Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hjärne för den tid han bestrid t de banco-ombudsbefattningen vid Götheborgs lånecontor tillhöriga göromål, dels ock om bestämmande för framtiden, huru, i händelse af förfall för banco-ombuden vid låne-eontoren, deras befattningar må bestridas; N:o 47» i anledn. af Banco-ombudet vid Götheborgs lånecontor G. E. Ferlins ansökning om godtgörelse för 2000 r:dr, hvarmed han inlöst 2tne falska assignationer å låneconlorets i banken ägande räkning N:o 2; N:o 4&> > anledn. af ett RiksStts återremiss å Utsk:s utlåt. Nto 1 1; Nto 4g, i anledn. af Ryttm. B. M, Martins ansökning om eftergift af öfverränta å ett lån i Banco-disconten; N:o 5o, till svar å de från H. R. o. Ad. ankomna åter remisser å Gtskts utlåttn N:is 12, i5 och 17 samt betänk. N:o 20 ; Allm. Besvärs och Ekon. Utskottet: N:o 73, i anledn. af väckt motion om utvidgande af Calmar stift; N:o 74, i anledn. af väckt motion om utfärdande af löpiugs-privilegier för Trelleborgs by; N:o 73, i anledn. af vackt motion om inrättande af sparbanker mera allmänt än hitintills; Nto 76, i anledn. af väckt fråga om ändring af 12 §;n uti K. patent-förordnm den r3 Dec. i834; N:o 77, i anledn af väckt motion om uppförande afen brygga vid Blockhus-uddes tullstation; Nto 78, i anledn. af väckt motion om ändring i K. Mts nåd. tåg-ordning; D c d i S Juli. N:o 79, i-anleda, af väckt motion om stationerande af en läkare i Wrigstad af Westra härad och Jönköpings län. Upplästes följande från Ridd.Utsk. ankomna Hörsam ste Memorial.
7 Sami. 1 Afd. 8 Haft. 4 26 Log-Utskottets lietiinlande N:o 20. icke, såsom i don Kongl. Propositionen, först blifva klar genom läsningen af den följande eller 12 §. Om förgiftning. Då första raden i 20 § tydligen utmärker, att det deri omförmälda giftmord karakteriseras redan genom blotta uppsåtet att göra skada, synes tillägget ”ändå att förebäras skulle, att gerningen ej skett i uppsåt att döda”, vara öfverflödigt oell således böra utgå. Det af Utskottet deremot föreslagna tillägg i §:n, afseende det fall att, vid åstadkommen svår kroppsskada, omständigheterna dock finnas synnerligen mildrande, är icke annat än en konseqvens af tilläggen till 1 och 2 §§. Om barnamord och fosters fördrifvande, så ock om utsättande af barn etter annan, sorn värnlös är. Lika med Kongl. Maj:t har Utskottet funnit det vara både teoretiskt riktigt och i praktiskt hänseende fördelaktigast att icke bland karaktererna på barnamord inlägga någon fix tidsbestämning i afseende på brottets föröfvande. Men då det i 2d och 25 §§ förekommande uttryck ”vid födseln eller strcuvt derefter” synts Utskottet innebära eh nog skarp begränsning och lemna runi för det antagande, att dermed åsyftats till och med en vida trängre tidrymd än den af Lag-beredningen föreslagna, ett dygn efter födseln, har Utskottet i omförmälde §§ utbytt ordet straxt mot det något mer omfattande ordet snart. Derigenom sker i allt fall en inskränkning i nu gällande lagstiftning, som icke uttryckligen angifver någon tidsbegränsning i ifrågavarande hänseende. Tillägget i slutet af 30 § angående straffets nedsättande i händelse af ”synnerligen mildrande omständigheter” vid det der omförmälda brott, är en tydlig konseqvens af det dermed likartade tillägg till 1 och 2 §§. Om misshandel å föräldrar, maka eller förmän.
