Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
f. Naturligtvis i färg, som harmonierar med kappans, och med starka, ' vj af hampsnodd flätade sulor. För §f öfrigt användas äfven skor af andra. ' 0 materialier, såsom segelduk, linne och andra tyger, endast de skydda mot vätan. Men badhatten? Valet af denna är helt och hållet öfverlemnadt åt den personliga smaken. Vanligtvis är den af grof halmflätning med garnityr af yllesnodder, ylleflätning, tofsar eller spetsar. Men vi begagna ej baddrägt jemt här vid hafsbadet. Det är först efter badet modet kan sägas komma i sin fulla rätt. Se bara dessa förtrollande deshabillöes af flanell, kaschmir, spetsar, serge eller siden, hvilka efterträda badkappan. Eller kom med till middagsbordet. Table d ' hoten är dagens glanspunkt här vid hafsbadet. Den är som ett kaleidoskop. Här finna vi det ljusa och det mörka i alla schatteringar efter de nyaste pariserföreskrifterna. ' Brokiga leende färger, ungdomens attribut, och dämpade, med utsökt smak valda toner för den ungdom, som står på gränsen till mognad. En formoch färgrikedom utan ända. Vi finna dock, att alla dessa skiftande, randiga sidentyger, livars linier och pleiomönster blicken knappast kan följa i det skimrande färgspelet; alla dessa sammanställningar af gammalrosa med fayence, brons med gammalguld Fig. 2. Hatt af konst-halmflätning. 30 IDUNS •PIP Fig. 3. Blus af crémefärgad surah. eller gammalblått med ekbrunt; foulards med blommönster i ränder; inohairs, beige; de luftiga sommarväfnaderna — spetsar, batist, cretonne: vi finna, att de i hufvudsak äro gamla bekanta. Fantasirikedomen, den bländande dekoreringen och kompositionens förtjusande nycker visa sig slutligen endast som variationer af ett tema. Och så mycket spetsar! Den eleganta toaletten kan ej undvara denna spetsrikedom och den enkla toaletten vill ej undvara den. MODETIDNING Spetsar och åter spetsar samt stundom ett eller annat broderi — se der garnityret till sommardrägten.
Af denna anledning begär jag att voteringen måtte för , sig gå. Herr Grefven och LandtMarskalken framställde derefter följande voterings-propositions Den som bifaller 4:de och 7;de punkterne i Statsoch BancoUtskottens ifrågavarande Betänkande, voterar Ja. Den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, kommer 7*de punkten att bi« fallas med den förändring, att de arne så kallad» Den x April f. rn, ^ respit-månaderne, icke må afdragas på låntaga-’ res'ytterligare ratt till omsättning uppå sex månader, samt 4:de punkten deremot att förfalla. Hvilken voteringS-proposition af Ridderskapet ocjc Adeln godkändes, samt derefter anslogs." Herr Grefven och Landt-Marskalken tillkännagaf, att Plenum komtne klockan half till 6 i eftermiddag att fortsättas. Sedan 43, 44, 45 och 46 §. §. i Riddar> husOrdningen blifvit uppläste, börjades voteringen klockan * till i eftermiddagen, och .befunnos efter voteringens slut, sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voterings-sedlarne öppnade, rösterne hafva utfallit som följer: Ja — u 5» Nej __ i5i. 1 följd hvaraf, och sedan det Öfver voteringen särskilt förde Protocoll blifvit uppläst, Herr Grefven och Landt-Marjkcilken förklarade att Ridderskapet och Adeln bifallit fide punkten med den förändring, att de tvenne såkallade respit-månaderne icke må afdragas på låntagares ytterligare rätt till omsättning uppå Sex månader, samt ansett 4:de punkteii deremot' komma att förfalla. 4 to Den I April f. m. Höglofl. Ridderskapet och Adeln åtskilldes klock. 2 eftermiddagen. In fidem Protocolli O. J. Lagerheim,. Tisdagen den I April. Plenum klockan half till 6 eftermiddagen.
