Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
» Mitt är dock vida sämre än det Anna tänkte välja, ty dess tillvaro kan ej ursäktas genom något slags nödvändighetskraf. » » Det är fullkomligt sant; men] Benjamin skall dock troligen låta dig veta, att hvad du af samvetsskäl nekar åtaga dig, det kan han få tusende unga qvinnor till att göra, så att du, genom att träda tillbaka, blott skadar dig sjelf och ej på något sätt hindrar det » patriotiska företaget » • — Ja, vänta, låt mig tala ut! D u skall af bekanta och obekanta dock — förlåt! damer få höra, hur nödvändigt det der sjelfmordsinstrumentet är som stöd för kroppen, ty Gud kan naturligtvis ej, utan sömmerskans tillhjelp, skapa en ordentlig qvinnas kropp• — D u skall få höra alla dessa pinnhårda varelser försäkra, att de aldrig röra ett snörband, utan blott häkta i hop harnesket; att de ledigt kunna föra handen emellan; att de ej önska vara smala om lifvet, utan blott söka] hålla magen på dess rätta plats; att de önska skydda sig mot kölden genom ett ordentligt tätt plagg o. s. v. o. s. v. — Jo jag kan hela den fåniga lexan »! » Alldeles som mamma säger »! utbrast Bertha, men blef eldröd vid att ha tänkt högt. » Min svägerska! Skulle hon ogilla Benjamins förslag? — Nå, jag förstår! — Ja, min flicka, jag vill ej råda dig i detta fall. Som sagdt, det som du nu ej vill göra, det skola tusende andra göra med godt samvete ». » Om de ej förstå bättre, ja! Eller om de dödat både förstånd och samvete och ej äro annat än ett slags skrikedockor, som hvälfva med ögonen och se söta ut », brusade Bertha upp, retad af farbroderns skenbara likgiltighet. » Men jag håller före, att det ej är hvarken skäl eller ursäkt för låga handlingssätt att man gör som många andra.
Jag ber att i största korthet få uplysa att arbetena hos Riksg:s-kont. ske i collegitim; det är blott en eller annan afdelning deraf, som är serskildt updragen åt serskilda komissariat. Den jemförelse, som blifvit gjord emellan Banken och Rikgs:skont. i afseende på mängden och vidden af deras göromål, skulle vid en närmare granskning fä ett annat resultat. Hvad rörer göromålen och deras lämpligare fördelande, så och om Hr von Hartmansdorffs mening varit, att Bankens tjenstemän i allmänhet äro mer sysselsatte än Riksg:s-kont:s, är det säkert och sannt, men att hvarje tjensteman inom Banken har mer att göra än hvarje tjensteman inom Riksg:s-kont., det blir en annan sak. Fullmäktiges prot. i Riksg:s-kont. äro fullt så vidlyftiga och hafva en större 160 De n 5 Ma rs f. m. numerär än Bankens, och göromålen hafva i sednare tider tilltagit med anledn. af de mångfaldiga anslagen, till den grad, att både Fullmäktige och komissariatet hafva, som mig synes, icke sä obetydligt att uträtta. Då ingen annan af R. o. Ad:s ledamöter yttrat sig i denna sak i den syftning jag gjort, är naturligt, att jag afstår från allt yrkande om annan behandling af detta mål än den StatsUtsk. föreslagit. StatsUtsk:s förevar, utlåt, blef, uppå härefter framställd propos., bifallet. Föredrogs ånyo StatsUtsk:s d. 26 sisth Febr. och d. 1 dennes på bordet lagda utlåt. N:o 60, ang:de uphörande af ljuspenningar för embetsoch tjenstemän samt extra-ordinarier. Hr von Hartmansdorff, Aug: Konungens propos. i denna fråga innefattar, som man deraf kan inhemta, att ljuspenningarne skulle för de ordinarie tjenstemännen öka deras löner och lill upmuntran för de extra-ord. hvilka med flit och skicklighet tjenstgjorde, användas såsom gratifikationer.
