Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
R;dr i silfver för hvarje t:a erläggas och, beräknad a 2 R:dr 3-2 sk. för 184 tunnor, gör 49°-' 3a. — Återstå R:dr 1,317: 35. 6~_ röen hvartill åter böra läggas de så kallade vind häst-medel, som af allmogen i Skedevi och Husby socknar samt Finsta fjerding i Hedemora socken directe i vanlig ordning erläggas, efter Kongl. Brefvet den 9 Junii ■ 747»- med 4 skför hvarje vindhäst-dagsverke, och hvilka medel, enligt innehafvarnes af Verket uppgift, utgjort circa 31: 3a. — Summa R;dr i,34.9: '.9- Hvarförutan Finsta fjerding ålegat leverera en spann aska utaf hvarje mantal, enär behof deraf varit för silfvertillverkningen; äfvensom Löfås-verket har nytljanderätten till en från äldre tider detsamma anslagen samt senast genom Kongl. Bergs-Collegii Resolution den 8 Mars 173’7 upplåten Kronoallmänning, som, enligt Charta, skall innehålla 1,104. tunnland, 2 kappland skogsmark. Efter det Rikets Ständer vid 1815 års Riksdag väckt fråga om dessa förläningars indragning till Staten, i anseende dertill, att silfvertillverk - Slats-Viskoltels Utlåtande N".o 33a. 2 ningen vid Löfås i senare tider nästan upphört, har väl ligh Bergs-Collegium, hvarest frågan behandlats, genom Utslag den 24 December 1818, förklarat dåvarande egaren af Löfås, Bergsfogden Forsslind, hafva förläningarne förverkat; men detta beslut har Kongl. Mnj:t den ic) December 1820 upphäft, hvarefter, jemlikt Kongl.
Siden-varor kunna dessutom såsom innefattande ett stort värde inatn en liten rymnd , ; med lätthet Tullförsnillas , och hvilket kan väl vara mera retande än att på ett Capital af Ett Tusende Riksdaler, endast i Tull kunna förtjena Tvåhundrade Femtio Riksdaler, oberäknadt det mindre inköpspris man vid utländsk Fabrik kan betinga. — Det lönar sannerligen mödan alt för en såda» Bevillnlngs Utskottets Betankanden. a69 vinst risquera mycket, ock när man besinnar den usla fördel handel i allmänhet leinnar, kan man med skäl fråga , otn det är rätt, att satta en medborgares moralitet på ett så hardt prof sorn det är valet emellan fattigdom för sig sjelf och de sina, och ett Lagbrott , hvarigenom ingen kan kallas direcf lidande. — Det är på desse grunder jag ville föreslå en Tullafgift för allt siden, som kan utifrån införas till Sverige till 15 procent. — Efter ali min öfvertygelse skall all tanka på Tull-försnillning for denne vara derjemte försvinna, och sotn siden-bruk är lika begär igt ivart Fädernesland sorn Tobak skall Staten med en sådan billig Tull räkna en inkolnsi likså betydande för den ena som andra varan. — Det lär vara öfverflödigt att vidlöftigare bevisa en 6ak sorn bevisar sig sjelf så soikiart. — Ehuru trin förmåga ej fo: slagit, att nog klart framställa detta ämne i Högloft. Bevillningsutskottet, vill jag likväl förmoda att samma sak , då den förekommer i de Respective RiksStånden , skall af mångå omfattas med den värma, som känslan för Fosterlandets sanna intresse och medborgates billiga fordringar pa rättvisa, inspirerar, och detta är ensamt ända* målet för denna min ödmjuka reservation. —- Ut Supra. Ex Protocollo Clas Levijn* *70 Bevillnings-Utskottets Betänkandetu Transumt af Protoc.ollet , hållet uti Riksén» Högloft. StändersBevillnings-Utshott den 3 Maji 1823.