Ull. Nilis 115 och 264.) S. A. K. Hos Rikets Ständer har blifvit yrkadt, att, på anförde skäl och vilkor, dels ett årligt slats-anslag måtte beviljas det af Professoren Doctor Nils Åkerman i Slockholm inrättade Orthopediska Institut, hvilket, på grund af Kongl. Sundhels-Collegii redan år 1829 meddelade vitsord om dess ändamålsenliga inrättning, Rikets Ständer vid 1828—1830 årens Riksdag förunnat understöd af allmänna medel till ett belopp af 1,500 R:dr årligen att lill påföljande Riksmöte utgå, men hvilket understöd sedermera åter blifvit indraget, samt dels ett årligt arfvode tilldelas Professoren personligen; och haf - 3to Expcditions-Utskoltets Forslag lill lind. Skrifvelse, N.o 167. va Rikets Ständer, som ansett Professoren Åkermans nitfulla bemödanden och oegennyttiga uppoffringar för vidmaglhållandet och förbättrandet af det utaf honom stiftade Orthopediska Institut, hvars nyttiga verksamhet blifvit vitsordad, ej mindre af Kongl. Sundhels-Collegium, genom dess ofvanomförmälde yttrande rörande delta Institut, än ock af den Direclion, under hvars förvaltning den genom enskildes sammanskott bildade fond till inslrumentulier m. m. för fattige patienter blifvit ställd, vara i hög grad fört jente af understöd från statens sida, ulan hvilket denna Inrättning, som numera blifvit försatt i ett lika fullständigt skick som förut, då stats-anslag var densamma beviljadt, icke torde kunna för framtiden ega bestånd, funnit skäligt bifalla, alt för ifrågavarande Orthopediska Institut må, intill nästa Riksdag, utgå enahanda anslag af 1,500 R:dr årligen, som vid 1828—1830 årens Riksdag detsamma beviljades, att ställas under förvaltning af förrbemälde Direction, och med redovisnings-skyldighet inför Kongl.
Robsahm. S. D. Allmänna Besvärs-och Oeconomie-Utskottets den 24 Maj afgifna och den 29 på bordet lagda Betänkande, angående upphandlingar för Kongl. Maj:ts och Kronans räkning, föredrogs nu åter och bifölls. Ut Supra. Ex Protocolio Carl. Magn, Robsahm.
» Er mor tycks sof va, och vi skola tala så tyst, att hon ej blir störd. » Annie fick nu hälsningar från sina elever, tvänne små flickor, hvilka efter faderns utsago ofta talade om » tant Annie » och undrade, om hon ej skulle komma tillbaka igen. Som brukspatronen äfven i tysthet närt samma förhoppning, så hade ingen ny lärarinna anskaffats, utan tant Emelie — brukspatronens moster och efter hustruns död hans husföreståndarinna — hade under mellantiden nödtorftigt underhållit deras små kunskapsförråd, men fann detta plus i sina dagliga göromål skäligen tungt och önskade, äfven hon, att få Annie tillbaka. » Det vore kanske något för tidigt att tala om det nu, innan resultatet af operationen var fullt säkert, men läkaren, med hvilken han talt, hade det bästa hopp om att den sjuka snart skulle återfå sin hälsa, och i så fall kunde kanske Annie ha lust att ännu en gång fatta regeringstömmarne i skolrummet på Binga bruk? » » Jag är brukspatron mycket tacksam för detta erbjudande, » sade Annie, » men innan min mor hinner att få sina krafter riktigt tillbaka, kan jag ej lämna henne. Hon behöfver så godt både mitt sällskap och min hjälp under den första tiden. » » Lämna henne, fröken Annie! Kan ni verkligen tro mig om att vara så tanklös att sätta något sådant i fråga. Som ni vet, så ha vi godt om utrymme på Binga bruk, och jag är säker om, att en sommar där skulle göra er fru mor mycket godt, såvida hon ej själf har någonting däremot. Moster Emelie kan också behöfva litet sällskap emellanåt och skall bli glad öfver arrangemanget. Hvad säger ni om förslaget, frö- kun A n n i e? » Hvad skulle Annie säga? Det jublade och sjöng inom henne, och i sitt hjärta tackade bon Gud, som styrde så underbart för henne, ehuru hon på sista tiden varit så nära att hemfalla till misströstan. I sin öfversvallande glädje fattade hon brukspatronens hand emellan sina båda och tryckte den varmt. » Gud välsigne er, » var allt som hon i sitt upprörda tillstånd kunde få öfver läpparne. ' Är termen för hvarje process populär, Och ej är af » formler » jag bunden. ' Redigeras af Sophie Linge. Bidrag mottagas med tacksamhet. Logogryf.
