Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
M:t auförde skäl, lill ofvanberörde nådiga framställning lemnat bifall. 4:o. E. K. M:t har jemväl begärt, alt, sedan Vexel-konlrollörs-befattningarne i Stockholm och Götheborg numera blifvit indragna, Rikets Ständer måtte å Allmänna Indragnings-Stalen bevilja dels Kommerse-rådet, Kammarherren B. Rosenblad, såsom f. d. Yexel-kontrollör i Stockholm, 400 R:dr, dels Kamererare!! Axel Smedberg, såsom f. d. innehafvare af enahanda befattning i Götheborg, 800 R:dr årligen, under vilkor af dessa, emot de fordna vexel-konlroilör$-arfvodena svarande, anslags indragning eller förminskning i den män annan ny inkomst från Statens sida kunde den ena eller andra tillfalla; men då de såsom vexel-kontrollörer anställde tjenstemänhen innehaft dessa befattningar endast på förordnanden tillsvidare med arfvoden, hafva Rikets Ständer funnit sig icke böra bifalla hvad den Kongl. Propositionen i dessa delar innehåller. 5:o. Sedan Frislads-läkaren i Eskilstuna, Medicine Doktorn och Kirurgie Magistern Adolf Fredrik Alfort, uti en, till E. K. M.t ingifven, underdånig skrift, anhållit, alt han, som aillsedan år 1816 bestridt Fristads-läkarebefattningen och jemväl besörjt den dermed förenade sjukvården vid Carl Gustafs stads gevärsfaktori, men numera, vid uppnådde 71 är, och genom sjuklighet försvagade krafter, saknade förmåga att med erforderlig noggrannhet fullgöra sina tjensteåligganden, mätte förklaras berättigad att, efter afskedstagande^ till sin död, oafkortad bibehålla den lön, han för berörde sjukvård af de under Kongl. Kommerse-kollegii förvaltning ställda extra licentmedel årligen uppburit, har E. K. M:t äskat att Doktor Alfort måtte, efter afskedstagande!, få å Allmänna lndragnings-Staten för sin återstående lifstid tillgodonjuta en årlig pension af 333 R:dr 16 sk.
Vrop. JY§ SI. lika tullsats, likväl med exceptionell eftergift för Fransk Sprit till luktvattens-* beredning, har, i följd af dessa undantag, måst indela denna artikel i liera rubriker efter de olika ämnen, hvaraf bränvinet är t ill verk avil. 1 stället för del i taxan till grund för tullberäkningen antagna rymdmåttet af 1 kanna, har, genom Eders Maj:ts kungörelse den IS Januari innevarande år, förtullningen af bränvin och sprit på fat eller fastager blifvit grundad på vigt, och tullafgifterna derefter lämpats. Med iakttagande af dessa förändringar, hafva kommitterade upptagit för Bränvin och Sprit, alla slag, under en enda rubrik, de nu stadgade tullsatser, med en emot 8fgiften till handelsoch sjöfarts-fonden samt tolagen fullt svarande förhöjning, så alt, enligt kommitterades förslag, tullafgiften blefve för 1 skalp. 6 sk. 4,80 r:st. eller 20 öre, och för J kanna 3f> sk. 2,40 r:st. eller 1 R:dr 10 öre, jemte 5 procents förhöjning för hvarje full grad, hvarmed styrkan öfverstege JO grader. Varande nu stadgad lindring i tullafgiften å Fransk Sprit, för beredning af luktvatten, äfven i kommitterades förslag bibehållen. Till stöd för upphäfvandet af de nu stadgade införselsförbudcn hafva korninitierade, jemte åberopande af sin öfvertygelse, att en lämpligen afpassad tullsats långt bättre, än absolut förbud, främjade det ändamål man ville uppnå, vidare anfört, att, likasom man icke genom lillverkningsförbud, utan medelst hög beskärning funnit sig böra i den inhemska varans fördyrande söka hämma dess omåttliga förbrukning, likaså borde man ock gå till väga vid den lagstiftning, som afsåge förbrukningen af utländska spritdrycker.
