Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde, att Herr Hegardts anförande, sorn innefattade anmärkningar vid StatsUtskoltets under 3NI:o 62 afgifne, och den 5 dennes f. m. till Utskottet återremitterade, Utlåtande i anledning af Rikets Ständers Revisorers åren i8a5 och 1827 meddelte Berättelser, om de samma år verkstälde granskningar af StatsVerkets, med dertill hörande Allmänna Fonders tillstånd, styrelse och förvaltning åren 1822, 6 Den 9 Mars f. m, 1823, 1824 och 1825, äfven målto lill StatsXJtskottet remitteras, Bifölls, Herr Munck af Rosenschöldj Eberhards anförde skriftligen: På en tid, som ändå är fredstid, då fråga är, att betydligen öka statsanslagen, torde angelägit vara, att upsöka sådana inkomstkällor för staten, som ej betunga enskilta Medborgare, i synnerhet, om bevillningsgrunderne komma härefter, som hittils, att mera afse beqvämltgheten för Taxeringsmännen, än förmågan bos de skattdragande, det vill säga, mera den synbaraän verkliga, eller behållna förmögenheten. Den nya inkomstkälla, som jag nu tager mig friheten gifva anvisning på, är en Kronan förut tillhörig inkomst, som genom en öfverdrifven frikostighet blifvit anslagen till en rik Possessionat i Skåne, som kallas Lunds Domkyrka. Denna eger circa i4a bela hemman, hvaraf väl öfver hälften har för öfver 60 år sedan fått köpas till skatte, men den andra hälften är dels redan bortarrenderad, dels hlifver det mot en årlig afgift i spannemål, så betydlig, att kyrkans inkomst, utom i penningar, är i spannemål flere tusen tunnor årligen.
StatsUtskottets Betänkanden, Memörialer och Utlåtanden i anledning af Kongl. Remiss uppå LandsKamereraren KammarRättsRådet Sellings ansökning, om dess Pensionsrätt vid afskedstagandet. XVII. B. 3a5* XIX. A. 85. XXI. E. io5. — angående Stenkolsverket vid Höganäs. XVII. B. 3a5, XIX. A. 4, 180. LXIL E. 168. — öfver Expeditions-Utskottets Memorial N:o 22, angående tillökadt biträde vid Correctur-läsning. XVII. B. 326. XIX. A. 86. XXXI. U. 66. XXXII. A. 208. — i anledning af Väckt motion * angående Statens ordinarie Räntors utgörande i Skåne, Blekinge samt Bohus Län. XVII. B. 326. XIX. A. 92, 142; —. öfver de hos RiksStånden gjorde motio^ ner, att aflöningen till tjenstgörande vid RiksStånden och Utskotten måtte få utbetalas efter hvarje månads utgång. XIX. B. 387. XXL A. 104. -— innefattande anledning till anmärkning emot StatsRådet samt Föredragande inför Kongl. Maj:ts af IvrigsÄrender. XX. R. 4* .— i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande angående beräknin 3i* - 484 gen af StatsVerkets Inkomster. XX. B. 3ao. XXI. 48. LXVI. E. 270. StatsUtskottets Belänkanden, Memorialer och Utlåtanden i anledning af gjord anmärkning vid Utskottets Betänkande rörande SlottsSnickaren Dumraths ansökning om bestämmande af viss tid, efter hvars förlopp den i Sökandens egendom RiksgäldsContoret beviljade inteckning måtte till all kraft och verkan upphöra. XXI. B. 121. XXIII.
