Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I hvad jag ämnade yttra, är jag förekommen af Friherre Cederström och Herr Cederschjöld, och torde, i följd af discussionen för öfrigt, anledning till den anmärkning icke saknas, att det är lika fruktlöst, som det i sig sjelf vore skadligt och oförenligt med vår constitutionella frihet, att nu i det nittonde århundradet söka återupplifva det patriarclialiska lifvet, der den nu på en tid så mycket prisade Husbondamagten, i brist af lag, omfattade allt med sin sjelfherrskande hand, med en gränslös rymd, för sin faderliga kraftyttring. Jag tillstyrker derföre bifall af de förenade Utskottens förslag i denne del, och får, för att vinna ett slut i saken, anhålla om votering. Grefve von Schwerin: Med de Contracter, som nu äro i fråga, afses icke så Den 12 November f. m. mycket att förebygga misshandling å Mästarens sida, utan dermed afses att förebygga den despotism, som Gesällerna , Pigorna och Mamsellerna i huset pläga utöfva. Mästaren, såsom Husbonde, vet att hafva aktning för det unga väsendet; det veta icke de andre, men så snart det fins ett skriftligt aftal, så sansa de sig och gå ifrån sina gewonheiter. Processer kunna icke uppstå deraf, ty ingen far processar sig till, att dess son må behandlas med mensklighet. Denna fråga är af större vigt, än det torde synas någon. Här är fråga om träldomsteckliet skall behållas någonstädes i Riket eller icke. Finnes halsbandet ännu sittande på någon mensklig varelse, så torde det alltid bli utväg framdeles, att flytta det öfver på de folkklasser, som länge icke mera burit dem. Jag yrkar äfven votering. Herr Hjerta:
Deraf koni, att hos äldre industriella nationer, t. ex. i Holland, Venedig och äfven för icke så länge sedan i sjelfva England, ingen pauperism uppstod, men detta egde endast så länge rum, som hufvudsakligen menniskokraft användes vid productionen. Men förhållandet är nu mera väsendtligen förändradt. Industriens problem är nu att åstadkomma den största möjliga product med det minsta möjliga arbete, hvaraf uppstått subslitutionen af döda naturkrafter i stället för lefvande, och machiner i stället för mennisko-arbete. Deraf följer, alt mennisko-arbetet alldeles icke, såsom förr, ökas i samma proportion som productionen, hvaraf åter vidare följer, att om både population och production öfverlemnas åt deras egen utveckling, populationen måste öka sig starkare än arbetstillfället. Ett lands välstånd betecknas alltid genom dess stigande production. Således låter det icke allenast ganska väl tänka sig, ulan tvertom det är äfven af andra skäl nästan nödvändigt, att med ett stigande välstånd alltid förenas en fortskjndad pauperism, på det sätt, att de fördela sig vid de två extremerna af samhället. Sanningen kännes alltid dunkelt af det sunda och allmänna menniskoförståndet. Man har ofta förklarat, att pauperismen härledde sig af öfverbefolkning, och practiskt bevisat denna öfvertygelse derigenom, att man sökt förekomma pauperism genom utvandringar och colonisationer. Man bar liksom af instinct känt, att området, på hvilket en menniskomassa vistades och verkade, småningom blef för trångt. Sålunda har, liksom man i forntiden afböjde pauperismen genom colonisationer och folkvandringar, man äfven i våra dagar funnit deruti det kraftigaste botemedlet. I Sverige, der man ej kan och ej vill utvandra, har man i stället tänkt på att inskränka folkökningen och alt således minska giftermålen. Det ligger o<- tvifvelagtigt mycken sanning i denna förklaring af pauperismen, då man härleder den från öfverbefolkning. Men detta begrepp om öfverbefolkning, Såsom orsak lill pauperism, är icke blott oklart, det är tillika endast halft.
