Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Utdrag af Protocoll hällit uti Riksens Högs lofliga Ständers Smts-Utstott den rt Oc» toder 1809. G. §). Uti flere till Stats-Utfkotket ifrån sä ival Höglofltga Ridderstapet och Adeln, som Wälkofliga Borgareoch Hederwärda Bonde-StaNden remitterade Memorial, har blifwit föreflagit och yrkadt indragning af Adels-Fane NegementetsJndelningar och Boställen, säsom M härtill har blifwit anfört: Att detta Regemente pä ett seeulum, icke stall hafwa warit eller nu wara uppsatt; Att det ej synes instämma med god hushållning att Kronan i Räntor till Adels-Fane Indelningar ärligen betalar en be» tydelig summa dä Trouppen eller Manskapet ej existerar. Att den inkomst, som genom Officers Boställens sörsälgning, kan winnås, Utgör en ren be» hällning för Kronan och Staten, M. m. Stats - Utskottet har häkwid trött fitz böra oM denna Corps inrättning och närwarande stick meddela Riksens Höglofiiga Ständer den upplysning, som af Handlingarne kunnat inhemtas. Adels-Fanan har warit nästan frän nräldriga tider; Och intill dest wista Negementer blifwit inrättade, har Adelens Rust - Den 4 November. Rusttjenst utgjort, snart sagt enda styrkan af Rikets krigSmagt till hast. Likiväl leder veu sin cgente liga upprinnelse ifräu Konung Lianus UaänILs tid; Och den första författning derom finnes utfärdad, är denne Konungs stadga af är 1285. ^ Huru den skulle utgöras, har sedermera tid ester annan blifwit förordnadt; Och likmätigt 21 Z i Adelig» Privilegierna af den 16 October 172g, skall den Adelsman, som hafwer Z80 marker RusttjensiS
Af hvad jag nu baft äran anföra, finner R. o. Ad., det jag för min del ingalunda anser förslaget vara i allo förkastligt, utan tvärtom i flera hänseenden ganska välbetänkt, hvarföre jag förenar mig med Hr von Hartmansdorffs begäran om återremiss, på del att, sedan saken blifvit af Utsk. ytterligare handlagd och måhända fullständigare utredd, R. o. Ad. måtte blifva i tillfälle alt fatta ett beslut, som under vissa vilkor medgifver platsens afstående, ifall detsamma under tiden till nästa Riksdag i och för den påtänkta broanläggningen skulle ifrågakomma. Frih. Cederström: Den siste värde talaren har gifvit mig en tillvitelse för inkonseqvens, derföre att jag, som nyligen reserverat mig emot det Utlåt., hvaruti StatsUtsk. afstyrker bifall till K. M:s Propos , alt norra delen af Kon. Carl XlII:s torg skulle till enskild man uplåtas, för ali under en viss bestämd tidrymd innehafvas oell bebyggas, enär K. M. ansett en prydlig och efter platsens beskaffenhet afpassad byggnad å denna del af torget lända lill hufvudstadens förskönande, nu motsätter mig ett förslag, alt R. o. Ad. skulle uplåta sin sjölomt till fäste för en tillämnad broanläggning och medgifva der befintliga byggnaders nedrifvande, hvilket dock, enl. talarens åsigt, skulle i betydlig mån försköna hufvudsladen. Men den förmenade inkonseqvensen i mitt handlingssätt kan jag ingalunda vidkännas, ty å ena sidan är det först och främst endast fråga om en uplåtelse på viss tid, men å den andra ett afhändande för alltid. Denna skillnad är så betydlig, att den ensam torde helt och hållet freda mig för den framkastade beskyllningen om inkonseqvens.
