Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men innan begrafningsklockorna ljudit, är väl ej annat att göra än en stillatigande reverens för exempelvis den ogement imponerande, om ock i all sin vigtighet och visdom omedvetet komiska lärdom, emot hvilkens » oss synes » ingen appell lär finnas, då densamma liksom med en pekpinne på pricken demonstrerar hvar Mäster Olofs författare i sin ungdomliga häftighet och » omogna frihetsvärme » förryckt de hand * lande personernas (förmodligen i skolböckerna) » historiskt fast * stälda » karaktärer och trädt den konstnärliga sanningen för nära (en fras som låter något). Och likaså inför den peda * godiska skarpsinnighet, för hvilken pjesskrifningskonsten ej längre synes ha några — 1 teoretiska — mysterier och hvars spaltföreläsningar öfver den dramatiska konstens lagar troligen äro lika sjelfständiga och grundliga som beredvilligt meddelade. När man så från sistnämda håll får mottaga först en förintande analys af » den naturalistiska dramatiken » och sedan den domen öfver Strindbergs » Fordringsegare », att den pjesen är » en helt banal och meningslös historia, der frånvaron af menskliga rörelser, menskliga passioner nödtorftigt ersatts af en torr reflexion, en förment djupsinnig » psykologisk » analys » — ja, såväl i detta som ofvan antydda fall baxnar man och skäm3 naturligtvis djupt öfver sig sjelf, för hvilken det säger alldeles stopp i försöken att fatta dessa nya prof — i synnerhet det sistnämnda — på den högre visdoru, som esomoftast är utmärkande för dessa båda kritici i hvar sin stad — såvida man inte förhärdar sig och skäms för deras skull. Hur pass framtidsvaraktig och omfattande betydelsen må beräknas af upprättelsen och fredsslutet med » Mäster Olofs » och » Röda rummets » författare, är sjelf klart alldeles omöjligt att gissa; faktorerna äro dertill för många och variabla. Som en yttre bekräftelse på en allt allmännare insigt om författarens betydelse för den svenska literaturen, var det emellertid en tilldragelse af glädjande natur.
Och då Utskottet nu mera frånträdt förslaget om Decimal-Systemets antagande i Rikets myntoch räkne-förhållanden, har Utskottet ansett sig böra, i enlighet med Rikets sednast församlade Ständers beslut, i denna del tillstyrka, alt Riksdalern må indelas i 48 skillingar, och hvarje skilling i 4 styfver, samt att skillingens indelning i runstycken, i följd deraf, måtte upphöra. Banco-Utskottcts Utlåtande, N-o 23. Under förutsättning af Rikets Ständers bifall till hvad Utskottet här ofvan yttrat och föreslagit, har Utskottet uppgjort och får härhos Rikets Ständers bepröfvaude underställa följande förslag till förändradt myntsystem: |:o Alliinna riikniu^-sättet i handel acil vandell, sand vsd a) Svenska myntets räkne-enhet fastställes till jemnt } Riksdaler silfver, i enlighet med det skrot och korn, som myntordningen af den 9 Maji 1800 bestämmer. b) Denna räkne-enhet, svarande emot 12 skillingar silfver och i räknevärde enahanda med En Riksdaler Riksgälds eller 32 skillingar Banco, benämnes ”Riksdaler.” c) En Riksdaler indelas uti fyratioåtta skillingar, och hvarje skilling uti 4 styfver. ti) Då i författningar, aftal, räkenskaper, skuldsedlar eller skrifter af hvad slag som helst, hvilka efter viss bestämd tid utfärdas, benämningen af endast Riksdaler utan serskild bestämmelse förekommer, sä förstås dermed alltid den i puncten Litt. b. här ofvan omförmälde Riksdaler, hvaraf en är lika med 'f Riksdaler silfver. 3:0 Silfverinylitet. A) Utmyntningen. De serskilda silfvermynten torde blifva följande: a) Ett om 1 Riksdaler Silfver eller 4 Riksdaler B:co
Till upprättande af en ny lärostol inom Medicinska fakulteten vid Upsala Akademi bar Kongl. Majit begärt ett årligt anslag af 4,500 R:dr och i sammanhang dermed ett belopp af 1,000 Ridr årligen till anskaffning af instrumenter och materiel för de fysiologiska och pathologiskt-anatomiska laboratorierna. Enligt hvad upplyst är, var inrättandet af en profession i fysiologi ett bland de behof, om hvilkas afhjelpande, uppå underdånig hemställan af Universitetets Styrelse, framställning gjordes vid sistlidne riksdag, ehuru Rikets Ständer då ansågo sig förhindrade alt densamma bifalla. Till stöd för Kongl. Majlis nu framställda nådiga förslag är hufvudsakligen anfördt, att undervisningen i fysiologi vid nämnde