Då denna fråga förra gången hos det H. Ståndet förevar, hade jag äran deröfver yttra några ord. Jag får nu fästa uppmärksamheten derå, att denna punkt innehåller 3:ne särskilda frågor: nemi. l:o frågan om tillökning uti atlöningen för lärarne vid institutet för döfstumma; 2:o om stipendier för seminarister och 3:o frågan om inrättande af en undervisningsanstalt för blinda, å hvilka särskilda punkter jag får anhålla, det Hr Gr. o. Landtm, täcktes framställa särskilda propos:r. Hvad sjelfva saken 228 Den 7 December e. m. beträffar, får jag äran anföra, att det förefaller mig temmeligen besynnerligt, det H. StatsUtsk., oaktadt 3:ne RiksSt:s i detta ämne uttryckta önskan, likväl icke derå fästat något afseende. Utsk. har börjat med att afslå det anslag af 1000 r:dr, som blifvit äskadt att utgå till en förhöjning af lärarnes aflöning; jag kan icke gilla detta Ulsk:s förfarande och får, såsom ytterligare stöd för min mening, åberopa hvad föreståndaren för ofvannämnde institut, uti en af honom ntgifven promemoria, deröfver yttrat: ”1 öfrigt gör jag mig förvissad, alt II. Utsk. ej skall tinna lärarepersonalens nämnde lönevillkor för höga, derest, särdeles hvad beträffar de personer, som egnat sin verksamhet åt elevernes intellectuella undervisning, i betraktande (ages, att dessa personer måste helt och hållet egna sig åt institutets tjenst, och en sysselsättning, som icke lemnar någon utsigt lill utkomst på annat sätt eller genom annan verksamhet.
R:dr beräknade utgift i Remisslage till Landt-Räntmästarne, samt de hittills årligen till Stats-Verket erlagde Intresse-medel 6,996 R:dr 5 sk. 1 rst. B:co. Dessutom hafva under Riksdagens lopp Riksens Högloflige Ständer, under de vilkor och på det sätt deras derom aflåtne skrifvelser närmare bestämma, beviljat och anslagit följande utgifter för en gång, nemligen: Till Läns-Styrelsens på Öland aflöning år 1824, 4^8 Tunnor Spannmål som a 5 R:dr 16 sk. Tunnan erfordrar ett Contant anslag af 2,442: 32. Ersättning till Götheborgs Stad för de i,5oo R:dr årligen, som vid sissa Riksdag beviljades för Fångvården derstädes y,5oo: Beviljad restitution af orätt er - -58 Stats-Utskottets Betänkanderi; lagde Slofferings-penningar från någre Regementer 4>234: 8. Vadstena Stael, till Kloster-kyrkans iståndsättande m. m. vid dess emottagande 5,ooo: Till inköp af Astronomiske Instrumenter till Observatorium i Stockholm 1 5,ooo: Fördeldt på 3:ne år med F hvardera året. Belöning till Kamereraren Vesterstrand för det verkställde Bikshufvud-Bokslutet 3ooo: Utskottet tillstysker måga få utgå af ÖPverskotten å Stats-Verkets Inkomster för år 1822 och följande åren, hvilke Öfverskott, efter afdrag så väl af denna Summa, som af hvad till Kongl. Maj:ts Nådiga disposition för Försvars-Verket är anslaget med 233,333 R:dr 16 sk. komma Riksgälds-Contoiret till godo. Hvaremot bemälde Contoir bör hålla Stats-Verket tillhanda hvad som för denna sistnämnde anvisning å Öfverskotten möjligen kan sakna tillgång. För öfrigt har Stats-Utskottet bordt anmäla, att sedan Riksens Ständers Revir Stats-TJ tskottets BetSnt anden.
