Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Härtill bidrager naturligtvis väsentligen, att hela formen för det ekonomiska lifvet på landet i hög grad ar fast vid det äktenskapliga hemlifvet och nättopp vid hustruns delaktighet i förvarfvet, medan öfriga ensamtna qvinnor till en stor del draga till staderna och sarskildt till Köpenhamn, hvars sociala och ekonomiska förhållanden långt mera möjliggöra ett lif för sig sjelf, bade så att mannen battre kunna lefva i ensamhet och s5 att den ensamma qvinnan battre kan dölja sig och, om hon vill. försvinna i mängden. Hvilka orsakerna iiu an emellertid äro till det större antalet ogifta i staderna an p: landsbygden, s2 har sjelfva tillvaron af detta faktum naturligtvis en stor betydelse, p$ samma g5ng som stadslifvet spelar en städse större roll öfver allt i länderna. Och härtill kommer ännu en särskild omständighet. Det ar synbarligen i staderna, sarskildt i n~edelklasslagren, som de ogifta qvinnorna finnas. Det framgår bland annat af de företagna berakningarne om ' förhållandet mellan spada barn och hela befolkningen i de olika stadsqvarteren, hvaraf man kan se, att ju fattigare och tätare befolkad en gata ar. dess flera spada barn raknar den proportionsvis, d. v. s. dess tidigare och dernied fruktsammare äktenskap ingas det. Som ett betecknande litet exempel härpå kan nämnas, att i det mosaiska trosanifundet här i Köpenhamn, hvilket ju i ganska väsentlig grad p2 samma gång ar ett stadsoch ett hedelklassamfund, funnos vid folkräkningen d. 1885 för Köpenhamn och grannkommuner 772 qvinnor i 40-års-åldern och derutöfver, och af dessa vor0 icke mindre än 35 proc. eller ofver l /, ogifta, på samma ging som 28 proc. Om nu an särskilda biorsaker ha gjort sig gällande vid detta förhållande., som det ej fins någon anledning att har beröra, så ar det dock otvifvelaktigt, att det väsentligast ar försigtigheteii att satta bo samt hela stadslifvet, som liar utestängt från giftermål öfver l /, af detta samfunds qvinnor på 40 år och derutöfver.
För flottan vore det en icke mindre förmån af den orsak, att derigenom fingo persedlarna en större likhet och fullkomlighet; men då jag tror, alt Utsktns afsigt är att all landtbåtsmansvacance-afgift, som nu ingår till statsverket, må få öfverflyttas lill 4;de hufvudliteln, för bestridande af kostnaderna för dessa persedlars anskaffande, ehuru det ej är rätt uttryckt i sjelfva uppställningen af betäuk., så anhåller jag vördsamt om återremiss deraf, tili vinnande af en rättare uppställning; hvarvid jag får upplysa att utredningspersedlarne kojen och täcken i medeltal för rotehållat na årligen uppgå lill 5,g«4 r:dr. Om Kronan skall öfvertaga denna kostnad, så understiger den icke 8000 r:dr om året. Nuvar. vacance-afgften för vaeanta tandtrotar utgör per medium 3,'2o5 r:dr årligen; men då pagnier i Blekinge blifva fullt uppsatta, minskas summan betydligen. Likväl då äfven dessa sednare efter 1844 skola vid vacancer betala full vacance-afgift, efter markegången, ökes den åter något, men kommer icke till 3ooo r:dr. Om denna vacance-afgift får gå till fjerde hufvudtiteln directe, så kan den tjena lill att complettera flottans förråder, när nemi. båtsmännen, allt som de uppfordras, till flottans förråder inlemna de kojer och täcken, som de hafva vid uppfordringen ; ty eljest kan icke Staten skaffa sådana på en gång, såsom belöpande sig till ett kostuadsbelopp af minst 56,ooo r:dr. Sedan jag upplyst detta, torde det tillåtas mig få uppläsa ett förslag lill framställning från Utsktn till Ständerna, sådant som jag tror Utsktn kunna antaga såsom ändamålsenligt : ”Alt Ii. St. ville hos K.
