Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
l:o) ang:de erforderligt anslag för tillbyggnad af WetenskapsAkademiens hus; 2:o) om beviljande af ytterligare anslag för upförande af nybyggnad vid Allmänna Institutet för döfstumma och blinda; 3:o) ang:de uplåtelse till Upsala Läns Hushållningssällskap af en Kronan tillhörig, vid Upsala stad belägen jordrymd. Föredrogs K. M:s d. 18 dennes e. m. på bordet lagda Nåd. Propos. till R. St:r, i fråga om anslående af f. d. Profossboställe! vid Westgötba Reg:te, Backabo N;o 5 Thorbjörnsgården, till boställe åt en särskild Länsman i vestra distriktet af Gudhems härad och Skaraborgs län. Den 22 April. 343 Hr Palmcrantz, J o h. Mauritz: Innan remiss af den K. Proposm sker, ber jag att i ämnet få bifoga några uplysningar, som blifvit mig meddelade af innevånarne i den ort som denna fråga närmast rörer. Det härad hvarom nu är fråga har städse utgjort ett distrikt för sig. Detta distrikt har föreståtts af en underordnad landtstats-tjensteman, hvilken till LänsSlyrelsens belåtenhet upfyllt sina åligganden, och detta så, att han på LänsStyrelsens tillstyrkande af K. M. erhållit särskild Nåd. utmärkelse. Detta förhållande synes tydligt ådagalägga att en tjensteman varit tillräcklig för att till allmän belåtenhet medhinna de göromål, som inom nämnde distrikt ifrågakommit. Sedermera har visserligen under de sista åren ytterligare en dylik tjensteman af Chefen för Länsstyrelsen tillförordnats, så att göromålen varit delade mellan 2:ne, men förhållandet är att båda dessa tjenstemän hafva sin bostad på samma ställe och att således, oaktadt de äro 2:ne, har innevånarne härigenom alldeles icke beredts någon lättnad, då de behöfva besöka dem. Innevånarnes önskan, såvidt den blifvit mig meddelad, innehåller att Gudhems härad för framtiden äfven måtte få utgöra ett distrikt och icke vara deladt i 2:ne.
Å nyo föredrogs och bifölls StatsUtskottets den i5:de sistlidne Maji under N:o 116 afgifne, samt den 4:de dennes e. m. på bordet lagde, Utlåtande i anledning af väckt fråga, om Mölndals Qvarnägares befrielse från skyldigheten, att emot fastsläld Tull af en kappe på tunnan verkställa målning för Kongl. Maj:ts och Kronans räkning. Föredrogs å nyo StatsUtskottets den i5:de sistlidne Maji under N:o 117 afgifne, samt den 4;de dennes e. m. på bordet lagde, Utlåtande, rörande GeneralAssistansContorets indragning. Friherre af Nordin j, Carl Johan: SlatsUtskottet har tillstyrkt, att GeneralAssi - J . I 36 Den 12 Junii f. in. stancen skall upphöra Sr i832, samt att åt Styrelsen öfver Stockholms stad må öfvcrlemnas en summa af 100,000 R:dr, att under loppet af 10 är räntefritt begagnas till låneanstalt för de fattigare classerne i Stockholm. Utskottet medgifver nödvändigheten af en Lombardinrättning, men -anser det icke vara Statens skyldighet att bekosta den. Frågan delar sig efter min tanka i tvänne delar; den ena, om Lombard-rörelsen kan indragas, sedan den existerat i 60 år, utan att en annan inrättning sättes i dess ställe; den andra, om det kan åläggas Stockholms Stad att inrätta en sådan. Utan tvekan anser jag mig kunna besvara båda frågorne med Nej. Nödvändigheten af inrättningen ligger klart ådagalagd, då man af den bilagde tabellen finner, att lån till 5 R:dr $>ch derunder utgått för ett år till ett antal af 63,831. I dessa låns mängd och. beloppens ringhet ligger beviset, att en Lombard-iurältning behöfves.