Vi hafva redan sett huru de frön som utsätts genom det meningsbyte hvilket redan egt rum inom pressen angående “ Gengangere " och Bååths dikter, fallit i god jord; huru intresset förfrågor af sådan art växer npp inom samhällena, äfven inom sådana små samhällen der de stora andliga brytningarne aldrig kännas, der allt koncentrerar sig i en småaktig förvärfslusta som icke kan, icke vill befatta sig med något derutom och der en sillglimt på fjorden är fÖF mer än en glimt af sanning och ljus i literaturen. Men som sågdt, man börjar vakna litet hvarstädes till in-sigt om att måttstocken på ett lands, ett folks värde och ställning icke allenast utgöres af siffrorna i handelsbalansen, utan att det äfven iinnes en annan måttstock hvarmed mätes halten af vårt inre värde, arten af våra känslor, böjelser, fel och för-tjenster — och denna måttstock är literaturen. Men den får icke förfalskas, den får ej föråldras. Den måttstock hvarmed vi förr mätit är för liten, sliten, och måste såsom alla andra mått och vigter justeras om. Och de som äro satte att justera dessa måttband för nationerna det är snillena. Ibsen är en sådan justeringsman, och en som £j låter sig bestickas. Detta är en sida af hvad " Gengangere " hos oss måste komma att uträtta — och den bar för visso sin betydelse. Gustaf Gullberg. Anekdoter och karaktersdrag. En politisk gåta. Fjolårsminne af Olle Bill. Mr Thomas Wilkinson var en dag min tillfällige bordsgranne på ett af kaféerna i Kings Head i Londons City. Medan mitt kaffe rök af en allt för stark värme, lät jag blicken följa de tnnna uppstigande ångorna, tills den, tvärs igenom dem, stannade på mr Wil-kinsons ansigte. Jag knnde lika gerna hafva valt en vägg att stirra på, ty den hälft af hans ansigte, som vette åt mig, hade ett stelt och utskjutande emaljöga och röjde för öfrigt, täckt af ett gråsprängdt helskägg, intet tecken till medvetande om att jag betraktade det.
LIV. A. 111. — om reglementarisk a föreskrifter i samsammanhang med Rikets Ständers beslut om belåning af. LIX. B. 156. LX. A. 79. LXI. E. in. LXIII. A. 155. — angående stämpel å. V. 26g. — Kronans Tionde-, angående förändring i Författningarne angående leverering af i Bergslagen. XLIII. B. 102. XLVIII. A.. 214. — om fullkomlig frihet i afseende å köp och salu af. XXVI. B. 196. A. 247. XXXIII. U. 476. XXXIX. A. 260. Tackjernstillverkningen, örn upphörande af den tvungna, för StångjernsVerksägare, hvilkas tillverkning är grundad på eget tackjern. VI. 14. VIII. R. 463. Tackjernstillverkare i Riket, om en låneanstalt till förmån för. XXIV. B. 3q6. XXVI. 99. A. 11 o. XL. E. i3o. XLII. U. 75. XLVIII. A. 226. Tacksägelse-adress till Konungen vid Riksdagens början, angående. I. 208, 259. Taffelpenningar för visse Embetsman, an - 587 gående RiksStåndens beslut i fråga om beräkningen af. XLVIII. B. 120. A. 145. Taflor, om inköp af trenne för ett blifvande NationalMuseei räkning. V. 411 • VIII. Tal, Konungens, vid besvarande af Rikets Ständers LyckönskningsDeputation i anledning af Hertigens af Östergöthland födelse. X. 346. — till besvarande af Rikets Ständers CondoleanceDeputation i anledning af Prinsessan Sophia Albertinas dödliga frånfälle. XIX. 116. — vid plena plenorum. XLI. 3. LVI. 89.
Har man skyggat tillbaka för denna sak, då det var frågan om att vinna ett så stort mål som att få hela bevillnings-förordmn sammanhängande, konseqvent och byggd på en och samma grund, nemi. bevillning af inkomst, så tyckes det mig, att man än mera borde studsa för detta arbete nu, då frågan endast är om dem, som icke hafva mera än 400 ä 1800 rdr i behållen inkomst. Jag afstyrker således denna-åtgärd, så mycket mera, som jag icke vet, huru stadgandet skulle verkställas. Om en person har i inkomst 400 rdr, deraf 200 rdr för kapital eller arbete och lika mycket af en fastighet, hvad skall han då skatta? Icke kan man fordra skatt tvenne gånger för fastigheten? Skall han då betala bevillning för inkomsten af 200 rdr? Så har man icke tänkt sig meningen af stadgandet i första punkten af detta morn.; man har icke velat uppsöka desmå kapitalerna lägre än 400 rdr och hindra kapitalsamlingen, men då man genom detta stadgande skulle kunna beskatta än mindre kapitaler, så får jag å denna punkt yrka afslag och bibehållande af nu gällnnde stadgande. I afseende åter å andra punkten, har blifvit anmärkt obilligheten deraf, att t. ex., när en kronofogde genom alkastningen af sitt boställe åtnjutit större delen af sin lön, så har den kontanta återstoden deraf blifvit så ringa, att enligt författrun afdrag deraf medgifvits eller tilläfventyrs bevillning icke bort erläggas. Jag vill medgifva, att detta bör förekommas, men jag tror icke, att det afhjelpes genom Utsk:ts förslag, utan då måste det stadgas, att den, som eger en egendom af ett visst värde, ej får åtnjuta afdrag. Ifall någon yrkar återremiss å sista punkten af detta morn., skall jag ej sätta mig deremot, ehuru jag skulle anse det vara bäst om motsvarande stadgande i nu gällande bevillnings-förordning bibehölles ovidrördt och Utskrts förslag ogillades.