Staten förbinder sig att, i händelse under ett eller flera af de femton år, som förflyta näst efter den ifrågas tällda jernbanans emellan Orebro och Hult öppnande till allmän trafik, jernvägsbolagets årliga nettoinkomst skulle, enligt behörigen granskade bokslut, understiga 129,600 Ridr, motsvarande 4 proc. ränta å den beräknade anläggningskostnaden 3,240,000 Ridr, godtgöra bolaget fyllnaden i nämnde räntebelopp; kunnande denna Statens ansvarighet i intet fall utsträckas utöfver 129,600 Ridr för året, hvaremot, derest anläggningskostnaden icke skulle uppgå till förslagssumman, berörde ansvarighet inskränkes till ett belopp, svärande emot 4 procent å den verkliga utgiften, deruti likväl inberäknad 5 procents rönta å aktiekapitalet under byggnadstiden; 2:o. Rolaget åligger att, i öfverensstämmelse med det reglemente, som af Kongl. Majit i nåder utfärdas, fortfarande underhålla jernvägen i fullt ändamålsenligt 4 Slals-Ulskollcts Utlåtande, M 340. skick; skolande sådant genom vederbörlig besigtning årligen styrkas, innan utdelning fi jernvägsaktierna får ega rum; 5:o. Staten må, när så pröfvas lämpligt, ega att från bolaget inlösa jernbanan med verkstäder, lokomotiver, vagnar och öfriga tillhörigheten Sker sådan inlösen inom femtio år efter banans öppnande till allmän trafik, skall lösesumtnan sålunda bestämmas, att, sedan egendomen blifvit värderad af en utaf ojäfvige och sakkunnige personer bestående kommitté, hvars ledamöter utses till hälften af Kongl, Majit och till den andra af bolaget, samt sjelfve utom sig välja en ordförande, det af bemälde kommitté fastställda värde förhöjes med 25 procent. Eger åter dylik inlösen rum efter nyssnämnde 50 års förlopp, utgår löseskillingen, utan förhöjning, till det af bemälde kommitté bestämda värde-belopp; 4:o.
När den andra makan blifwit dömd pä lifstid til fängelse eller Landsflpgt, Andra Bandet k?:o 153, iSg. 1SZ8 Den 24 August!. L:o När han blifwit dömd för fullt upsät Lil tidelag. 3:0 När han genom Laga kraft wunnen Dorn blifwit til lifs - eller ärans förlust skyldig känd änskönt, genom Kongl. Nåd, dödsstraffet skulle blifwit efiergifwit eller äran återskänkt. 4:o När han blifwit wid Domstol förwunnen at hafwa stämplat eller anstält wärkeligt försåt för den andra makans lif, samt stuteligen: 5:0 När han rakat falla i wärkelig galenskap, som enligt säkra bewis warat uti fulla twä är och, enligt behörig Läkares intyg, förhoppning ej är om den wanfinniges äterställande til hälsan. Som den hwilkcn genom de i fyra första puncterne nämnde brott gifwit anledning til äktenskaps. skilnad icke bör mera än den, som äktenskapet med hor eller onskefullt öfwergifwande brutit, wara frän öfrige Laglige följder af sin brottslighet befriad, sä tilstyrkes widare, at i de tre första händelser, mä om giftorätt, morgongäfwa, annat giftes - ingäende, samt barnens wärdande; gälla hwad Lagen k is Capit. i, 8, 3 §. §. Giftermäls - Balken stadgar om then, som genom hor förorsakat skilnad, samt at i 4:de fallet, eller dä nägon stämplat eller lagt wärkeligt försät för sin makas - Den 24 Augusti. L25g kas lif, ma med Ägendomen förfaras efter s:te Z. i samma Capit., men at däremot dä galen, stav gifwit orsak til skillnads sökande, hwardera makan mä wid sin Lagliga rätt bibehällas.