Jag är öfverlygad, att om de funnos, om Sveriges framtida lycka berodde på den republikanska statsformen, så skulle den store, den adle Carl Johans ättling gå folkets »önskan till mötes, filen så är icke förhållandet. Hos oss finnas icke dessa enkla samhällsförhållanden, sorn äro villkor för republiken. Vi se dagligen uppslå stat-torpare-classen vid sidan af den tilltagande penuingerikedomen. Här är Konungen vår gamla tvåtusenåriga regering, och Sveriges sjelfständighet, ära och lycka hvila på den noggrannaste förening med dess Konung. Hvilka äro dä vägarne att här tillvägabringa den representationsförändring, som bör ske? Den kan endast ske på det sätt, att den kommer ifrån Konungamakten. Men derifrån bör den icke utgå, förr än sinnena äro lugna och mogna för att mottaga den, d. v. s. när passionerna 10 II. 84 606 Den 22 Maj. äro utkämpade, och detta Ständ, som redan visat så vackra drag tili .sitt mod att gå de ofortjenta smädclserna till mötes, tillkommer det i första rummet att visa det lugn, sorn både bjuder den försonande banden och tillika visar den väg, på hvilken man kan framskrida. Jag tror, att ett förslag från Regeringen kan komma när som helst, och att denna skrifvelse är alldeles onödig i det fallet; men såsom en opinionsyttring af R. o. Ad. tror jag, att det är nyttigt att gifva tillkänna, det man önskar ett förslag, när tidpunkten är inne att ett förslag kan framläggas, och det är af delta skäl, som jag önskar bifall till förslaget. Det är med verklig ledsnad, som jag hört från ett par värde talare eli skäl anföras deremot, nemi. att raan icke borde nedlägga, såsom del heter, ett förtroendevotuin i Regeringens hand. Det är ett skäl, som jag ingalunda kan gilla. I Svenska Konuugamaklens hand hör alltid Sveriges Ridderskap och Adel med förtroende nedlägga sina och landels önskningar, ty Konungamakten är oföränderlig, och det är Konungens rådgifvares pligt sedermera, att motsvara detta förtroende. Huru de motsvara det, är Ständernas rätt att bedomina.
St:s förenämnda und. skrifvelse afse de skattdragandes förmån. Af dessa skäl anhåller jag om bifall till Utsk:s sednare förslag, såsom det enda, som nu kan antagas* De anmärkntr, som deremot blifvit gjorda, äro så fullständigt vederlagda af Frih. Palmstjerna och Gr. Horn, att jag icke vidare behöfver uppehålla mig dermed. Jag har blott velat fästa uppmärksamheten vid det olika förhållande, som skulle uppkomma i skatterna, om tiden för markegångssättningen framflyttas till våren; och hoppas jag derföre, att hvar och en, som känner detta förhållande, icke vidare skall drifva den satsen. Hr af Billbergh: Jag är nu i tillfälle att med en authentik handling kunna bestrida riktigheten af hvad Hr V. Hartmansdorff yttrat. Uti Lundeqvists sammandrag af äldre författningar förekommer örn uppbördsboken pag. 335 och 336, ”att räntepersedlarnas förvandling efter markegången bör vara uti uppbördsboken införd inom d. 10 Januari, så att fogden genast derpå kan indrifva förra årets ordinarie ränta,” och om uppbördsstämmorna å landet pag. 348, ”att i de provinser, hvarest hela jordeboksräntan i reda penningar utgår, uppbäres densamma ifrån Ded. månads begynnelse, till Thomasmessan; men åter* i de län, der jordebokspersedlarna och någon del af hemmansräntan årligen förvandlas efter markegång, betalas alltsammans efter årliga markegångstaxorna i hvarje provins med penningar, ifrån Thomasmessan till Kyndelsmessodagen eller nästföljande Febr. månads början året derefter” etc. Jag vill icke besvära med uppläsning af mera, emedan detta torde vara tilifyllestgö ian - Den ig Januari c, m. rande. För öfrigt åberopar jag hvars och ens erfarenhet, som haft befattning med dylika ärender, om icke särskilda debetssedlar utskrifva? för de räntor, som utgå med förvandling.
