Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Gustaf 1 tilläde - Den Si Maji e. >n. lade år 1526 Sakören åt allt Frälse; befrielsen för gästning och skjutsfärd agde rum redan år 1474, men i Bevillning deltog det till hälften mot annan jord. Sådan vir Frälsejordens egenskap till desg Eric XIV genom de Säterierne tillagde särskildte formohner lade grunden till den olika egenskap Frälsejorden sedermera erhållit, Och som fördelat den i Utsockne FrälseSäterier, Rå och Rör samt Ladugårdar. Frälsejorden har vissa tider minskats, andra ökats: Under Catholska tiden föll myc“i ket Frälsegods under andeliga Frälset. Under Gustaf I återgick det till Adeln. Under Drottning Christinas Regering ökades Frälset omåttligt. Genom Carl Xbtes reductioa blef åter mycket Frälse till Kronan indragit. Utfockne Fvälfe är sådan Frälsejord* som antingen underlagd något visst Säteri, ligger utom dess Rå och Rör, eller sådan som ej underlagd något Säteri ligger här och der i Landet och kallas Strögods. Säterier leda sitt upphof från Adelns anseende. Eric XIV befriade för en Grefve 3 för en Friherre 2 och för en Adelsman 1 Sätesgård från Rusttjenst och Skatt. Sigie. mund utvidgade år 1594 denna frihet till alla Adeliga Slott och Afvelsgårdar. Koaung Carl Bil. till Ridd. o. Ad. Pr. IV Band, 17 258 Den 2i Maji e, m. IX bestämde att Säterifriheten borde sträcka sig en mil kring sätesgården. Detta district kallades fredsmil, hvaraf Rå och' Rör uppkommit. Jordeboks Räntepersedlarne utgingo kanske någon gång af Frälset, men aldrig af Säterier. Hvad Hemmantalsräntan angår voro Säterierna befriade från Byggningshjelp och dagsverken (Kongl. Förordningen den n Februarii 1594; för skjuts och gästning, Förordningen den 7 Februarii 1615). Likaledes voro Säterier befriade från 2 delar af Tionden. (Se Riksdagsbeslutet 1600 och Adelprev. '617, 43 §.).
Till följd häraf, och då de gamla KrutbruksContracten ulgingo med förra årets slut och blifvit prolongerade endast på 2:ne år, så att nya Contract innan kort måste uppgöras och underställas Konungens pröfning, anser jag en Skrifvelse i detta afseende böra afgå, i sammanhang med den af Utskottet föreslagne rörande kruthandeln i i i Den 7 September f. m. i83 allmänhet; och jag skulle derföre, i händelse Ridderskapet och Adeln beviljar återremiss, hvarom jag anhåller, vilja föreslå till Utskottets bedömmande och tillstyrkande en underdånig Skrifvelse af innehåll: ”att ”krutförsäljningen utom Landet må helt och "hållet öfverlemnas till den enskilta specu”lationen, mot det pris, hvilket nu äger ”rum för det krut, som till inrikes behof ”försäljes, och i hvilket någon nedsättning "intill nästa Riksdag ej anses böra komma ”i fråga, såsom hvarken billig eller lämplig; men att deremot, för att möjligen i ”en framtid kunna genom en fri tillverkning, och utan det allmännas bidrag eller ”förluster, frambringa ett bättre eller åtminstone rättvisare pris, Kongl. Maj:t, vid ”de förnyade KrutbruksContracternes fastställande, täcktes fästa afseende derå, att ”de vilkor, som dervid beviljas, ej måtte ”lägga binder i vägen för införandet af en ”sådan fri tillverkning, i händelse densam”ma framdeles skulle kunna så ordnas, att ”Statens behof af krut till Rikets försvar ”äfven derigenom Liefve uppfyldt.” Friherre Anckar swärd, Carl Henrik: Sedan Grefve Gyldenstolpe så fullständigt utvecklat de åsigter jag biträder, påkallas jag att yttra mig i denna fråga hufvudsakligen af den omständighet, att jag fruktar, det 1827 års Revisorer lagt grunden till den Skrifvelse, hvarom nu är fråga. Jag 184 Den 7 September f. m, utbeder mig få förklara, att det undföll Revisorerne, att se ämnet från den synpunkt Grefve Gyldenstolpe framställt.