Det finnes många församlingar i riket, som bestå af 5, 6, ja 9 till 10,000 innevånare; en vacker känsla att ega ett prydligt och värdigt tempel, liar föranledt en sådan församling att gemensamt upbygga en kyrka, tillräcklig för sig, och man har gjort det med stora upoffringar. Skall nu en sådan församling ovilkorligen delas, blir den stora kyrkan, som möjligen i sednare tider blifvit upförd, icke allenast alltför stor för en mindre församling, utan dess underhåll blir också alltför betungande för densamma, och man kan icke begära att hvarken den del af församlingen, som får behålla kyrkan, eller den, som afskiljes, skall ånyo göra lika stora upoffringar för upbyggande af en annan, då de tillsammans i alla fall för det nybyggda templet underkastat sig så stora utgifter, att kanske kvrkokassan derigenom måst ådraga sig en skuld, för hvilken hela den odelade församlingen är lika ansvarig. Åtskilliga andra svårigheter skulle kunna anföras, och detta har varit anlin, hvarföre jag icke trott, att man borde bestämma någon summa för befolkningen inom en församling, hvilken i alla händelser borde bestämmas olika för olika delar af landet. Man har vidare anmärkt, att otillräckligheten af presternas antal icke skulle lägga binder i vägen för en sådan reglering af pastoraten, att de blott komme att omfatta 2,000 personer, emedan man genom en division af presternas antal med socknarnes skulle finna, att den siffra, som en talare upgifvit, skulle slå ihop. Men för en dylik reglering fordras icke blott att dela de nuv:de stora pastoraten, utan äfven att sammanslå de mindre, och detta sednare skulle gemenligen möta stora hinder, enär i Upland och Wester - Deli ?3 November f. ni. 32;? göthland, äfvensom i flere andra delar af riket, socknar finnas, hvilka äro ganska små och hafva ringa folkmängd, men som ändock sätta värde på att få vara en kyrklig enhet, och icke gerna vilja öfvergifva sin sockenkyrka. Endast genom dessa bada åtgärder förenade skulle presternns antal blifva tillräckligt.
Hrr Elektorer alt vid deras nästa sammanträde utse en ledamot i nämnde Utskott under Hr Weidenhjelms frånvaro. Företogs lill pröfning Consl.Ulsk:s d. 3 och 16 dennes på bordel lagda meni. med förslag lill åtskilliga ändringar i Grundlagarne. Sedan den del af della mern., hvarefter Utsk:s förslag förekommer, blifvit upläst, hemställde H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, om icke U. o. Ad., enär ifrågavar:de mern. icke innefattade något nytt representationsförslag, utan endast förslag till ändring af vissa §§ i nu gällande grundlagar, behagade tillåta att föredragningen skedde g:vis. Härvid anmälde sig och yttrade: Frih. Raab, Adam Christian: Sedan Ulsk. yttrat sig öfver de inkomna förslagen till ändringar i grundlagen, har Utsk. slutat sålunda: ”Med afseende å allt delta får Coust.Utsk. alltså till R. II. St. för grundlagsenl. behandling vördsamt öfverlemna bilagda förslag lill vissa ändringar i grundlagarna.” Härmed har Utsk. således sagt, att, af de 7 till Utsk. öfverlemnade förslagen, Utsk. funnit lämpligt, alt antaga Gr. Lagerbjelkes lill utgångspunkt för frågan. Då Utsk. sålunda upställl sitt tillstyrkande, förutsätter jag, att Ulsk. velat lemna R. St. rättighet alt uttrycka deras åsigt, huruvida de lika med Utsk. vilja antaga det förordade förslaget till grund för representationens ombilduing. Jag tror Den 27 Maj f. ra. 169 alt raan hur bör stanna för att få afgjordt, om Ståndet godkänner den föreslagna grunden. Vi hafva till vägledning för vårt omdöme, då vi nu ega att yttra en gemensam tanke, att tillgå icke allenast det af Ulsk. förordade förslag, utan äfven de betänk, bifogade reservationer, och, då Utsk. lemnat reservanterne rättighet att med Ltsk:s förslag beledsaga deras tankar, förutsätter jag, att Utslcs afsigt varit att lemna R. St. tillfälle, att, om de så för godt finna, hellre antaga någotdera af de i reservationerne framlagde förslag till grund för representationens ombildning.