Privatbank (oberäknadt det anslag af 2,500,000 R:dr, hvarmed maximum för sedelstock fåröfverskridas) 1,300,000 1,300,000 Summa B:ko R:dr 28,680,000 28,680,000 2,200,000 2,200,000 Stockholm den 4 Augusti 1854. Bih. till R. St. Reservationer: Vid 45 punkten, litt. g: af Herr Professor Agardh, som ansåg detta mom. böra erhålla följande lydelse: »Ränta beräknas, för hvarje kalendermånad, på det minsta belopp, som räk•ningshafvare under månaden i Banken haft innestående.» Häruti bar Riksdags-fullmäktigen Olaus Eriksson instämt. Vid 71 punkten: af Herr A. O. Wallenberg: »Gällande Banko-reglemente lorutsäller möjlighet-en af alt en eller flere Privat-banker med sedel-utgifningsrätt skulle före deras oktrojers slut af en eller annan orsak upphöra. För att i sådan händelse rörelse-kapitalet ej skulle/alltför hastigt nedtvingas, voro jemlikt 210 §, 2 morn., 2,500,000 R:dr afsedda till sådana nya låne-inrättningar, som ersätta upphörd Privat-bank. Nu har Utskottet till samma ändamål anvisat ytterligare 1,500,000 R:dr af det belopp, hvarmed förlaget till Bankens låneoch kreditiv-rörelse blifvit vid innevarande Riksdag förminskadt, och i sådan syftning har 71:o, morn. 2, blifvit uppställd. Då jag icke sjelf kunnat finna, eller hört uppgifvas någon ny anledning till den förmodan, att Privat-baukerna skulle före deras oktrojers tilländalöpande upphöra, torde det deremot med mindre fara för misstag skäligen kunna antagas, att all nödig försigtighet blifvit iakttagen, om Banko-reglementet hädanefter fått bibehålla den hittills i detta afseende gällande föreskriften.
a. mot förfins uppfattning af hrr B. Meijers och G .. af Geijerstams bidrag till revyen samt mot den visserligen qvicka, nien. i det hela icke träffande och derför misslyckade satiren öfver fr. Keys uppsats. Förf. har emellertid gifvit en riktig belysni ' ng åt vissa framstaende delar af revyen, afveiisom stält i deras ratta dager d e enstaka uttryck af en krass lifsåskådning, hvilka gå såsoni en olycksbådande röd tråd genom revyens olika stycken, afven de, hvilkas förfxe säkerligen icke hylla en sådan åskådning. Man erinre sig t. ex. påståendet, att det vore gagnlöst att för sig itypstalla ett lifsideal, eller det om tillåtligheten att njuta lifvet, vore det an på aiidras bekostnad. Det ser ut som hörde dylika uttryck till &gt;det unga Sveriges, jargon, hvilken omedvetet meddelar sig äfven %t dem, som vilja något inycket högre och bättre an de antydda uttrycken kunde låta förmoda. De nämnda kritiska arbetena, af hvilka hr docenten v. Schéeles a r mera vetenskapligt, hr Carl Carlssons deremot helt populärt hållet, hafva således uppvisat halten af den moderna tidsandan, sådan densamma i nämnda tvanne publikationer gifvit sig tillkänna. Herr I;: A. E k ger oss i sin nyligen utkomna bok, ~Omstörtnbcg eller Utveckli ?tp, något annat och inera. Denna bok, som utkoni p2 förhösten, ar i vår tanke en af de värdefullaste och nyttigaste, som den svenska literaturen på mycket länge haft att bjuda. Förtii uppreder och särskiljer de olika åskådningssätt, som göra sig gällande hos författare, hvilka ofta dömas öfver en bank, han grupperar och jeniför dem sanit uppvisar det inflytande de haft till ondt eller godt p&amp; opinionen och literaturen samt på den sociala frågans utveckling och särskilclt p % aktenskapsfrågans behandling inom den skandinaviska norden. Hans utredning af begreppet osedlig literatur ar, om något, ett ord i siiioni tid, ensaiiit val inotsvarande bokens laga peiiningvärde.