Jtördrö”jer Rätten härmed, utan Lagliga skäl och orsa3, ker, svare dertill, som för annat tjenstefel; fylle ock all den skada som genom uppehället bevisligen uppkommit.'1’ Och hafva Riksens Ständer der - Den s 3 Juli. 45 derjemte funnit, att några omständigheter sig icke förete, som böra verka ett undantag för Hof Rätt, att lika skyndsamt som RådstufvuRätten pröfva och afdömma en der såsom För-' ste Domstol anhängig Concours-tvist, heldst den Hof-Rätts Ledamots tjenstledighet, som fått saken å sig lottad, eller de ferier Hof-Rätten ager att begagna från arbete på alla dess divisioner, icke böra föranleda till ett sådant undantag, då, i förra fallet, saken kan af en annan tjenstgörande Ledamot till utarbetande e» mottagas, och i det sednare åter, det icke synes vara omöjligt, att, äfven under ferie tiden, Coneours - mål kunna handteras och afgöras samt Dorn deruti utfärdas, hvarförutan o£- vanföreslagne tillägg i redactionen förutsätter, att Lagliga skäl och orsaker, för dröjsmål med en Coneours - doms utfärdande utofj ver den föreskrifna tiden, medföra befrielse från det i annat fall ådragne ansvar. Riksens Ständer få på sådana grunder likaledes i underdånighet anhålla, att det i berörde afseende här ofvan föreslagne stadgande äfven må för Rikets Hof-Rätter antagas och blifva gällande. Hvad Härads-Rätterna angår, tillstyrka Riksens Ständer i underdånighet, att 13. §.
"Jag fruktar det, min lilla Nanny, ty någon friare, som passar dig, hittar visst icke vägen hit... Men nu har du åtminstone fått en vän." "Gudskelof, jag är väl förnöjd dermed!" "Jag också... Men det är nödigt att vi komma öfverens om en sak!" "Hvilken då?" "... att vi icke bli kära i hvarandra!" "Åh, icke har det någon nöd med det!" "Det vete knäfveln du har dina små behag, mademoiselle Nanny, utom det att du är en ganska vacker flicka." "Herrn är också vacker, men jag märker icke att ... att..." "... att det käns som om du ville bli kär i mig? Nå, på min ära, så mycket bättre, ty, ser du, jag är ungefär lika fattig som du." "Herrn?" "Jojo, så står det till, min gudinna! Hela min utsigt är för närvarande att bli biträde på min fars fogdekontor det vill icke säga mycket det." "Nej, det är sant. Herrn får väl derföre endast bli kär i en rik flicka." "Åtminstone skall jag bjuda till att se mig före... Men sedan nu den här värsta punkten blifvit uppgjord den är ju riktigt uppgjord?" "Ja, så säkert som något i verlden: herrn skall ha en rik flicka, och jag en skola!" "Det är bra... Och nu komma vi vidare öfverens om att vi träffas här på aftonstunderna. Jag tar passande böcker med mig och skall göra dig bekant med våra skalder. Och ifall du har röst..." "Jo, något litet ... god, säger klockarn." "Låt mig höra!" Jag är för blyg nu." "Det brukas icke att vara blyg för sin vän helt annat, om jag vore din älskare." Utan vidare svar började Nanny sjunga en gammal ballad, och hennes harmoniska och veka röst stal sig som en smekande fågelsång in i ynglingens hjerta. "Du sjunger som en engel, Nanny, och det faller mig in att du rätt väl kunde spela lite gitarr jag kan det något, och jag skall ta med mig en från herrgården." "Men icke kan jag använda de kunskaperna för skolan?"