fakultet alltid tillhört professorn uti anatomi, en förening af läroämnen, som i fordna lider hade fulla skäl för sig, då den rena deskriptiva anatomien egentligen var att betrakta såsom en del af fysiologien, men att om ock det nära sambandet emellan dessa vetenskaper oruhbadt fortfore, möjligheten af deras förening såsom läroämnen hos en enda lärare numera upphört, enär de respekliva vetenskaperna, sedan professionen i anatomi och fysiologi stiftades, mångdubblat sitt innehåll och hvardera för sig nått en utveckling, hvarom man då knappt hade en aning; att professorn i anatomi mäste mera än någon annan af lärarne egna sin tid och sina krafter åt lärjungarnes omedelbara handledning, så att tid icke hlefve honom öfrig att äfven meddela undervisning uti något annat, i synnerhet uti ett så omfattande och vigtigt ämne som fysiologien, och än mindre att, jemte eget vetenskapligt arbete i anatomien, egna sig åt forskningar inom fysiologien eller vetenskapligt bearbeta densamma; samt att denna vetenskap, som sysselsatte sig med lagarne för den organiska natu - StatsUtskottets Utlåtande N:o 139.
Herr Munck af Rosensköld: I enlighet med mitt vid 1823 års Riksdag gjorde bestridande af MinimiTariffen, förklarar jag mig nu af samma skäl emot en dylik Tariff; men som det säkerligen icke verkar på Ridderskapets och Adelns beslut, får jag blott på förhand reservera mig deremot. Uppå derefter af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställd proposition, blef 3:dje BevillningsGrunden af Ridderskapet och Adeln bifallen. 4:de Grunden: Bevillning af Handel, Rörelse, Handtverk, Näringar, Fabrication, Konstflit och Arbetsförtjenst, i Städerna och pä Landet, Den 26 Ju n i i f, m. utgöres nied vissa procent af inkomsten, efter de afdrag, som i ny BevillningsStadga bestämmas; med iakttagande af dylika minimisumjnor och olika klassificationer, som finnas intagne i 1820 års BevillningsFörordning, samt med det tillägg, att Taxeringsman må ega rättighet uppföra den person till bevillning emellan tvenne af de stadgade klasser, som de pröfva icke lämpligen kunna påföras afgift efter några af klasserna. Bifölls, 5:te Grunden: Enär af Fastigheter efter deras värde, samt af handel, rörelse och näring efter inkomsten bevillning utgår, så komma alla utlånta Capital, af hvad beskaffenhet sorn helst, icke att serskildt beskattas; men låntagare, som afgiften till Staten förskjutit, är vid liqvid af ränta, då densamma är förskrifven till mer än 5 procent, berättigad att afdraga ett sådant förskott, hvarvid gälla de controller i8a3 års BevillningsFörordning innehåller, utan annat undantag än det deruti medgifna för så kallade Sparbanker. Herr Munck af Rosensköld: Utskottet har afstyrkt all förändring uti stadgandet rörande Capitalers beskattning, på den grund, ätt erfarenheten visat, det alla föregående författningar för detta ändamål blifvit illu~ Den 26 Junii f. m. 27 derade. Jag nekar ej, att så skett, men deraf, att de ibland blifvit illuderadej följer ej, att de blifvit det merendels.
Nu är Riksdagen så långt avancerad, att ett närmare skärskådande af det system, hvarom Herr Ugglas i Betänkandet nämnda motion handlar, skulle leda till en tidsutdrägt, som öfriga angelägna göromål ej medgifva. Men jag anser mig dock ej böra med tystnad förbigå Utskottens yttrande, utan anhåller att få i korthet upptaga och besvara d# skäl, Utskotten anfört för att styrka olämpligheten af ett förslag, hvilket åter, efter min tanka, är ett ibland de medel, som skulle medföra betydligaste och största lättnad för de skattskyldig#. Hvar och en, som tagit kännedom af det Fransyska sättet, att i mindre afdelningar Den i September /, in. uppbära utskylderne, har erfarenhet om föri månerne deraf. Hela anstalten bestar deri, att Debetsedela är så inrättad, att man kan afklippa den samma för hvarje gång, den skattskyldige derå gör någon afbetalning. Allmänheten kan således småningom och när som helst afbörda sins Kronoutlagor. Hos oss åter måste samtlige Rikets innevånare på ungefärligen samma t»4 betala utskylderne, och alla således påen gång skrapa ihop medlen till detta ändamål. Alla» som hafva varor att aflåta, måste då i hast fös?* nöja dem; och Landtmannen i synnerhet blir vid sådana tillfällen mis6bjuden af speculanten, gom vet, att han är satt i knipen» och måste ut med hela summan.