Rhônestranden utföre och låg oss beständigt i sigte. Den förekom mig dylik som höjderna längs Seinefloden och kusten af Normandie, bestående hufvudsakligen af sand. Något egentligt granitberg kunde jag ej upptäcka, dock på några få ställen något ditåt. Det var en oafbruten vexling af höga kullar och djupa dälder, ganska smala och utfårade i botten, vanligtvis af någon våroch höstrännils bädd, som dock nu var tom på vatten. Hela trakten kunde ej i fruktbarhet och skönhet på långt när jemföras med den vid Seinefloden; men hvad här gjorde åstopparne intressanta var den stora mängd af gamla riddarslott, som ännu stodo i vackra ruiner på de brantaste toppar och på afstånd tycktes mig nästan sväfva i luften; så spetsiga sågo ofta bergtopparne ut. De delar af sluttningen som tycktes vara odlingsbara, upptogos öfverallt och uteslutande, som det tycktes, af vinfält, hvilka ofta gingo ända upp till toppen af åsen. Den andra stranden var jemförelsevis slätare, dock äfven mycket afbruten af höjder, bekrönta med ruiner af slott och kloster. Ganska många vackra småstäder och köpingar passerades; bland hvilka Valence, så mycket jag kunde i hast se, när stan mest behagade mig. Det slott, som ligger på en brant bergshäll midtemot denna stad på andra sidan floden, förekom mig isynnerhet underligt att skåda, men kanske det långa afståndet mycket dertill bidrog, öfverhufvud är hela trakten högst intressant, men saknar det höga och allvarsamma i den nordiska naturen, äfvensom det älskliga och trefliga i Tysklands eller Seinetraktens. Hvad jag öfverallt i Frankrike saknat, är skog. Vädret var, som sagdt, särdeles kallt, ehuru solen sken ganska klart; så att vi 4 passagerare, som kommit med från Lyon, suto hela tiden på en liten bänk vid skorstenen. I Valence fingo vi stor tillökning af passagerare, bland hvilka en ung Fransos, som tjente vid armén i Afrika och hade en särdeles vacker uniform i nästan fullkomlig orientalisk smak. Vi kommo oss litet i samtal och han var en af de trefligaste om bord.
U:o t tö, lysning för Rikets Ständer vid ärendets pröfning* öfverlemnade förslag med dervid fogade och här ofvan omförmälde Tabeller, erkänna Utskotten visserligen den utöda, sorn vid deraä upprättande blifvit använd; men dä Gollegierna, uppå svaga och af Utskotten ingalunda gillade skäl, från den allmänna fördelningen uteslutit Stockholm, hvars hittills utgjorda deltagande i Båtsmanshållet, vid jemförelse till andra Städer, på långt när icke motsvarar Stadens tillgångar och förbindelse att till Rikets försvar bidraga; då Collegierne, ehuru, i Betänkandet, sjelfva ogillande den ojemna och högst olika fördelning af Båtsrnans-styrkan, ej mindre Städerna emellan på det hela, än i fråga om sättet för densammas utgörande inom hvarje Stad, likväl i Tabellerna 2 och 3 föreslagit separata delningsgrunder för de Städer, inom hvilka kostnaden för Båtsmanshållet hittills varit lagd, antingen på borgerlig näring ensam eller ock på jorden allena, och således, då icke Rikets alla Stader i en Tabell blifvit sammanförde, samt den fastställda Båtsmans-styrkan, efter enahanda grund, dem emellan fördelad, till hufvudsaklig del bibehållit den ojemnhet oell principlöshet i repartitionen af detta borgerliga onus, hvars afhjelpande för framtiden utgjort det ifrågavarande arbetets enda föremål; då, i Tabellen N:o 6, upplysning ej blifvit meddelad, huruvida, i det deruti uppgifna hemmantal af Städernas jord, jemväl ingår sådan Stadsjord, som till Kyrkor, Fromma - F1 Statssamt Oec.-Utsk. Uti.