De på grund af dessa stadganden från Banken utgifna lån bokfördes, intill år 1834, i räkenskaperna på det sitt, att räkningarne debiterades för 667a procent i silfver af den såsom lån i bankosedlar utgifna summa, hvadan Banken redan vid lånens utgifvande räknade sig till godo den uppkomna skillnaden och sedermera bland tillgångarne b t lanserade den vinst, som successivt under 337» år skulle inflyta genom den stadgade inbetalningen i ett för allt af 2 procent i silfver årligen på länens primitiva belopp i RÅsdalenBanko. Sedan likväl Rikets Ständer i 239 § af det den 26
Herr Cederschjöld ogillar äfven ideen om en för viss tid beståndande Jury, emedan, som dess ord lyda: ”det då skulle kun”na löna sig för vederbörande att söka förskaffa sig en stående pluralitet; och när 9.24 Den 25 Januarii f. m. 'Metta någongång lyckades, skulle de efter ”godtycke kunna förfölja eller nästan utro”ta frihetens och upplysningens försvarare.” När misstroendet drifves till denna grad emot hvad här kallas ”vederbörande,” när det äfven omfattar snart sagdt alla klasser af Nationen, tvekar man i sanning, huru man bör inrätta sitt svar. Jag säger alla klasser, ty den Jury, jag förslagsvis omnämnt, skulle genom lottning tillkomma utur alla stånd, yrken, samhällsbelägenheter. Kunna, genom en sådan Jurys åtgärd , ”fribetens försvarare utrotas,” så fordras dertill icke blott en innerlig cori uptions-lust på ena sidan, utan ock en särdeles corruptibilitet på den andra. Hittills hade man trott ödet vara en valman, på hvilken ali inflytelse vore omöjlig. Om så icke är, frågar jag den värde Reservanten: hvad skall man tro? Hvem skall man tro? Och hvarest finnes viii full säkerhet emot den lystnad efter inflytelse och den fallenhet att underkasta sig en sådan, som icke blott här, utan på flera ställen af reservationen, blifvit oss förespeglade? Reservanten tror, att ”då en rättegång ”förekommer rörande enskild smädelse, skul”le minst tio vara af allmän beskaffenhet.” Detta är hvad jag ingalunda skulle förmoda, om blott något hopp gåfves den förfördelade alt njuta upprättelse; och jag hänvisar - Den i5 J a n u a r i i f. m. 225 sar lill hvad jag i mia skrift yttrat, mindre om de få hittills anställda rättegångar, än om deni, man under nuvarande förhållanden icke vägat anställa.
S. D. Uti nu ankommet Memorial af dea 12 i denna månad, anhåller Allmänna Besvärs» och OeconomiasUtskottet, af andragne skäl, att Utskottet måtte tillåtas antaga, utöfver hvad Riks^ dagsOrdningen föreskrifver, fyra Cancellister med deremot svarande arfvode , hvilka äga att Secre» teraren och Notarierne i renskrifnings-göromålea tillhandagå; och sorn BondeStandet fann skäligt till denna anhållan lemna bifall, så skulle så val bemälte Utskott, som ock de Respect. MedStån^ den härom vördsamt och vänligen underrättas. Prot. Frän Håglojli Riddenkapet och Adeln. S. D. Gillade Höglofl. Ridderskapet och A» deln BevillningsUtskottets d. 16 December afgifne och den 18 i samma månad på bordet lag.: de Memorial, i anledning af väckta frågor om Postfrihet för Städernes Magistrater vid afsändande af KronoUppbördsmedel, samt andra Städerne angående offentliga ärender. Fran Hogo. PrestStåndet. S. D. Efter uppläsande af Stats-TJtskottets arne särskildta Memorial , angående, dels CornmisSarien, Auditeuren L*Oranges antagande, som Kammererare , dels ock begagnande af 2:ne Notarier och Fern Cancellister inom Utskottea, blef-' vo samma Memorial af PrestStåndet bifallne. S. D. Föredrogs och bifölls StatsUtskottets Memorial af d. 19 dennes, angående medel till Riksdagsutgifternas bestridande. Från BorgareStdndet.