Under de senast förflutna 5 åren äi detta dyrbara malmfält bearbetadt med ali drift och omtanka, utan att •lag!a kostnader blifvit sparade för Grufvornes bibehållande i användbart skick åt efterkommande, eller att några betydligare' olyckor och oförutsedda händelser lågt hinder i vägen för arbetets jemna bedrifvande. Den år 182 3' påbörjade anläggning äfenstor och dyrbar Sten-d arn på den så kal~ ade Jord-Grufvans vestra dagklyft, uppå hvilkens fullkomliga säkerhet bryt_ •hugen i hela det största Grufvo-fältet berodde, fullbordades är 1831 och 3ekades fullkomligt. Dessutom har den gamla, åren 1796—1801 uppförda, fendamnren„ som börjat taga betydliga läckor, blifvit försedd med en ny, ^Il-vägg och derigenom vunnit fullkomlig täthet. Flere andra, mindre be3dliga, arbeten för vattnets anhållande från Grufvorne hafva ock blifvit erksta]lde, hvarigenom man ändteligen upphunnit det, allt sedan är 1 ”96' ^ rigt och beständigt, eftersträfvade mål, att få Grufvorne i alla 3:ne fal^ 11 med säkra* och val ak tiga Stendammar fredade från inbrott af den näa intill och högt öfver de flesta Grufvornes dagklyft, belägna Sjön. Derinom bär man ock kommit derhän, att snart skall ingen annan åtgärd, q t*en sä kallade konstkraftenvara behöflig för vatten-uppfordring från ^u vornes botten, hvilket resultat är af så mycket större vigt för franilien» sorn Grufvornes efterhand' tilltagande* djup i annat fall snart nog ■skulle lägga oöfvervianérliga hinder emot deras bearbetande, sedan uppfordringen af både vatten och malm, med Häst-•eller Ångmaschins-kraft, blifvit så dyrbar, att Grufvu-arbetet ej bure sig; men hvilket resultat tillika, under de sista 37 årens tid ensamt medtagit en sammanräknad förlagskostnad af vid pass 270,000 R:dr Riksgälds-Sedlar i Capital, enligt förda Bokslut.
För alt närmare utwcckla stna tankar i detta afseende och uppgifwa nägra grunder för werkställighctcn häraf, Hat Utskottet trott sig böra förcflä följande: i:o Att, wid undersökningen af den areata widd af skog, som för hwarje Bruk är behöflig, noga afseende göres pä IordmäncnL bcstaffcnhct; pä olika snar ätcrwäxt i olika landsorter och pä hwad Bruket wcrkeligen behöfwer, sä att hwad dtt samma blir tillagdt Mä blifwa snarare öfwer än vader d.si bcho^; Dock tikwäl bör wid detta tillfälle iakttagas; akt de Bruk, som hafwa egna Skogar pä hwilka smidet är rgundadt k) mä undantaga dem ifrän det belopp soM anses ulgöra hwad som för dem är behöfligt. 2:o Ätt alla pä Skogarns för Brukens räkning anlagde Torp eller odlingar, de mä wara skattlagdt eller ej, skola anses sässm Bruken oskiljnckiigt tillhörande och Bruksägaren äga rättighet alt wid Skogens indelande i Hemmantal uppä hwar och en af dem fördela Lotterne efter wänlig metod, samt för hwarje sädaktt Torp, »tom den för Brukets behof anst-gne skog, äga rätt till sä myckett som behöfs till bränsle, byggnadstimmer och stängsel, z:0 Ätt sedan Brukets Skogs-behof säledes blifwet utläknadt, dea mä detsamma tillsläs äf dea som närmast bcfinncs kring dch ägor och odlingar samt att denna pä sadan grund Bruket cillärkände Skog Mä SkattläogaS kill Hemmantal, och af Brusägaren Tredjö Band. Den 4 October. emot 6 ärs ränta köpas till Skatte, dä Recognltkons' afgiften däremot upphör. 4:0
Uti underdånig skrifvelse lik lien 21 fehruari 1835, hade Bikets dä församlade Ltäilder tiilkännagifvit, hurusom de, vid pröfning af ätskillige framställde förslag, Ls^ftande ändringar i förfsttningarne rörande Bergsoch dernhgndteringeii i Biket, hlifvit forde pä den öfvertygelse, att en ökvergäng lill en friare taekjeriishandel oell smidestillverkuing Borde Beredas, oell lieie on^ttige Band Borttagas, hvilka voro hinderlige för jeriillandteringens utveckling oell ändamälsenliga Bedrifvande i stort, sä vide ej denna industrigren skulle uppliöra, att ät landet gifva den vin8t, 80nl frän längre tider tillBaka vaidt alsedd, oell äfven för framtiden mäste päräknasgfden vaia, 80m utgör Bi kets Bufvudsakliga l>v tesm eli el nied utläniiingen. lii fets Liander a nsägo likväl det vara magtpäliggande, att iiiförandet af ett friare system för jernBandteringens Bedrifvanlle skedde med tillBörlig varsamhet, för att ej ästadkomma en välclsam ruBBning af de förliällanden, sorn hittills egt rum, eller ett förnärmande af de rättigheter, 80m genom Biivilegier oell äldre författningar Blifvit Betryggade. Utgående frän denna Åsigt, anliöllo Bikets Ltänder Iros Ivongl. lV1aj:t: 1:o att handel med tackjern inom