Jag hemlar grund dertill från den §. i RegeringsFormen, som säger, att StatsSecreterarne skola vara fyra, emedan om den motsatta sidans mening anloges, skulle vi derigenom uttrycka den tankan, att StatsSecreterarne borde vara inga. Jag är ock af deu öfvertygelse, att verlden är en stor vexelundervisnings-anstalt; men att sträcka monilörssystemet ända derhän, att på försök tillställa en classflyttning för StatsSecreterare, för att ömsom ditsättas och ömsom flyttas tillbaka, allt efter skicklighet och förhållande inom ringen, tror jag icke låter göra sig. Hans Eoccellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, alt SlalsUlskoltet för alla de i denna punkt uppräknade Embetsmän i dess första Betänkande tillstyrkt såsom lön 35oo R:dr B:co för hvardera, hvilket belopp Utskottet i sednare Utlåtandet ökat till 4000 R:dr, med bibehållande af det i första Betänkandet föreslagne vilkor, att löneförbättringen icke fick åtnjutas af andra än dem, som, enligt Kongl. Maj:ts fullmagi, innehade ifrågavarande Em - 198 Den a5 September f. m. beten. Ingen Ledamot bade nu begärt proposition å Utskottets första, men några Ledamöter å det sednare Utlåtandet, hvarjemte man å andra sidan ansett lönen för alla dessa Embetsman böra höjas lill 5ooo R:dr B:co för hvardera. Hans Excellence ansåg derföre, att endast 2:ne propositioner, i afseende å denna punkt, torde erfordras. Herr Rosenqvist: Jag anhåller få fästa Hans Excellences uppmärksamhet derpå, att jag föreslagit lönen för StatsSecreterarne och JustitiasCancelleren till ^182 R:dr 24 sk. eller hvad ett StatsRåds lön för närvarande utgör. Denna mening torde äfven böra blifva föremål för proposition. Grefve Horn: Jag får hemställa, om icke propositionen först borde ställas blott på StatsSecreterarne.
Set änkan den. berörde Balance-mål, i en eller annad måtto kan till ansvarighet för vederbörande föranleda. Att stadgandet uti 5 $. af 1812 års Kgl. Afskrifnings-Reglemente, rörande anbefalld uppmåtning och anteckning af Cubik utrymmet å hvarje botten eller loft i Kronans-Magazin ej blifvit tillbörligen fullgjördt, kan Stats-Utskottet ej annat ån ogilla, och delar Stats-Utskottet Riksens Höglofl. Stånders Revisorers yttrade öfvertygelse, om nödvändigheten att ofvanåberopade föreskrift bör vid alla Kronans Magazin strängt éfterlefvas, få det att verkliga Magazins-behållningarne utan för mycken möda och kostnad må, vid skeende inventeringar , kunna utrönas; och torde Riksens Höglofl. Ständer ej finna öfverflödigt, att härom hos Kongl. Maj:t göra underdånig anmälan, till vinnande af den rättelse, som Kongl. Maj:ts och Kronans säkerhet påkallar. Bilaga Litt. Bd. Skärskildte yttrande, öfver åtskilliga af Riksens Hoglofl. Ständers Revisorers, år 1820 och 1822, framställde Anmårknings-puncter, rörande Allmänna Magazins-Inrättningens Förvaltning. jNedanskrefne ämnen, dem Riksens Håglöf!. Ständers Revisorer äfven anmärkt, har Stats-Utskottet ansett bora behandlas i ett sammanhang, med det allmänna bedömande, som Stats-Utskottet gemensamt med Bancosamt Ekonomieoch BesvårsUtskotten, i anledning af flerfaldiga hos Riksens Hoglofl. Ständer väckte Motioner, samt slutmeningarne, af såväl 1B20 Som 1022 årens Revisorers Berättelser kommer att meddela * ej mindre om Allmänna Magazins-Inråttningens närvarande ställning ån äfven öm de uti detta Verks organisation, såsom nödige foreslagne förändringar, och kommer alltså med afgifvandet af ett hufvudsakligt
Af Hr Blomstedt, Christ., som åberopade sitt till Utsk:s prot. afgifna yttrande, med begäran, att detsamma måtte utlät, åtfölja, så lydande: ”Till uppfyllande af den pligt, mig tillkommer såsom ledamot af detta särskilda Utsk., får jag härmedelst öppet och okonstladt anföra min, efter moget öfvervägande, fattade åsigt af det till Utsk:s pröfning remitterade mål, rör:de Hr Crusenstolpes uti R. o. Ad:s plenum d. 27 sisth April såsom personligt förolämpande anmärkta yttrande, hvilket lyder, som följer: ”Jag gillar ej, att Frih. Klingspor nyttjat ett utländskt ”uttryck. Jag skall begagna mig af ett Svenskt; det finnes ”ordet skälmstycke, och jag ber att få genomgå en liten ”tafla af Regeringens förhållande sedan 1809.” Uttrycket ”skälmstycken”, som uti detta yttrande förekommer, står icke frånryckt, icke heller är det uti sådan mening uppstäldt, att det bör kunna tydas såsom öfversättning af Frih. Klingspors nyttjade latinska uttryck: per fas et nefas; men