Majit inkommit, har Akademien under den 1 Augusti samma år erhållit nådig befallning alt låta densamma från trycket utgifva och till Folkskolorna utdela. 108:o af den 22 Februari 1845, om utvidgande af smidesrätt inom Bergslag (130). 1846 den 27 April i underdånighet anmäld, i sammanhang med allmänna frågan om slångjernssmidet och den gröfre jernförädlingen, hvarom Kongl. Majit under samma dag utfärdat allmän Förordning. l©f>:o af den 22 Februari 1845, angående indragning af Bergsfogdetjensterna (131). Denna Rikets Ständers framställning anmäldes i underdånighet den 6 Maj 1845, då Kongl. Majit förklarade, att densamma skulle framdeles förekomma, i sammanhang med den väckta frågan om förändrad organisation af Bergsstaten. 20 Bil. till R. St. Justitie-ombudsmans Embetsberättelse den 15 Nov. 1847. lSO:o af dea 22 Februari 184-5, med förslag till förändrade föreskrifter angående vilkoren för tillverkning och försäljning af bränvin (123> 184-5 den 13 Juni i underdånighet anmäld, och allmän Förordning utfärdad. lll:o af den 8 Februari 184-5, i hvad denna Rikets Ständers skrifvelse rörer anslaget å Nionde Hufvudtiteln till hyresmedel för Landtstalen (89). 1845 den 13 Mars i underdånighet anmäld och lagd till handlingarne, såsom icke fordrande någon åtgärd. 113:o af den 1 Mars 1845, om förtydligande af Kongl. Maj:ls Bref den 10 Maj 1815, angående vile för försummad snöplogning (137). Kongl. Maj:t har under den 13
Ingen expedition först blifvit uppsatt af det Utsk., sorn nmlet sist handlagt, reviderad af Exped.Utsk., der detsamma icke omedelbart besörjer uppsättningen, och sedermera uti Stånden behörigen justerad och underskrifven. Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att Constit.- TJtsk. vid sis' riksdag förklarat dessa båda förslag med hvarandra äga os .1 jäktigt sammanhang. Underteckn. Ridd.Secret. anmälde, att de nu föredragna tvenne förslag blifvit afslagna af Presteoch BorgareStm, men bifallna af BondeSt. Hr Cederschjöld, Pehr Gust.: Det är visserligen öfverflödigt att motivera mitt tillstyrkande, sedan frågan af de öfriga Stånden är afgjord. Jag vill derföre blott anmärka, att det nya förslaget innefattade den väsendtliga förbättring, att det Utsk., som behandlat målet, skulle uppsätta expeditionen, och det sedan endast tillkomma Exped.Utsk. att revidera eller, rättare sagdt, jenmfÖra densamma med prot.utdragen. Frih. Cederström, Jac.: Lika med den siste talaren anser jag det vara öfverflödigt att yttra mig i denna fråga annorlunda, än att i prot. förvara min mening i strid med hans derutinnan, att jag anser det vara menligt för riksdagsgöromåiens gång att bifalla de nya förslagen, emedan den revision, som Exped.Utsk. i enlighet dermed skulle tillkomma, visserligen skulle föranleda till tvister och stridigheter om rätta meningen i expeditionerna, hvaraf åter skulle följa communicationer och förklaringar, hvilka icke så hastigt kunde aflöpa som nu, då Stånden sjelfva utan vidare omgång justera expeditionerna. Uppå derom framställd proposition blefvo dessa förslag af R. o. Ad. afslagna. lista perioden af 4-3 §. Riksd.Ordn.:
Bankens förlag för Brukets bedrifvande har utgjort: j , 1835. 1836. i Balance från förra året 106,445: io. — 94,406: a3. förskott under året i contant, pappers spån och några smärre effecter . 29,156: 5. /,. 36,550: Summa 135,601: 15. 4- 130,956: 20. A. — 45 — 1835. 1836. Det under året till Banken lefvererade papper har uppgått till ett värde af 41,194: \0. — 56,070: 10. 1. hvarigenom utgående Balancen till påföljde år utgör. 4* 130,956: 20. 4; En afbetalning å Bankens förskottsfor' dran har således egt rum: Inneslående på räkning i Depositions Afdelningen 659: 47* 8. Transp.- och Småsedelspapper 3,63o J Ris, i värde 28,772: 45. 4* Småsedelspapper m. m 4>841 , ~ — 37,676: 8. —• Pappers-tillverknings-Conto upptager: Debet. Utskott, upptaget i räkning såsom pap persmaterie å 12 sk. LU 82: 4°* 2> Jy. 00. Papper under arbete till iöljande år . 7,866: <4- n . 3,114. 3a. Vinstoch Förlust-Conto, hvaruti ingår nyss beräknade Ärnst å papperstillverkningen och der för öfrigt upptages allt hvad på Bxukets tä -Röning inverkar, hvaribland den vinst eller förlust, sora uppkommer vid lumpens sortering, derigenom att hvarje sort har ett för Bokföringen antaget bestämdt pris, visar följande resultat: 1835. 1836. Debet.