Om du ej vore min vän, skulle jag träda upp dig på min värjspets; nu förlåter jag dig: ty du talar, som den blinda om färgen. När lyckan en gång beskärt dina ögon att få se henne, skall din hårda dom dö på dina läppar och ditt hjerta brinna, likt ett annat Gomorrha; men icke för sina synders skuld ... utan ... hör, hör! Hafva menniskorna mistat sitt förstånd? Hör, hvilket jubel! LILJEBORG. Sjunde Scenen. De på scenen varande draga sig tillbaka åt fonden. B. LÖFVENSTRÅLE och HÖPPENER. Hvilken lysande framgång, hvilken ärofull seger, hvilken lycka! Konstnärsskapets kallelsebref ligger i de utvaldas bröst. Hennes framgång berodde ej af lyckan: ty all lycka är en slump; hennes framgång måste inträffa: ty hon egde vilkoret derför: snille. Hvad hennes seger gör mig lycklig. B. LÖFVENSTRÅLE. HÖPPENER. B. LÖFVENSTRÅLE. A. LÖFVENSTRÅLE. 35 Åttonde Scenen. DE FÖRRE. En talrik mängd folk inkommer. Flere hafva facklor. FRU AUGUSTI, klädd såsom Angelique i operan Roland af Piccini, bäres i en karmstol. Sångare omgifva henne. Svea har med krigar-svärden, Vunnit lagrar uti verlden; Men med pensel, ord och sång Skall en gång Svea ock eröfra verlden. Ah, det är han! Hvad jag önskade att tala vid honom! (Hon hoppar ned ifrån karmstolen och framträder på avantscenen, under det hon gör tecken af tacksägelse till höger och venster.) B. LÖFVENSTRÅLE (afsides till henne). Min syster! AUGUSTI (afsides till honom). AUGUSTI (får se B. Löfvenstråle). MARCH. Tyst, någon kunde höra oss, ehuru ingen skulle taga det för annat än ett chevalereskt skämt. I stället för min bror ... kan du hädanefter få blifva min ... inklination. (Högt.)
Vid punktvis skedd föredragning af Be v i 1 ln. Utsk :ts d. 28 sistl. Juli bordlagde Mern. N:o 32, rörande vissa ännu icke afgjorda tullbevillningsfrågor, blefvo de af Utsk:t uti Mem:t föreslagna voter:s-propos:r af R. o. Ad. godkände. Föredrogs och företogs punktvis till afgörande Bevilln.Utskrts d. 28 sistl. Juli bordlagde Mern. N:o 33, i anledning af RiksStåndens skiljaktliga beslut ang:de stämpelpappersafgiften. Utskits under N:ris 1,2, 3, och 4 afgifne förslag till voteringspropos:r. Godkändes. Utskrts till R. o. Ad. samt BorgareSt:t aflåtne inbjudning rör:de stämpel å boupteckningar, samt voter.propos:ri N:o 5. Gr. Lagerbjelke: Då R. o. Ad., förra gången denna fråga förevar, fattade sitt beslut efter mogen öfverläggning, anhåller jag att det Högiofl. St:t behagade, med afslag å den gjorda inbjudningen, godkänna den af Utsk:t i denna punkt föreslagna voter.propos. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställda proposfr, blef Utsk:ts inbjudning afslagen saint den föreslagna voter.proposm godkänd. Utsk:ts inbjudning till R. o. Ad. rör:de stämpel å eertepartier och kontrakter samt voter.proposme N:ris 6 och 7. Gr. Lagerbjelke: Af samma skäl, som jag hade äran an föra vid föregående punkt, anhåller jag att R. o. Ad. ville, med Den 1 Augusti f. m. 5 vidblifvande af sitt förut fattade beslut, godkänna den föreslagna voter.proposm. Dppå härefter gjorda propos:r, afslogs Ulsk:ts inbjudning och godkändes de föreslagna voter.propos:ne.