Som den nuvarande indelningen i blott tvänne kategorier, nemligen en gröfre och en finare, af de under benämningen “gjutgods, allt annat, ej specificeradl“, uppräknade varuartiklar, med undantag af knappar och skostift, befunnits vara icke fullt ändamålsenlig sedan erfarenheten ådagalagt, att en del gjutna ej specificerade jerneffekter svårligen kunnat hänföras hvarken till den gröfre eller finare afdelningen, utan att i förra fallet komma att draga en för ringa och i det sednare få vidkännas en alltför hög tull i förhållande till varans värde, samt då en förändring af taxeuppställningen och tullbestämmelserna för ifrågavarande slags varor sålunda visat sig af behofvet påkallad, hafva Rikets Ständer, som, lika med embetsverken, ansett denna förändring lättast kunna tilivägabringas genom en ny medeltullsats, godkänt det af dem i sådant afseende framställda förslag till redaktionsförändring och tullbeslämmelse för ifrågavarande taxerubrik. Enär det är af synnerlig vigt, att tillgång icke saknas, till skäligt pris, på de under rubriken smidt eller valsadt jern uppräknade artiklarne ankare, armbultar, draggar, hammare, raderjern, skeppsknän och smedjestäd, hafva Rikets Ständer, på det att afgifterna derå mätte bringas i närmaste öfverensstämmelse med hvad för skeppsinventarier och ej specificerade verktyg stadgadt är, bestämt tullsatsen å nu ifrågavarande artiklar till 75 öre per centner eller lika med den afgift, som nu utgår lör kettingar. I öfverensstämmelse med embetsverkens förslag och på de af dem angifna skäl hafva lill artikeln kettingar under rubriken jern, smidt eller valsadt, blifvit tillagda orden “kettingsstoppare och krokar".
Det är således blott i afseende på Creditivet, jag arnar anföra några ord. Jag skulle nemligen önska, att, då fråga uppstår, om, Creditivet» användande , valde personer inom Länet , utsedde på samma sätt som vid Markegångssättningar, fingo deröfver; utlåta sig, tillika med Landshöfdingen % ty de äro mera i tillfälle att rigtigt bedöma behpfvet, än han; och man har exempel på, att Landshöfdingen i. detta afseende misstagit sig. Nu blir frågan, när Creditivet skall ålitas. Jag anser då , att Staten lika omsorgsfullt bör vaka deröfver , att dess medborgare vid inträffande brist på säd ej må svälta , som att producenterne deraf, då öfverflöd äger rum, likväl må kunna få afsättning, på det de må hafva något att lefva utaf och kunna aflöna deras tjenstefolk. Jag förenar mig derföre med Hert 350 T>tn 2 September J, m. Munck af Rosenskjöld, att när spannmålspris sen falla under ett visst värde, bör säden uppköpas för det allmännas räkning, och utdelning deraf ske , när brist i landet uppkommer. Man skulle kunna emot detta förslag anmärka, att man i sådant fall behöfde Magaziner, och skulle stadna ungefärligen på samma punkt sorn vi för närvarande äro ; men jag skulle tro, att säljaren sjelf kunde Msgazinera vahran, och sedan försända den, dit Landshöfdingen anvisade. Friherre Cederström har så mycket behjertat consumentens ställning; men jag hemställer , om man icke noga bör komma ihåg , att spannmåls producenten ej bör vara i den belägenhet, att behöfva låna penningar för att kunna utgöra sina Kronoutskylder. Med den kännedom jag äger om åkerbruket, anser jag, att då producenten får under i 2 R:dr för Rågen, 8 R:dr för Kornet och 6 R:dr för Hafran, är han lidande; ty om man jemnför dessa pris med penningevärdet, skall mm finna, att han i alla fall får mycket mindre nu än förr, då myntet var bättre. Således tillstyrker äfven jag, att spannmålsupphandling må ske, då tillgång dertill finnes i landet.
