Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Idkar någon minuthandel med eller utskänkning af bränvin å annat ställe, än dertill uppgifvet är, eller tillåter den, som icke är till utskänkning berättigad, att, då han i parti eller genom minuthandel säljer bränvin, något af det sålda på för säljningsstället förtäres, eller förbryter sig den, som till minuthandel med eller utskänkning af bränvin berättigad är, mot § 25 mom. 1, § 27 mom. 7 eller 3 , eller § 50; bote första gången från och med 15 till och med 50 R.dr, samt andra gången från 50 till och med 60 R:dr, och vare dessutom andra gången sin minuthandelseller utskänkningsrätt förlustig. Öfverträdes det förbud, som i § 25 morn. 2 gifvet är; vare hot första gången från och med 75 till och med 50 R.dr, andra gången från 50 till och med 60 R.clr samt tredje och följande gånger från 60 till och med 120 R.dr. Det medförda bränvinet vare derjemte förbrutet. Säljes dervid mindre än 15 kannor; ansvare förbrytaren tillika enligt § 40. § (4-4) 45. Handlande, som mot § 57 sig förbryter, bote första och andra gången enligt § 44 och håfve andra gången dessutom sin handelsrättighet förverkat. 8 Bil. till Sammans. Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Bet. R:dr cO öre till och med 30 R:dr. Då förbrytelse skett mot ^ ö4 vare tillika det till salu hållna bränvin underkastadt beslag och förbrutet. § (49) 50. Underlåtes vid transport af bränvin föreskrift, som i § 35 gifven är, dömes varan förbruten, derest ägaren ej gitter visa, att hon är af inhemsk tillverkning eller blifvit vederbörligen förtullad. § (50) 51. De i denna förordning utsatta afgifter och böter skola i riksmynt beräknas. § (51) 52. Böter, som enligt § 40 , 42, 45, eller 44 ådömas, skola, då tillgång brister, enligt 5 kap.
Ständers underdåniga begäran, hvartill denna min motion. tilläfventyrs skulle kunna föranleda täcktes i häder upplösa KrigsAcademien pä Carlberg, jag i sådant fall anser mig pligtig, att| vördsamt föreslå en, efter min tanke, både mindre kostsam och ändamålsenligare Uppfostrings-method för de ynglingar, som vilja studera de militäira kunskaperna, utan att behöfva, allraminst vara tvungne att åsidosätta de öfrige Vetenskaperne. Dessa vigtiga fördelar kunna vinnas helt enkelt derigenom att 2 Militair-professorer anställas Vid hvarje Universitet, nemligen en vid Upsala och. Land3 samt en Militair-Professor vict hvarje Gymnasium i Riket, På detta sätt skulle den énskildta milit aira uppfo Uran kunna gå i bredd med den allmänna, och ynglingen icke tvingas att endast lära sig det, hvartill han tilläfventyrs icke har anlag, utan tv ärtom linge hail derigenom ett vidsträckt fält att pröfva sin fallenhet på och välja den bana som syntes honom lämpligast. Den fond sora nu utgår tili underhåll af Fri-cadetter, sktdie då, med en ändamålsenligare välgörenhets åsyftning, kunna användas såsom stipendier åt medellösa ynglingar, hvilkas fäder gjordt sig förtjente af densia ädla omvårdnad. Huru gom detta uppffc» Deri 3 Martil. Itringssätt skulle småningom sammansmälta alla Stånds-interessén till ett gemensamt och odeladt inål i Fäderneslandets och Konungs båsta, å. stadkommit genom en allmän förening, då upp* fostran för alla varit enahanda och under eii broderlig, likstämmig tillväxt i kunskaper, grundsatser, omdöme och känsla för det sanna Och råtta, kan lätt inses. Och på detta sätt skulle, blott en Ständskånsla (Esprit de Corps) inom ja mansåldrar finnas hos alla Svenska medborgare-, ehuru i verkningskrets delade i högre Och lägre, militaira och civila befattningar under gemensam trohet och nit för Konung och Samhället.