Af de är 1845 församlade revisorer ärslutligen, vordet anmärkt, att statens räkenskaper i allmänhet vare uppställda efter olilia methoder,. utan inbördes sammanhang, samt att uti de verk, der formulärer lim nos foreskrifna, dessa ofta tillämpades på skiljaktiga sätt, hvadan och då härtill komme, att de gällande formulären, i flera lall, dels i sina hufvudgrunder saknadeerforderlig säkerhet och dels befunnes mindre ändamålsenliga, revisorerne ansett det vara på tiden, att, sä vidt möjligt vore, genom införandet af ett i sin helhet väl ordnadt räkenskaps-system, full likstämmighet bereddes, i afseende å så väl tid som sätt för redovisningen vid alla. förvaltningar af statens medel, frän dess lägsta till dess högsta delar, för vinnande hvaraf erfordrades, enligt revisorernes tanka, att nya formulärer, innefattandealla detaljer, utarbetades och till efterlefnad påbjodes vid uppgörandet af ej mindre krono-uppbörds-verkens, än öfriga förvaltande verks: och inrättningars räkenskaper, dervid borde iakttagas, att de lägre räkenskaperna blefve sä upprättade, att de delar deraf, sorn uti en högre räkenskap skulle intagas, kunde, så vidi sig göra läte, utan föregående omslutning, dertill användas, äfvensom att all räkenskap och redovisning verkställdes; på tryckt eller lithografieradt blankett-papper, derå titlar, rubriker och kolumner vöre utmärkta, och hvarest räkenskapsförare» endast hade att införa, namn och siffror samt hvad i öfrigt för hvarje serskild redogörelse ej kunnat förutses, 1847 års revisorer, sorn, funnit det sålunda framställda förslag om upprättande af nya formulärer för krono-uppbörds-verkens och öfriga förvaltande verks räkenskaper vara serdeles ändamålsenligt och hafva till följd, att statsverkets ställning kunde inbemtas inom kortare tid, än nu; vöre fallet, hafva förmält sig anse allt skäl vara för handen att i: det gjorda förslaget instämma, med tillägg, att då, uti ailä penniage-förvallande verk, journaler eller anteckningar öfver hvad dagligen i räkenskaps v äg föreföll eovilkorligen måste förås, men dessa icke, på sätt med Stats kontoretsmemorial-böcker egde rum, allemnades till Rikets Ständers revisorer, utan endast de på grund af berörda journaler serskildt upprättade hufvudböckerna, det skulle, enligt revisorernes åsigt, vara; af synnerlig vigt och leda till närmare kontroll öfver 414 Expeditions-Utskottels Förslag lill und.
Tackoch ballast af bergmalin godkändes, enligt Utlåtandet N.o 30, hvaremot dito dito af sjö- och myrmalm gillades, enligt Betänkandet N:o 21. , • . Bomber och kulor, kanoner, stycken, nickhakar &c. bibehöllos vid nu gällande utförsels-tull eller 32 sk. för 1 Skeppund st. v. Kanoner, stycken, nickhakar och mörsare, ostämplade och oborrade, enBih. till R. S. Prot. 1S40, 9 Sami. 1 Band. 1«4 go6 Prot. Utdr. d. i4 Dee. 1840. ligt Utåltandet N:o 30. Hällar öfver i tums tjocklek, samt lod och lödjor öfver 1 Skeppunds vigt stycket, med åsatt tull värde af 9 R:dr, ansåg Ståndet böra förbjudasj så till insom utförsel. Casserade kanoner och bomber samt mörsare, enligt Utlåtandet N:o 30. Grytor och kittlar, hvilka Ståndet ansåg böra utgöra en egen artikel, upptagas i tullvärde till 24 R:dr för 1 Skeppund st. v. vara till införsel förbjudna och i utförsels-tull beläggas med 24 sk. per Skeppund. Hällar af li tums tjocklek och derunder, kakelugnar, lod och lödjor till vigter af till och med 1 Skeppunds vigt stycket, stolpar till gallerverk och ledstänger dertill samt slussportar (äfven en egen artikel) ansågos af Ståndet böra upptagas till tull värde å 24 R:dr för Skeppundet, förbjudas till införsel samt beläggas med 24 sk. utförsels-tull per Skeppund. Allt annat gjutet arbete, ej specificeradt å 100 R:drs värde, beslöt Ståndet, för sin del, belägga med en införsels-tull af 33 R:dr 16 sk. och utförsel dito 2 R:dr, enligt 1835 års tull-taxa. Smidt eller valsadt. Ankare och ankarflyn. De nu gällande tull-bestämmelserna, så för insom utförseln, bibehöllos.