Det fanns blott en person, som – i mjugg, likväl – svor och bet ihop tänderna, och hvars tvungna småleende samt, öfver hufvud, konstgjorda belåtenhet omisskänneligt syntes tillkommen på beställning. De förstulna blickar, han stundom slungade på Gustaf och Sofia Magdalena, hvilka begge nu hade ett mera tillfredsstäldt och inbördes förtroligt utseende, än tillförne, voro hemska, som Cains. När hofvet korrt derefter bröt upp från Gripsholm och flyttade till Ekolsund (der, på samma sätt som någon tid sedermera på Stockholms slott, konungaparet lefde på lika fot, som nu förmälts om vistelsen på Gripsholm), afslog hertigen af Södermanland att göra sällskap, under föregifvande, att hans gemåls belägenhet fordrade ett mindre bullersamt lefnadssätt. Egentliga orsaken var, att Carl hade svårt att lägga band på sitt elaka lynne, det han ej vågade gifva luft i sin brors, konungens, närhet. I stället sökte han nu återvinna deras mors vänskap. Fastän Lovisa Ulrika satte mindre värde på Carl, än på Gustaf, älskade hon dem egentligen ingendera; men hatade Sofia Magdalena. På detta hat byggde hertigen af Södermanland nu sin plan och sina förhoppningar. Aldrig såg man honom så inställsam mot sin mor, som åren 77 och 78; aldrig besökte han så enträget Fredrikshof. Här blandade han malört i konungahusets glädjebägare och, retande alla modrens lidelser, anfallande hennes svaga sidor, lyckades att bringa Lovisa Ulrika i harnesk mot Gustaf och hans gemål, utan att hvarken kunna, eller egentligen bekymra sig om att, vinna enkedrottningens hjerta åt sig. TOLFTE KAPITLET. General Pechlin hade någon tid dragit sig undan den politiska skådeplatsen, der han, under dåvarande förhållanden, ansåg ingenting väsendtligt kunna uträttas. Hans friherrinna fortfor att vistas vintrarna i Stockholm, der hon till och med stundom for till hofvet; men generalen sjelf bebodde hela året sin egendom Åhlhult i Calmare län. Till utseendet var han en ifrig landthushållare.
Nio 48 närmare omförmält, har Kongl. Majit, i fråga om den lönereglering, som vid innevarande riksmöte komme att verkställas, i allmänhet föreslagit, att de vid sednaste riksdag provisoriskt beviljade aflönings-anslag, med de förändringar i vissa fall, hvarom Kongl. Majit ville göra nådig framställning till Rikets Ständer, nu måtte definitivt på stat uppföras; — och hvad angår de till andra Hufvudtiteln hörande Embetsverk och Stater, är någon annan inskränkning i nämnde hänseende icke af Kongl. Majit föreslagen, än att, beträffande Svea och Götha Hof-rätter, — i anledning af den för Hof-rätterna utfärdade nya arbetsordning och af de skäl i öfrigt, som uti Justitie-departements-protokollet (pag. 6 och 7) finnas anförda, — Kongl. Majit måtte ega att tills vidare vidtaga den jemkning i tjenstemännens lönebelopp samt, angående dispositionen af anvisade arfvoden för e. o. tjenstemän, meddela de bestämmelser, som erfordras, för att bereda de tjenstemän, å hvilka den nya organisationen ej eger full tillämpning, deras tillständiga rätt.