deremot synes mig bestämdt, att detta uttryck blifvit uti en sådan form framstäldt, att det icke kan annat än anses äga ett oskiljaktigt samband med Frih. Klingspors yttrande, som då förevar till pröfning, och således måste från samma synpunkt betraktas, såväl till syftning som slutföljd. Detta ådagalagda förhållande har hos mig grundlagt den öfvertygelse, att Hr Crusenstolpes, uti dess yttrande använda uttryck "skälmstycken” är personlig förolämpning, oaktadt det blifvit anfördt emot en Corporation, hvilken alltid måste bestå af personer, hvarföre Hr Crusenstolpe, enligt min tanka, gjort sig skyldig till ansvar, hvilket jag utbeder mig få bestämma i stöd af 3o § Ridd.Ordn., derest Utsk:s pluralitet icke frikänner honom.” Lades på bordet. H. Den 7 Maj. loa II. Ex. Hr Gr. o. Landt m. tillkännagaf, att föreståndaren för gymnastiska centralinstitutet, Ilr Ling, hos II.
S. D. Föredrogs 5 nyo och bifölls Be~ villningssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens, den 14 sistlidne Julii, under Nto 14, afgifna och, den 27 i samma månad e. m. , på bordet lagda Betänkande , angående dels begärd Nederlagsfrihet för städerna Gefie , Malmö , Hernösand , Ystad ^ Helsingborg, Calmar och Christianstad; och. dels gjord framställning , att antingen För-; fattningarne, rörande Credit-upplag, inåtte förändras, eller staden Norrköping äfven erhålla Nederlagsrättighet, S. D. Föredrogs å nyo och biföllos följande Stats-Utskottets, den 3 sistlidne Julii,' afgifna och, den 2 j i samma månad f. ira., på bordet lagda Utlåtanden: Nto 200 , i anledning af Rikets Ständers Revisorers, åren 1825 och 1827, meddelade Berättelser, angående de under Kongl. Maj:ts och Rikets Cotumerce-Collegium ställde fonder och medel; 56 Prat, Utdrag den 12 Augusti 1883. N:o 201 , angående den innevarande Riksdag verkställda Revision al de under Kongl. Majit» och Rikets Commerce-Collegitim ställde fonder och medel. S. D. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch Oeconomie - Utskottets , den 8 sistlidne Julii, under N:o 142, afgifne neli , den 19 i samma månad, på bordet lagda förnyade Betänkande, i fråga om Forväsendet samt Gästgifveriskjuts-anstalterne, biföll Ridderskapet och Adeln hvad Utskot. tet angående Kronooch Kungsskjutsen sig utlåtit, men fann för godt att, med afslag å Utskottets yttrande, i afseende å Gästgifveriskjutsen , godkänna Grefve Posses , Arvid , vid Betänkandet fogade reservation.
Vidkommande derefter grunden för en sådan rotering och sättet för dess Utgörande, hafva Rikets Ständer funnit, huruledes rörande dessa omständigheter förekomme, dels att, på satt E. K. M. i den nådiga propositionen omförinält, de utsockne frälsehemmanen i Halland äro, i förhållande till hemman af enahanda natur i andra orter, af serdeles svag beskaffenhet, hvadan en lindrigare grund för roteringen der synes böra följas, än i rikets öfriga provinser, dels ock att nuvarande egarne möjligen förvärfvat hemmanen under förutsättning, att dem ej kom me att åläggas högre bidrag för försvarsverket, än de i Kongl, brefvet den 7 September 1756 omförmälda utskrifnings-penningar; i betraktande hvaraf Rikets Ständer alltså lemnat bifall till E. K. M:s nådiga proposition derom, att alla de båtsmansnummer, hvaruti omförmälda Utsockne frälsehemman hafva del, må ständigt, så i fredssom krigstid, hållas vakanta, med förbindelse och rättighet för dessa hemmans egare att för deras andel i rotarne i vakans-afgift erlägga endast två tredjedelar af det belopp, hvartill vakans-utgiften för en båtsman i länet uppgår, enligt de föreskrifter och beräkningar, sorn nu följas och framdeles i behörig ordning kunna meddelas och till efterrättelse antagas; börande likväl de i rotevakans-afgifter sålunda inflytande medlen till statsverket ingå. Beträffande slutligen frågan om de ro te vakans-a fgifter, som blifvit de utsockne frälsehemmanen i Halland påförda ifrån och med år 1835; så ehuru genom eftergift af dessa medel staten visserligen förlorar en betydlig summa penningar, som kunde erhållas, i fall berörda vakanse-afgifter hos vederbörande uttoges; likväl och enär sådant komine att hafva till följd att hemmansegarne, hvilka icke saknat allt skäl till den förmodan, att de voro alldeles befriade från ordinarie reteringsskyldighet, skulle genom vakans-afgifternus uttagande för flera förflutna år i mer eller mindre nion utarmas, samt 444 Expeditions-Vtskottets Förslag till und.