Januarii under N:o 54 afgifne, och den i4 derpåföljde Februarii på hordet lagde, Betänkande, angående beräkningen af StatsVerkets Inkomster, än ock den a3 sistlidne Mars under N:o i23meddeldle, samt den i3 derpåföljde April på hordet lagde, Utlåtande, i anledning af de vid förstnämnde Betänkande gjorde anmärkningar. 5:o Arrencle-Medel af Kungsgårdar och andra Krono-lägenheter; 6:0 Stubbören ; och 7:0 SilfverTiondej Myntar elon och Slagskatt. Hvad StatsUtskottet, rörande dessa 3:ne Titlar, uti dess första Betänkande hemställt, blef uppå framställde propositioner, afRidderskapet och Adeln bifallit. 8:0 Kopparränta och Slagskatt. Hvad StatsUtskottet i dess sednare Utlåtande rörande denna Titel föreslagit, blef af Ridderskapet och Adeln gilladt, 174 Den April e. ra. 9:0 Avesta Kopparoch Man ufartur-tull. Sta-tsUtskottets förslag i dess första Betänkande rörande denna Titel bifölls. 10:0 Tiondeoch Hammarskatts-jern. Herr Hjerta, Gustaf: Fastän jag icke anhåller om någon förändring i det resultat, som Utskottet i io:de punkten tillstyrkt, vill jag dock till Protocollet anmäla min reservation mot det skäl Utskottet anfört till stöd för sin åtgärd, att icke göra afseende på min anmärkning om serskild redovisning för så kalladt recognitions-smide. Det tillhör visserligen icke ordinarie räntan, såsom Utskottet sagt, utan måste inbegripas under hammarskatts-jernet. Jag ville blott Veta beloppet af detta hammarskatts-jern, för att se, huru många nja Härdar tillkommit. Men då Utskottet derjemte åberopat brist på tid, såsom skäl, hvarföre Smidesrecognitionen icke blifvit specielt utredd, så anhåller jag om proposition till bifall å Utskottets förslag i denna punkt.
Hvad R ikets Ständer härvid medgifvit och beslutit, har Kongl. Maj:t uti nådigt bref af den 23 November 1840 meddelat KammarKollegium och StatsKontoret till egen och vederbörandes efterrättelse. angående preskriptionstid, inom hvilken åtskilliga äldre fördringsposter böra från Banken uttagas (133). Allmän Kungörelse härom är under den 6 Augusti 1841 i nåder ulfärdad. J§®S:o äng ående tiden, då StatsRåd må kunna med bibehållande af lönen såsom pension å allmänna Indragningsstalen uppföras (132). 1841 den 30 J uni i underdånighet anmäld, hvarvid Kongl. Maj:t förklarade Sig icke kunna gilla det utaf Rikets Ständer uppgifna vilkor för SlatsRåds Ledamots pensionsrält. angående tillökning uti skattefrihetsdygnen vid masugnar (140). Rikets Ständers härvid gjorda hemställan bifallen, och nådig Kungörelse i ämnet utfärdad under den 25 Januari 1842. angående förändringar i vilkoren för det vid sisla Riksdag beviljade lån för återuppbyggande af Staden Wenersborg (143). ^ *?1:o Bil. till B. St. Just. Ombudsm. Emb.-Berättelse den li Juli 1844. 4-9 Om Rikets Ständers härvid anmälda och af Kongl. Maj:t gillade beslut hafva under den 14 December 1840 vederbörande blifvit i nåder förständiga de. i anledning af förekommen fråga om den s. k. Ollonsgäldens afskaffande (188). Vid det af vederbörande härvid upplysta förhållande har Kongl. Majit under den 5 November 1842. i nåder förklarat Sig vilja lill Rikets nästsammanträdande Ständer aflåta nådig proposition om förenämnda afgifls upphörande. i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition angående lönregleringen för de under StatsDeparlementen lydande Expeditioner (158).