Med ändring af Utskottets förslag i 4 §, angående stämpladt papper till bouppteckningar, beslöt Ståndet, att bouppteckning, då behållna summan utgör från och med 100 R:dr till 5,000 Kalr, skulle förses med stämpladt papper till belopp af 8 skillingar för hvarje fulla 100 R:dr; från och med 5,000 lill 50,000 R:dr, 12 sk. för hvarje Prot.-Utclrag, den 8 Januari 1840. lulla 100 R:dr; samt från och med 50,000 R:dr och derutöfver, 20 sk. för hvarje lulla 100 R:dr, och att Fideicommiss-bref och andra dvlika förordnanden skulle förses med stämpladt papper till det af Utskottet föreslagna belopp hvarje gång, en ny Fidei-commissarie kommer i åtnjutande af de i Fideicommiss-brefvet eller förordnandet stadgade förmoner; Uti 5 § beslöt Ståndet den förändring, alt Commendeursoch Riddare-bref skulle förses med stämpladt papper lill det belopp, som Rikets Ständer vid 1840—1841 årens Riksdag föreslagit; 1 7 § ogillade Ståndet Utskottets förslag, att till alla arrenden, contract oell alhandlingar, utan viss summa, skulle Charta anskaffas till det belopp, hvartill deri betingade persedlar eller förmoner, enligt sednast fastställda mavkegångs-pris, kunna skattas, och att om dvlika coutractei derjemte skulle innehålla bestämmelser, rörande persedlar eller fbrmoner, hvilka icke finnas i Markegångs-taxan uppförda, eller blifvit till visst värde i penningar beräknade, Chartan borde ökas med 12 sk.; och beslut Ståndet, att de i dessa afseenden, uti nu gällande Kongl.
Stats-Rådet tillstyrkte i anledning häraf, att Kongl. Maj:t må till Rikets nästsammanträdande Ständer aflåta Nådig Proposition, angående beviljande dels af 4,500 R.dr Riksmynt till inköp af boställe åt en Predikant i Tyngsjö kapell, dels af 600 R:dr nämnde mynt årligen, såsom bidrag för hans aflöning, intilldess kapellfeoerne sjelfve blifva i tillfälle att Kapellpredikantens underhåll bekosta. Hvad Stats-Rådet i förestående 23 mål i underdånighet yttrat och hemställt täcktes Kongl. Maj:t i Nåder gilla; och skulle, beträffande de under N:is 20, 21 och 22 upptagna mål, utdrag af Protokollet öfverlemnas lill Finans-Departementet för att tjena till ledning vid författande af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets nästsammanträdande Ständer, angående Statsverkets tillstånd och behof. Ex Protocollo, Carl Fr. Liljewalch. Bil. M 7 lill Kongl. Maj:ls Nåd. Prop. M 1, om Statsverket 1856, 1 Utdrag af Protokollet öfver Ecklesiastik-Ar ender, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Statsrådet pä Stockholms Slott den 14 October 1856. Närvarande: Hans Excellens, Justitie-Stats-Ministern Herr Gunther, Hans Excellens, Stats-Ministern för Utrikes Ärendena, Herr Friherre Lagerheim, Stats-Råden: Herr Fåhreeus, Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Grefve Gyldenstolpe* Anjou och Almqvist. Departements-Cbefen, Stats-Rådet Anjou, föredrog i underdånighet följande ärenden rörande reglering af Åttonde Hufvudtitelns så väl ordinarie sorn extra stat, samt anförde dervid i underdånighet: l:o. I öfverensstämmelse med Eders Kongl. Maj:ts, på sätt Protokollet öfver Liineanslag