Under del att Vestra Europa utrustar sina flottor, och sänder sina söner i striden, till försvarande af samvetsfriheten och undertryckande af samvelstvångel, vill här Ulsk. försvara och bibehålla lagar, hvilka hylla del sednare och hindra den förra. Det är hög tid att stadna på denna bana, ja, alt vända om derifrån! Det hjelper icke all inför en sann uplysning öfverskyla det Papistiska Inqvisiiionssysiemet med sofismer och talesätt, hvilka icke tåla någon pröfning! Såsom ett intressant bidrag till den sak jag förfäktar, torde tillåtas mig anföra följande: Kort efter, sedan jag i Dec. sisth år, inför R. St. afgifvit min motion, om samvetstvångels afskaffande i Sverige, träffade jag på gatan en man, hvilken, jemte det han yttrade sin tillfredsställelse häröfver, sade mig ungefär följande: ”Jag har alltid tänkt, att religionsfrihet skulle medföra de största vådor för samhället, och åstadkomma fullkomlig samhällsuplösning, men jag har helt och hållet ändrat öfvertygelse, sedan jag kom att tala med en mycket sinnrik Engelsman, som förde mig på andra tankar. Denne man sade mig: ”Det vore omöjligt för England, att sammanhålla och bringa till aktning för lagarne, en så ofantlig massa af nplysta och bildade menniskor under vårt rörliga och frihetsälskande tidehvarf, med mindre vi hade religionsfrihet; ty om något allmännare missnöje med den bestämda ordningen skulle yppa Den 16 Jun i. 171 sig, hvilket ju alltid kan vara möjligt i menskliga ting, så blir just religionsfriheten denna den bestående borgerliga ordningens säkraste skydd. Religionsfriheten åstadkommer nemi., alt hvarje religionssamfund har till sitt oeftergifliga ögnamärke, att vinna anhängare till sina läromeningar, hvarigenom massan af folket, äro nuphörligen occuperade, så att politiska omhvälfningsförsök måste lida skeppsbrott uti bränningarne af de olika religiösa meningarnes strid.
Banco ämnad till successivt amortissemenk as Credit si dlarne, ärligen mäste af Bewillningen anfläs frän och med är i8lo till och med det är, dä nästa lagtima Riksdag inträffar. — Och min grundsattS likmägiigc anser jag det rädeliga» st steget wara, ark Riksgälds-Conroiret sjelft genom cffentelig förbränning tvid hwarje isis flur werk ställ a rrc siioant succctz-.vt amortisien-enk. Dä Allmänheten kände akt en amortissementS fond werkeligen existerade, och wore andwändbar pä ett fäkt, som icke gör botemedlet äswentyrligare än sjukdvmeli, dä torde kanffe den prcdilcckion för detta mynt till faststäldt wärde, som härscdcs frän mana och wig, het i wapling förorsaka, ait mäktellg del deraf hastigt inflöt. Ibland de kraftigaste ffäl, som grundal de tan» kar jag här äswen haft äran anföra, är omöjcligheten för Kongl. Mayr och Kronan och för Riksgälds - Conroiret, alt med ett till reela valeuren försämradl representatifl mynt fylla nödwändiga behof. AnstagS stimmorncs tillräcklighet refererar sig icke lill numerairen, den beror hufwudsakeligen pä inre wärdet af den myntsorr, hwaruli npbörden inflyter. Lät detta mynt uphöra akt i allmänna rörelsen emottagaS med lika begärlighet, som specie myntet, och som onndwikcligt är, waruoch arbets-prisen L samma mohn upstegras, sä f^all deraf ofelbart och snart följa, akt bestämda gifter, med päräknade inkomster, icke kunna bestridas. Dyrhet, agiokering, osäkerhet i handel och wandel, pemnnge löntagares undergång skall ä nyo wisa sig.