Maj:ts Nådiga Bref den 24 Maj 1841, hvarigenom pensions-rätt medgifvits ät vissa tjenstemän vid långvården, Enström, hvilken innehar Under-officers aflöning, 233 R:dr i6 sk., jemte heklädnads-bidrag, 33 R:dr 16 sk., och såsom arfvode för Fanjunkare-tjensts bestridande uppbär 66 R:dr 32 sk., allt banko årligen, kunde åtminstone från den lid, då han under tio år varit vid Kronoarbets-korpsen anställd, få såsom pension å Allmänna lndragnings-staten uppbära ett emot Underofficers-lönen svarande belopp, eller 233 R:dr 16 sk. nämnde mynt; och har Kongl. Maj:ts och Rikets Stats-kontor jemväl blifvit i ämnet hördt och med underdånigt yttrande inkommit. 12 Kongl. Mnj:ts Nådiga Proposition N:o 67. Efter öfvervägande af hvad i detta ärende förekommit, och enär Enström, som är öfver 65 år gammal samt lider af honom i Statens tjenst ådragen sjuklighet, under sin militära bana sig tappert och hedrande förhållit, för sin tjenstgöring såsom Fanjunkare vid Kronoarbets-korpsen är fördelaktigt vitsordad, samt vid utöfningen af sistnämnde befattning blifvit ai’ fångar med knif sårad, vill Kongl. Maj:t med ansökningens öfverlemnande till Rikets Ständers pröfning, i Nåder föreslå, att Kornetten Enström, hvilken icke åtnjuter något understöd frän Annéens Pensions-kassa, måtte, sedan han vid fångvården tjenat tio år, eller den tid, som för vissa andra tjenstemäns vid fångvården rätt lill pensions åtnjutande blifvit i Kongl. Maj:ts ofvan omförmälda Bref den 24 Maj 1841 bestämd, få vid afskedstagande! derifrån å Rikets Allmänna lndragnings-slat uppbära under sin återstående lifstid en oafkortad pension af Tvåhundra trettiotre R:dr sexton skillingar banko.
Af andra har blifvit ytfradt, att rätta tiden för frågans afgörande är nu, sedan PrestStåndets afslag å förslaget om votering per capita åstadkommit, att det af de tre Stånden öilskade voteringssättet icke kan vinna kraft till lag. jag kan icke hnna, att Ridderskapets och Adelns beslut någonsin kan blifva beroende af ett annat Stånds, endast den kraft till verkställighet, hvartill fordras flera af de constitutionella rösterna, beror af MedStåndens beslut och Konungens sanction ; men hvarje af des^a röster, en gång afgifven, är i Grundlagsfrågor oåterkallelig, tills frågan å nyo blifvit väckt, för att vid annan Riksdag afgöras. Jag reitererar derföre min önskan, att icke det redan fattade beslutet upprifves. Den 20 juni. 489 Då Grefve Lilliencrantz härefter önskade att af Protocollet för den 12 Juni måtte inhämtas huru med föredragningen af förslagen till 38. §• Riksdagsordningen tillgått, ti 11- kännagaf undertecknad RiddarhusSecreterare , att detsamma ej ännu vore justeradt, eller ens fullkomligen färdigt. Herr Silverstolpe, Gustaf Abraham: Så mycket jag kan påminna mig om tillgången vid det Plenum då Grundlagsfrågorna först förehades, gjordes, efter den öfverenskomma ehronologiska ordningen , proposition till antagande al det äldre förslaget, om voterings-sättet per capita; men innan Ridderskapet och Adeln deröfver stadgadt $itt beslut, gjorde Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken en förklaring, att det sednare förslaget ej kunde komma i fråga, så länge det förra vore ©afgjordt, emedan den förlägenhet man derigenom arnat undvika, ej vidare kunde inträffa, 0111 voteringssättet per capita antoges. Sedan nu voteringssättet per capita , genom ett Stånds afslag, förfallit, kan denna slutsats ej mera äga rum, hvarföre jag anser Ridderskapet och Adeln fullkomligen berättigadt att nu öfver detta andra lagberedda förslag stadga sin mening.