Äfven i afseende på redaktionen af dessa paragrafer, tror jag, lika med Herr Stolpe, att bestämd föreskrift bordt här införas derom, att sista köpeskillingen skall tjena taxerings-kommitlé tili ledning vid uppskattning af fastighet å landet och att nuvarande minimi-tarifen för fastighets-värde t, såsom nu mera icke i någon del tillämplig, bör från Bevillnings-Förordningen helt och hållet uteslutas. § 80. På grund af hvad Herr Stolpe i sin motion anfört, hyser jag äfven den öfvertygelse, att all omröstning inom taxerings-kommitté bör ske med slutna sedlar. § 119. Jag har delat Utskottets åsigt, att edgång för ledamöter i taxeringsoch pröfnings-kommitté bordt afskaffas, men nyttan och ändamålsenligheten deraf, att i stället införa nu föreslagna stadgande, kan jag ej inse. Den laxerings-man, som ej har större insigt om sin skyldighet i detta hänseende, än att den är beroende af en erinran derom af ordföranden, torde i allmänhet illa uppfylla sitt uppdrag, och bestämmandet af vissa bevillnings-föreskrifter för uppläsande i kommittéen blifver stora svårigheter underkastadt. § 134. Uti Utskottets utlåtande i anledning af Herr Ilesselgrens motion, hvaruti jag instämmer, har jag ej deltagit." Uti denna reservation, i hvad den rörer 9, 61, 67, 71 och 109 §§, har Herr J. Malmborg, samt, hvad beträffar 45 och 80 §§, Herr C. E. Embring instämt. Af Herr Sv. Renström:
Marci! hade föga kunnat höra Fri» herre La^es anförande och derföre sjelf misitänkt, at det ej torde wara alldeles riktigt fatradt sä funne han det wara en rattwifa, at wid ek annar ?!snum sielf sadant tiikannagifwa; hwilket han härmed gjorde och tillika upläste sa wäl det i ?rnmcnller intagna yttrande som den ti! honom af Friherre Ln^s aflemnade fkrifteliga jnstorinZ deraf, samt hemställde, om ej Högloflige Ridderstapek sch Adeln ffulle tillåta, at, dä er redan justoraär krc>- rocall ej kunde undergå någon förändring, den upgisna räcrelfe kunde i denna dagens krorocall intagas. Härtil hördes mange af Ridderffapek och Adeln samtycka; men Friherre Lilkvsrstrol ä, I^ils, yrkade at det ej matte ffe, emedan en förändring af et redan offenteligen justsrsär krvtoeoll wsre et til wäs deliga mistbruk ledande firechuäicsk. Likwäi, som den för Hyllnings - Leremcmisn ut» satta tihm nit war inne, uxfföcs öfwerläagningen härom och rrr och Hans I^xeellsncs Herr Grefwe» och Landt-Marstalkcn afgick, anförande Ridderstapet och Adeln, klockan eu qwart öfwer Tio. In fiäsrr» ?rotocoIIj 6. Silverstolpe. Onsdagen den 23. April. klenum klockan 10 förmiddagen. företogs justering af krorocollet för den r:sta k den» na manad. Wid det ställe i famina krotocoll, hwarest anmärkt war at Herr ^älerlpsrre, ^xel, upropad näst ester Friherre k-Inns tiljsrta begärt fa såsom en nylysning och tilläggning til krotoeollet af den 24.
Jag får derföre nu ödmjukligen förnya denna ansökan, och derjemte ödmjukast hemställa : att så vida ej befrielse från Bevillnings erläggande finnes billig, den uti den nu framdeles utkommande BevillningsFörordning blir bestämd, det lindrigaste görligt är, på Den 20 Mars. 139 det TaxeringsComitéerne måtte äga ren och tydlig föreskrift, och ej efter godtycko förfara; hvaraf händt, att lika arbetare blifvit vid särskildte TaxeringsComitéer olika taxerade. Vid de flesta TaxeringsComitéer hafva desse arbetare blifvit ansedde i likhet med Mästare och Gesäller vid privilegierade Skrå inrättningar; en tillämpning desto obillignre , som desse arbetare, så väl uti Kongl. KrigsCollegio, som hos Kongl. Majit, fåt-t afslag på deras ansökan om inrättandet af dyl ka Skrån, och ytterligare, sedan deras hos Rikets Ständer år 1771 anlörde klagan, i afseende på den år 1772 timade Regementsförändring, ej blef upptagen och afgjord, genom Kongl. Resolution af år 1 777 » blifvit allvarligen antydde afstå från dylika försök, och vara sin Patron lydige och hörsamme Detta oaktadt, hafva de icke blifvit påförde den afgift, som stadgas i 2 Art. 3 §. 7. Mornpag. 24 i 1812 års BevillningsFörordning, jemförd med samma Art. 4 §. 2 Morn. pag. 29, som synes vara det högsta, dem bordt kunna påföras. Besvär hafva väl blifvit anförda hos Kongl. Maj ts Befallningshafvande och uti Kongl. KammarCollegio, men blifvit ogillade. Då detta Factori är det enda, som genom dess ägares drift och omtanka , utan förskotter af Kronan, emotstått svåra conjun* cturer, hvilka vållat 3;ne andra Factoriers un - dergång; så torde Högloft Ridderskapet Och Adeln lästa desto mer uppmärksamhet vid hvad ja g anfört , och dymedelst förekomma ett dylikt missöde.