ffJP stinkt » och en så mystisk begåfning för moderskallet, att all beredelse därtill är öfverflödig. » Förmågan kommer med modersplikterna », så tro de och tänka icke ett ögonblick på att skaffa sig vare sig teoretisk eller praktisk kunskap om vilkoren och lagarne för en människovarelses utveckling. Denna uppfattning har utan tvifvel lagt grunden till kvinnans underkufvade ställning i de gamla samhällena och till det förmyndarskap, under hvilket hon ända in i vår tid varit och är hemfallen. Ett uttryck härför, som ännu oförändradt lortlefver i våra sedvänjor, är, att barnen endast fortplanta faderns namn; aldrig moderns, annat än i innormala fall. Och vi måste medgifva, att om den nämnda uppfattningen vore riktig, ja, då vore också hennes underkufvande fullt berättigadt; — om det nämligen vore en sanning, att moderskapet, hvilket på ett alldeles särskildt sätt är kvinnans » stora », säregna mission — de flesta kvinnors enda verkliga uppgift i lifvet (jag menar då med » uppgift » en verksamhet, som på sin utöfvare ställer ideella kraf) — om moderskapet till sin innebörd vore något oväsentligt och underordnadt vid sidan af faderskapet och detta ensamt vore det väsentliga, då finge förvisst vi kvinnor underdånigt böja oss för naturens egen dom och erkänna, att vi hade bra litet att komma med i utvecklingsarbetet. Men lyckligt för oss talar den moderna vetenskapen, likasom sunda förnuftet och våra ögons erfarenhet, ett annat språk. Den säger oss, att modern vid framalstrandet af den nya varelsen tvärtom spelar den mest betydande roll, att icke blott hennes kroppsliga egenskaper, hennes sundhet eller sjukdomsanlag, utan äfven hennes karaktärsegendomligheter, dess lyten så väl som dess företräden inympas på barnet redan före dess födelse; och sedan, under första åren af dess utveckling, ligger det ju specielt i moderns makt att ytterligare framtvinga eller kväfva hvarje särskildt af dessa medfödda anlag. Det är af ofantligt stor vikt, att vi hafva detta sakförhållande fullt klart för oss, innan vi gå till det stora värfvet att blifva mödrar.
Betänk. N:o 29. angående amorteringslån för bestridande af Landtmätares arfvoden vid laga skilten inom Norrbottens och Westerbottens län. Se Landtmäteri-arfvoden. Lagergren, Olof, från Gotlands län, Motion N;o 245, om ändring af 25 kap. 7 § Byggninga-balken och Kongl, förordningen den' 13 September 1790, rörande vintervägars hållande i farbart skick. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 6 och Mern. N:o 35. Motion N:o 325, att, med ändring af 26 kap. 2 § Byggninga-balken, prestgårds-innehafvare må tillförbindas att sjelfve underhålla de s. k. laga husen. Sammans. Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 12 och Mern. N:o 36. Motion N:o 326, att de inom Gotland indelta Ivänne båtsmanskompa nier måtte indragas mot årlig vakansafgift lill Staten. Sammans. Statssamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 8. R. St. underdån. Skrifv. N;o 144. Motion N:o 481, angående underdånig framställning till Kongl. Majit, att undersökning måtte anställas för att utröna hvilka af de jordlotter, som för närvarande häfdas under kyrkoherdeboställena på Gotland, rätteligen tillhöra kyrkorna. Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. • Motion N:o 482, om upphörande af de s. k. apotheks-privilegierna samt beredande af ersättning åt nuvarande innehafvare deraf. Sammans. Stats samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänk. N:o 44, 46 Lagergren, Olof, från Gollands län, Motion N:o 505, om utvidgad handelsrättighet för Landthandlare. Allm. Besv.- och Ekon.-Ulsk. Betänk.