Man har visserligen velat invända mot detta förslag, att detsamma, i afseende på resultalerne, skulle utfalla ojemnt, ej mindre vid jemförelse emellan de särskilda Länen, utan ock inom olika delar af samma provins, samt att den förenkling, som derigenom vunnes, icke skulle vara särdeles betydlig. Till bemötande af dessa inkast torde det emellertid tillåtas mig att nu i underdånighet få uppgifva åtskilliga faktiska förhållanden, hemtade ur 1845 års . räkenskaper, och ehuru jag är i tillfälle att för Eders Maj:t framlägga speciella utredningar för alla de olika Lunen, äfvensom för de särskilda fögderierna, anser jag likväl, till undvikande af alltför stor vidlyftighet, att uppgifterna kunna inskränkas till 4 å 5 Län, exempelvis tagna i olika delar af riket, hvarigenom resultatet i sin helhet ändock torde kunna temligen klart bedömas. Län till exempel ingå, nu följande persedlar: 1 Jordeboks-räntan: I Hemmantals-räntan: Penningar, Spanmål (flere slag) Landtågs gärden, Penningar, Spanmål ((lere slag), Malt, Mjöl, Smör, Ost, Fläsk, Byggningshjelp, Salpeterhjelp, Boskaps-penningar, Skjutsfärds-penningar, Dagsverks-penningar, Bih. till R. St. Kongl. Maj-.ts Nåd. Proposition, N:o 59. Honung, Laggilda oxar, Städje-oxe, Foder-oxe, Ko, Foder Ko, Får, Foder-svin, Gäss, gödda, Dito, ogödda, Höns, Ägg, Torra gäddor, Ål, Ved, Plankor, Bräder (flere slag), Stockar, Näfver, Vadmal, Lingarn, Lärft, Notgarn, Ljusgarn, Säckar, Jern, Dagsverken, Årliga hästar, Kungshästar. Talg, Fårlår. Humla gärden taxen-oxar Boskaps-pennin Presternes utlagor Kongl. May.ts Nåd. Proposition, N:o 69. 27 Summan af alla dessa skatte-titlar uppgård jemna tiotal till 158,500 rdr. Om nu, för detta
Kammar-Rättens befattning med Bevillpings-Ärenden , dels ock förslag till inrättande af en Riks-PröfningsComité; Njo i5, angående väckt fråga om infordrande af upplysningar, rörande Kongl. Kammar-Rättens Anmärkningar emot Be villningspomitéerna i åtskilliga Län ; och Nio i4, angående bestämmande af vis? fid för utfärdande och pröfning af Kongl. Kammar-Rättens anmärkningar emot skattdragande och Uppbördsmän , samt om inställandet af gjorda anmärkningar vid hernmansyärden. Hvarem»t Bevillnings-Utskottets nedannämnde Betänkanden , i anledning af gjorda anmärkningar, återremitterades, nemligen : N:o 10, angående Motion om befrielse från Bevillning å Recogniltona-smide £ och 440 Trot. Utdrag den 30 Mars 182g'; N:o ii j angående serskilda förslag (ill förenklande af Beredningsoch TaxeringsComiiéernes förrättningar. S. D. Föredrogos och lades till handlingarre Constitutions-Utskottets Memorial, N:o 12, rörande Stats-Utskotiets anmärknings-anledning, i fråga om Herr General-Majoren m, m. Friherre von Schulzenheims befrielse från yrkad accords-ersältning; och Njö i3, angående Stats-Utskottets anledring till anmärkning vid gjord disposition å Militiai-Boställs-Cassan för inköpandet af ett Boställs-hus S. D, Vid förnyad föredragning af följande Stats-Utskottets Utlåtanden, bifölls Nio 89, angående Stenkols-Verket vid Höganäs; afslogs N:o 91, i anledning af Hr L. G. af Sillens Motion, angående Statens ordinarie räntors utgörande i Skåne, Blekinge samt Bo-: JiusLän , samt återremitterades, i anledning af gjorda anmärkningar, Nio 75, öfver väckt fråga om underhållandet af Hallnäs bro inom Vestra Härad af Jönköpings Län , och Nrn 85 , angående anslag af jord till cikatls utrymme för Eskilstuna Stad. Prot. Utdrag den 30 Mars 182g?