Kungörelse angående bränneriredskap av koppar som under förbudstiden förfärdigas eller förbättras, Stockholm den 8 juni 1801. Enligt förbud från den 27 november förlidit år skall kopparslagare, som under förbudstiden tillverkat eller lagat brännvinspannor eller redskap, försegla dem och uppvisa dem hos förordnad person vid magistraten. Eljest döms han, som om han olovligt brutit förseglingen. Då det visat sig att detta förbud överträtts får kopparslagare numera inte sälja ny eller återlämna gammal lagad panna, med mindre än köparen skall lämna bevis från både prästerskapet och kronobetjänterna att pannan är förseglad. Stockholm den 8 juni 1801. J LILJENCRANTS. Kungörelse om vad som bör i akt tagas i de fall, då bevillningen i 1800 års bevillningsförordning, gäller testamenterad egendom eller behållen förmögenhet i sterbhus erläggande, Stockholms slott den 12 juni 1801. Fullmäktige i Riksens Ständers Riksgäldskontor har anmält att det behövs en ändring i 1800 års bevillningsförordning, vad gäller testamenten till andra än bröstarvingar och sterbhus där makar inte finns. Vi delar deras förslag till ändring. Stockholms slott den 12 juni 1801. GUSTAF ADOLPH Kungörelse om underhållsmedel av krigsmanshusmedlen till avskedade ryttare, dragoner och soldater för år 1801, Stockholm den 17 juni 1801 Namngivna indelta ryttare, dragoner och soldater, som fått underhåll under året av krigsmanshuskassan. Detta skall tillkännages från predikstolarna i hela landet. De som är i tjänst hos värvade regementen uppräknas också och får sina underhållsbrev sig tillsända, då man inte kan veta var de befinner sig. I krigsmanshusets underhållstat finns för närvarande 5383 personer av överoch underofficerare samt ryttare, dragoner och soldater, vilkas årliga underhållsbelopp utgör 19.646 riksdaler 34 skilling 4 runstycken. Stockholm den 17 juni 1801. FR TERSMEDEN Förordning angående passageraravgiften, Stockholms slott den 17 juni 1801.
Emot livad 11:e §. innehåller, om antalet af Ledamöter i Kyrko råd och sättet för deras utväljande, har blifvit erinradl, att då Församlingarnes folklikhet är så högst olika, borde Kyrkoråds-Ledamölernes antal vara derefter lämpadt, och alt i de fall, då stad och landtsocken äro före nade om en Kyrka, och således måste ega ett gemensamt Kyrkoråd, saknas föreskrift huru med Ledamöternes väljande bör förhållas. Rättelse i dessa omständigheter har blifvit yrkad, äfvensom att i släderne KyrkorådsLedamöter borde utses vid Socknestämma , men ej af Magistraten, eller ock tillsättas på det sätt hvarje stadsförsamling vid Socknestämma kunde öfverenskomma. Såsom en utsträckning af Kyrkoråds, i i a §. bestämda verkningskrets, har en Motionair föreslagit, alt vid de tillfällen, då till, i laga tid utlyst, Socknestämma inga, eller färre än fyra Socknemän komma tillstädes, och utsatte mål i följd deraf måste uppskjutas till behandling vid ytterligare sammankomst, Kyrkorådet i församlingen mätte ega att dylika mål upptaga och med Socknestämmas rätt afgöra, hvarigenom uppehåll och deraf följande olägenheter skulle förekommas; dock borde med beslutet, om det ej skulle förlora sin kraft och verkan, förfaras på sätt 9 §. om Socknestämmo-protocoll och beslut föreskiifver. Biand de i i3 §. omförmälde tvångsmedel, af hvilka Kyrkorådet eger sig begagna, för alt bereda hörsamhet åt sina kallelser, skola vitén vara mindre lämplige, enär de personer, hvilkas inställelse för Kyrkorådet är nödig, oftast äro både i moraliskt och oeconomiskt afseende af den art, att de antingen förakta bötesansvaret eller ock sakna tillgång till gäldande af hvad dem ådömes, i följd hvaraf mycken tidsutdrägt och flera öfverflödiga sammanträden för Kyrkorådets, i en vidsträckt församling på långt afstånd boende och spridda Ledamöter inträffar.