Sådana dispositioner hafva blifvit af mig tillstyrkta, den 16 Nov. i838 och den 5 Oct. i83g, den förra gången till ett belopp af 2,5oo r:dr. Hamb. b:co, såsom tractamente under ett år åt en i Södra Amerika bosatt Svensk man, som anbefalldes att företaga en resa till Venezuela och derifrån meddela underrättelser om der var. commerciella och politiska förhållanden, samt jemväl att söka enahanda upplysningar i afseende på andra uppgifna stater; och den sednare gången till ett lika belopp för samma ändamål, dock med föreskrift, att arfvodet skulle under ett års tid qvartaliter utbetalas, såvida icke general-consulsbeställningen i Caraccas blefve före årets utgång tillsatt, då arfvodet genast skulle upphöra. Då K. M. förut hade förklarat, att det af R. St. begärda Commerce-collegii och Handels-societeternas hörande skulle äga rum, der K. M. pröfvade nödigt att deras yttrande inhemta; och jag fann mig, utan sådant yttrande, kunna bedomina, att det skulle vara af vigt för Svenska handeln, alt de åsyftade upplysningarna vunnes, helst inga liandelsrelationer mellan Sverige och de uppgifna orterna förut existerat: ansåg jag mig icke åsidosätta Rikets sannskyldiga nytta, då jag tillstyrkte K. M:s beslut i ämnet. Bland de i 47;de punkten anmärkta beslut i afseende på Trollhätte-canaleos utvidgning, förekommer blott ett, hvartill jag med mitt tillstyrkande bidragit, nemi. det. hvarigenom K. M. samtyckte , att , då omständigheterna så fordrade, den gamla Trollhälte-canalen finge, för ombyggnadsarbetets fortgång, från och med år i83g hållas slängd , från d. i Nov. det ena till d. 3o April det andra året , hvarom kungörelse för hvarje år borde af directionen för det nya canal-bolaget utfärdas.
Nej, man blir fattigare; ty man förlorar sin tid, sitt arbete och sitt goda lynne. I Vetenskap-Akademiens förslag finnes en punkt af följande innehåll: ”Sålunda skola ock uti kontrakter, hvilka från och med 1865, enskilde emellan, om varu-levereringar eller andra bestämmanden, dervid fråga om varor eller effekter förekommer, dessa anföras, antingen både uti gamla och nya måttet och vigten eller ock allenast i det nya. Men i öfrigt stånde hvar och en enskild fritt att inom sitt område och i sin enskilda rörelse, såvidt köp, annan afhandling eller liqvid med annor man icke förekommer, efter egen beqvämlighet nyttja hvilket mått eller vigt och föra sin räkenskap som honom godt synes”. Detta förslag är, såvidt jag kunnat märka, icke uptaget hvarken i Konungens Proposition, Den 8 Juli f. m. 131 eller i det förslag, Utsk:n afgifvit. Kan det likväl umbäras? Jag belviflar det. Om man nu, oaktadt hindren mot denna förändring, likväl skulle påbjuda henne, hvad blefve väl följden? Tro. ligen den, att man finge en ny författning på papperet, men den gamla ordningen qvarstående i verkligheten. Så är förhållandet i Frankrike, oaktadt den fullständiga omstörtning af samhälle och lagar, hvilka der egt rum, i sammanhang hvarmed äfven ändringarne i förevar:de hänseende vidtogos. I sjelfva Frankrike fortlefver dock, såsom sagt är, ännu efter ett halft århundrades förlopp det gamla beräkningssättet. Dä fråga här förevar om en ny myntenhets införande jemte tiotalsräkningen, omnämnde jag huru man i Frankrike än i dag räknar sous i st. f. centimes och sträcker det än längre, så att man t. ex. i st. f. 2 francs säger 40 sous. Beräkningen i mätt, mål och vigt fortgår äfvenledes på gamla sättet.