Prof. 1823 $ 1854. 4 Sami. Z Afd. 4 Baft. t 10 S/a/soch lievillnings-Utskottens (Hatande, j\~:o 13. hvarjemte, då något giltigt skäl numera*, sedan befattningen med konvojer samt fredsverket med Barbaresk-staterne upphört, ieke lunnes för bibehållande al ett särskildt embetsverk för ifrågavarande fonds förvaltning, motionären, i sammanhang roed det sednare alternativet, ansett konvoj-kommissariatet, som har berörde förvaltning sig anförtrodd, böra indragas och dess bestyr på Kongl. Maj:ts och Rikets Kommerse-kollegium öfverbyttas. Denna motion, som ansetts böra jemväl af Bevillnings-Utskottet behandlas, hafva Utskotten tagit i öfvervägande, och få i anledning af densamma erinra: att Rikets Ständer vid de bland annat, för vinnande af närmare likhet med Norriges tull-lagstiftning, under innevarande riksdag beslutade ändringar i tull-taxan, redan tagit i betraktande den till Handels-och Sjöfarts-fonden nu utgående afgift; äfvensom att de tullsatser, hvilka till inhemska näringarnes skydd ansetts behöfliga, blifvit till beloppet bestämda under förutsättning af oförändradt bibehållande utaf nu ifrågavarande afgift; oell då Handelsoch Sjöfarts-fonden, ehuru densamma för konvojer och det s. k. fredsverket med Barbarcsk-staterne numera icke fages i anspråk, likväl, enligt Kongl, kungörelsen den 27 Februari 1835, är afsedd att användas till handelns och sjöfartens utvidgande och befrämjande så väl inom som utom riket, samt vissa, för detta ändamål nödiga anslag äro påräknade att af densamma utgå, så skulle den nedsättning i afgiften till berörde fond, som motionären föreslagit och ännu mer samma afgifts upphörande otvifvelaktig! hafva till följd, att särskilda, anslag måste för de ändamål, hvartill utgifterne af Handelsoch Sjöfarts-fonden nu bestridas, vid statsregleringen anvisas och den ökade statsbrist-summa, som härigenom uppkomma, af allmänna bevillningen fyllas.
Ulffelt ödmjukast underställa, om icke till minnande af en allmän beskattningsmechod härutinnan blott personella afgsfle», utan afseende om den beskattade more pä Landet eller i Sraden wistandes, bestämdes särskildt för husbönder och en lindrigare för tjenstehjon och löst folk, som af lillwerkningsrämghekeu icke aga alt sig begagna. Om äter afgiften skall anses nödwändigt böra åtfölja jorden, sär jag till Titoch Högloft. Utskottets bedömande öfwerlamna, vm icke der med billighet och rättwisa ware mäst öfwerensstammande, aik i sädant fall denna principe dä kunde bliswa allmän, hwaraf sökjer, att Städerne blott borde betala för den jord, som Oe innehafwa: Om någon lindring för dem skulle synas derigenom upkomma, böc pä den andra sidan komma i betraktande den höga proqreftiva afgiften för större kannerymder, hwilken nödwändigt mäste tungt falla pä Städerne, de dec sivär - iZ7o Ten 24 November. swarligcn Utan förmedelst sammansatte bränncrier, kunna af husbehofsbränningen sig begagna. Men derest Högloft. Utskottet icke skulle täckas göra afseende häruppå, utan den för Städerne projectcrade personal komma alt förblifva, anhatler jag likwäl ait Nti Författningen mätte noga bestämmas afgiften för hmurje i Städerne mantalsffrifwen person, som i anledning af hwad Herr L.igman Ltälcke och Herr Grosthaudlaren Lanteslon redan anfört, borde bltfwa högre för husbönder, och deremot lindrigare för tjenstehjon och Städernas arbetsfolk, som i deras fattigdom hofwa största swarjghct ark utgöra de wanliga Kronoutflkylderne. Akt lindra destas bördor, har warit de förre BeskaltuingsFörordningarnes esprit, och torde icke eller nn Taxerings-Comi berne deiutinnai, böra sakna nödig föreffrift. Stockholm den 17 November 1829.