Jag anhåller vördsamt, att R. o. Ad. måtte för sin del besluta tillsättande af ett särskildt Utsk. med högst fyra ledamöter af hvarje Stånd, för att emottaga och lill slut bereda det fran alla RiksSCn återförvisade ärendet om förslag till lag för enskilda banker. Skälen till den nu föreslagna åtgärden, hvari de öfriga 3:ne RiksSt:n torde inbjudas deltaga, äro följande: att ärendets natur för ingen del hänvisar till delsammas behandling af BancoUtsk., hvilket har tillräcklig sysselsättning med andra, detsamma egentligen tillhörande mål; att dess förnyade behandling, i förening med LagUtsk., föranleder en tidsutdrägt, hvilken, efter hvad erfarenheten vid sista riksdag visat, möjligen kunde ännu en gång bringa det derhän, alt lagförslaget ej inkomine till K. M. så tidigt, att, efter Högsta Domstolens hörande, Dess nåd. pröfning deraf vunnes före riksdagens slut; att slutligen, genom inträffadt ombyte af personalen inom de båda förutnämnda Utsk:n, endast några få af de ledamöter, hvilka beredt det nu återförvisade lagförslaget, i alla fall skulle komma att detsamma handlägga, i händelse återförvisningen af dem skall upptagas. Hr von Troil, Emil: Jag vill icke ingå i någon undersökning om nyttan af den åtgärd Gr. Frölich föreslagit; men jag tager mig friheten fästa Ståndets uppmärksamhet uppå, huruvida det kan vara formenligt, att då ett mål blifvit motioneradt och behandladt af a:ne Utsk., samt der - 384 Den aö Augusti c. m. efter föredraget inför RiksSl:n och återremitteradt tili dessa samma Utsk., denna återremiss skulle upptagas af annat eiler andra Utsk., än de Utsk., som handlagt ärendet löre återreinissen. Jag för min del tror sådant icke vara förenligt med vår Riksd.Oidn. Frih. Cederström, Jacob: I öfverensstämmelse med den sista värda talaren, får jag också yrka, ali den af Gr. Frölich nu väckta fråga må förfalla, och alt R. o. Ad. måtte behandla målet i enlighet med 56 §:n Reg.Ftn. Gr. Frölich:
Äfven jag delar allmänna åsigten örn otillbörligheten af Statens inblandande i spanmålshandel, och de menliga följderna deraf för samma handel; men man bör afskilja begreppen 0111 spannmålshandel, hvilken är en frivillig handling, hvarigenom den, som har öfverflöd på säd, öfverlåter densamma till den, som har penningar att derföre erlägga: — sådan är t. ex. all spannmålshandel i England, — från begreppen örn undsättning, hvarom den nåd. propos:n egentligen handlar, och hvilken fråga deremot icke ålen frivillig handling, då den är att anses som en af alla moraliska rättsbegrepp ovillkorligen anbefalld åtgärd , i afsigt att från hungersnöd frälsa vanlottade samhällsvarelser; denna skyldighet åligger således liela samhället, Slaten. — Styrelsen har äfven godkänt sanningen af denna åsigt, i det den med sin hjelp mellankommit, då den enskilde spcculanten icke förmått uppfylla delta honom öfverlemnade åliggande. Vid 1823 års riksdag, om jag rätt minnes, gjorde den satsen sig gällande, att Staten ej borde inblanda sig i spanmålshandel, utan öfverlemna den lill den enskilde speculanten, äfven i afseende på förebyggande af hungersnöd under missvextår. Man hämtade exempel för nyttan deraf från England. Men man tog säkert ej i betraktande den stora skilnaden emellan engelska spanmålshandlarens penningetillgångar, dess möjlighet att behålla sin säd intill ett år, då den gällde, samt beräkningen af säker afsättning,— och den svenskas, hvilken i allmänhet ej äger nu uppräknade fördelar. Under samma riksdag bildade sig opinion att förd öm ma hvarje af Staten bedrifven magazins-inrättning, derföre att en dylik inrättning, hvilken i sina egna grundlagar innebar osvikliga frön till sin egen upplösning, kort förut Den 4 Mars f. in. 9 förut lios oss blifvit utdömd. Till följe af allt detta loll man på den ytterligheten, att endast åt den enskilde speculanten anförtro omsorgen att under missvextår undsätta de hungrande. Huru lian uppfyllt detta åliggande, bevittnar historiquen derom.