Då utaf räkenskapen iuhemtas, att uti kontant aflöning till en trädgårdsmästare under året blifvit utbetalde 387 R:dr 32 öre, men någon redovisning för trädgårdens afkastning icke, på sätt vid andra slott eger ruin, blifvit afgifven, hafva Revisorerne, som, oaktadt gjorda förfrågningar, icke lyckats erhålla nöjaktig förklaring öfver anledningen härtill, ansett sig böra detta förhållande omförmäla. Kongl. Vetenskaps-akademien. Uti 2:ne särskilda, utan anmärkning i Kongl. Kammar-rätten granskade, hufvudböcker redovisas dels anslaget till naturhistoriska Riksmuseum och dels öfriga till Akademiens disposition ställda Statsmedel. Nedanstående tabell visar förhållandet mellan inkomster och utgifte — 185 — a) Aaslag till naturhistoriska Riksmuseum. Debet. Balans från år 1860: Tillgångar Uppbörd,: Statsanslg 33,850 Entrébiljett-medel 34 Inköpta samlingar och inventarier 5,920 Emottagna föräringar 1,165 04. Balans till år 1862: Skuld Kredit. Balans från år 1860: Skuld Utgifter: Till aflöning » elever för tjenstgöring Diverse utgifter. Balans till år 1862: Summa 312,770: 2. b) Öfriga åt Vetcnskaps-akademien auslngna medel. Debet. Balans från år 1860: Uppbörd: Statsanslag: Till befordrande af Akademiens fortfarande verksamhet 960: — » insamling och afritning af svenska växter m. m. 1,200: — 41,100: 37. 24 — 186 — Transport: 2,160: — 41,100: 37. Lönetillökning för Akademiens Astronom 300: — För meteorologiska observationers anställande inom riket 6,000: — För tillbyggnad af Akademiens hus 75,000: — » befrämjande al eu vetenskaplig expedition till Norra Ishafvet 12,000: — Ersättning för af Akademien till statsverket afträdda fastigheter 3,000: Kredit. Utgifter:
Stael von Holstein väckte motion ens är grundlagsenlig, d. v. s. om det kan tillkomma det Utsk., han vill skall bildas, att upgöra förslag till reorganisation af embelsverken, hvilka redan under innev:de Riksdag skulle erhålla den tillämpning af löneregleringen som grundade sig på näimnde förslag. Detta förutsätter att Utsk. skulle hafva motionsrätt, hvilken icke grundlagen medgilver ett sådant Utsk., utan endast Konst.- och StatsUtslcn under vissa fall. För öfrigt anser jag den af Frih. Stael von Holstein väckte motion vara fullkomligt opraktisk, ty förutsatt att en Komité blifvit tillsatt och att den efter långa pröfningar och öfverläggningar kommit till ett resultat och framlagt för R. Sl:r fullständigt förslag till embetsverkens ombildning och att dessa förslag efter discutering i Stånden och återremiss slutligen blifvit af R. St:r för sin del gillade, så vill Frihm att all statsreglering på grund deraf skall upskjutas denna Riksdag, d. v. s. att allt som rörer HufvudTitlarne, skall lemnäs oafgjordt tills denna fråga blifvit af det serskilda Utsk. utarbetad. Derigenom skulle SiatsUtsk. stanna i fullkomlig overksamhet, tills detta Utsk. blefve färdigt, och då få vi allt motse att Riksdagen blir minst 1år lång. Frih:s mening har påtagligen varit, såvidt jag kunnat fatta hans motiver, att på en hastigare väg än hittills skett, kunna åstadkomma förändrad organisation af våra embetsverk. Denna andemening, såsom jag upfattade den, är ganska nyttig om den realiseras, men det kan icke ske på sätt Frihm föreslagit, och det är derföre som jag vågat kalla förslaget opraktiskt. Det kan endast ske på det sätt en annan motionär föreslagit, nemi. att en serskild Komité nedsättes, som upgör förslag mellan Riksdagarne till dessa embetsverks organisation, och att sedermera K. M. lill Rikets näst sammanträdande Ständer öfverlemnade en K. Propos. i ämnet, såvida icke redan denna Riksdag fullständigt organisations-förslag blifvit framlagdt, vare sig af Konungen eller enskilde personer.