Revisorerne anse det vara vida lämpligare och med rikets värdighet mera öfverensstämmande, att en sådan möjlighet för framtiden alldeles afskäres, och att således större utgifter för Minister-staten icke i Svenska statsverkets .räkenskaper upptagas, än som af riks-staten motsvaras. Det tillhör för öfrigt icke Revisorerne att yttra sig rörande den utväg, medelst hvilken detta förslag, utan rubbning af statsmachinens gång och utan att träda någon rättighet eller grannlagenhet för nära, låter sig verkställas. I afseende åter å dispositionerna på anslaget för Minister-staten, hafva Revisorerne icke bordt lemna oanmäjdt, att, jemlikt härofvan åberopade nådiga bref af den C Februari 1830, General-konsuln i Abo, alltifrån denna tid och således jemväl under revisions-åren, af berörde anslag njutit aflöning med 2,000 R:dr årligen, ehuru, såsom det synes Revisorerne, denna aflöning lämpligare bordt bestridas af handelsoch sjöfarts-fondens tillgångar, deraf den öfriga konsuls-staten uppbär sina traktamenten. §■ 2. Jemlikt Kongl, brefven den 4 December 1830 och den 29 Maj 1851, är, af det å fide hufvudtitelns underafdelning: jordbruket, handeln och näringarne uppförda anslag af 10,333 R:dr 16 sk., för befrämjande i allmänhet af jordbruk och landtmanna-näringar, ersättning, under båda revisions-åren, för förskjutna premier lör införande tili hufvudstaden af ved från rikets norra provinser anordnad till Kongl. General-tullstyrelsens disposition, år 1852, med 9,478 R:dr 24 sk., och det följande året med 6,162 R:dr 42 sk. 8 rst.
Jag finnér således icke något skäl, att låta frågan hvila till nästa Riksdag, utan anhåller om Proposition till bifall eller afslag å de ifrågavarande föreslagne Grundlagsförändringarne; och då votering härom redan är begärd, återstår för mig ej något vidare än att förklara, det jag voterar för antagandet af förslaget. Friherre Boije: Att de Herrar Ledamöter, som önska en MinisterStyrelses införande, och äro ovisse om utgången af denna fråga i dag, derföre önska upskof dermed, för att hafva hoppet qvar till nästa Riksdag; det undrar jag ej på. Men jag bestrider detta upskof i hopp, att Ridderskapets och Adelns Ledamöter i dag skola inför Svenska Folket visa samma nit för Den a3 Februari i f. m. 63 friheten och för Folkets rätt och säkerhet, som alltid legat Ridderskapet och Adeln om hjertat; och att man alltså skall låta RegeringsFormen uti dess nu ifrågavarande delar förblifva oförändrad. Hvad sjelfva saken angår, får jag erindra, att man spår ej derföre, att man låter sitt förnuft göra slutsatser. Napoleon gick ej från Generalsvärdigheten directe till Kejsare; han var för klok att försöka det; han tog mellanstegen och lian vann sitt ändamål. Om vi antaga en MinisterStyrelse, så är det ej svårt att se, hvad följden blifver. Allmänna ropet skall då snart blifva: bättre En despot än Sex; och Envåldsmagten är åter inne. Vi skola då befinna oss på alldeles samma punct, hvarifrån vi ufrgingo; och våra 20 tillryggalagda års frihet har då tjent till intet annat, än att åter sträfva till en ny början af den cirkelrymd vi så hastigt genomlöpt. Jag begär votering först i frågan om upskofvet, och sedan i hufvudsaken. Herr Cederschjöld: Till stöd för den satts jag försvarat, att ConstitutionsTJtskottet ej kan framställa något alternatift Grundlagsförslag vid sidan af ett i samma ämne redan förut afgifvit, får jag påminna, att, enligt 8i §.