Kanske skall han än en dag finna sin orätt och åter bli konungen trogen." "Väl, må han göra det, det skulle lända honom till heder och den rättvisa saken till fromma." Åter vexlade Karins kind till röd och hennes blick strålade då hon sade: "Moder, ville du gifva din dotter åt den ringe ädlingen, om han skulle egna sig åt sin rätte herres tjenst?" "Karin, din fader förenade hos sig flere af rikets högsta embeten, än någon annan man, han var mäktig som en konung i Finland. Hade han velat behålla Finland för sig, så hade det varit hans, men han var bottenfast trogen i lif och död och tänkte aldrig på, att vara annat än sin konungs första man och den, som på sina skuldror uppbar hans makt. Hans ätt var hög, den säges härstamma från en af Roms konsuler; den har varit utgrenad i många länder, stolt och ädel i alla. Din moders ätt är hög som hans, den har satt drottningar på Sveriges thron, utan att deraf anse sig hedrad mera än förut. Skall Flemingska, skall Stenbocks-ätterna säga: Ebba Stenbocks sinne har blifvit förödmjukadt af fängelse och brist, så att hon ger sin dotter åt hvem, som lofvar att försörja henne. Katharina, skulle väl Johan, skulle din broder gilla en sådan förbindelse?" "Ack Johan, han skulle icke vilja göra mig olycklig. Det skulle hans varma hjerta icke. Äfven J, min morkär, sade ju nyss att bördens företräden dock kunde åsidosättas. Är er dotters sällhet icke för er mera, än rang och börd?" "Karin, en enskilds, en flickas lycka är en ringa ting. Den varar några år kanske, och förgår som daggen om morgonen. En urgammal ätts ära består klar och ofördunklad, menniskoålder efter menniskoålder, sekel efter sekel och inför den försvinner den enskildes glädje, den enskildes lidanden så, att de ej ens bemärkas. Detta är det stolta af att tillhöra en stor, en ädel ätt! Men, mitt barn, hvartill allt detta?
Ständers Lag-Utskott deri 4:de uti innevarande Månad afgifvet Betänkande, i anledning af Riksdags Fullmägtigen Anders Larssons från Elfsborgs Län gjorde hemställan, om ändring uti några andra delar af rneranämde Kongl. Förordning, ansett verkställigheten af sådan ändring lämpligast kunna företagas i förening med det öfverseende af nu gällande Enskiftes och Storskiftes Författningar - Dm 2 7 Ju ti. 401 fattningar, hvarom Riksens Ständer vid 1809 och 1810 arens Riksdag hos Kongl. Majit gjort ■underdånig anhållan; hvilket arbete är åt vissa dertill i Nåder förordnade Comiterade uppdraget ; så tillstyrker Oeconomie - Utskottet äfven nu vördsammeligen, att Herr Doctor EIcelunds i fråga varande motion, jemte Utskottets deröfver fäldte omdöme, måtte öfverlemnas till dessa Herrar Comiterade, samt att Kongl, Majit täcktes i Nåder anbefalla dem, att roed förslag till nödiga ändringar och förbättringar uti Förordningen om Stängselskyldigheten i underdånighet inkomma. Dock varder detta tillstyrkande Riksens Högloft, Ständers granskning imedlertid vördsammeligen understäldt. Stockholm den 24 Juli 1815- På Högloft. Riddersk. På Högvördiga Prestg och Adelns Ledam, Ståndets Uedam. På Vällofl. BorgarePå Hedervärda Bonde - Utdrag af Protocollet? hållet i Högloft. Ridderskapets och Adelns Plenum den 23 Juli 1815. Femte Band. Fjerde Af del, 51, 52. S. D< vagnar A. Lantingshausen. vägnar Bryn. Hesselgren Ståndets Ledam, vägnar Anders Fredin. Ståndets Ledam. vägnar NBs Mänsson, M. M, Rosbeck, 402 Den 28 Juli. S. D.