I anledning af Revisorernes uppgift, att, ehuru erforderlig tillgång förefunnils på Staten för Generalitetet, aflöning till General-Befälliafvare i Militär-Distrikterna, med flere, likväl blifvit anordnad på besparingarne, år 1840, med 19,800 R:dr och, år 1841, med 18,108 R:dr 16 sk., hör Stals-Kontoret i underdånighet upplysa: att, då af hela Generalitets-Statens slutsumma, 54,700 R:dr, de för 6 Fördelnings-Generaler uppförde 36,000 R:dr skola, jemlikt Eders Kongl. Maj:ts nådiga Bref den 2 Februari 1833, rörande Indelta Armeens löne-reglering, af 8 — Indelta Regementerna disponeras, intill dess deras en del Chefs-löner kunna, efter innehafva ines afgång, till Regementerna återfalla, och detta sistnämnda förhållande, ännu år 1841, icke mer än till en del inträffat; deraf äfven följt, att den kontanta aflöning, som Eders Kongl. Majit, tid efter annan, enligt nådiga Bref af den 18 Maj och 9 Juni 1837, den 11 Maj 1839 och den 1 Februari 1841, beviljat att utgå till General-Béfälhafvarne i lista, 2:dra, 5:te och 6:te Militär-Distrikterna, af de tillgångar, som dittills ifrån Indelta Regementerna återlemnats till Generalitets-anslaget, blifvit anordnade, efter Staten för Generalitet, af besparingarne; Varande dock, ifrån och med år 1842, utom den, jemlikt Eders Kongl.
Erfarenheten har äfven tillräckligen vitsordat nödvändigheten af bestämda föreskrifter, angående de åtgärder, som för dylika oordningars afvärjande eller stillande må vara lämplige och tillåtne, så att, å ena sidan, vådorna för det allmänna må kunna förekommas eller förminskas, samt, å den andra, strängheten emot en vilseförd folkmassa ej blifver för långt drifven; och böra dervid, efter Utskottets tanka, de grunder följas, att dels den, som å Öfverhetens vägnar eger bjuda och befalla, nemligen vederbörande civilmyndighet, uttryckligan ålägges alt, då en folkmängd samlas i sådant olofligt ändamål, hvarom nu är fråga, lemna densamma tjenliga föreställningar om faran och påföljden af dess företag, hvarigenom det i de flesta fall bör förmodas, att folkmassor till besinning återföres, dels endast civil myndighet må kunna förordna, huruvida vapen skola till stillande af upror användas, samt när bruket deraf bör upphöra; äfvensom lagen uttryckligen bör innehålla ansvars-beslämmelser för civil eller militär myndighet, som vid sådane tillfällen sin magt missbrukar eller underlåter att sin skyldighet fullgöra. Alla i förenämnde afseenden nödige ansedde bestämmelser synas, för sammanhangets skull, böra på ett ställe sammanföras och erhålla rum i 6 Cap. Missgernings-Balken, der föreskrifter ej eller böra saknas, som betrygga menigheters lofliga sammankomster. Efter tillkännagifvandet af dessa allmänna åsigter, företager Utskottet cn speciel granskning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, och kommer att på samma gång besvara de inom Riks-Stånden gjorda hemställanden. Bih. till R. St.