Denne utväg medförde den följd, att omkring 12,* å 15,000 Tunnor uppköptes och till-större delen afsändes p| gistledit års öppetvatten, Om c-j ett sådant förordnande vidtagits, hade ingen Spannmål ei hållits, och hade det afven varit én orättvisa, att de säljare, sorn visade sin beredvillighet att skyndsamt lefverera , skulle gatt miste om den högre betalning, som inpå vintren sedermera i allmänhet érlades; Och i likstämmighet hvarmed alla sådane Lefveranter blifvit efter de till landshöfdingen i Officiel väg uppgifna pris afliqviderade. 3:0 Vid Stats-Utskotiets anförande om Magazins-Inrättningens fordringar i Finland, har hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln anmärkt blifvit, att blo.tt en förnyad underdånig anmälan arn dessa fordringars liqviderande borde göras, Stats Utskottets Betiinkanden. 189$ utan en så beskaffad utredning, som Utskottet föreslagit; hvilken anses medföra en längre tids utdrägt i afseende på fordringarnes indrifvande. Stats Ut koitet tror dock, att utom en sådan utredning, sorn Utskottet för sin del ansett nödig, syne» ersättnings-anspråken ej blifva gifne och följakteligen ej heller dessförinnan kunna med nödig drift och skyndsamhet lill liqyids undfående fullföljas, hvadan Utskottet vördsamligen åberopar hvad i Berättelsen anfördt oell hemstäldt blifvit. 4:0 Ibland erinringarne vid Utskottets anförande om nödvändigheten deraf, att Maga^ins-Inrättningens Spannmåls, - Lager böra utgöras af riad eller torkad Säd, och att, till vinnande af denna angelägenhet, torkinrättningar blifvit till anläggande före« slagne, förekommer hos Höglofl.
Transport rdr 13,145 Kongl. Maj:t Nåd. Enligt nådiga resolutionen den 15 Mars 1770, eger Frimurareiarnhuset i Stockholm att årligen uppbära 166 rdr 32 sk. bko af så kallade Raspoch Spinnhusmedel, hvilka, jemnlikt nådiga brefvet den 13 Augusti 1815, numera ingå till Stats-kontoret i stället för Fång-styrelsen, dit dylika mede! förut inflöto; och har Frimurare-barnhusets andel deraf blifvit anordnad antingen å sjelfva inkomst-titeln eller å öfverskotten på Statsverkets inkomster; men då, dels detta är mindre formenligt och dels Kongl. Maj:t uti serskild proposition föreslår att ifrågavarande serskilda afgift måtte upphöra, vill Kongl. Majit härmed framställa, att Frimurare-barnhuset må på ordinarie stat erhålla ett, förenämnde belopp motsvarande, anslag, samt således det anslag, berörde Inrättning redan å åttonde Hufvudtiteln åtnjuter af 666 rdr 32 sk. tillökas med ifrågavarande 166: 32. — 10:o. Skrifmaterialier och Expenser samt ved och ljus. I öfverensstämmelse med hvad uti det föregående är vordet framställdt, angående förändrad reglering med de så kallade ljuspenningarne, föreslår Kongl Majit, att hvad för sådant ändamål erfordras och ifrån förutnämnde anslag utgått, må ifrån samma anslag öfvertlyttas till anslagen för: Ecclesiastik-Departementets expedition med - . 610: —• —• Kongl. Carolinska Medico-Chirurgiska Institutet 246: 32. — WitterhetsHistorieoch Antiqvitets-Akademien 60: -7- — eller tillhopa 1,823: 16.
Detta sätt att gä till väga vid Utsk:s tillsältningarne strider skarpt emot den princip, ofvannämnde ledamot uttalat, och utgör anledningen icke allenast till min, utan äfven mångens reselust. Hvad jag nu yttrat, hade jag ämnat sagt, när jag härom dagen afsade mig en erbjuden plats men afstod då derifrån; men nu deremot har jag blifvit tvungen ali framföra detsamma, lill följd af den satiriska ton hvarmed man yltrat sig öfver R. o. Ad:s rese-lust. Hr .Printzensköld: Då jag förra gången hade ordet, glömde jag alt nämna tvenne omständigheter, som äro af vigt för bestämmandet af nästa Riksdags början, och hvilka både af mig och andra talare blifvit förbisedde. Den första omständigheten är att Slatsrevisionerne börja den 15:de Sept. och skola vara slutade d. 15Nov. Bestämmer man nu Riksdagens början till d. 15 Oktober så kommer densamma alt börjas innnan ännu Revisionen hunnit afslutas. Jag tror att Revisionen eger rättighet att fortfara i trenne månader eller till d. 15 Dec., men erfarenheten har visat, att genom anslrängdt arbete Revisionen slutas till Riksdagens början. Man kan hoppas att lika ansträngdt arbete hädanefter leder lill lika resultat och att revisionen slutar vid Riksdagens början, om den bestämmes till d. 15 Nov., hvaremot sådant blefve omöjligt i fall densamme började den 15 Oct. Den andra omständigheten är, att man onekligen belastar Konungens Rådgifvare med vida större besvär, än man borde göra. Det faller sig naturligt att ju oftare Riksdagarne inträffa, desto mera lid nödgas Konungens Rådgifvare upoffra på behandlingen och beredandet af de ärender, som skola blifva föremål för de K. M:s Proposrr och Skrifvelser, hvilka skola komma under R. Stms öfverläggning. Således skola dessa Rådgifvare hafva föga eller ingen tid öfrig att egna åt handläggning af den mängd andra ärenden hvilka inkomma, för att af K. M. pröfvas.