Kungörelsen den 6 April i8i0j örn skyldigheten för .Ledamöter af Ridd. och Adeln samt Preste.Ståndet, att för deras Joid, Hus och Tomter i Städerne deltaga i allmänna åligganden, beslöt, ett, med åberopande af nämnde Proto colls Utdrag, förnya sin anmodan till desse Respec* tive Med-Stånd; om hufvudsäkeliga Utlåtanden häröfver, på det målet mä blifva afgiordt innan Riksdagens nära förestående slut. S. D. Pä derom väckt motion, beslöt BorgareStåndet att förnya sin genom Protocolls-Uldrag den 20 sistl. November meddelta vördsamma och vänliga anmodan till Högled. Riderskapet och Adeln om pröfning af Lag. och Ekonomi Utskoh tens Betänkanden N:o 61, rörande ändringar i Expeditions Taxan samt Lag-Utskottets N:o 130, angående Laga Domstol för åtal emot Rikets Hof. Rätten, Colleginm och Ämbetsverk på det dessa, långt före detta, från Borgare-Ståndet återremitterade mål måga hinna slutligen afgöras, innan Riksens Ständer nu snart skola åtskil jas; Och ville BorgareStåndet emedlertid anmoda Lagoch Ekononai-Ut 3S° Trot, Vt är, d. 12 D elemi lg2g stötten, att inom medlet af nästa väcka med Utlåtande öfver de redan erhållne återremisserne inkomna äfven, om icke Högloft Bidderskapet och Adeln dess förinnan i målen fattat sina Beslut, S. D. Eagoch Ekonomi.Utskottens Betänkande N:o 250, i afseende päjemnkning uti frågan om upa hörande af Landshöfdingarnes Doms-Bätt i Enskif. tesmai, föredrogs I nyo; Hyarvid Borgare-Ståndet fann för godt öfverlemna den stridiga delen af må* let till Förstärkt Eagooh Ekonomi-Utskotts pröfning samt godkände den föreslagna Voterings Propositionen.
S. D. Efter skedd föredragning godkändes den uti Konstitutions-Utskoltels Memorial N:o 43. föreslagna voterings-propns tion, rörande Utskottets uti Memorialen N:is 22 och 32 väckta förslag till ändring al 35 § Kegerings-formen; hvaremot samma Utskotts Memorial N:o 44, i anledning af Preste-Ståndets återremiss af Memorialet N:o 34; N:o 45, i anledning af Preste-Ståndets återremiss af Memorialet N:o 35; samt N:o 46, i anledning af Preste-Ståndets återremiss af Memorialet N:i 37, lades till handlingarne. såsom icke erfordrande nåiion vidare åtgärd. S. D. Förediogos nedannämude Stats-Utskottets Memorial och Utiå'anden: JS:o 257, med förslag till jemkning, i anledning af Riks-Ståndens beslut uti Skatteförenklings-lrågan. Bifölls. N:o 258, med förslag till voterings-pi oposition, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, rörande ett ytterligare lån till staden Christianstad. Voterings-propositionen godt.ändes. N:o 259, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 209. Ståndet lät bero vid Med-Ståndens beslut och lade Memorialet till handlingarne. N:o 260, i anledning af erhållen återremiss å Belänkandet N:o 109. Med vidblifvande af förut i ämnet tattadt beslut, lade Ståndet Utlåtandet till handlingarne. N:o 261, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 206. Vid Med-Ståndens beslut i amuel lät Ståndet bero, och lade Memorialet till handlingarne. N:o 262, i anledning af väckt motion om anslag till bildande af en teknisk undervisnings anstalt i Borås. Bifölls. N:o 263, i anledning af erhållen återremiss å Utlåtandet N:o 169.