Vid en kommande Riksdag skola säkerligen Riksens Ständer antingen afskrifva räntan eller borrtaga inlösnings-råtten och förvandla dem till Statspapper. De åro nu ej något annat ån vanligt creditmynt, lika med vårt öfriga. Man har dessutom sagt att desse mera skulle uttvinga capitalerne i rörelsen, ån de andra, och man har trott, att de som önska en penninge-försämring, derföre heldre skulle välja 5 procents ån 5- procents-obligationer. Men jag ser ej något hinder, att ju 5-procents-obligationer äfven kunna användas i cassör, och tror således, att äfven genom dem en utslåppning kan ske af det mynt, som der bevaras. I Banken åro nu 2 millioner insatte af private på afskrifr.ings-råkning. Någon minskning af rörelse - capitalet uppkommer således ej genom 5-procents-sedlar, men sannt år, att 3-procents-obligationerne skulle verka som nya RiksgåldsSedlar, hvilka likväl voro båttre, emedan det år alldeles oförnuftigt, att utan ändamål borrtkasta räntan, då pen ia September /, m. 533 man ej vill gå ifrån ett system, sorn ej år rätts» enligt, och hvilket icke döljes genom denna rånta. Jag kan aldrig lemna mitt samtycke till, titan reserverar mig emot all blandning af Rikets gäld med Bankens mynt. Af detta moraliska skål afstyrker jag 5-procents-sedlarne. RiksgåldsContoirets 5-procents-obligationer kånna vi; de hafva ej courserat, de hafva aldrig blifvit utlemnade, utan mot inhåndigande af fulla värdet. Derföre tillstyrker jag antagande af 5- procents-systernet såsom ett årligt låne-system, men en votering anser jag som oundviklig, och då tror jag, att Utskottens förslag bör blifva Ja-propositionen. Grefve Cronhjelm'. Då jag hufvudsakeligen delar den siste värde Talarens mening, vill jag blott tillägga några ord. Capitalisternes förmögenhet har så befydeligen minskats de sednare åren, i anseende till sedelmyntets fall, att man ej längre bör arbeta på samma mål.
Om afgiften derföre uppbäres vid broarna, så drabbar lion också endast deni som begagna sig af dessa beqvämlighetsanslalter. Jag anhåller således om det tillägg lill reservationen, att ingen annan må betungas med oftanämnda afgift, än den som lägger lill vid stadens broar. Hr Dalman: Jag blef förr i tillfälle, än jag trodde, att vederlägga Hrr von Hartmansdorfifs och von Rosens påståenden angtde föremålet för öfverläggningen. Uti Utsk:s betänk. N.'o 81 står att läsa följande: ”Härförutan har Utsk. fått emottaga en af Stephan Andersson väckt motion, deruti lian anhållit, alt landtmannen, som under de 2 sednasle åren fått i sjötullen vid Långholmen utgifva 1 sk. 4 I:SL b;co för hvarje lill Stockholm införd lunna potates, måtte, enär lian drygt får skatta till Kronan för den jord, som alstrar nämnda, synnerligast för den fattiga oundgäugliga, lifsförnödenhet, beredas befrielse från omförmälda afgifts vidare utgörande.” Rubriken å detta betänk, innehåller jemväl, att motion blifvit väckt alt afgälden för införsel af potates till Stockholm sjövägen mätte upphöra. Vidare innehåller samma betänk. N:o 81, att K. M. i nåd. skrifvelse till Öfverstålh.embelet den 23 Februari 1838 tillkännagifvit, att K. M. i nåd. gillat comiterades förslag till afgifter för spanmål, salt och grönsaker m. m. Betänk, slutar med det tillstyrkande, att R. St. malle hos K. M. i und. anhålla, 436 B b n 27 Januari. det de enligt K. brefvet den i3 Februari 1838 påbjudna afgifter för varor, som sjöledes införas till Stockholm, måga upphöra. Vid detta betänk.