43 – Likväl få vi aldrig glömma, att denna alltifrån 1786 mera ögonskenligt fortgående utveckling, tyvärr! ganska snart afbröts genom hans död; och således ej heller föreställa oss, att den kritiska reflexionen deri höll jemnsteg med det poetiska sinnet. Väl röjde sig i dettas instinkt nu (vanligen) en säkrare ledning, så vid danandet af nya skapelser, som vid förbättrandet af fordna; äfvenså öfverhufvud, i sättet att behandla ämnen för omdöme och granskning, en upphöjdare åsigt af lifvet, samhället, upplysningen, ett äfven bakom qvickhetens lekar framblickande sannare allvar. Men redan sjelfva det urval af hans skrifter, som han vid slutet af sin lefnad anordnade till utgifning, blottar i flera omständigheter, huru långt han ännu vid banans upphörande var från en fullständig förafskedning af den ”gamla surdegen”, – sina ungdomsdagars verldsoch smakvishet; för att ej nämna den i hans krig pro Sensu Communi uppenbara blandningen af ädelt lågande öfvertygelse och några träffande anmärkningar med en återstod af förfluget ytlig philosophi, som blott för hans samtida kunde skylas af de bländqvicka infallen; eller i allmänhet den sväfning mellan sjelfmotstridiga påståenden, som jemväl i de sista årgångarne af hans Stockholms-Post, och till en del äfven i de bland hans ”Skrifter” inrymda prosaiska uppsatserna, svårligen kan undfalla någon uppmärksam läsares öga. Snille och karakter sammanhänga på innerligare vis, än mängden af menniskor synes tro; och sällan torde väl något verkligt snille kunna framtes, der ej – åtminstone såsom anlag (hvilket visserligen kan förmörkas och förvillas) – karakterens storhet visar sig förenad med snillets. Det bör alltså ej finnas oväntadt, att i samma mån, som Kellgrens ande utvecklade rikare snillegåfvor, gjorde den ock hela hans varelse mera ädel, mera redbar, mera blygsam; – det sista, i alla detta ords betydelser.
Då jag fördenskull nu likasom förut instämmer i det beslut, Afdelningen» Pluralitet föreslagit, eller Gårdfarihandel^ afskafFande, är likväl ingalunda mia mening, att inskränka Allmogens förtjenst genom géo Bes v. och Ekon, Utsk. Betänhanden. väfnaders tillverkande och afyttrande. Tvärtom är min tanbe, att Vestgötha Allmogens tillverbningar må, likasom Norrländningarnes, allt för gerna på bestämda tider och i större partier i Städer och på Marknader till salu utbjudas; men att denna författning blott må verkställas genom städerna Borås och Ulricehamns handlande, hvilkas rättigheter till sådan försäljning efter min tanka böra vara en gifven följd af deras på handel vunna burskap, utan afseende på någon så kallad Gårdfarihandelsrätt, den jag icke för ordentliga handlanda Borgare anser behöflig eller lämplig, i hvil. ket afseende jag äfven lika vördsamt får föreslå, att den Bonde eller Landtman, som, utan alt från landet till stad inflytta, vill blifva handlande Borgare i någondera af dessa städer, sådant icke må förvägras, ®- när han i slikt fall för öfrigt ställer sig Författningarna till noggrann efterrättelse; hvarigenom den för vederbörande Ämbetsoch Tjenstemän minskade inkomst, utaf Handelspassens utdelande åt allmogen, i någon mån kunde blifva ersatt. Det är blott det högst obehöriga jemna kringstrykandet från by till by, från gård till gård, af allmogens Manspersoner, Söner och Drängar, som jag anser i alla afseenden skadligt: Och jag hoppas, något hvar lärer med mig instämma, att både Besv. och Ekon. Utsk. Betånkanclen. 361 sedlighet och industri bättre främjas derigenom, att omkring 1000 friska och arbetsföra personer qvarstadna vid sina hem och sköta landtmannagöromål samt industribefattningar, än att dessa 1000 stryka Landet omkring, med luxen och Härden i deras sällskap. Väl skulle det synas, som den sednaste Kongl.