Grefwe kritx 8c!llvsrin. _ Nw 268 VvlanZsl v. krekmsr. — Nw 069 O. Klunck. 2lf Riddare-L!atzen. N:o II 6. kil. konäs. — N:o 17 kolf lä. klärä. Nw I7Z Larl krjc kolls. N v 607 O. k. källlinan. N:o Z85 k. N:0 7-38 kl./V v. ^näerLLON. N,0 830 O. v. Vicken. No 1618 I LlZenstjcrnkr — igZZ x. Lelstjerna. DilUlmLN. Ilelsncl. __ N:o 19Z2 v. — N o 1IZ7 jl4'. N:o 20g7 14. L. v. kranenen. Lkölä arm. — N:o 1442 Lkkelt. Företogs til afgörande Constitutions-Ukskoltets i sista Plenum uplästc och til detta Plenum pä bordet lagda Betänkande af dea 4 Iulii, jämte atföljande Prvtocolls-Uttraq, bägge rörande antalet af Ridderstapets och Adelns Ledamöter i Utffott, hwilket Const.tutionö-Utffottet tilstyrkt mätte blifwa lika med hwartdera af de öfrige Ständens; men Friherre ^lannerueim och Herr Biffopen och ComAndra Bandet tTl-o is. rnendeuren 146 Den 14 Julli. mendeuren Doctor biorllln yttrat sig äsiunnda lika med hwad hittils öfligt warit. Undertecknad Lilverstol^?, .4xe1 Lclbrlel, upläste til Protocollet följande:
Emot den 3:dje punktenomfattande Staten för Generalitetetj hafva inom Ridderskapet och Adeln flere Talare uppträdt, under yrkande, att de pensioner, som blifvit föreslågne, måtte tillvägabringas på annat sätt, än genom minskning af Generals-befälen, hvilkas redan varande district voro allt för stora och åtminstone ej tålde någon utsträckning i vidd, hvaraf ock möjligen kunde uppkomma en större kostnad, än den genom indragningen erhållne besparing, eller förmedelst nedsättning af de öfrige General-Befälhafvarnes löner, då det ej kunde sägas vara obilligt, att Arméen fick tillgodonjuta åtminstone några få platser, försedde med löner, tillräcklige eller öfverskridande hvad, som oundgängligen fordras för lifsuppehälle; att destutom lönen endast vore 3,000 R:dr, men det återstående beloppet anslaget till taffelpenningar och andra för en General-Befälhafvare nödige utgifter, hvaribland utfodring till hästar, resekostnad m. m., äfvensom att, så framt någon skulle kunna komma af pensionsrummen i åtnjutande, tiden för tjenstgöring i egenskap af General-Befälhafvare, såsom villkor för pension, måtte nedsättas från tio till fem år, då det vore kändt, att högst få Oilicerare kunde lyckas erhålla dessa platser förr, än vid en redan uppnådd högre ålder. Preste-Ståndet har förbigått punkten utan anmärkning och BorgareStåndet densamma bifallit, hvaremot Bonde-Ståndet beslutat återremiss, på flere Ledamöters yrkande af nedsättning uti Generals-löner ne, till hälften af deras nuvarande belopp, och platsernes bestämmande till 4, äfvensom de Stats-Utskottets Utlåtande, N.o 202. lt uppkommande besparingarnes indragning tili Stats-verket, i stället för deras anslående till nya pensionsrum.