Att tjensteman må vid 60 års ålder och 35 års tjenstetid äga rättighet att undfå afsked med bibehållande af hela lönen såsom pension, om sjuklighet hindrar honom att i tjensten fortfara, men vid 65 års ålder utan alla sådana förbehåll. 3:o Att vid tidigare ålder entledigad tjensteman må i förhållande till tjenstetid och lefnadsår undfå en uti härom utfärdad författning bestämd andel af sin förra lön såsom pension för sin återstående lifstid; med skyldighet för militära personer att, i händelse af krig sig till tjenstgöring i garnisonsort efter ordres inställa. 4:o Att för beredande af medel till en sådan utsträckt pensionering, Civilstatens Pensions-Inrätlning, Amiralitels-krigsmanskassans och Arméens pensions-kassas fonder skola sammanslås till en för civila och militära personers pensionering gemensam kassa, som ställes under Statens omedelbara förvaltning genom ett serskildt embetsverk; samt 5:o Att hvad, utöfver ränte-afkastningen å en sådan allmän Civiloch Militär-Pensions-Inrätlnings ägande kapital, kan för den omförmälda pensioneringen erfordras, skall af R. St. vid hvarje statsreglering efter behofvet anslås, och i likhet med öfrige Statens förvaltade verk skall pensions-inrättniDgen vara underkastad R. Strrs och deras Revisorers granskning. 382 Den 31 December e. m. Anhållande om remiss af denna min motion till fl. SlatsUtsk. förbehåller jag mig att få till Utskottet framdeles ingifva de uplysningar hvilka kunna tjena till ledning för ärendets fullständiga öfvervägande och pröfning. Dessa motioner begärdes på bordet. Frih. Hjerta, Fredr. Philip, upläste 2:ne sålydande motioner. l:o Med anledning' af den discnssion, som sisth 10:de Dec. härstädes förevar angde våra skogars fredande mot den förfärliga framfart, hvaraf de f. n. lida, ber jag att få uplaga R. o. A:s tid med några ord i ett ämne af högsta vigt.
I en uddig och pikant dialog har man att finna styckets förtjenst. Det är icke för mycket sagdt att båda de stycken, för hvilka jag här redogjort — äfvensom den norske författaren Carsten Kiellands » Vårluft », hvari ett af de svårlöstaste sociala spörsmålen, det om de oäkta barnens ställning i samhället, göres till föremål för en temligen omogen behandling — för den teaterlycka de gjorde hufvudsakligen hade fröken Sandell att tacka. Under den korta sceniska verksamhet, denna skådespelerska idkat i hufVudstaden, harhvaije ny roll, i hvilken hon uppträdt, ökat våra tankar om de konstnärliga resurser, öfver hvilka hon förfogar. Hennes egentliga styrka ligger i ansigtsspelet. Få af våra skådespelerskor råda öfver en så lång och fulltonig skala af ansigtsuttryck, och en förmån, om hvilken fröken Sandell är alldeles ensam, är att hennes ansigte, som så länge det bibehåller ett indolent uttryck icke kan kallas vackert, blir, tvärt emot det vanliga förhållandet, skönare, ju mera själsspänningen afspeglas deri. Häri och ännu i ett och annat drag dessutom erinrar fröken Sandell, mutatis nm-tandis, om Köpenhamns förnämsta karaktärsskådespelerska, fru Hennings. Ännu är ej ett år förlidet, sedan Ibsens » Brand t upptogs till spelning å Nya teatern. Björnssons * Over iEvne * (Öfver förmåga), som å densamma invigde nyåret, intager i sin författares produktion en liknande plats med » Brand » i Ibsens. Sangs och Brands gestalter resa sig som ett par tvillingjättar öfver allt hvad i öfrigt frambragts af den nya literaturen i Norge, som dock förfogar öfver en stoltare rad af diktare än för närvarande något annat land. Båda dessa dikter äro för sina författare högst kännetecknande och den ena ej lätt att föredraga framför den andra på grund af bådas subjektiva karaktär. Om » Brand » är den mest tankebräd-dade, så är » Over iEvne » den mest stämningsdruckna. Så fin som Sang är, så stark är Brand. Den förre tindrar at ekstas, den senare fördjupar sig med rynkad panna i lifs-spörsmålen.