Departements-chefen till justering följande, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts förut fattade beslut, uppsatta förslag till nådiga propositioner till Rikets Ständer, nemligen: 32 ' Kongl. Maj:ta Nåd. Proposition NI 18. a) angående anslag för fortsättning af do geologiska undersökningarna inom Riket samt utgifvande af derpå grundade kartor; I enlighet med Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande, behagade Kongl. Maj.t dessa förslag i nåder gilin samt befallde att, i öfverensstämmelse dermed, nådiga propositioner, sådana de finnas detta protokoll bilagda, skulle till Rikets Ständer aflåtas. Ex Protocollo Rudolf Ädelgren. JW 18. Ank. till Exp.-Utsk. elen 7 Nov. 1859, kl, 2 e. ro. Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition lill Rikets Ständer om anslående af ett mantal Låstad Jägaregården jemte tb mantal Grönetomt till boställe ål Kronofogden i Södra Wadsbo fögderi af Skaraborgs län: Gifven stockholms slott den 27 okto ber 1859. Hos Kongl. Maj:t har Dess Befallningshafvande i Skaraborgs län uti skrifvelse den 10 Juni 1857 i underdånighet anfört: att, då antaget blifvit, att Kronofogdarne, så vidt möjligt vore, borde vara försedde med boställen, hade Kongl. Maj:ts Befallningshafvande ansett sig pligtig att tillse, huruvida tjenlig! boställe skulle kunna beredas för Kronofogden i det nybildade Södra Wadsbo fögderi, och dervid funnit en för sådant behof passande lägenhet vara att tillgå uti det till statsverket indragna f. d.
Hultman, Anders Ericsson, Eric Ersson, 72 State-Utskottets Utlåtande N:o 84. Nils Larsson, Måns Månsson och C. G. Sköldberg förenade sig om följande reservation : ”Den definitiva löneregleringen för Departementets expedition synes så mycket mera olämplig, som det icke lärer kunna bestridas, att om en förändrad organisation af embetsverken kommer till stånd, denna måste medföra en ändring af befattningarno inom Expeditionen, hvilka företrädesvis synas vara i behof af en sådan förändrad reglering.” O O Emot 27:<Ie punkten mom. lif, b) (angående förhöjning af 10,000 R:dr i Fortifikations-afdelningens anslag). Af Herrar Lilliehöök och Stjerngranat samt Biskop Annerstedt, Prosten Schram, Doktor Nordström, Prosten Wåhlander och Prosten Arrhenius. Emot 27:de punkten moni. lit. f) (angående beklädnadshjelp för Under-offieerarnc vid Topografiska korpsen). Af Herrar Stjerngranat och Thulstrup. Emot 27:de punkten morn. lit. g) (angående beklädnadshjelp för det föreslagna nya Sappör-kompaniet). Af Herrar Lilliehöök, Stjerngranat och Thulstrup samt Biskop Annerstedt, Prosten Schram, Doktor Nordström, Prosten Wåhlander och Prosten Arrhenius. Emot 3l:a punkten (angående Hufvudtitelns öfriga anslag). I afseende på lönen för Departements-chefen förenade sig Herrar Björck, Gråå, Cedergren, Hjerta, Berger, Hammar, Wahlström, samt Riksdagsfullmägtige Lars Rasmusson, G. Hultman, And.
