hänseende gjorda nådiga framställning. 3:o. 1 enlighet med hvad Rikets Ständer anmält i fråga om regleringen af Riks-Statens Sjette Hufvudtitel, äro till åttonde hufvudtitelns anslag af oindelt spanmål för Klereci-staten på sjette hufvutitelns anslag för jordförluster genom kanaloch viiganläggningar öfverflyttade de för prestgårdarne i Lyrestads och Fägreds socknar af Skaraborgs län fastställde ersättningar, tillsammans 55 tunnor spanmål. 4:o. De under titeln Klereci-staten i riksstaten uppförde 5 tunnor oindelt spanmål, utgörande anslagen vinoch byggnads-säd till Loos kapellförsamling, hafva Rikets Ständer funnit böra upptagas å anslaget till kyrkors underhåll, dit denna post alltså blifvit öfverflyttad.
Sig utlåtit, att Öland, jemlikt Kongl. Ordningen och Stadgan om Jagt och Djurfång, den 29 Augusti. 1664, blifvit upptaget såsom ”enkannerligen varande en Kongl, Maj:ls Djurgård och fri kallad - Stalssami Allm. Besv.- och Oeconomie-Ulslottens Betänkande JV:o 12. g kallad park”, dermed jemväl andra Kongl. Plakat och Bref öfverensslämde; alt Kronan från äldre tider utöfvat en med desse Författningar öfverensstämmande eganderätt öfver utmarken på ön, så att inga inlagor hvarken lill bete eller odling fått derå göras utan serskild skatt, efter hvad Förfatlningarne om intagor å Kronans parker i allmänhet föreskrifva; att 1690 års ska 11 lä gg n i n gs m e t h od för Öland upptog, alt ”på Öland ingen skog funnes, än mindre några hagar lill mulbete, som kunde skattläggas eller den öfriga skattläggningen förbättra;’’ att så väl häraf, som af de dels från Kammar-Collegium infordrade, dels af sökanderne sjelfve företedde skaltläggningshandlingar befanns, att någon ränta för mulbete icke blifvit hemmanen påförd eller vid skattläggningen till förhöjning i hemmantalet eonsidererad; alt Kongl. Majit således funnit