Den motsägelse, som kan .anses ligga deruti, att förlaget lill en rörelse, hvilken eger all upplaga utöfver 300,000 R:dr, fastställes till allenast 200,000 R:dr, bortfaller, då i betraktande tages, alt, genom den föreskrift örte punkten här ofvan innefattar, Fullmäktige blifvit bemyndigade att för tillfälliga behof anvisa förstärkning åt nämnde förlag, genom anlitande af obegagnade andelar i andra fonder. De iuom Riks-Slånden väckta samt tiil Utskottets behandling hänvisade motioner och de från vederbörande Diskont-verks samt Låne-kontors direktioner till Utskottet afgifna berättelser, hvilka innefatta förslag till förstärkning af åtskilliga utaf de för låneoch kreditiv-rörelse anvisade förlag, har gilvit Utskottet anledning laga under öfvervägande, huru och på hvad sätt de stegrade fordringarne på Bankens verksamhet såsom låne-anstalt må kunna tillfredsställas, utan att, genom sedelstockens förökande, realisationen skall något äfventyra. Utskottet bar härvid kommit till den öfvertygelse, att lämpligaste sältet för vinnande af berörde ändamål torde blifva, i händelse Banken öpp - 40 Banko-Utskottets Betänkande, N:o 3i. nar uppoch afskrifnings-räkning och derigenom upplager ofruktbara kapital, hvilka derefter i låneoch krediliv-väg ålergifvas allmänna rörelsen. Förslag i denna syftning har ock till Utskottet inkommit.
Uppsätta och med beklädnad förse det emot samma jord svarande föisvarsmanskap, hvilket K. M. äger alt på en gång med ordinarie armeen låta lipp* båda och utcoiiimendera; dock bör denna extra rote* ring vid krigets slut alldeles upphöra och aldiig oftare, än då Riket botas med anfall, kunna uppbådas.” För sältet att verkställa eii sådan rotering stadgade R. St. såsom allmän grund, att Konungens Bel:h:de, så fört möjligen ske kunde, skulle anbefallas alt, livar inom sitt län, genast med biträde af tillkallade, i orten boende kunnige personel* af alla 4 Stånden, verkställa en provisionel ekträ rotering å all inom länet roterad jord, efter den metod och de grunder, sorn med den förut i hvarje provins redan verkstall* da ordinarie roteringen och den onoterade jordens kända förhållande emot den roterade närmast stöde att förena; hvai förutan R St. förbeliöllo sig att, enligt 8 §:n RegF.n, få öfver den provisionella regleringen vid näst påföljande riksdag öfverlägga och besluta. I afseende på sättet för extra roteringens användande, föreslogo R. St., alt densamma borde införlifvas med det infanlei iregtte, som ditintills närmast vore indeldt, men i de Orter båtsmanshåll funnes, tillslås de indelta båtsmanscompagiiierna, dock med undantag för Skåiie, hvarest extra roteringen bolde utgöra en särskild trupp. I anleda, af delta K. M:s beslut lat Regeringen under den 5 Febi', i B ■ t utgå dess särskilda nåd. i ti s t r u c t i o il, hvarefter c o In ! t e r a d e lill förrättande a f d e n soldatsoch b å I s m a n s r o t e r i n g, som i anledn. af R, Stts beslut borde öfvergå all roterad jord i Riket, hade sig alt rätta.
Redan i föregrde plenum hafva många och i mitt tycke vigtiga anmärkntr blifvit gjorda emot det sätt, hvarpå Hr von Hartmansdorff tror att den öfre kammaren bör sammansättas. Att nu ingå i något vidlyftigt yttrande derom , tror jag vara öfverflödigt, utan får jag blott resumera de hufvudsakliga, som deremot äro gjorda, nemi. först det, hvaruti jag instämmer, att då efter Hr von Hartmansdorff^ förslag öfre kammaren skulle utses helt och hållet af samma val-collegium, samma delegation från folket, som skall utse den nedre, så kommer den att utgöra efter min tanke helt och hållet samma element, uttrycka samma opinion, icke innehålla någon hejd emot den nedre kammaren, om det skulle 11ehöfvas, med ett ord blott utgöra den andra delen af samma kammare med samma opinion. Det är visserligen sanni, och det skälet har jag anfört såsom försvar för mitt förslag, att en modification uppkommer derigenom att ledamöterne sitta för flera riksdagar, men den anser jag icke tillräcklig, om icke någon annan cathegori bestämmer saken, hvarigenom man kan hafva någon visshet, att den öfre kammaren utgöres af bildade och sansade ledamöter, som hafva en större erfarenhet om ärendena, och som äfven äro utsedde på ett sätt, som bättre lugnar farhågorna i detta^fali än det nu förevar. förslaget. Detta visar visserligen icke annat än hvad jag nogsamt fått erfara förut, att hvarje förslag man framställer, när man saknar den hasis, hvarpå Ivakammar-systemet i andra länder är bygdl, måste blifva ofullständigt, och att det alltid blir mer eller mindre lätt alt deruti upptäcka brister. Att sådana bär förekomma är således icke underligt, utan de böra blott tagas i betraktande vid pröfningen, på det ninn med de elementer, som finnas, må kunna komma lill del mest ändamålsenliga. Den andra anmärkningen, som är gjord emot Hr von Hartmansdorff!: förslag och som jag anser lika vigtig, är alt han, under förmenande att derigenom göra den öfre kammaren stark, har bestämt, att den skall bestå af lika antal ledamöter af alla Stånd.