Bhodin för kontanta medel till belopp af 1,9 71 R:dr 71 öre Runt, som blifvit en Kronobrefbärare genom rån fråntagne och derefter måst af Rhodin återgäldas; 25:o angående utbyte af jord, tillhörig Nyköpings slott, emot stadsjord, för anläggning af gasverk i Nyköping; 26:o angående öfverlåtelse till Allmänna Barnhus-inrättningen i Stockholm af en utaf Stockholms stads och läns Kurhus å Kungsholmen begagnad tomt; 2 7:o angående anslag till fullbordande af det invid hufvudstaden uppförda Hospital för sinnessjukas vård; och 28:o angående anslag till folkundervisningens befrämjande; hvarjemte till Stats—Utskottet remitterades Kongl. Maj-.ts den 5 dennes på bordet lagda nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, i anledning af väckt fråga om undervisningens ordnande för den qvinliga ungdomen, äfvensom ett af Friherre Cederström, Rudolf, nu afgifvet yttrande, deri han såsom en af honom väckt motion upptagit ett af Chefen för Ecklesiastik-departementet uppgjordt, i det skrifvelsen bifogade Stats-Råds-protokollet för den 9 sistlidne September intaget, förslag angående inrättandet af ett Institut för Lärarinnor. 32 Prot.-Utdrag den 9 November i859. S. D. Föredrogs och remitterades till Lag-Utskotlet: l:o. Kongl. Maj:ts den 5 dennes på bordet lagda nådiga Proposition lill Rikets Ständer, med förslag till förordningar angående dels ändring i gällande be stämmelser om ansvar för den, som träder till eller utsprider villfarande lära, dels ock främmande trosbekännare och deras religions-utöfning; jemte ett af Herr Ribbing, Arvid, väckt förslag om tillägg till det sistnämnda förordnings-förslagel samt ett i anledning af den nådiga Propositionen afgifvet yttrande; och 2:o. Kongl. Maj-.ts nådiga Proposition till Rikets Ständer om antagande af en författning angående mord, dråp och annan misshandel.
Följande förmiddag, när klockan led mot 10, började skinnpungen på väggen att häftigt skaka och visa alla de symptomer, som vanligen utmärka en stark frossa. Husbonden fattade då sin käpp och trakterade pungen med rapp på rapp, så länge han såg honom röra sig. Samma symptomer med samma manöver fortforo derefter vid samma timma hvar dag under ett halft års tid, ehuru rörelserna mot slutet blefvo allt mattare. Pigan, lockad af löftet om den dyrbara presenten, hade emellertid hvar morgon försökt komma ihåg sig; men en gång hade hon, uti ifvern att tillse en under torkning stående mälta, redan fattat båda händerna fulla med halftorrt malt, då hon fann hvad hon glömt. Hon kastade då det malt, som hon höll i händerna, in i den s. k. galten, och fyllde i stället dessa med sitt naturliga vatten. När de sex månaderna voro förlidna, gick bonden åter till berget och lyssnade. Han hörde då samma röst som förut säga: “Nå, välkomna hem. Men, hur sen I ut – jag känner knappt igen er. Svara straxt; hvar har du, Märta, varit?“ “Ack“, genmälte en klagande stämma, “mitt öde har varit förfärligt; på hela tiden har jag inte förtärt mer än en enda sked gröt, och dertill har jag fått stryk hvarendaste dag.“ “Nå, än du, Karin – du ser inte stort bättre ut; du tycks vara så godt som uppbränd.“ “O ja“, svarade den tredje stämman, “min lott har varit, om möjligt, än värre; hela min föda har bestått i två näfvar torrt malt, som jag dessutom måst hemta långt in i en brinnande ugn, der jag svettats alldeles erbarmligt.“ – Huru det sedan gick med de plågade och utsvultna frosstrollen förmäler ej historien. Får man se någon gast eller kommer ut för annat spökeri, bör man ej tala derom förrän dagen derefter, ty då blir man gastkramad, hvilket den säges ha blifvit, som hastigt sjuknar med rysningar, blodspottning o. s. v. Som botemedel skall den sjuke då låta gjuta smält bly i vatten öfver sig eller släppa ett glödande kol mellan lintyget och kroppen.