Den sökande mäste nemligen i sådan förening prestera icke allenast alla de säkerhetshandlingar, som erfordras för erhållande af lån i Riksbanken, utan jemväl dessutom låta uppmäta och på karta lägga samt uträkna och beskrifva den jord han vill belåna, och denna extra kostnad medtager flera procent af det lånebelopp han möjligen kan påräkna; lägges härtill att tjenstemännen i Riksbanken icke få sig tillgodoräkna högre provision för ombesörjandet af hvarje års afbetalning och återsändande af qvitto än 75 öre, och äfven för granskning och komplettering af handlingar till erhållande af nya lån, jemte penningarnes öfversändande, endast en förut bestämd ganska billig ersättning, så inser man lätt att de i Kiksbanken erhållna fastighetslånen blifva vida mindre kostsamma än i Hypotheks-föreningen. Det är följaktligen egentligen den mindre fastighetsegaren, som skulle kunna påräkna att få sina lånebehof afhjelpta i Riksbanken, men såsom vilkoren för erhållande af lån på fastigheter derstädes nu äro bestämda, är det icke underligt att denna lånefond i sednare tider icke varit så anlitad att hela beloppet utgått, ty då lån icke kunde erhållas till högre belopp än hälften af 1850 års taxeringsvärde, och detta, i de flesta fall, icke motsvarade -t;del af egendomens verkliga värde, är det klart att en lånesökande icke dermed var hjelpt. Att grunda en banks lånetransaktioner på obligationer och vexlar, d. v. s. den personliga säkerheten, tror jag för min del vara mycket vanskligt, emedan den då blir liktydig med en enskild affärsman eller Bankir, hvilken står eller faller med penningetillgångens ebb eller flod.
Maj:t. S. D. Remitterades till Bevillnings-Utskottet Kongl. Majtts denna dag ankomna nådiga proposition till Rikets Ständer, i anledning af väckt fråga om förändrade tullbestämmelser för raffineradt socker och sockersirap. S. D. Vid förnyad föredragning af Lag-Utskottets den 26 och 29 sistlidne Juli på bordet lagda Betänkande N:o 36, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående ändring i vissa delar af föreskrifterne om rättegång i Domkapitel, godkändes detta Betänkande så vidt det innefattar afstyrkande af bifall till Kongl. Maj:ts ifrågavarande nådiga proposition; hvarjemte Ridderskapet och Adeln afslog det af Utskottet afgifna förslag till författning i ämnet. 444 Prot.-Utdrag den 2 Augusti 1851. S. D. Vid föredragning af Konstitutions-Utskottets den 30 sistlidne på bordet lagda Memorial v N:o 18, med förslag till ändring i 3 mom. 14 § Riksdags-ordningen rörande grunderna för röstberäkningen vid riksdagsmannaval i städerna, antog Ridderskapet och Adeln ifrågavarande förslag att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag S. D. Vid föredragning af Konstitutions-Utskottets den 30 sistlidne Juli på bordet lagda Memorial N:o 19, med förslag till ändring i l:sta mom. 14 § Riksdags-ordningen, rörande representations-rättigheten för Stockholm, hänvisades till Konstitutions-Ulskottel den af Ridderskapet och Adeln såsom dess gemensamma tanke förklarade anmärkning, alt enklaste sättet för vinnande af det med ifrågavarande förslag afsedde ändamål vore att uti nämnde § utesluta hela 1 mom. och orden ”de öfriga” uti 2 mom. samt gifva början af 4 mom. följ. förändrade lydelse: ”Stockholm sände Tio och Götheborg