Herr Grefve von Platen lärer således hafva svårt att rättfärdiga sitt förhållande dermed, att förra Ständer utan anmärkning lemnat, att dylika Lån varit gjorda förutj derigenom hafva icke Ständerne autoriserst att dylika missbruk finge fortfara ; motsattsen kan slutas deraf, att utaf det årliga Byggnads-bidraget en viss Summa blifvit deponerad till afbetalning å den förut gjorde Skulden, sorn således skulle försvinna, men icke ytterligare förökas; den motsatta åtgärden är således ett missbruk af Ständernas öfverseende godhet, som sedt igenom finger med en olaglighet. Det blir derföre ett skäl för nu varande Ständer, att låta lagligen beifra sådan sjelftagen myndighet, hvarigenom man ansett sig berättigad att disponera Discontens tillgångar efter behag, samt befordra Discont-Directionen till ansvar och ersättning derföre, att de emot Reglementets föreskrift ahvändt Medlen till stående Lån, och det till Canal-Verket, hvarifrån de icke kunna återfås, utan kommer Creditorernas förlust att derigenom förökas. Fåfängt lärer kunna påstås, att ansvarigheten derigenom upphört, att Decharge erhållits af Revisorerne och af Actie-ägare. Detta gälde icke med Malmö ; de hade icke allenast Decharge af Bolaget och Banquens Revisorer, utan äfven Konungens godkännande, i anledning af Justitiae-Cancellerens hemställan, att ingen anledning till åtal emot dem fanns. Efter sedermera bättre* upplysning kunde hvarken Den i April. 83 Konungens beslut än mindre Actie-ägares frikännelse likväl hjelpa dem. Senaste Riksens Ständers Revisorers vitsord om nit och skicklighet, har också blifvit såsom skäl anfördt och nu i en dessa dagar utkommen skrift af Commerce-Rådet Santesson äfven åberopad.
Kronprinsen och Kronprinsessan komme att afläggas samma dag e. m.; hvarjemte Hr Gr. o. Landtm, anmodade de ledamöter, som önskade Den 2,0 Oktober. 5 vid dessa tillfällen deltaga i It. o. Ad:s Deputationer, att dertill anteckna sig hos Riddarh. Fiskalen. Frih. Raab, Adara Christian: Under föreg. Riksdagar har en allmän och ingalunda obefogad klagan försports deröfver, att RiksStras förhandlingar och i synnerhet enskilda Representanters yttranden ieke blifvit af Allmänna Tiduingarne troget återgifna, utan tvärtom ofta både ofullständigt och oriktigt, mången gång jemväl ensidigt, framställda. Detta med rätta öfverklagade förhållande föranledde redan vid 1844 års Riksdag ett beslut af R. o. Ad., att på egen bekostnad hålla referenter, hvilka skulle i korthet sammanfatta Ståndets beslut och dess ledamöters yttranden, samt hålla dessa sammandrag tillgängliga för de Tidningsredaktir, som deraf ville taga del. Detta sätt att resumera Ståndets förhandlingar följdes äfven under några månader, men som det blef temligen dyrt, kunde detsamma icke fortsättas. Under 185 0 års Riksdag väcktes inom PresteSt. motion derom, att samtlige RiksSt. skulle antaga referenter, och att en särskild Riksdags-Tidning skulle utgifvas samt kostnaden derföre bestridas af Riksdagskostnadsmedlen. Förslaget öfverlemnades till Ekon.Utsk., som tillstyrkte detsamma så till vida, att referenter af Ståndens förhandlingar skulle antagas och deras referater erbjudas utgifvarne af de större, dagligen utkommande Tidningsbladen att deri intagas. Då frågan förekom här på Riddarhuset, tycktes densamma mötas med bifall, men den rönte sedermera samma öde som så många andra frågor, nemi. att den ej hann genomgå alla formerne förr än Riksdagen nalkades sitt slut, då det naturligtvis ej lönade mödan att fullfölja densamma.