Alla mål behandlas, äfvensom den brottslige, i alla de fall, då han ej redan gjort sig saker till dödsstraff eller straffarbete på lifstid, skall ådragit. Böter, som i denna Lag utsatta äro, förvandlas efter allmän lag. 16:o. Böter efter denna Lag, tillfälle Kronan, de fall undantagna, då böter, enligt hvad här ofvan stadgadt är, målseganden ensamt tillkomma. Stockholm den 15 September 1863. STOCKHOLM, TRYCKT HOS ISAAC MARCUS, 1863. Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 17. 1 M:o II. Ank. till Exp.-Utsk. den 14 Nov. 1863, kl. 1 e. m. Memorial till Rikets Ständer, angående Talmannens i Bonde-Ståndet vägran af proposition i fråga om votering i Förstärkt Stats-Vtskott med anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, rörande ifrågasatt kostnads-ersättning för en del resor i tjenste-ärenden.
— N:o 172. i anledning af väckt motion, dels om upphäfvande af Kongl. Förbudet mot dueller och slagsmål af den 22 Augusti i68j och alla dermed sammanhang ägande författningar, dels ock om ändring af 24 cap. ii § Missgernings-balken. XVIII. B 341. XIX. A. 383. XX. E. 162. A. 200. — N:o 173. i anledning af återremisser utaf åtskilliga från Lagutskottet afgifna belänkanden. (Betänkandena N;is 125, i3i, 135, i45, i5g.) XIX. B. 2i5. A. 4<5i. XX E. 106. — N:o 174. i anledning af väckta motioner, angående dels förklaring af 88 § i Concurs-lagen den 12 Mars 183o, dels ock upphäfvande af hvad genom särskildta reglementen och beslut stadgadt är, till inskränkning i rättigheten för köpare af fast egendom, deri vissa inrättningar hafva inteckning, att erhålla tredje uppbudet. XIX. B. ji5, 4'5. XX. A. 99. E. 571. A. 652. — N:o 175. i anledning af gjorda anmärkningar emot Utskottets betänkande N:o i42, öfver dels väckta frågor om antagande af förslagen till allmän civiloch criminai-lag eller vissa delar deraf, och dels andra dermed gemenskap ägande, af Kongl. Maj:t till Rikets Ständer, angående nämnda förslag, den 24 Mars 1840 aflåtna nådiga skrifvelse, föranledda motioner. XIX. B. 4^9- XX. A. 101. E. 572. A. 652. — K:o 176. i anledning af gjorda anmärkningar emot Utskottets betänkande N:o i43, öfver väckta motioner, an 22 - ( '7° ) gående gemensam lag för inrikes och utrikes vexlar. XX. B. 117. XXI. A. 16. E. 54i.