Franska Regeringen har i April 1865 framlagt ett förslag till lagstiftande församlingen om modikation i navigationslagarne eller »projet de loi sur la marine marchande,» hvaruti föreslås fri införsel af alla malerialier för skeppsbyggnad: att utländska fartyg må förvandlas till Franska mot erläggande allenast af 2 francs per tonneau: att inom tre år denna och alla andra algifter, fastställda till skydd för Franska flaggan, må upphöra; samt att skeppsfarten mellan Frankrike och Algier må bestridas under hvilken dagga som helst och generalguvernören derstädes tillåta utländska fartyg kustfart. Denna proposition blef till afgörande uppskjuten af lagstiftande församlingen den 6 Juni 1865 till nästa års session. Jag vill icke säga att våra underhandlare hade kunnat taga detta förslag i betraktande, emedan det icke var framstäldt före underhandlingen om traktaten; men vi, som nu skola bedöma densamma och känna delta förslag, som, efter all sannolikhet, förr.eller senare inom kort skall antagas, då Frankrikes regering funnit med sin fördel öfverensstämmande att detsamma framlägga, vi, säger jag, kunna göra afseende på detsamma, då vi nu skola lemna våra röster för iller emot traktaten. Jag vill nu gå öfver Atlanten för att söka ett exempel i Förenta Staterna, der en strid pågått mellan frihandel och prohibitism ända sedan unionen stiftades. De norra staterna började snart efter freden med England att bekämpa detta lands industri genom anläggande af fabriker och förarbetande af egna Den 7 Februari f. m. 347 naturalster, och funno i täflan med Englands industri det bästa vapnet mot detta land. Men Sydstaterna, der endast två slags menniskor funnos, slafegare och slafvar, och som icke hade någon industri, motsatte sig Nordstaternas system. År 1832, då Jackson, sjelf en Sydstatsman, var president, var af denna anledning ett krig nära att utbryta mellan norra och södra staterna. flan besvor dessa sistnämnde förgäfves att afstå derifrån, och det hade utan tvifvel då utbrutit detta krig, om icke det slutligen lyckats en annan underhandlare att förekomma det genom framställda förmedlingslörslag i afseende på tullagstiftningen, som af Nordstaterna antogos efter ett friare system.
Jag får således föreslå, att utom det hittillsvarande anslaget af looo R:dr Banco, 3000 R:dr Banco anslås Kongl, bibliotheket till inköp af böcker och 1000 R:dr Banco till utgifvande af allmänt nyttiga böcker, hvarvid lili en Början en critisk upplaga af våra gamla landskapslagar torde böra komma i fjåga; N:0 81 Herr Reutersvärds Pehr Adam Vid det Memorial jag i Plenum den 1? i denna månad tog mig dea friheten att inlemna, i anledning af det försök Herr af Ekenstam, mot erhållande förskott, vill anställa, att medelst trampning kunna använd» fångas S8S Dan 26 Februarii. till fartygs fortskaffande, får jag äran att göra följande tillägg: Hvad angar frågan om spöstraffens m. mi förvandlande till arbete i fängelse, hvilken af mig då kom att vidröras i följd af Herr af Ekenstams förslag» att fångar i allmänhet borde hållas till arbete på fartygj anhåller jag vördsamligen att, sedan Herr Grefven och Landtmarskslken samt Ridderskapet och Adeln, vid denna fråga behagat fästa det afseende, att hon blifvit ansedd såsom en ny motion, densamma måtte remitteras till Lagutskottet. Hvad åter beträffar Herr af Ekenstams sätt, på hvilket han vill använda langar till trampning^ så, och när han tillkännagifvit, att det icke är lika med Assessor Juringii uppfinningar, hvarå han, till en del begärt privilegium txchmvum, får jag den äran att upplysa, att i händelse vederbörande Utskott så skulle åstunda , är han villig att aflemna ritningar och beskrifning pä serskildta sätt att använda meoniskors tyngd med den minsta ansträngning för dem, vid mekaniska inrättningar. Skulle Herr af Ekenstam äfven vilja lemna beskrifning pä sin inrättning, så lärer Utskottet bäst blifva i tillfälle att granska hvilkenderas inrättningar tjenligast Isda till ändamålet, utan att något försök torde behöfva att anställas. Emot Herr af Ekenstanis förslag, attäfven Den 26 Februarii. 88?