Hos Rikets Ständer har jemväl blifvit yrkadt, att af allmänna medel måtte inköpas en af Philosophie-Magistern J. F. Widgren uti Brasilien gjord och derifrån hemförd större samling af växt-exsiccater; och då, enligt behörigt vitsord, ifrågavarande samlingar äro synnerligt värderika, samt för den botaniska vetenskapens intresse det vore serdeles förmånligt, att desamma qvarstannade inom fäderneslandet och för allmänna medel inköptes, för att fördelas emellan Riksmuseum och läroverken, hafva Rikets Ständer funnit sig böra till inköp af Magister1 Widgrens från Brasilien hemförda och i Vetenskaps-akademiens bus förvarade växtexsiccater, anvisa en summa af 5,000 R:dr att från Riksgälds-kontoret utgå; Bih. till R. St. Skrifvelse, N:o 197. med föreskrift, att växt-samlingarne blifva i män af behof fördelade emellan Riksmuseum och Universiteten, samt att hvad för dessa vetenskapliga inrättningar icke anses erforderligt må elementar-läroverken tilldelas. Enär Rikets Ständer inhemtat, alt Artisten Mandelgren, under resor i åtskilliga landsorter, lyckats, serdeles i kyrkorna, upptäcka en mängd hittills okända konstverk, hvaröfver teckningar blifvit af honom uppgjorda, samt en fortsättning af dessa undersökningar af våra kyrkors märkvärdigheter och teckningars uppgörande deröfver utan tvifvel vore för den konst-historiska forskningen gagneliga, få Rikets Ständer till E. K. M:ts nådiga hepröfvande underdånigst öfverlemna, huruvida icke Artisten Mandelgren må för nu antydda ändamål af tillgänglige medel tilldelas ett lämpligt understöd. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den Augusti 1851. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 25 Augusti 1851. Preste-Ståndet den 25 Borgare-Ständet den 26 Bonde-Ståndet den 26 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående Tullbevillningen. Stals-Utsk:s Mein., N:o 302.) S. A. K. Sedan Rikets Ständer till pröfning förehaft ej mindre E. K.
Slutligen och då del vid behandlingen och pröfningen af förekommande frågor om jernvägsanläggningar för Statens räkning måste vara af synnerligt gagn, äfvensom för öfrigt i flera hänseenden nyttigt och upplysande, om fullständiga berättelser, upptagande do förhållanden, som med rörelsen å Statens jernvägar och förvaltningen af trafiken på dem ega sammanhang funnes att tillgå, anhålla Rikets Ständer i underdånighet, att dylika berättelser måtte genom vederbörande Styrelsers försorg årligen afgifvas och till trycket befordras, samt Rikets Ständer vid början af hvarje riksdag till kännedom meddelas. Rikets Ständer framhärda ete. Stockholm den 6 Juni 1860. 120 Expedilions-Utshotlels Förslag till underd. Skrifvelse N:o 65. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 2 Juni 1860. Preste-Ståndet den G Borgare-Ståndet den 6 Bonde-Ståndet den 9 — •— Bihets Ständers underdåniga Skrifvelse, rörande postbevillningen och dermed sammanhängande ämnen. (Bevilln.-Utskottets Betänkande N:is 18 och 25.) S. A. K.