Har qvinnan med berådt mod gjort försök alt döda fostret, och blef endast genom omständigheter, som voro af hennes vilja oberoende, brottets fullbordan förhindrad, eller har hon utsatt fostret eller det uppsåtligen från sig skilt och 28 Lag-Utslcottels Betänkande JYs 35. i lijelplöst tillstånd försatt, och fanns foslret vid lif igen; varde bon dömd till straffarbete frän och med sex mänader till och med två är. Fick fostret svår kroppsskada; må tiden för straffarbetet höjas till fyra år. Sättes fostret ut å sådant stallo eller under sådana omständigheter, som i 32 § sägas; vare lag, som der stadgas. 24 §. Har qvinnan sökt enslighet vid födseln och varder fostrets död, utan hennes uppsåt, orsakad af det hjelplösa tillstånd, hvari hon sig försatt; dömes till straffarbete från och med sex månader till och med två år. 23 §. Har qvinna, som af oloflig beblandelse hafvande varit, födt i enslighet och fostret förstört eller å lön lagt; dömes, om hon den enslighet sökt, till straffarbete från och med två till och med fyra år, och, om hon den ej sökt, lill straffarbete från och med sex månader till och med två år, der ej i något af dessa fall utrönes, alt fostret omkommit utan modrens vållande, eller att det varit dödfödt eiler så ofullgånget, att det ej med lif framfödas kunnat. 26 §. Qvinna, som, i uppsåt att döda eller fördrifva sitt foster, nyttjar invärtes eller utvärtes medel, som sådan verkan hafva kan; varde dömd, om fostret kommer utan lif eller ofullgånget fram, till straffarbete från och med två till och med sex år, och, i annat fall, till sådant arbete eller fängelse i högst sex månader. 27 §.
Lika med honom anser jag visserligen hvarje medlem i samhället vara skyldig alt bidraga till förbättrade fängelseanstalter &c.; men jag tror ej, att någon orättvisa eller obillighet begås, om detta bidrag kominer att utgå enligt samma beräkningsgrund, som bevillningen; jag tror tvertom, att en stor obillighet begås, om någon annan beräkningsgrund följes, an den som vid allmänna bevillningen afses, alt nemi, hvar och en bör betala i enlighet med dess förmögenhet; ty i mån af större eller mindre förmögenhet, är ock risken större eller mindre för hvarje samhällsmedlem att blifva plundrad, löfvad, eller bestulen o. s. v., och ju större behofvet är på Statens skydd, desto större bör äfven bidraget vara. Innan man föreslår, huru medel till en utgifts bestridande hör anskaffas och utgå, är dit nödvändigt att veta, huru mycket som erfordras till det bestämda ändamålet ; ty om jag ej det vet, så riskerar jag att antingen begära för mycket eller för litet, och då frågan är om skattebidrag, hör ett dylikt förhållande aldrig få äga rum. Innan man således vet, huru dessa fängelser skola vara organiserade och byggda, hvarest de böra finnas, huru stora de skola vara, innan kostnadsförslag härtill blifvit uppgjordt o. m. d.; så torde det vara alldeles ändamålslöst alt göra upp projecter lill indiifvandet af medel, hvilkas tillräcklighet man ej känner, helst när motionen utgår på att anskaffa dem genom osäker beskattning. I öfrigt anser jag, att ett blifvande förbältradt fängelsesysteme lättast och andamålsenligast kan uppgöras och utarbetas i sammanhang med den nya criminal-lag, som jag önskar och hoppas under innevar. riksmöte kommer under R. St:s granskning; och jag vidblifver derföre det i min motion gjorda förslag, att LagUtsk. af R. St. Den Ti Februari e. m. 33g må uppdragas att, i sammanhang med crirninal-lagen, lill R. St. afven inkomma med förslag till nya förbättrade correctionsoch fängelse-anstalter, hvilka naturligtvis böra vara i fullkomlig sympathi med den brottmåls-Iag, sorn af R. St. anlages.