Sockenkartor, anslaget till » 59—60. Spanmål in natura, statsverkets ... » 42—45. Spanmåls-kreditiv-fonden . Stamholländerierna, anslaget till Stats-kontoret, hufvudbok för .. » 3. Stats-kontorets embetsförvaltning och redovisning Statsverket, egentliga » 2—40. Statsverkets grundfond » 8—34. — inkomster, bilagorna litt. A. och B. vid » 3. — reserverade behållningar » 8. — spanmål in natura » 42—45. — utgifter ... » 4—5. — öfverskott och brister, bilagorna litt. A och B. vid » - 3. Stipendie-fonden, Kongl, oell Hvitfeldtska . » 224—226. Stockholms allmänna Barnhus — Elementarskola » 221—222. — Karantäns-kommission ... » 70—73. —- Navigationsskola Stockholms Normalskola för vexelundervisningen sid. 220—221. — slotts brandväsende och yttre lyshållning » 181 — 182. — slotts byggnadsmedel . , . )) 181. — stads kronoräkenskaper » 171. undervisningsverks räkenskaper 99 218—219. — Station af Flottan — Veterinär-inrättning )) 66—67. Stora Kopparbergs län, afvittringen der175—176. städes . » Straffoch arbetsfängelserna »> 151—159. — Strömsholms . )) 164—165. — Öfverstyrelsens räkenskaper » 163—169. Styrelsens för allmänna vägoch vatten136—144. byggnader räkenskaper » Styrelsens för ekeplantering arne dito » 57—59. Styrelsens öfver fängelser och arbets-inrättningar dito )> 149—163. Bilagorna litt. L. och' M. vid >9 154. Styrelsens öfver stuterierna räkenskaper )) 163—169. Stämplade pappers-afgiften • . » 41—42.
Med sådana åsigter har jag ansett den för de lägre tjenstemännen föreslagna löne-förhöjningen vara både med rättvisa och billighet öfverensstämmande, men deremot funnit mig böra ned - 40 Stab-Utskottets Utlåtande, N:o 71- lägga min reservation emot Utskottets beslut att tillstyrka förhöjning af öfver* direktörens löne-vilkor från 2.152 r:dr till 3,333 r:dr 16 sk. och af sekretera* rens från 1,074 r:dr till 1,600 r:dr, hvilka hittills utgående löne-förmåner bort kunna anses mer än tillräcklige, helst öfver-direktören derjemte åtnjuter fria boställsrum. Häruti instämde riksdags-fullmäktige Pehr Mallson från Wester-norrlands och Elof Andersson från Wermlands län. Vid 9:de punkten; Af hr Hildi, 1). G., sorn ansåg att Utskottet icke, i fråga om en så be* skaffad löne-reglering, som den förevarande, hvilken ej vore definitiv utan beroende af ytterligare jemkningar, borde utfästa något vilkor för det äskade anslagets beviljande, samt att derföre detsamma måtte utan vilkor ställas till Kongl. Majits disposition. Häruti instämde friherrarne Åkerhjelm, C. och Cederström, R., herrarne Leijonancker, F. V. C. E., Björnstjerna, J. M. och af fVirsén, C. T. samt biskoparne Heurlin och Annerstedt. Af hr von Troil, SwEmot Stats-Utskottcts beslut att, såsom vilkor för den af Kongl. Majit äskade löneförhöjning för Landt-staten stadga, att de indelda lönerna skola utbytas emot, efter de 10 sistförflutna årens medel markegångspris, lämpade och en gäng för alla bestämda penninge-anslag, likasom emot beslutet att till ersättning för forsellönerne anslå endast 1,000 r:dr banko nödgas jag anmäla min reservation, under yrkande att Kongl. Maj:ts Nådiga proposition måtte utan förändring bifallas.