Detta stadgande var väl en ytterligare inskränkning uti den af framfarne Konungar begränsade våldgästningen, men af Resolutioner på allmogens besvär 1644 oell af Riksdagsbeslutet 1647 synes klart, att det icke blifvit satt i verkställighet. 16.49 års Riksdagsbeslut stadgar deremot uttryckligen i dess 6:te punct: att, mot erläggande af skjutsfärdspengar, kronooch skattesamt frelse-hemman, skola alldeles vara obesvärade och frie för Kronans skjutsfärder och gästningar, samt körslor och forslor, undantagandes när krigsfolket tågar bort eller hem; här lika litet som i alla senare författningar kan jag ej finna någon föreskrift om särskilt kungsskjuts; men klagas ofta öfver fortfarande våld och förtryck vid skjutsningar, som kan ses af Gästgifveriförfattningarne af åren i65i och 1664; Kongl, placaten af 1677 och 1678, samt af Resolution på allmogens besvär år 1686 m. fl. Då Grefve Posse till stöd för sin sats åberopat i65i års Gästgifveri-ordning, ber jag Herr Grefven antyda för Utskottet, hvarest ett enda ord i denna stadga finnes, som ger anledning till någon särskilt kungsskjuts utgörande. Denna
De ha på Upsala högar fått dricka de gamle gudames favoritdryck: mjöd, bryggd hos fru » Den och den » i Upsala, ur samma horn som den fräjdade Max Müller, eller den utomordentlige ambassadören och chevalieren Mohsin Khan, hvilken trots sin excellenstitel och kejserliga sände-budsvärdighet inte ens satte näsan så högt i vädret som en Ben-Roustan. kongl. svensk byråkrat med vasaorden, våning på sex rum och kök och 3,500 kronor i taxerad inkomst. De ha fått se engelska orientalister och deras damer, med tecken af djupaste vördnad för de gamla gudarne, repa en näfve gräs från deras högar, för att som ett minne hemföras till » Old England » att der förvaras som en kostlig relik. * De ha gens Krönika », under en färd i vagn med Ben Roustan, bland annat för honom utpekade kgl. slottet, gjorde han blott den reflexionen: » er kung har ju inte mer än en hustru ». Sjelf lär han emellertid inte haft flera, i fall man får sätta tro till hans uppgifter. • Ledsamt nog observerade vi, att större delen af dessa grås-torfvor transporterats till gudahögame från andra platser, der vegeta-^ tionen frodats rikligare, än på de gamle asarnes grafkullar.fått se den dyrbara klenod som konungen, i form af ett dryckeshorn, öfverlemnade som ett minne från sig till kongressen, hvilket horn visserligen ej att döma af dess dimu-nitiva dimensioner syntes vara ämnadt att dricka mjöd ur, men som fyldt med bästa » avec » bör kunna bereda kommande kongresser fröjd vid » Moccan » efter festmiddagarne. Allt detta och mer till ha vi sett och inpreglat i vårt minne såsom varaktiga tecken på att den vackra förbröd-ringsidé, som orientalistkongresserna ytterst åsyfta, äfven sträckt sina verkningar till oss. Och än mer! Vi ha bildlikt taladt ätit » salt och bröd » med våra vänner orientalisterna och derigenom ytterligare förbrödrat oss med dem och sådant kan ej gerna kallas » humbug » på kristet språk 1
Den hufvudsakliga anledningen till detta uppskof var den, att då verkställigheten af detta förslag erfordrade betydliga utgifter, det måste blifva nödigt att, innan ärendet af Utskottet företogs till pröfning, inhämta Höglofliga Ridderskapet och Adelns beslut, huruvida och till hvad belopp den s. k. Riddarhus-Kapitationsafgiften komme att fortfarande utgå. Sedan Utskottet fått kännedom om Ridderskapet och Adelns beslut angående nämnde afgifts fortfarande såsom hitintills, till ett belopp af 5 R:dr R:mt årligen af hvarje Adelsman, som erlägger bevillning för lön eller förmögenhet, har Utskottet varit i tillfälle att taga förevarande fråga i öfvervägande, samt går nu att inför Ridderskapet och Adeln i korthet redogöra för hvad deruti förekommit. På sätt Direktionens Riksdags-Berättelse gifver vid handen, hafva fyra särskilda förslag till Riddarhusgårdens ordnande blifvit framställde, nemligen: 1, 2. Af Intendenten m. m. E. W. Scholander, enligt tvenne alternativa, af fullständiga ritningar och detaljerade kostnadsberäkningar åtföljda förslag, af hvilka det ena afsåg, att å gårdstomtens östra och vestra sida längst efter Riddarholmskanalen och Riddarhusgränden skulle uppföras två större, med Riddarhuset ej sammanhängande, flygelbyggnader, hvardera innehållande, utom en hög och rymlig vind, dels en bottenvåning, afsedd till uthus och magasinet-, och dels en öfvervåning, inredd till boningsrum och delad i två lägenheter, samt att gården skulle inhägnas medjernståndare och kedjor, planeras, grusas och planteras, alltsammans beräknadt till en kostnad af 221,272 R:dr 60 öre R:mt.