Skalden läser ett grekiskt d r a m, iiien lian ar trött; blickeii. faller på en Venus Milobild gudinnan, som i sin lugna, öfver manniskoaflan höjda skönhet blickar ut i ett overkligt fjärran. Och liksom A4iskylos ' eller Sofokles ' hjältar nyss för ett ögonblick blifvit som toinma skuggor, så tillfredsställer ~vj heller gudinnans kyliga idealskönhet; blicken sjunker ifrån henne, hon har e.j lifvets viiriiie - och kontrastbilden manas omedvetet frain: arbetsriiminet onikring Iiono111 försvinner och lians själ ser en fager idyll: D i soii.iiiiarlji.is, en viiiilig up, en litcri ekliiiniiiig skiirgtrc1sby.n. Venus Rlilobilden blifvei. s % i denna ined poetisk instiiikt f~iiiiia bakgrnnd en symbol af allt det ensidigt abstrakta, som tyvärr följer stiidielifvet och iitkrlifver eii dryg betalning fnr wvårt högre andliga lif. D Och Iian ser för sin inre syn en annan Veniistyp, flickan i skärgårdsbyii: » Ett (Eli '?) spaiiii ' i liaiideii, 11:; bara fötter @ r spRiistigt en hög \ - 5xt flicka förbi.r Hon ler ocli böjer sakta sitt liiif \ riid - och därpå följer en sent ypperlig mhliiing, so111 staller lienile lifslefvande ' .för oss i all lieniles sarina ocli sunda fägring. - En dag hjiilper han lleiiiie och de andra ined ~iirlesbe~gningeii - och skildringen liksom doftar af rag, lyser af solslreii inellan skurarile; här fiiiiis ett lif, ej iitanföim skalden stiende, niipet ocli staffagelikt soin i Tlielanders lyriska Ronnebybilder nien som ingripande förgr.ii~idsliaiidliiig.
flere af hufvndstadens mera framstående läkare, enlivar specialist på sitt.område, så vilja vi hoppas, o m vi bedja Eder vackert, att Ni också visar oss den artigheten läsa vårt lilla julbref till slut, riktigt till slutet! T y visserligen är det sant, att det nog kommer att innehålla åtskilligt, som är gammalt och bekant, men vi våga tro, att detta gamla och bekanta nu skall vara Eder en smula kärt, sedan det under många år välvilligt pröfvats och i det hela godt befunnits af så talrika svenska kvinnor. Och dessutom ha vi verkligen äfven flere nyheter att meddela Eder, hvilka säkerligen böra kunna påräkna edert lirliga intresse. För att emellertid börja med något riktigt gammalt och godt, så begagna vi först af allt våra läsarinnors välvilliga uppmärksamhet för att tillönska dem samtliga en god jul slagsbok och rådgifvarc för kvinnan i alla möjliga förhållanden. Fru Mathilda Langlet leder fortfarande Hjälpredans redaktion. Dessutom ingå fortfarande i bilagan kostnadsfria läkarråd, de lifligt gouterade af delningarna för frågor o c h svar samt matsedlar för hvarje dag året o m med talrika matlagningsrecept. Och nu till det nya, främst en nyhet, hvilken, som vi tro, bör kunna påräkna alla kvinnors synnerliga intresse. För att göra myten o m Idunsäpplenas hälsobringande kraft till en faktisk verklighet för våra läsarinnor ha vi träffat aftal med tack för det gångna Det förtroende och det öfverseende, som under detta liksom under de föregående åren kommit oss till del, ha varit vår högsta glädje och uppmuntran och skola för framtiden sporra oss att icke anse någon möda för stor vid vår sträfvan att allt vidare utveckla I D U N till de svenska kvinnornas, de svenska hemmens speciella organ. I hufvudsak blir tidningens plan äfven under år 1895 oförändrad. Vår gamla medarbetarstab, som har att uppvisa ett tlertal af våra bästa inhemska pennor, blir vår läsekrets trogen och kommer alltjämt att rekryteras med friska krafter.