Hvad jag sedan den tiden minnes, är Rosenborgs slott, Börsen, Theaterhuset, Österport, Amager Torg, en kappridning, en maskerad, ett lindansarsällskap, en theaterpjes på Kongens theater, kallad "Johanna af Montfaucon" m.m. Klockan var tio på aftonen då vi återkommo ombord; naturen hade gjort sin dekorationsförändring och nattens förtrupp hade redan ryckt fram på scenen. Hafvets klara vatten hade blandat sin färg med aftonrodnadens rosor, och efter hand sjönk solen och försvann som en slocknande eld. Svårt är för mig att beskrifva denna tafla, och hvad är det värdt att med ord söka måla, hvad som är obeskrifligt. Naturens poesi kan ej öfversättas eller återgifvas, den måste njutas, kännas. Vi dröjde fyra hela veckor i Köpenhamn innan vi, åter lättade, hissade våra segel. Jag önskade att farten ej skulle stanna förr än vid den strand, der jag finge återse Johanna. Huru nedslagen blef jag ej på min fråga, huru snart kaptenen trodde oss vara hemma? då jag erhöll följande svar: "När vi först passerat Stockholm och sedan besökt S:t Petersburg; det vill säga, i höst, om ej kontraorder möta oss; ty då kan det hända att äfven vintern stryker med." Tredje Kapitlet. Bort bära mig hän, de vaggande vågor Fjerran ifrån den vinkande stranden, Fjerran från barndomens strand. Efter vår afresa ifrån Köpenhamn, klöfvo vi Östersjöns vågor i sex dygn, hvarefter vi kastade ankar på Stockholms ström. Skön var anblicken äfven här, ehuru ej att förliknas med den, vid så kallade "Kongens by" [Detta omdöme är rakt motsatt de fleste andras, som haft tillfälle att anställa jemnförelse mellan dessa båda hufvudstäder. Utg. anm.]; men Stockholm är ändock en präktig stad, ja just en riktig hufvudstad. Äfven här fick "pojk August" tillstånd att gå och se sig omkring. Denna gång gjorde jag styrmannen sällskap. Vi gingo upp för "Mellantrappan" och kommo snart till Riddarhuset. Sedan vandrade vi i rak linea från Riddarhustorget ned till Munkbron.
Län hemställan om ersättning för dessa orters Innevånares lidande och besvär under sista Fälttogeh Hedervärda Bonde - Ståndet har genom Protocolls - Utdrag af den 16 sistlidne Maj till StatsUtskottet remitterat följande af Riksdags - Fullmägtiga från Bohus, Elfsborgs och Carlstads Eän ingifna anförande: ”Sedan det kommit till vår kunskap, att Höglofl. Bevillnings - Utskottet, i anledning af vära väckta motioner om lindring i Bevillningen för Vedbo och Tossbo Härader i Elfsborgs Eän samt Tunge, Sörbygdens, Bullarens, Qville, Tanums och Watte Härader i Bohus Län, i anseende till die lidanden dessa Härader genom skjutsning och inqvartering under sista Norrska Fälttoget måst vidkännas, förklarat någon sådan lindring ej kunna af Utskottet tillstyrkas, men deremot förmenat ansökningen om billiga ersätt nin - 63& Den 19 Juni. ningar böra hos Konungens Befallningshafvande inlemna» och af dem hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmälas. Men ehuru vi äro öfvertygade, att Kongl. Maj:t, som alltid med ömhet sökt afhjelpa hvarje lidande af sina undersåtare, ilfven i denna omständighet skulle med Kådig välvilja och uppmärksamhet gå våra behof till mores, uppstår likväl harvid det hufvudsakliga hinder, att nödiga medel torde saknas lill ifrågavarande ersättningars godtgörande. Och det är af denna anledning vi våge anhålla, att StatsUtskottet måtte amnodas att uti Riks - Staten anslå medel till förenämnde ändamål. Billigheten af vår anhållan, om någon ersättning för Bohus Län och Dahlsland, i anseende till deras lidande under Norrska krigsoroligheterria, lärer ingen bestrida.