Min afsigt har icke varit att understödja motionen om tillsättande af ett särskildt Utsk.; men då motionären i så måtto förändrat sitt förslag, att R. Stir måtte besluta, att StatsUtsk. skall förstärkas, så anhåller jag frågan må få hvila på bordet. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att den begärda bordläggningen ej kunde förvägras; men att, likasom motionen om tillsättande af ett särskildt Utsk., äfven förslaget om StatsUtskis förstärkande, i den ordning det nu förekommit, ej vore öfverensstämmande med 36 § 4 mom. Riksd.Ordn., som innehöll, att, om ett Utsk. finner sig i behof af förstärkning, Utsk. må anhålla derom, i hvilket fall RiksStin dertill kunna lemna bifall; hvaremot RiksStin icke synas kunna fatta beslut om Utskis förstärkande, utan att Utsk. anmält behofvet deraf. Hr Dalman: Vid sådant förhållande, och då min afsigt var att äfven bestrida det sednare alternativet af motionen, afstår jag från min begäran. Prih. von Knorring: Sedan jag redan förut hört att en motion angide tillsättande af ett särskildt Utsk. blifvit afslagen, är det också min afsigt att återtaga det af. mig i enahanda syftning väckta förslaget. Då härefter Hr Gr. o. Landtm, hemstälde om icke R. o. Ad., sedan Frih. von Knorring återtagit sin motion, behagade bifalla att förevaride fråga finge nedläggas, blef denna propos. besvarad med Ja. Föredrogs och remitterades till StatsUtsk. Hr Thams, Casper Wolrath Victor, d. 26 dennes e. m. på bordet lagda motion, angide förhöjd lön för RegitsPastoren vid K. LifBeväringsRegitet. Den 29 November f. m. 477 Föredrogs Hr af Silléns, Gustaf Probus, d. 26 dennes e. m. på bordet lagda motion om förändrad disposition af den från K.
En sådan plats är ock, enligt hvad Utskottet inhemtat, redan utsedd å en Akademien tillhörig ega utom staden, likasom Konsistorium i sammanhang dermed lär för sin del beslutat att, derest nödiga medel för uppförande af ett nytt vexthus anvisas, detsamma skall i den nya trädgården förläggas. Något hinder torde derföre numera icke hos Rikets Ständer möta för beviljandet af det anslag, som erfordras för åstadkommande af ifrågavarande af be hofvet högt påkallade förbättringar, hvarförutan den botaniska institutionen svårligen kan komma till utveckling af fullt ändamålsenlig verksamhet, — Utskottet får alltså hemställa, Stats-Utskottets Utlåtande M 123 (Fortsättning). 5 att Rikets Ständer, med bifall till Kongl. Maj:ts derom gjorda nådiga framställning, måtte dels för flyttande af den botaniska trädgården i Lund bevilja ett anslag af 42,000 R:dr, deraf likväl endast hälften, eller 21,000 R:dr må under nästa statsreglerings-period med eller 7,000 R:dr årligen, lyftas; dels ock för uppförande af ett ändamålsenligare vexthus anvisa en summa af 33,000 R:dr, att för en gång från Riksgälds-kontoret utgå. 90.o För fyllande af Veterinär-inrättningens i Stockholm behof af tillfällig beskaffenhet har Kongl. Majt begärt: till sådana byggnadsarbeten å den inrättningen tillhöriga egendom, som, efter af Kongl. Majt godkänd plan, kunde pröfvas mest behöflige 13,000 R:dr, till iståndsättande af inrättningens smedja 15,000 » och till inköp af kemiska och fysiska glas, apparater, botaniska och drogue-samlingar m. m 2,000 » eller Allihopa 30,000 R:dr. Beträffande förstnämnda anslag innehåller det den Kongl. Propositionen bilagda Stats-Råds-protokollet, bland annat, att Direktionen för Veterinär-inrättningen, uti sitt underdåniga memorial angående de anslag, hvaraf inrättningen vore i behof, gjort framställning om beviljandet, jemte andra, af följande belopp, nemligen: 25,142