Dä Riksens Ständer äler nu äkaga sig cn gruflig stuld, ar icke tillräckligt akt blott nyttja det förflitna order garänkie. De mäste likasom en klok och redlig, fastän icke alsid bemedlad man, hwilken sätter sig i förfaktmng au ukreda och hjelpa en obetänksam yngling, ' som uran att tänka pä framtidens följder, adragit sig «n omättlig skuld: icke hjelper denne förständige Man sin pupills förfallne affairer blott med att han garanterar stulden. Nej, han mäste taga en wcrksammare sch reelare befattning, samt nödgas sälja och anwän da - Den i6 December. da något af Pupillens lösa egendom, för att roman, lera fordrings ägare. Likaledes mäste Riksens Ständer nu göra någon redbar uvoff ing. Det mä blifwa genom Förmög?nhetS'afgist i silfwer, twängs län eller hwad som hälst, manne >m, da Riket är uti den hög» sta nöd Det kan och bör komma, man ej kan komma frän den gamla och ställiga wankron akt ej gagna kyr, kornås öfrverflödiga silfwer och klockor m. m. Det mmle wara bättre anwända onyttiga och döda tillgångar, än läka lefwande warelser smälta. Friherre 8kssl von lckolrtein, Lorkitr 6 V i§. > Huruwida Riket i det brydsamma stick desi financrr räkat lili kan räddas, genom nya län, eller ukgifwandet af nytt pappersmynt, det lämnar jag derhän, såsom öswerstigande mina kunstaper i dylike ämnen. Om man likwäl ifrän der enstlldta stall stuta till det allmänna, sä är wäl bangneroutlen oundwike, liq, om man icke derjemte söker de resourcer man annars kan äga. Nödens stund är inne för Swerige, och nu mäste till Desi räddning alt upsökas, och intet tänka pä art sä spara, till morgondagen, akt närwarande generation störtaS i olycka.
Utskrt har också nödgats medgifva att det icke vore tjenligt, att, så ganska snart, efter sedan detta ärende blifvit regleradt, besluta begärandet af någon direkt ändring; men Utsk. anser således icke, att den hemställan, som blifvit afgilven, innefattar åsyftandet af en sådan betydande olikhet med det bestående, att dess framställande ju 3klille, om den bifölles, kunna föranleda en rätt väsendtlig ändring i nu gällande, lagstadgade skick. Om likväl R. St., på sätt Utsk:t föreslagit, skulle anhålla, att rektor endast må tills vidare tillsättas, och blott, på förordnande, så inträder ju i dessa afseenden ett osäkerhetstillstånd, ett tiilsvidaresystem, som man eljest i allmänhet vill undvika, i st. för det af R. St. vid sisth Riksdag föreslagna och af K. M. i nåder meddelade stadgande. I den omständigheten, att, uti äldre tider, rektoraterna voro ambulatoriska, torde väl icke innefattas något giltigt skäl, att återgå till detta förhållande, enär detsamma visat sig 'mindre ändamålsenligt, och, just i följd deraf, afskaffades. På grund at hvad jag nu i korthet andragit, anhåller jag att R. o. Ad. måtte alslå Ekon.Utskis nu föredragna Betänkande. Gr. Hamilton, Henning: Jag erkänner visserligen att motionären icke helt och hållet saknat skäl för sin framställning, ty det är klart att den utvidgning, läroverken i sednare tider erhållit såväl i afs;de på undervisningens omfång som läroverkens och lärarnes antal, fordrar hos dessa läroverks närmaste styresmän egenskaper, hvilka man icke alltid är i tillfälle att utröna, och att det således ligger gauska lätt inom möjlighetens gräns, att misstag vid rektorers tillsättande kunna till cn början begås. A andra sidan måste jag dock lägga större vigt på de af reservanten anförde skäl 500 Den 31 Mars. för en motsatt åsigt. Till dessa ber jag att få lägga några få ord. St:r hafva bestämt lönerna för rektorer till 4,000 rdr; deremot för lektorer i första lönegraden till 2,000 rdr och sedermera stigande hvart 5:te år med 500 rdr.