Capitalisterne de senare åren blifvit plundrade på hälften af sin förmögenhet ■, men jag får anmärka , att Capitalernqs värden för närvarand’ äro högre än hvad de voro för några år tillbaka, i syn; nerbet i deras förhållande till fast Egendom utom Stockholm. Hvad åter angår de Capitalistsr , hvilka, 382 Dm 2 X Martil, f. m. innan den allmänna Penninge-förlä genheten inträiiade, reaiiserat sina Capitaler genom Fastighetsköp samt nu befinna sig i en säideies brydsam belägenhet, så böra väl Riksens Stan» der på något sätt behjerta deras belägenhet. Denna (hass af Fastighetsägare äro iör en stor del jast de Capitalister, som först förlorat genom 1801 års Realisation och <809 års SedelJ utsläppning; och som, af farhåga för ytterligare Myntförsämring, lörköpt sig på Egendomar. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Den 2 9 Maji. 601 Friherre Cederström, Jacob: G3nom HögJoflige Ridderskapets och Adelns iörtroende har jag halt tillfälle, att såsom Fullmägtig i Banken förskaffa mig en närmare kännedom om detta Verks angelägenheter, och deruppå grundar sig min öfvertygelse, att hemligheten i intet afseende är för BancoVerket nyttig, inen i många afseenden högst skadelig, derigenom att åtskilige oordningar, som inom Verket tid efter annan inträffat, icke kunnat, som vederbort, rättasBankens historia, författad af framledne Banco-Commissarien Silfverstolpe, Och som i Banken förvaras, upplyser åtskiilige gådane förhållanden samt missbruk, hvilka genom bibehållen hemlighet möjligen kunna äga rum, Här är nu icke fråga om Bankens Silfverfond, hvilken, ehuru den utan fara kunde uppgifvas , likväl i anseende dertill, att ingen växling får ske, tills vidare må vara obekant: Frågan är endast,' att Banken hvarje år må genom tryck kungöra sedelstockens belopp, - ett kungörande, sorn jag tror vara högst nödigt, om Bankens sedlar skola bibehålla allmänt förtroende , sedan växlingen upphört.
Majit, som, i följd häraf, fana de emot berörde nedsättning gjorda anmärkningar böra förfalla, befallde, att Kammar-Rätten skulle derom till egen oeh vederbörandes efterrättelse förständigas. 4 O. O Angående General-Assistance-Contorels upplös; Anmäld den 21 November 1829. Med afseende å hvad Drätsel-Coinmissioneu uti nu anmäld skrifvelse i underdånighet anhållit, ville Kongl. Majit till Rikets Ständers Stats-Utskott göra Nådig framställning om nyttan oeh nödvändigheten deraf, alt det af Assistance-Contoret begagnade hus hyresfritt upplåtos lill den blifvande Lombard-inrättningen. 4 I lO Angående Rikets Ständers beslut , att de Revisorer, som emellan Riksdagarne årligen samlas för granskningen af Baneo-Discont-Werket, jemväl må utsträcka deras befattning till Mann fast urDiscont-fondens räkenskaper. Anmäld den 14 November ». å. Kongl. Majit ville Häröfver inhemta Gommerce-Cöliegii utlåtande. Under den 16 Januarii i83o förklarade Kgl. Majit Sig. icke finna skäl att bifalla Rikets Ständers förslag; men Kongl. Majit ville för hvart år uppdraga åt serskilda i Nåder tillförordnade Revisorer alt granska Manufactur-Discont-fondens räkenskaper oeh förvaltning; hvarefter desse Revisorer skulle ega att med underdåniga berättelser i ämnet inkomma,. hvilka berättelser sedermera borde Rikets Ständers Revisorer eller Stats-Utskottet till upplysning meddelas. Bil. till R. St. Just. Ombudsm. Emb. Ber. den i5 Jon 1834. 4-2:0- Angående fattigbevis för medellösa Borgare vid uppsägning af burskap. Anmäld den ij November s. å. Kongl. Maj:t befallde, alt Kungörelse skulle i anledning häraf utfärdas. 4-3:0 Angående anslag till renovation och underhåll af de Kgl. Musaeum tillhöriga taflor samt inredning af ett naturalhisloiiskt Musum m. Anmäld den 2i November s. å. Kongl.