Med denna uppgift har vanligen uppskutits' till alla Special-regleringar inom Utskottet föregått, då hvad som, efter en sådan granskning af detaljerna, blifvit fastställdt, ovilkorligen skolat anskalfas; men som icke blott Stats-utgifteruas belopp bör öfvervägas och tagas i beräkning, -utan ock mojelighe.ten att det åstadkomma, har Utskottet ansett grunderna för det hela först böra utstakas, och det speciella derefter lämpas, samt att, med erfarenheten af de oftare inträffade Riksmöten och Resultaterna, som af nu gällande beskattnings-grunder kunna hämtas ■till ledning för en sådan preliminair utstakning, uppgiften af hehofvet kan och bör verkställas' innan den definitiva Stats regleriingen nom äfven tiden må blifva mera till rackel ig för upprättande af förslaget ri.ll Bevillningéns fördelning, än den vanligen, varit för detta roagtpaliggande arbete. Under den för hand varande Stats - Regleria-’ gen, har Utskottet, såsom dess Betänkande-af den o dennes, innehåller, val lunnit Stats-Verkets Ordinarie Inkomster hafva, de sednare åren, lemnat Öfverskott, som medgifva en högre beräkning, än hittills, af InkomstTitlarna 1 Riks - .Staten; inen Den so Juni. men sorn deremot något nytt anslag icke kommer att upptagas för de tillokte utgifter, hvarom Kongl1. Maja i dess Nådiga Proposition af den t sistlidne Mars, rörande Stats-Verkets tillstånd och behof, gjort Nådig framställning j afseende på Lönernas förbättrande för Militaire Staterna, och en fullständig reglering af Försvars väsendet, 'samt de af Kongl* Majtt i Nåder anvisf Besparingarna å Första Hufyud Titelq och Indragnings Staten påräknas för de af Riksens Höglofl, Ständer, nw, å en del Hufvud Titlar, beviljade nya anslag; så har Utskottet ansett en lika Summa, sorn förut, enligt Riksens Ständers sista Siats-Reglering vid Urtima Riksdagen i Örebro år 1812, böra af Allmänna Revillmngen ut^å till fyllande af Stats - Verkets behof, nemi, -
Plakat om privilegierande med betydliga fördelar af ett allmänt H and eUKomp agni, som under 10 års tid ägde drifva sin handtering på alla orter, ineller utrikes, »der något märkligt och ansenligt kunde vara att vinna och förtjena.» Alla K. M:s undersåter förunnades att deltaga i detta Kompagni, med rättighet att för sina, insalta penningar njuta 12 proc:s ränta utom andelen i handelsvinst. Fyra år sednare, då förra Plakatet icke 1 ed t till åsyftad påföljd, lät K. M. utgå ett nytt öppet Bref om KöpenskapsKompagniel, hvari K. M. ytterligare bland annat utfästa Sig att »försträcka Kompagniet én märklig summa»; men ännu 1627, då åter ett K. Plakat utgick hade ändamålet icke vunnits. År 1624 utfärdade K. M. en fullmakt för Holländaren Weliam Essling att i Sverige inrätta ett GeneralllandelsKompagni lill Asien, Afrika, Amerika oell Magellanika; och sedan året derpå af trycket utkommit ett program om denna inrättning, förespeglande stora fördelar under åberopande af andra länders exempel, expedierades år 1626 oktroy eller privilegium för det då i sådant hänseende uprättade s. k. Söder ICompagniet. Aret förut bade K. M. ingått kontrakt med ett s. k. KopparKompagni, som ägde att upköpa och drifva handel med den Koppar som utginge från K. M:s och Kronans stora Kopparberg. Vidare förklarade Konungen genom ett Plakat af 1628 importen af Salt och handeln med denna vara för ett regale, som skulle förvaltas af dertill förordnade faktorer; men enl. ett Patent af påföljande år, flck Salt åter af enskjlde införas, dock mot erläggande i s. k. licent af 2 Svenska Daler för hvar lunna, med hvilken intägt »Krigslaten förmältes kunna någorlunda understödd varda.» Då emellertid snart visade sig, att salthandeln härigenom allt för mycket besvärades, fann sig