Prostetunnor ät Prosten i Ångermanlands Nordvestra kontrakt, för Skorpeds församling 6 kub.-fot 3 k:r Dito i Norra Wadsbo kontrakt, för Carlsborgs och Tiweds församlingar 15 Dito i Närdinghundra kontrakt, för Singö församling 6 Dito i Olands och Frösåkers kontrakt, för Bladåkers och Gräsö socknar 12 Dito i Wester Fernebo kontrakt, för Westanforss pastorat samt Wester Wåhla och Karbennings socknar ... 9 I „ 3 , 6 4 „ Skrifvelse N:o 191 Tal». Titt. €. Universitet erne. Ny anvisning. A) För Universitetet i Upsala. Lönförhöjning åt en af Theologie Adjunkterne 700 Lön för en ny Adjunktsbefattning 2.500 Dito för en ny dito 2,500 Lönförhöjning åt Professorn i Ny-Europeisk Linguistik . 500 Sgr 6,200: hidell spanmäl, Akademien behållen och anvisad att utgå från Närtuna, Husby-Långhundra, Odensala och HusbyOdensala socknar i Stockholms län, men icke förut i Riks-staten upptagen; 390 Tunnor 29 kappar, motsvarande 2,462 kubikfot 7 kannor å 2 R:dr kubikloten . 4,925: 40. R:mt B:dr B) För Universitetet i Lund. f Lön för en ny Profession i Medicin 4,500 Förhöjning i lönen för Professoren i Ny-Europeisk linguistik 500 Dito i anslaget för Bibliolheket 2,800 Dito i dito för den kemiska Institutionen . 800 Lönförhöjning åt: Förste Amanuensen vid Bibliolheket . 900: — Andre Amanuensen vid dito . .550:— 1,450: Läraren i Gymnastik och Fäktkonst.
Han satt där alldeles stilla med hunden i sin famn o c h hufvudet nedböjdt. Man kunde se, att det lilla ansiktet varit vackert, o m ej död o c h brist satt sin stämpel därpå. Som han nu satt, k o m en ung man drif vande nedför den mörka gatan. En ung man m e d håliga kinder, insjunkna ö g o n, alltigenom en bild af försakelse o c h nöd. Det var intet tilldragande anlete. Den onde hade satt sin stämpel därpå. Kläderna v o r o trådslitna, hatten bedröflig. Under armen bar han några trasiga böcker, med en omsorg, s o m vore de hans hela värld, hvilket de sannolikt också v o r o. » H v a d är detta för ett bylte, » sade han och stannade framför den halft medvetslöse gossen o c h petade till h o n o m m e d sin käpp. ~Aha — ännu en utsvulten stackare! Få höra, din lille usling, hvad fattas dig? » Uppskrämd af detta tilltal, lyfte Jerry sina matta ö g o n m e d ett bönfallande leende mot mannen. Ett leende så tydligt bedjande o m försköning från det slag han så säkert väntade. » Hungrig, hvad »? sade den unge mannen m e d ett obehagligt leende. Han betraktade gossen liksom öfvermåttan road o c h fortfor: » Ett talande bevis på sanningen af den trösterika fabeln o m en gudomlig f ö r s y n! Denna oändliga kärlek som ej ens tillåter en sparf falla till marken, och för hvilken dessa små j u äro så särskildt dyrbara! » Han skrattade hånfullt och fortsatte: » Du svälter ihjäl, barn, o m du ej ser dig för, » hvarefter han stack handen i fickan och drog fram tre kopparmynt o c h en silfverslant. » Se här, » sade han o c h kastade silfverslanten till den stackars (TS? ' G \ fim « \ • fi TiQåjoranj. Bidrag mottagas med tacksamhet. Logogryf. (Tillägnad S. Ja, liten är jag, m e n ändå stark, Och anor äger jag många. Jag ock var m e d uti Noaks ark, Men n o g jag svår är att fånga.