M:t,.såsom de hufvudsakligaste bland de öfverklagade olägenheterna af nuvarande beskattnings-system, angifvit dels hela skatteväsendets högst invecklade beskaffenhet, i förening med ett vidlyftigt, för kontrollen å såväl den skaltskyldiges sorn statens sida hinderligt sätt för skatternes debitering, uppbörd och redovisning, dels de rörande det indelta löningssättet nu gällande stadganden, hvilka uti sig innefatta möjlighet för de indelningshafvare, som vilja sig deraf begagna, att alltför högt uppdrifva räntornas lösningspris och hvarigenom en obillig olikhet uppstår emellan indelta räntegifvare och innehafvarne af sådane hemman, hvilkas räntor äro kronan behållne, dels äfven den betydliga skiljaktighet, som eger rum uti skatternas belopp under olika år, hvarigenom all säker beräkning i nämnde Ex]) editionsU tsko t te ts Förslag till und. Skrifvelse, N:o 179. 483 afseende "öres omöjlig för såväl staten, som den enskilde, och hvilken skiljaktighet ar destömera menlig lör de skattdragande, som skatternas förhöjning alltid inträffar samtidigt med minskad afkastning af jordbruket, samt följaktligen står i omvändt förhållande lill förmågan hos de skattskyldige att räntorna utgöra. Till afhjelpande af dessa olägenheter borde alltså de åtgärder, som utaf Kongl. Maj:t och Rikets Ständer vidtagas, förnämligast syfta; och enär för ernående af detta ändamål erfordrades: 1:«. Förenkling af grundräntorna. 2:o. Ändring i sättet för de indelta hemmansräntornas utgörande samt 3:o. Förändrade grunder för markegångens bestämmande, har E. K. M:t, i uu uppgifna ordning framställt de förslag, hvilka E. K. M:t i berörda afseende ansett lämpliga och af bebofvet påkallade. Hvad E. K. M:t sålunda i nåder föreslagit, äfvensom hvad i detta vigtiga ämne i öfrigt förekommit, häfva Rikets Ständer tagit i noggrannt öfvervägande och dervid funnit de af E. K.
Ja äfwen at nägon obetydlig Borgenär, för at wisa sig nitisk i den Patriotiska wägen, gör Den 21 Augusti. 1095 gör detsamma, men derifrän fär icke göras nägot säkert slut, til det hela; utan, da otwifwelägtigt är: at de fleste leveranteurer, utr deras gjorde levcrantser, instuckit antingen taute penningar, eller andre sadane Medel, som för dem, uti annor deras rörelse, aro oumbärlige: At de aldeles icke kunna, säsom Contante penningar, anwända de nu föreftagne betalnings-sedlarj säsom icke btifwande til fullo betalte, förr än efter 16 ars förlopp. At de, wid anwändandet deraf, efter hwad förut i flike fall, är nogsamt handt, mäste antingen, wid försälgningen förlora nägra procent, eller i händelse af dera tilgorande län bos private personer, widkännas dryga läne-wilkor, och wid bristande betalning, wara blottställde för Lagsökning, samt, i händelse af panters försälgning, för wanpris derä : sa kan åtminstone jag för min del icke annat än anse det, för en obestridelig sanning, at meranämnde fordrings ägare skulle blifwa icke allenast ganska illa belåtne, med det af Högloft. Utskottet föreflagne betalnings-sättet, utan och werkeligen mycket lidande: At allmänna Crediten genom stike, om jag sä mä säga, twängs-län förloras, samt at följaktligen ofwan omförmälte Högloft. Utskottets med Dest förslag, äsyftade goda ändamäl, warder förfeladt. Männe icke äfwen, wid detta tilfälle, den grundade regeln bör iakttagas: Gär emot andra bwad du tal! Lätom ost päkalla wäre egne omdömen, i händelse wr wörö i defte fordrings ägares ställen! Männe wi funno ost nöjde, at blifwa betalte pä 16 är, för hwad wi redan bordt bafwa i handom, och kanske med kännbar förlust redan saknat: kunde wi wäl medgifwa ost wara utan lidande!