Jag tillmäter mig ingen inqvisitionsrättighet öfver andras mening, men såsom riksdagsman tillslädjcr jag ej heller någon annan att framträda i sådan egenskap öfver min , med undantag af den , sorn har att vaka öfver lagligheten af allt hvad sig inom Ståndet tilldrager. Jag har icke uppträdt såsom granskare af det ena eller andra Ståndets beslut. Jag har blott framställt hvad jag tior vara öfverensstämmande med grundlagen. Jag hur begärt återremiss af ett betänk. emedan det vöre olagligt ali, första gången det här är före, med förändringar detsamma antaga. Jag får högtidligen protestera mot åvem det vara må, sorn ville gifva min mening den tolkning, som stöde jag upp här såsom en stor-inqvisilor öfver aldra Stånds mening, och tror, alt StatsUtsk. såsom jag förra gången yttrade, liar af förbiseende blifvit föranledt tili lenna inadvertance, samt alt Utsk. bestämdt skall finna sig eke hafva uppställt contra-propos. i ren motsats till jairopos. Jag gör mig derom förvissad, ty jag har den öfvertygelse, att hvilken skilnad än må vara emellan StatsUtsk:s och mina politiska opinioner, så står dock alltid hos StatsUtsk. qvar bemödandet att följa lag och grundlag, samt hvad ätt oell skäligt är. Jag anhåller om återremiss. Gr. Horn, Claes Fredr.: Det är icke här på stället jag skall ingå i pröfning, huruvida StatsUtsk. riktigt uppfat* Den i4 Octobcr e. ra. 3i? tat de andra Ståndens beslut eller icke. Hvad jag nu vill taga mig friheten yttra är endast, att jag, lika med den siste värde talaren, verkligen tror, att det må vara tillhörande alla RiksSltns pröfningsrätt att bestämma, huruvida de hvart för sig anse att StatsUtsk. lätt eller orätt uppfattat deras beslut, och att således äfven en återremiss kan hafva till föremål rättelser, som röra ett annat Stånd. Annars kunde det lätt hända, att, om ett
Efter inhemtande af Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-kollegii underdåniga utlåtande, åtföljdt af de yttranden, hvilka utaf Kronofogden och Häradsskrifvaren i orten, äfvensom af Landshöfdinge-embetet i länet, blifvit afgifna, har Kongl. Majit låtit sig föredragas detta ärende, och vill i anledning deraf härmed i nåder föreslå Rikets Ständer, att, jemlikt hvad såväl Kammar-kollegium som Landshöfdinge-emhetet tillstyrkt, af Norrhagsgärdet å Eskilstuna Kungsladugårds egor en jordrymd af 1 tunnland 19 kappland, upptagen å en af Kommissions-landtmätaren A. J. Hörnström år 1859 upprättad karta inom bokstäfverne A, B, F och G-, må för alltid få till byggnadstomt för arbetarebostäder vid ofvannämnda mekaniska verkstad, afsöndras, emot utgörande till Kronan af årlig afgäld i enlighet med föreskriften uti 2 Kap. 4 § af Kongl. Förordningen den 19 December 1827; kommande handlingarne i målet, till hvilka hörer den nyss åberopade kartan, att tillställas det Utskott, till hvars handläggning ärendet varder af Rikets Ständer öfverlemnadt. Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. CARL. J. A. Gripenstedt. Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition N:o 85. 5 Utdrag af Protokollet öfver Finans-Ärenden, hållet inför H. M. Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott den 27 Januari 1860. Närvarande: Hans Excellens, Herr Justitie-Stats-ministern, Friherre de Geer, Hans Excellens, Herr Stats-ministern för Utrikes Ärendena, Friherre Manderström, Stats-råden: Wallensteen, Gripenstedt, Almqvist, Ehnemark, Herr Grefve Hamilton, Lagerstråle, Björnstjerna och Malmsten.