A. 90. — klockares, om förändrad reglering af. V. B. 373. A. 418- — fjerdingsmans, om skyldighet för boställsinnehafvare att deltaga i. III. B. 68. 108, 116. A. 1 19. E. 233. — för de under krigsåren 1806—1810 fångne ogifte officerare, underofficerare, med vederlikar, angående utbetalning af innehållen och till statsverket indragen. VII. E. 3. •*— för Riks-Ståndens och Utskottens kansli, angående förskott å. I. B. 540. II. 46, 324. A. 395. -— angående slutliga bestämmandet af. V. B. 247, 277. A. 283. — för en Sekreterare i Statssamt Allmänna Besvärsoch Eko nomi-Utskottet, angående. III. B. 346. A. 370. — för en Sekreterare i Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekono* mi-Utskottet. XI. B. 428, 436. A. 437. Aflöningen för Civile Embetsoch Tjenste-män, angående stadgan» den i afseende på. I. R. 279. — Se för öfrigt Löneförhöjning. Aflöningsspanmål, angående lösen för den åt Korporalerna vid Indelta Arméen och Soldaterna vid Södermanlands regemente anslagna. II. 693, 696. R. 697. Afskedande af vissa embetsoch tjenstemän. Se Embetsoch tjenstemän. Afskedsdeputationer till de öfriga Stånden, angående XI. 468. Afskedsuppvaktningar vid Riksdagens slut. XI. 475.
Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, yttrade H. Kxe. Hr Gr. o. Landtm., att, i afs:de a de ifrågav:de §§:na, icke afgilvits något annat bestämdt yrkande, än att R. o. Ad., med afslag å Utsk:ts förslag, skulle i stället antaga §§;na 9 och 1 0 i komiterades förslag; hvarförutan Hr v. Koch yrkat, att till den 10:de <§:n skulle fogas ett tillägg af följande innehåll: »Då fråga förekommer om afgäld, som efter oförmedladt hemmantal utgår, skall rösträttigheten efter nämnde hemmantal utöfvas»; och skulle detta tilllägg, på sätt hegardt blifvit, göras till föremål för särskild propos. Pen 3 Oktober e. m. 47 Sedan lt. o. Ad. härefter, uppå framställda propos:r, afslagit Utsk:ts förslag och i stället antagit 5§:na 9 och 10 i komiterades förslag; gjordes propos. på anlagande af det utaf Hr v. Koch föreslagna tillägget till den 10:de §:n, och då dervid svarades många nej, blandade med ja, förklarades nej hafva varit öfvervägande. Gr. Mörner begärde votering. Uplästes och godkändes följande voter.-propos.: »Den sora bifaller Hr v. Köchs yrkande, att till § 10 mora. 1 uti komiterades förslag till förordning om kommunalstyreise på landet skall fogas ett så lydande tillägg: »Då fråga förekommer om afgäld, som efter oförmedladt hemmantal utgår, skall rösträttigheten efter nämnde hemmantal utöfvas»; röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, afslår R. o Ad. förenämnde vrkände.» Vid voteringens slut hade rösterna utfallit sålunda: Ja — 13. Nej — 18. § 11 enl. Utsk:ts förslag.
På Hessle Öfversteboställe har Herr General-Adjutanten och Kommendören af Wetterstedt till en del låtit uppbryta ängarne och beså dem med kultiverade grässlag, samt, genom anläggning af grafvar, dammar och vattenledningar, kommit i tillfälle, att under den varma och torra årstiden med ymnig öfversilning uppfriska gräsväxten, som derigenom blifvit mycket förbättrad, äfvensom skadan af den härjande ängsmasken sålunda blifvit dels förekommen och dels mildrad. Chefen för medlersla Kanal-Distriktet Herr Öfverste-Löjtnant Mechanikus och Riddaren J. Edström har vid Hjelmare kanalbolags egendomar Hellby 1 -ITT tii | J O o och Wallby, anlagt en ängsvattningskanal om 5,000 alnars längd med inmurade damluckor ifrån den så kallade Sågsjön, sorn får sitt vatten från Hjelmaren, och är kanalen ledd efter foten af den Landhöjd, som i vester be - 19 gränsar dalen, der Setterbo Socken är belägen. Denna kanal framgår med sådan höjd, att den dominerar 258 tunnland ängsmark i Setterbo Socken, samt 140 tunnland af Arboga Stads tillgränsande ängar, så att tillsammans 398 tunnland äng genom denna kanal skulle kunna vattnas om den erhåller en dertill erforderlig Sektions-area. Kanalens nu varande Sektions-area är beräknad för vattning af blott en del af Åsby, Wallby, Oppeby och Hellby ängar, och hafva hitintills endast 40 tunnland, tillhörande Hjelmare Kanalbolag, hunnit beredas till vattning. I sin utveckling kan detta företag blifva för en förbättrad ängsskötsel af en högst förmånlig verkan, både i afsönde på den betydliga ängs-arealen, som genom denna anläggning kan blifva vattnad och såsom ett exempel för andra 'att efterfölja, der lokalen dertill erbjuder tillfälle.