335 tillstyrka annan förändring i gruliderne för ifrågakornne beläning i Banqnen, än att, i stället för de i Kongl. Kungörelsen den 29 September 1818 bestämda 40 sk., beläningsvärdet å ett lod, arbetadt controlleradt silfver , m°i varda förhöjdt till 48 sk. eller 1 R:dr BancoSedlar, Hvarom, i händelse Rikets Höglofl. Ständer skulle finna godt sådant bifalla, en allmän Kungörelse torda böra hos Kongl. Majit i underdånighet begäras. Detta varder Rikets Hölofl. Ständers pröfning vördsamt understäldt. Stockholm den ai November 1823. Ankom den 26 Nov. 1823- 17tlätände till Rikets Högloft. Ständer i anledning af inkomne anmärkning gar, frän Välloft. BorgareStändet, vid Utskottets Memorial N:o 6 a , angående förrättad Revision öfver BancoDiscontVerkets förvaltning och Räkenskaper får år i8sfa, oah någre föreslagne stadganden för framtiden som med samma Verk ega gemenskap. VU|-L BorgareStåndet har genom Proto*ollsUtdrag af den 3:dje i denna månad till Utskottet återremitterat dess ofvannämnda Memorial, sedan anmärkningar blifvit gjorde: 33® 'Barteu-Vtiloitttts BifåntkanSrj-u 1:0 Att den af Utskottet vid sista jRife&> dag §t BancoDiscontStyrelsen uppdragne närmare granskningsrätt, i anseende till Allmogens låneansökningar, nu ej bordt afstyrkas, emedan den förlust sorn drabbade denna MedborgareClasS, genom ökad skuldsättning utöfver behof och möjlighet till betalning skulle ingripa mera i Statens bästa, än andre låntagaies ställningar och förhallanden. gro Att Directioneris Ledamöter icke bordt uteslutas från rättighet, att i Disconten upptaga och innehafva lån, då en Directeurs Jjånehandlingar kunde af de öfrige
År 1815 fann man icke rådeligt, att taga ett så halsbrytande steg; då tänkte man pä den allmänna olyckan Disconternas förlorade Credit skulle förorsaka; och äfvenledes delade Regeringen samma omtanka för Allmänna Creditens bibehållande , vid förledne års Revision af Malmö Discont. — Jag vill visserligen icke hål la Loftal åt Disconters inrättande, tvertom, det var en olycka lika stor med den , som då vi först {ingo Pappersmynt. M n sedan en gång det onda är skedt, är det mångdubbelt olyckligare, att på ett våldsamt sätt söka hämma det. x Tugen ting fordrar mera erfarenhet och försigtighet i ett Land, än FinanceOperationer, och alla hastiga förändringar derutinnan hafva de olyckligaste följder. Af ingifna Be. rättelser om Malmö Discont, finnes, att dens ställning var vida sämre för erne år sedan, än den nu är , en följd af den nogare Controll och inskränkning af Reglementet, man vidtagit sedan förra Riksdag. Då det således är genom ojäfviga Handlingar styrkt , att Malmö Discont icke allenast sedan 1815 betalt dess skuld till Statsverket, 700,000 R:dr Banco, utan äfven sedan den tid indragit 400,000 R:r af LånSumman ; så synes mig att ett fortfarande af denna Discont, med annan Direction och nytt Reglemente samt nogare Controll, Den 5 ffamuxrii. 191 skulle, utan Ranquens, Enskiltes och det Ali-' mannas förlust, bäst hafva förekommit alla vådliga följder , och småningom afhulpit allt det onda. Om ActieÄgare och Banquen inskränkt sina Pretentioner inom laga Räntor ; §å hade till och med Herrar Stähles och Kocks Lån kunnat betäckas innom några år , och slutligen Disconten alldeles upphöra.