Revisorerne hafva om förmäl t, hurusom Krigs-kollegium, genom nådigt bref den 8 Februari 184*» undfått befallning att låta förnya det med chefen för lifgardet till häst, den i4 Juli i832, afslutade passevolans-kontrakt om underhållandet af regementets sablar och pistoler, emot en årlig från kronas sida utgående summa af 368 r:dr 16 sk. och rättighet för regementet att behålla sabelklingorne, men med skyldighet att, vid kontraktstidens slut, till kronan återlemna de till sablarne hörande baljor och fästen; och hade, i följd häraf, passevolans-kontraktet blifvit, på ofvanberörde grunder, med dåvarande chefen förnyadt intill 1844 ^rs slut; hvaremot då samma kontrakt ytterligare, den 6 Februari 1845, förnyades intill det årets utgång, regements-befälhafvaren förbehållit sqvadrons-cheferne rättigheten att få behålla ej allenast sabelklingorna, utan äfven baljorna och fästena; hvilket, såsom stridande emot ofvanåberopade Kongl, bref, revisorerne ansåge sig böra anmärka. 4Ö Stats Utskottets Utlåtande, N'o 206. Enär det är vordet upplyst, att» sedan Kongl.
Den Z Februari! 15 ÄrfdaBalken, att rigkigt uppgrswa och lata noga uppteckna alltsammans i Boet, sä löst sorn fast, af hwad natur och beskaffenhet det wara mä, med alla strister och handlingar, fordringar och gäld, ehwad det Boet gemensamt eller andra Malan enskildt till, hörer, samt att i den ordning samma §. föreffrifrver, täta i Sterbhus wärdera all berörde egendom, dock akt när Man eller Hustru efterlefwer, den efterlemnade Makans FideiCommiffegendom, Arfwejord pä Landet, samt före ägtenskapet förwärfda sasia egendom pä Landet, endast i Bouppwckningen upptagas, men ej till warde utföres; Äfwensom hwad i Boet finnes och hörer annan till, såsom lant , legdt, pantsatt eller förtrott gods, jemwäl mä wid Bouppteckningsförrattningen man »värdering antecknas; Ägaren af sädant gods obetagit, att det äterfordra och Sterbhusdelägarne att det till honom ut<s lemna, utan afbidande af Bouppteckningens > början eller flatz Hwilket Kongl. Maj:t täcktes i Räder bifalla. ' Lx krotocolllo kebr ak kortslles. Utdrag af Prvtocollet öfwer JustitiäÄrender hällel uti Kongl. Maj.-ts JustiiiäRevision eller Högste Domstol Mändagen den-2-, November 1809- NLrwarande: JustitiäRäderne I^aAerboim Grefwe L^UenborA Ju - Den 5 Februari!. Juste, ckNäderne von 8trokircb Grefwe Amilton Kibe1iu8 Diljevalob Ziervogel koppius - Asjesior Duräkjäil anmälte i underdäighet, akk Kongl Maj:!, med anledning af 87 L. i Regering-Formen den 6 sistlidne Juni! i Nadec befalls de! Höaste Domstolen skulle inkomina med underdä - Ztander hos Kongl.