1 afseende åter å behofvet af ny gymnastik-byggnad är upplyst, att läroverket hittills icke haft egen sådan byggnad, utan måst i en enskild persons bus för ändamålet förhyra ett rum, hvilket, i anseende till husets osunda läge, vore i sanitärt hänseende olämpligt och dessutom hade så trångt utrymme, alt 2 klasser af lärjungarne, utgörande två femtedelar af kela lärjunge-antalet, måste helt och hållet sakna undervisning i gymnastik, och af de öfriga lärjungarne blott en afdelning kunde erhålla två timmars gymnastik-öfning i veckan. Vidare får Utskottet anmäla, att Chefen för Ecklesiastik-departemenlet under den 12 sistlidne Maj till Utskottet aflåtit en skrifvelse, innefattande tillkännagifvande, att underdånig framställning hos Kongl. Majit äfven blifvit gjord af Götheborgs stifts konsistorium om nådig proposition till Rikets Ständer, angående beviljande af anslag för ofvannämnda ändamål till belopp af 200,000 R:dr, men att Kongl. Majit, efter vunnen kännedom, att frågan redan blifvit gjord till föremål för Rikets Ständers behandling, funnit den underdåniga framställningen icke föranleda till annan åtgärd, än att handlingarne i målet lill Stats-Utskottet öfverlemnades. Utskottet, som jemväl tagit del af dessa, Utskottet tillställda handlingar, har dervid erfarit, alt, vid den genom Öfver-Inlendents-embetets försorg anställda granskning af de dit insända ritningarne till ifrågavarande tvänne byggnader, åtskilliga anmärkningar förekommit, bland annat, att trappor och förstugor i den nya skolbusbyggnaden, innehållande de förra 853 och de sednare 474 qvadrat-alnar, upptoge allt för stor areal i jemförelse med de egentliga rummen, hvilka innehålla 1,926 qvadrat-alnar; Slals-Ulskotlels Utlåtande JYs 1S8.
Sedan Herr Reuterskjöld hade påmint om den frikostighet 1809 års Ständer haft, och huru litet båtande för Staten deras beslut var, som gaf åt BruksPatronerne tillfälle, att, för obetydlige Summor, köpa Recognitions-skogarne, samt erinrat om den magt Ständerne nu äga, att, sedan prcescriptionstiden för sådane köp redan förlidit år var tiliändalupen, nu mera bättre använda de Recognitions-skogar, som återstå; så har handt, att StatsUtskottet, i stället för att dela den allmänna tillfredsställelsen däröfver, att de fleste Recognitions-skogar ännu tillhöra Staten, att bättre begagna, nu förslagit att den BruksPatronerne år 1809 gifne proescriptionstid till sådane köp, som man nu klandrar, må ännu vidare förlängas; hvaraf följden troligen skulle blifva, att efter den nya tiden, Staten verkligen vore qvitt sina Recognitions-skogar Detta lärer val icke vinna bifall; men då jag allt.’ så, i anledning af Friherre Cederströms vid Betänkandet bilagde särskilta mening, begär återremiss, utbeder jag mig få förklara, det jag visserligen icke vill sätta i minsta äfventyr de BruksPatroners rätt, hvilka inom priescriptionstiden fullgjordt prestanda för köp, och således Den 29 Majt. äga cn gifven rätt, så mycket mera helig, sorn National ordhäliigheten alltid bör vara vår angelägnaste egendom att värela* Herr Heijkensköld, Carl Guslaf, uppläste följande: Det behandlande Höglofl.
M. alt, efter det nya systemets verkställighet, all offentlig räkning må föras i 2:ne kolumner R:dr Riksmynt och Öre; hvarvid, när så erfordras, jemte öretalet kan utsättas deraf upkommande bråk.” Detta har Hr von Hartmansdorff troligtvis ansett utgöra en del af Utsk:s yttrande, ehuru det är en citat från K. M:s Propos. I den nästföljande meningen ogillar Utsk. K. M:s förslag, enär upförandet af bråktal, enl. Utsk:s 224 Den 22 Februari e. m. åsigt, vore en afvikelse från det nya systemet, och framlägger i punktens slut sitt förslag till förändrad upställning af 3:dje punkten i K. M:S propos. I detta Utsk:s förslag har Frih. Tersmeden åter föreslagit en förändring, som dock, lika med Utsk:s hemställan afser, att alla brutna tal skola efter en bestämd grund uteslutas ur räkenskaperne. Hr Brakel, Mauri tz Gus t.: I Ryssland och Finland, der myntenheten är En Rubel silfver, motsvarande ungefär 92 sk. B:ko Svenskt mynt, och der Robeln delas i 100 kopek — en kopek är således icke fullt 1 sk. B:ko — föras, så vidt jag icke misstager mig, alla räkenskaper endast i Rubel och Kopek, utan något bråktal af den sednare. Men der finnas kopparmynt af icke allenast utan äfven -J Kopeks valör, hvilka äro mycket gångbara i det dagliga lifvet bland de lägre folkklasserne, ^ Kopek motsvarar vår styfver och vi vela allt för väl, att styfvern är den minsta myntenheten som hos oss förekommer, hvarföre .jag för min del gillar Frih. Wredes system, för hvilket styfvern ligger till grund. Jag anser således, att styfvern eller det ^ Öret icke bör ur vårt myntsystem borttagas. Dess begagnande kommer äfven i våra dagar icke så sällan i fråga. Vilja vi slippa in genom grindarne till Djurgården, måste vi erlägga 1 styfver. För öfverfart dil å roddarbåt är afgiften 3 styfver.