Directioner, att derom foga skyndsam och säker anstalt, det ett exemplar af alla sådana Författningar, hvilka i ett eller annat afseende kunna angå Dykeriet eller innefatta sådana stadganden, sorn af dess underlydande Betjente böra iakttagas, alltid finnes, med deröfver upprättadt Register, så väl å hvarje Skepps-Clarerare-Contoir inom Districtet, sorn på hvarje hufvudstation att tillgå, med skyldighet för Dykert - fiil.t.Stats s.sIllm.Besv.o.Oec.Utsk.Utl.N o 53. 37 Cornmissarien eller den person, som dess befattning bestrider, att vid ansvar, såsom för tjenstefel, ovägerligen lemtia de skeppsbrutne eiler deras Ombud del deraf, då sådant varder äskadf. Vid Dykeri-Commissariens ankomst om bord på det strandade fartyget, bör ett exemplar af detta Reglemente af honom till Befälhaivaren genast aflemnas. 26 §. Bolagens Tjenstemän samt Betjente åtnjuta under utöfningen af deras befattningar samma Nådiga hägn och beskydd, sorn TullVerkets Tjenstemän och Betjente. 27 §. Krono-Betjenl, som erhållit underrättelse om i orten inträffad sjöskada, bör sådant till Kongl. Majus Befallningshafvande i Fänet genast inberätta och], så vidt hans öfriga göromål det tillåta, vid ansvar, såsom för annat tjenstefel, vara ,Dykeriets Ombud behjelplig. då anhållan derom göres, ej mindre för anskaffande af nödigt arbetsbiträde ä-n uti allt hvad som kan leda till ordning vid strandning* stället och till bevarande af Kro« 58 Bil.t.Stals's.AUmBesv.o.Oee,Utsk. Vil.N:o53, nans godsoch fartygs-egares eller Assura; deurers samt Dykeriets rätt och säkerhet. a8 §.
Med synnerligt intresse omfattar hon inre missionsarbetet i Danmark, där hon står som beskyddarinna af följande stiftelser: Vsernehjemmet Bethania (stiftadt 1880), Kronprindsesse Louises Asyl i Lsegeforeniugens Boliger (1871), Arveprindsesse Carolines Asyl i Aarhus, Kronprindsesse Louises Börneasyl N a s t v e d, Asyl i Fiskerleiet Sletten (1881), Kronprindsesse Louises praktiske Tjenstepigeskole (1872) m. fl. På En glada minnen Och skickar liten julklapp, Min moder 1894 så jag tänker hår som jag skänker kär. Då uti Stockholm nu hos Eder Ar julefest, I tankarna jag också beder Få cara gäst! ! •ät Lyckönskningsadressen till kronprinsessan Lovisa. Kronprinsessan Lovisa som skaldinna. I ^ R f t e r sin flyttning från Sverige sökte kronl i k prinsessan Lovisa på allt sätt glädja sin höga moder, medveten om den saknad h o n lämnat efter sig i modershjärtat. Första julen de voro åtskilda sände hon gåfvor och julverser i mängd, bland hvilka senare vi h ä r nedan återgifva en, hvilken isynnerhet fäste drottningens u p p m ä r k s a m h e t för dess enkla och kärleksrika innehåll. Första versen syftar på ett yttrande af gamla änkedrottning Desideria, då hon en gång från sitt fönster betraktade ett nordiskt y r v ä d e r: » Qu ' avais je ä fair dans ce pays de loup? » / Svea land en drottning fanns, Som undrade, hvarför Långt bort från sommar, prakt och Man trifoas bör? glans Då stormen hcen från hennes slott, Hon frågade förskräckt:. Hoarför i » vargens land » hon fått Ett hem, en släkt? På dessa frågor svara kan Vår svenska drottning nu, Den gåtans lösning ock hon fann: Hon trifves ju? Till När Hon Hur Hon Hon Ulriksdal i köld och snö En längtan henne drar, knappt det bår, i vårens tö, Dit ut hon far. värmer månget hjärta kallt Och noga räknar ut, det skall räcka till för allt, Till lifvets slut.