St. alt gå tillväga i denna sak , hvilket jag skulle anse lämpligt och tager mig derföre friheten att för R. o. Ad. uppgifva , det nemi. att StatsUtsk. ville föreslå R. St. att ingå med en und. skrifvelse till K. M. , hvaruti det hos R. St. anmälda förhållandet tippgifves samt und. hemställan göres att, för den händelse K. M. finner commendanterne hafva pä författningar, billighet eller häfd grundade anspråk på ersättning i detta fall, K. M. må vara oförhindrad att elem per son el t tillägga en sådan, utgiften på indragn.- staten låta uppföra, lill nästkommande R. St. förhållandet uppgifva samt då föreslå hvad i denna inkomstreglerings - Don S April f, m. fråga vidare tillgöras bor. IJå delta salt komma R. St. icke i nödvändighet att bestämdt yttra sig, huruvida anslaget bör utgå eller icke, likasom icke öfver dess belopp, utan öfverlemna dessa bestämmelser till K. M. Detta sätt att gå tillväga är dessutom icke nytt. R. St. hafva vidtagit dy lika åtgärder flera gånger tillförene, och jag vill citera ett exempel från 187.8 års riksdag, röride en utländning i Svensk tjenst, Ofverstelieutenant Mottoni. Denne man beklädde en majorsplats inom Svenska armeen, hvilken b 1 ef indragen. Enskilt! framställning gjordes då af bonom till K. M. om ersättning för den majorslön, som han förlorat. K. M. svarade, att K. M. saknade medel att ersätta denna fordran. Saken kom derefter genom enskild motion till R. St. hvilka vidtogo det beslut, alt, för den händelse K. M. skulle finna öfveisteiieutenant Moltonis anspråk grundade , R. St. bemyndigade K. M. att låta uppföra ersättning åt honom på allmänna indragn.staten. En sådan ersättning blef honom sedermera äfven tillagd, hvilken han uppbar ända till sin död. Hr von Rosen, Georg:
Då Hr Printzensköld ensam begärt målet på bordet, utan att någon med honom sig derom förenat — och som jag hoppas att icke heller någon kommer att göra det —, sä anhåller jag att saken mätte till afgörande företagas. Gr. Mörner, Carl Göran Detlof förklarade sig instämma i Hr Printzenskölds begäran om förnyad bordläggning.;j Hr von Troil, Sam. Gust.: Sedan numera en ledamot med Hr Printzensköld instämt, så hemställer jag till de båda ledamöterna, huruvida icke de skulle vilja afstå från sin begäran om bordläggning af della mål och tillåta att detsamma nu må afgöras, emedan det är af vigt att snart erhålla R. St:s beslut i denna fråga, enär man måste vidtaga förberedande åtgärder så fort som möjligt. Hr Lefrén: Jag vågar göra samma framställning till de herrar, som önskat bordläggning. Det fordras icke serdeles begrundande alt afgöra denna fråga och man bör icke väcka ond blod i oträngdt mål. Frih. Cederström, Rud.: Då man känner den oinskränkta rättighet, som 2:ne ledamöter ega alt, i hvarje fall sådant som detta, pålägga Ståndet fjettrnr, från hvilka Ståndet icke kan sig befria, så är jag öfvertygad om all hvar och en ledamot, som begagnar denna rätt, icke gör det annat än af fullt giltiga skäl. Har han begagnat denna sin rätt i god mening, så är jag öfvertygad om att ingen person, som är aktningsvärd, vidhåller den blott derföre att sådan är hans lagenliga rättighet. Det är ju fastmer en vacker känsla, som föranleder alt afstå ifrån sina rättigheter, om något godt kan vinnas dermed; och jag är fullt förvissad att ett vädjande till Hr Printzenskölds och Gr. Mörners rättkänsla och ädelmodiga tänkesätt skall icke i delta fall vara förgäfves. o o Jag tillåter mig då erinra derom, att denna haga är af sadan beskaffenhet, att ett snart beslut deri är af nästan likaså mycken vigt, som sjelfva beslutet. Expositionen i London är redan börjad.
Amuärknings-medel och köpeskillingar för till skatLe sålda Kronohemman och lägenheter, å 11,000 R:dr årligen 33,000: 3:o. Tidnings-slämpel-afgift, å 9,000 R:dr årligen . 27,000: Kort-stämpel-bevillningen, å 5000 R:dr årligen 15,000: —• — R:dr 252,000: Om nu sammanräknade beloppet af dessa inkomster 252,000: afdrages från ofvanstående utgifts-summa, återstår ett belopp af .. 9* hvilket, fördeladt på 3:ne år, utgör för hvartdera året „ 528,607:29.n.