Majit, som hufvudsakligen godkänt det sålunda af General-poststyrelsen väckta och af Öfver-intendents-embetet vidare utvecklade förslag om posthusets förläggande på tomten öster om Operahuset, har, med afseende å de omständigheter. hvilka härvid förekommit, funnit lämpligt, att byggnadsföretaget med anläggning efter en plan, som åsyftar tomtens bebyggande på alla sidor och till den bestämda höjden, likväl icke må till en början fullföljas längre än Postverkets behof af embetsoch boställsrum fordrar och påräkneliga tillgångar medgifva, under iakttagande, att de mest synliga fasaderna, nemligen i söder åt Norrström och i öster åt fortsättningen af Carl XIIIis torg, böra i första rummet utföras; och har Kongl. Majit, för tillvägabringandet af detta byggnadsföretag, hvarigenom icke allenast det med hvarje år allt mer och mer framträdande behofvet af ett fullt ändamålsenligt posthus skulle blifva på ett tillfredsställande sätt afhulpet, utan ock en bland Stockholms vackraste platser, hvars närvarande vanprvdliga skick icke kunde undgå att väcka en störande uppmärksamhet, skulle värdigt bebyggas och en ganska betydlig försköning sålunda för hufvudstaden åstadkommas, i Nåder äskat Rikets Ständers medgifvande, att stadens nuvarande posthus vid Postverkets flyttning derifrån finge försäljas och köpeskillingen derför, jemte verkets tillgängliga öfverskott, användas lill betäckande af kostnaderna för den nya posthusbyggnaden. 8 Stats-Utskottets Utlåtande J\i 82. Jemte den från samtliga Riks-stånden Stats-Utskottet meddelade remiss å högstberörde Proposition,' har Utskottet jemväl från Ridderskapet och Adeln samt Borgareoch Bonde-stånden fått emottaga åtskilliga af Ledamöter inombemälde Riksstånd i denna fråga afgifna yttranden, åt hvilka Utskottet vid ärendets behandling lemnat behörig uppmärksamhet, äfvensom Utskottet fått del af alla till målet hörande handlingar; — Och efter noggrant öfvervägande af hvad härvid förekommit, har Utskottet, ehuru erkännande den omtanke för hufvudstadens försköning, som föranledt Kongl Majit att vid innevarande liksom vid tvenne föregående Riksmöten till Rikets
Väl hade det kanske varit enklare att (öreslå, det den pension, som efter en annan Svenska Akademiens ledamot, Herr Strinnholm, blifvit Statsverket besparad, mätte blifva tilldelad Byrons frejdade öfversättare; men då samma mål kan ernås genom den af mig nu föreslagna åtgärd, och jag anser det rätt och billigt samt med Statens värdighet öfverenstämmande, att den för vitterheten och dess idkare ger hvad den redan och sedan lång tid tillbaka, med så mycken framgång, gjort för vetenskapsmannens och konstnärens bildning och utkomst, hemställer jag härmed vördsamt, att Rikets Ständer ville å 8:de llufvudtiteln uppföra ett anslag af Sex tusen R:dr R:mt årligen, att af Kongl. Majit, efter Svenska Akademiens hörande ■492 Motioner hos Ridder skåpet och Adeln 1862. N:o 199 och på dess förslag, fördelas emellan sådane äldre eller yngre vitterhetsidkare, hvilka genom sin litterära verksamhet