Majit i underdånighet anhålla, att bropenningars uppbärande må, efter sig företeende omständigheter, medgifvas. Jag tar mig friheten hemställa, om en sådan anhållan behöfves, då dagliga erfarenheten visar, att Kongl. Majit i den delen tillräckligt känner sina rättigheter. Jag kan icke inse, hvartill en sådan påminnelse skall tjena, och vågar af denna anledning yrka afslag å Utlåtandet. Friherre Ridderstolpe, Fredrik: Jag instämmer i Friherre Anckarswärds yttrande, helst jag nyligen för en trakt i milt Län erhållit af Kongl. Majit rättighet, alt uppbära bropenningar, nemligen för en stenbro i Kungsöhrs Fögderi, på ett ställe, hvarest förut endast en trädbro var anlagd. Friherre Anckarswård : Det lärer vara ett misstag, då jag yrkat afslag på hela Utlåtandet, emedan det är första gången före; och jag anhåller derföre, att, med rättande af delta misstag, få begära återremiss. Herr Ribbingj Arvid: Jag hemställer, om man icke, för att vara ifrån alltsammans, kunde afslå Utlåtandet, emedan resultatet ändock blir enahanda, som om det bifalles, nemligen alt ingen förändring uppstår. Hans Excellence Herr Grefve Mörner> Adolph Göran: Jag får äfven hemställa, oru icke, till tidens vinnande, samma ända - Den 7 Maji f. m. i55 mål kunde ernås genom ett afslag, emedan, om Rikets Ständer icke gifva något serskildt bidrag till ändamålet, blir icke eller något deraf. Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken gjorde proposition Lill bifall å Statsoch EkonomiUtskottens förevarande Utlåtande. Ropades Nej. Hvarefter berörde Utlåtande blef, uppå Hans Excellences Herr Grefvens ocb LandtMarskalkens derom gjorde proposition, af Ridderskapet och Adeln afslaget. Ånyo föredrogs Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens den i5 sistl.
Län, så har förhållandet med dem icke undfallit Utskottets uppmärksamhet, helst densamma blifvit ytterligare fästad derpå genom en hos Utskottet gjord serskild framställning; men Utskottet har icke funnit försäljningarne i de 2!ne förstnämnda Länen föranleda till någon anmärkning, hvadan Utskottet icke heller ansett skäl för handen att serskilt utmärka dessa. — Äfven nu tror Utskottet vara öfverflödigt att ingå i någon detaljerad framställning huru vid dessa tillfällen tillgått af den skriftvexling som förts emellan 3go Stats-Utskottets Mngasins-Utrednings-Styrelsen och vederbörande i orterne in. ra., helst under discnssionen hos Höglofl. Ridd. och Adeln, upplysningar blifvit meddeldte af Friherre af Nordin , C. J., såsom f. d. Chef vid UtredningsStyrelsen, rörande försäljningarne i Skåne, och af Friherre Ridderstolpe, F., i afseende på den fiån KronoMagasinet i Westerås försålda Spanmål i början afår 1826, och hvilka uppgifter öfverensstämma med de handlingar Utskottet fått sig tillställde. Deremot har Utskottet redan omnämnt förhållandet med försäljningarne i Skaraborgs Län uti det återremitterade Retänkandet. Att utöfver hvad deri blifvit yttradt, vidröra det missförstånd som synes hafva ägt rum emellan vederbörande, har Utskottet ansett och anser mindre lämpligt, sedan K. M:t, enligt hvad Betänkandet innehåller, deröfver meddelat nådigt beslut, hälst Utskottets opinion i anledning af berörde förhållande äfven blifvit i förra Betänkandet pag. 327 uttryckt. I afseende på långsamheten med Creditiv-redogörelsens upprättande och orsakerne dertill, kan Utskottet icke meddela andre eller flera upplysningar än sorn redan i förra Betänkandet pag. 336 äro uppgifna och hvilka, under Discussionen i ämnet ytterligare upprepade af Hr Grefve Adelsvärd, E. R., i Utskottets tanka innebära antagliga skäl för det anmärkta dröjsmålet.