— Nu dä den slutna freden med Ryssland är bekräftad och de dryga kostnader»- as Kriget emot denna maa» uphört, anser Kongl. Maju sig böra af Riksens Ständer aska uägvt understöd för cn af Rikets wigrigaste näringar. Tackjerns rillwerknLngen, hwars talrike idkare genom flere olyckliga tillfälligheter, dem de icke kun» nät afwärja, blifwik bragte i den yttersta förlägenhet. De hinder för afsattningen af Rikets exportabla produkter, som bade der allmänna kriget i Europa och SwerigeS enskildt» förorsakat, hafwa förnämligast werkat till inskränkning af Swensk» jernhandel». I följd häraf har Tackierns Bergsmannen, som manligen icke ager tillgäng till bety» deliga sörlag och hwars rörelse är beräknad pä en hastig försäljning af hans tillverkning, nödgakS föryttra densamma till wanpris, da deremot Spannemäl och andra förnödenhets waror, som han altid mäste köpa, Upstigit till en utomordemelig dyrhet.— Pä, BergSlagsorterne hafwa derjämte krigets tyngder fallit swärare än pä de fleste sädesgifwande Provincer. Ett stort antal af Bergsmans hemman, som för sknld blifmit sälde och den allmänna nöden ibland de af Bergsbruket beroende arberare bewittna denna närings behof af en uprätkhäliande hjelp. Kongs. Majit är öswerkygad, att Riksens Ständer icke med likgiltighet kunna anse Tackjcrnö Bergs, lagcrnes wädcliga stallning. Deras undergång skulle förorsaka Riket och Dest penningewerk oersättliga förluster.
De stora bullrande segrarna började han se i kallare ljus allt eftersom de blefvo sällsyntare. Väl kunde han ännu ibland tala om att styra stora stater, men det var mest för att dessa dagligen skulle rusta honom med ett hundratal nya tappra drabanter. Han glömde icke, att ögonblicket kunde vara hans sista, men olyckans år voro komna ... och hur ljuf vore icke hvilan efter en ärofull död! Att vilja och att känna sig kunna men ändock misslyckas och bli en spottvisa, därför att de andra ej längre orkade följa ... Det var frostpusten från lifvets höst! Han ville pröfva, han ville visa att han ännu var undantagsmannen i Guds hägn. Var han det icke, då ville han falla som simplaste knekt. Mårten Predikare blef emellertid så ifrig att han icke kunde hålla sig orörlig uppe på pålen utan ryckte musköten från ryggen. Hvem kände inte Mårten Predikare, ärkeskytten, som kunde få själfva kungen att klappa i händerna? Både en infanterist och en ryttare kunde han fälla i flykten. Han småpratade och skrattade och lade vapnet till ögat och sköt på en skugga, som klättrat upp i det bortersta körsbärsträdet och, träffad af kulan, tumlade ned mellan de blommande kvistarna som en fågel. Då kom jägaryran öfver Mårten Predikare och han hoppade ned och sprang till stället. Där låg en ihjälskjuten gubbe, och bredvid stod en nioårig liten flicka. – Det är far, – sade hon utan att gråta och såg på Mårten Predikare. – Vi voro ute och plockade nässlor, och på hemvägen ... – Nåja, på hemvägen ... – Hörde vi skjutandet, och då klättrade far upp för att se sig kring. Det är fars körsbärsträd. Mårten Predikare skakade på hufvudet och tog af sig hatten och ref sig i håret och satte sig ned. – Gud tillgifve mig ... gubben har ju aldrig gjort mig för när ... kära barn ... du kan inte förstå det här, men en dukat har jag på fickan. Tag den! Sir du, min flicka, jag är jägare, begriper du, en riktig gammal ärkejägare.