Riksdags-Ordningen, om Statsråd ets Ledamöters tillträde i Ståndens plena, och derjemte vördsamligen uppgifvit proposition för omröstning, genom Utskottet förstärkt, öfver de olika redactions-förslagen, hvarvid Borgareoch Bonde-Ståndens anmärkningar, enligt hvilka grundlags-ändringen borde i det hela förkastas, följaktligen ej kunde ingå i beräkning, hafva Presteoch Bonde-Stånden gillat volerings-propositionen, det förra med vidblifvande af dess beslut, och det senare med bifall till den af Utskottet tillstyrkta redactions-förändringen, men deremot Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet återremitterat nämnde Memorial N:o 54, i hvilket afseende Protocolls-Utdrag öfver den inom bägge Stånden förekomna discussionen bifogats. Häraf inhemtas • hufvudsakligen, att i hvartdera Ståndet fern Talare uppträdt för att bevisa den sals, att ett af Constitutions-Utskoltet framlagdt -grundlagsändrings-förslag må kunna omedelbart eller vid samma Riksdag förkastas, och alt således Utskottet måste till sammanjemkning eller omröstning upptaga äfven de af Stånden gjorde anmärkningar, som innefatta eller åsyfta afslag. Constitutions-Utskoltet har förut sökt ådagalägga , dels omöjligheten ali hopjemka afslag med bifall, dels de i ordalydelsen af 56 och 81 §§. af Rcgerings-Formen uppställda hinder för en Grundlags-frågas definitiva afgörande vid samma Riksdag, hvarunder lion blifvit vackt och beredd. Utskottet nödgas ännu en gång vördsamligen upprepa alt besluta innebär full rättighet att antaga eiler förkasta, —• fritt val emellan Ja och Nej; att, jemlikt berörde 56 §., Rikets Ständer ega att om Constitulions-Utskoltets förBi/iang till R. St.
Prut. 1859 & 1860. 4 Sami. 2 Afd. 14 Baft. 1 2 Sammanfatta Stats-, Laysamt Allm. luse.- o. Vikon.-Utskottets Memorial N:o 29. sköttens förslå", som ansvarsbestämmelsen, att den, hvilken på omförmälda sätt förbryter sig, älven skall straffas enligt krigslagarne, komme att upphäfvas; samt slutligen § 57, hvilken handlar om Bevärings-fondens användande, och hvars af Utskottet föreslagna lydelse Borgare-Ståndet antagit med uteslutande af orden: »efter Kongl. Majis disposition och emot vanlig redovisning.» Hedervärda Bonde-Ståndet åter har, med afslående af gjorda inbjudningar, vidhållit sitt vid förehafvande af Utskottets första Betänkande i ämnet fattade beslut, i afseende hvarå torde böra erinras, att de af detta lliks-Stånd beslutna vapenöfningsfrihetsafgifter skola »redovisas till St al sverket för ali användas till besparande af andra från samma veile utgående medel för Beväringens vapenöfning.» Vid berörda förhållande måste, jemlikt 73 § liiksdags-Ordningen, omröstning öfver nyssnämnda frågor ske uti Förstärkt Utskott; vid valet af hvilket det synes det Sammansatta Utskottet, som borde, enär det otvifvelaktig! tillkommer Lag-Utskottet att pröfva de bestämmelser, hvilka röra beväringsmanskapets skyldigheter och förhållanden i allmänhet, de tre förstnämnda frågorna, eller beträffande lydelsen af §§ 11, 32 och 35, böra afgöras af Förstärkt Lag-Utskott; hvaremot, då § 57 innefattar ett ämne, sorn måste anses angå shitsregleringen, den rörande sistnämnda § yppade skiljaktighet torde böra blifva föremål för omröstning i Förstärkt Stats-Utskott.