Sedan Kongl. Majit, i anledning häraf, uppdragit åt en särskild kommitté, bestående af Chefen för Topografiska korpsen, General Akrell, Chefen i Vägoch Vattenbyggnads-styrelsen, v. Sydow, och Grefve A. v. Rosen, att uppgöra förslag till stam-jernbanornas rigtning m. m.. afgäfvo desse konunitterade den .30 September 1854 sitt till trycket befordrade betänkande i ämnet, deruti, bland annat, föreslogs, att de såkallade stambanorna mätte blifva fem till antalet, nemligen: l:o. Vestra stambanan, från Stockholm, norr om sjön Mälaren, till Göteborg; 2:o. Norra stambanan öfver Giresta och Upsala till Gefle; 3:o. Nordvestra stambanan öfver Christinehamn och Arvika till Norska gränsen; 4:o. Östra stambanan från Stockholm öfver Södertelje, Cathrineholm, Norrköping. Linköping, Mjölby och Tenhult till den södra vid Götaström och med utgrening till .Jönköping; samt 5:o. Södra stambanan, utgående från den vestra vid Falköping öfver sjön Stråken, Axamo, Götaström, Lagaå-dalen, till Malmö, med bibana från Axamo till Jönköping. Att detta förslag, hvilket i viss män syntes vidhålla den vid Köping—Hultbanan följda principen, att jernbanorna borde sammanbinda de stora vattendragen, icke understöddes, hvarken af Chefen för Statens jernvägsbyggnader, Öfverste Ericson, eller af Kongl. Maj:t och Rikets Ständer, är allmänt bekant.
För närv:de hylla alla Europas länder med få undantag principen af skydd för inhemsk produktion och varu-förädling, och i det land, der deuna princip följdrigtigast och med oafbruten stadga tillämpats, är välmågan, styrkan, frihetskänslan, smaken och intelligensen som störst. Om man nu betraktar frihandeln såsom en fri täflan emellan alla inom hela verlden, med rätt för hvar och en att köpa öfverallt, der varan fås för bästa priset, och att sälja, der den högst betalas, så vill jag söka visa, hvart sådant kommer att leda. I stället för att hålla mig till abstrakta theorier, skall jag be att få med exempel ådagalägga detta. Om t. ex. en Svensk skulle vilja etablera en klädesfabrik här i landet och en Tysk en i Sachsen, samt jag förutsätter, att de hafva lika kapitalstyrka och att de få sina råvaror till samma’ godhet, sina maskiner till samma priser, så finna vi genast, när de börja sin rörelse, dea olikheten emellan dem båda, att den, som bor i det mildare klimatet, bygger ett billigare korsvirkeshus, hvaremot den andra nödgas upföra ett solidare och dyrare af sten. Om jag vidare förutsätter, att ändamålet med fabrikernas verksamhet är dels att förvärfva egarens och hans familjs uppehälle, och dels att åstadkomma en sparpenning för kommande dagar till rörelsens utveckling och för oförutsedda händelser, så upstår ju genast en minskning häruti för den som bor i Sverige, I) e 11 2 J a n i 6. m. 47 lill följd af den högre kostnaden för huset. Så kominer den mörka årstiden, då det åtgår mycket mera lyse och då den Svenska fabri kanten måste offra betydliga kostnader på att förskaffa värme så viii i fabriken som åt sina arbetare. Afven deraf upstår en stor minskning för den Svenska fabrikanten i den beräknade afkastningen. Slutligen kommer afsättningen; om då den Tyske fabrikanten inom en periferi med en radie af 10 mil har ett konsument-antal af t. ex. 1 mill., så har den Svenske samma antal inom en periferi, hvars radie är måhända 20 mil. Om nu ytorna förhålla sig sorn radiernas qvadrater, så finner man lätt olikheten mellan fördelarne för de båda fabrikanterna.