antingen redan spridt glans öfver fäderneslandets litteratur, eller gifvit grundade anledningar till att de, genom att ostörda få egna sig åt litterära studier och arbeten, skola blifva en prydnad för Svenska vitterheten; börande härvid dock iakttagas, att icke mera än högst halfva summan, 3,000 R:dr R:mt, får användas såsom lifstidspensioner till äldre författare af redan erkänd och stadgad ryktbarhet, hvaremot den återstående hälften bör utgå dels såsom rese-understöd till litteratörer i allmänhet, dels såsom stipendier, för vissa år, till yngre af uppmuntran förtjenta vitterhetsidkare. Och anhåller jag tillika om remiss af denna vördsamma motion till StatsUtskottet. Stockholm den 29 November 1862. Alb. Ehrensvärd. Af Friherre Steffan* om civil-åktenskapets införande. Under den nuvarande religiösa rörelse, som under olika benämningar och yttre former genomgår icke blott vårt land, utan hela den Europeiska och Nordamerikanska kristenheten, hafva många nya, förut under vanans, fördomarnas och okunnighetens påtryckande och förlamande inflytelse undertryckta behof, framstått och oemotståndligt gjort sig gällande.
Fålla din kjol, barn, ... den där tyskullskjolen, ni vet! Ja, så sitter hon och låtsar sömma, men har glömt att träda tråden på nålen Hagar, läs aftonbönen med barnen! Läser hon inte? Visst läser hon, men det är bordsbönen. Så har det nu varit i tre vintrar och två somrar. Det enda hon hugfälles är att lära fågelspråk och valla kräken, som hon nu mest har för händer, för där får hon stafva i mossan på bergen. Har hon fått böcker att läsa? Hvad för böcker? Hon har de tre, som äro lärdom nog för en fattig stackare. Från prästgården har jag lånat en finsk postilla, och kan ni tro, Lydiken, barnet predikar nu finska rätt som en präst från Tavastland! När hon hittat andra böcker i byn, har jag eldat ugnen med dem. Vet jag hvad prent hon smusslat i sänghalmen? Inte med min vilja skall hon läsa mer än godt gör för människans salighet. Det finns lika många fåfängliga böcker som löst tal här i världen. Och hvad ämnar ni nu företaga med Hagar? Icke kan hon komma till mig; jag är nu gift och har egna barn. Det var annat för tre år sedan. Så, ja, lycka till! Jag trodde ni var gudfar hennes. Kan jag annars göra något för flickan? Hon är snart i den ålder, när fattigt ungt folk söker tjenst. Jag vill bekosta åt henne en omgång nya kläder och lägga till några hårda daler för underhållet, tills hon blir femton år eller sexton. Tackar för gunstig god vilja. Med oss och de många barnen är det så, att vi råkat i skuld och ha inte bröd för dem, som inte arbeta. Jag tänkte ni skulle taga henne, inte för vår, men för barnets skull. Inte vånnar jag om att jag själfver äter agnar till middagen och tegelstenar till kvällen, om den stackaren ej får svälta, för hon ligger mig som ett kyrktorn på hjärtat, ser Lydiken. Men si, den dromedaren ryms inte i mitt bo, sa' sädesärlan, när hon kläckte ut gökungen. Hagar ryms ej i vårt bo, ser Lydiken; det likar sig inte för henne att tjena heller.