Intendenten för Förråden har tzinr under, lydande Kontor, nemligen ett för Arrtt-eri. ett Riddoch Ad. prot. 5 B. för 59 618 Den io Januarit. för Beklädnad, Trotzoch Utredning, jamt ett tor Magasinen. Hwardera sörestäs as en KrigsKommttzarie. JntendentsFördelningarne haswa hwar sitt Kansli. Förräden sammandragas sa akt, om möjligt är, det mä finnas ett hufwudförräd i hwarje af de nedan föreflagne ArmLens Sex Fördelningar. ResertFörrLden förblifwa i Stockholm under GeneralInrendenrcns omedelbara disposition. Sä widt möjligt är, böra sä wä! Arkilleri-fom Fästnings, Byggnads och UtcedningeFörräden stä under en Uppbördsman inom D>^ visionerne. ResirfiFörräden, säsom större, böra halfva särskilta Förwaltare. Uppbördsmannen wid Diwlsionrrne gör särskilt redogörelse för sin Artilleri-uppbörd och en annan för UtredninoeFörrädtt. Under det sednare hör all redawisning sör Fästnlngsbyggnadö tffekterne, derest Diwisionens huswudförräd är i en fästning. D«/arssllte MaterialBokl-ällare, ForkifikationSZ^tzörrr, Tvgwakiare mrd flera stag af M länka Tlenstmän , sammanflnto dä till en , of h^jl, ken, dä han erhäller ett m ständigt underhåll, man alwen kan wänta conduite och kunstap, samt fordra ordning och drift. Längre onstr jag icke lämpligt att ingä i detaljer om arbetssättet inom detta Departement.
Sålunda t. ex. hafva convojafgifterne, lika med tolagen tillkomna före år 1809, ansetts icke endast kunna alldeles borttagas, utan äfven den besparade fonden öfverflytlas på Riksg.cont. Likaledes har man vidare i afseende å en annan cassa, nemi. ScrafimerLazarettels, lill hvars förstärkande och vidmakthållande en Svensk Konung, med den riitt dåvarande Reg.F. gaf, fastställt en viss afgift pä tobaksblader oell sedan, i st. f. denna afgift, gifvit en viss penningeersätlning, som är ganska obetydlig, utgörande det enda statsanslag, som tillfallit delta lazare!, yrkat såsom en rättighet för Ständernes Revisorer alt granska alla lazarettets räkenskaper, hvilket med bokslafven i den § af grundlagen, sorn talar om Revisorernes granskning af statsverkets tillgångar, skulle kunna innebära en rättighet att framdeles disponera öfver denna inrättnings alla tillgångar. Man bör sålunda hoppas, att samma stränga begrepp om viglen all göra Statens anspråk i dylika frågor gällande, vid detta tillfälle äfvenledes skall finna afseende, helst, på sätt äfven är visadl, delta kan ske utan förnärmande af de respective städernes eget intresse. Jag förenar mig i anhållan om återremiss, öfvertvgad om, alt när BorgareSt. kommer alt taga saken under noggrannare pröfning, detsamma äfven kommer att med sitt bifall beledsaga den K. propos. Frih. Palmstjerna, Nils Fredr.: Vore här fråga om att slutligen afgöra delta ärende, så tillstår jag, att inom mitt eget samvete jag skulle vara högst tvekande. Jag tror äfven, att R. o. Ad. skall finna ganska betänkligt att bestämdt uttala bifall till en åtgärd, hvarigenom något af Medstånden skulle anse sina lagvunna privilegier vidrörda och förnärmade. Jag tror, ali R. o. Ad. bör mera än en gång betänka sig, innan ett steg vidtages, hvarigenom någon medborgare kunde klaga, att hans rätt genom della Stånds medverkan blifvit förkränkt.