Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om grefve Posse, då han helt och hållet stälde sig till landtmannaoppositionens förfogande, trodde sig kunna få denna att gå samma väg som oppositionen i första kammaren, så begick han ett stort misstag. Oppositionen i första kammaren var en högeropposition, men dess motsvarighet i den andra en ven-steropposition, och om man under vissa förhållanden till och med iick se ett onaturligt förbund mellan dessa stridiga element, så var likväl den vänskap, som dem emellan före-fans, blott af ögonblicklig varaktighet for att genast åter for by tas i oförenlig antagonism. Första kammarens Phoenix-parti och andra kammarens landtmannaparti hade det gemensamt att de båda voro i opposition mot regeringen, men de skilde sig från hvar.andra derutinnan, att deras opposition afsåg temligen motsatta sträfvanden. Den uppsättning, som vid 1867 års riksdag första kammaren hade att uppvisa, var verkligen i högsta måtto lysande. Det var ett nytt riddarhus, man här såg, inrymr mande det gamlas bästa element, förstärkt med förut utom representationen stående eller från andra stånd hemtade utmärkta förmågor. Icke någöt af de landsting, der bondemajoriteten hade till och. med den mest afgjorda öfvervigt, hade ännu kommit till insigt om sin makt eller gripits af lust att begagna densamma för att i kammaren insätta sina meningsfränder och gynnare. Vi hafva här ofvan omnämnt de partibildningar, som 1867 kommo till stånd. För ett kombineradt anfall, rik-tadt från olika håll föll friherre De Geer 1870 och härur dagens krönika. 3med var revanchepolitikens tid förbi. I alla händelser var dess udd bruten, då den första glänsande uppsättningen allt mer försvann och en ny generation uppväxte, som icke hade några antecedentia att hämnas, hvarigenom den forna partibildningen förlorade sin hela betydelse och ett kaotiskt virrvarr inträdde, som var svårt att få någon reda på. En lojal anda inträdde gent emot den nya regering, som tagit vid der friherre De Geer slutat, en regering hvars främste man var justitiestatsministern Adlercreutz och till hvars ledande andar räknades chefen för civildepartementet, statsrådet Bergström.
Utskottet afstyrker således begge de af motionären framställda alternativa förslag, enligt hvilka detta arbete borde antingen verkställas och underhållas pä statens bekostnad, eller öfverlemna.* åt elt för sådant ändamål bildadt särskildt bolag; anseende sig Utskottet, med hänsigt till det sednare alternativet, endast behöfva fästa 84 StaisUtskottets Utlåtande N:o 458. uppmärksamheten på den allmänna fördelen deraf, att trafiken genom de sund, hvilka skola uppmuddra?, icke varder betungad med annan afgift, än den, som oundgängligen erfordras för den genom samma sund öppnade kommunikations-ledens (ramgena underhållande och amorteringen af den skuld, som vid företagets utförande uppkommit. Under behandlingen af förevarande anslags-fråga bar Utskottet trott sig endast ur merkantil synpunkt behöfva betrakta den förkortade och för sjöfartens underlättande erforderliga kommunikations-ied genom Stockholms skärgård, som medelst det föreslagna stats-anslagets beviljande skulle komma alt erhållas. Utskottet har följaktligen icke ingått i bedömandet af de förändrade förhållanden, som genom denna riva kommunikalions-led skulle uppkomma med hänsigt till hufvudstadens försvar emot befarade .fiendtlig» anfall, fastän ur denna sednare synpunkt visserligen under förflutna Riksdagar betänkligheter yttrats emot ifrågavarande kommunikations öppnande. Utskottet, som, i saknad af de i sådant afseende erforderliga utredningar, icke är i tillfälle afgifva något yttrande angående de särskilda befästning-arbeten, hvilka, lill följd af meranämnde kommunikations-leds öppnande, möjligen mäste företagas till hufvudstadens betryggande vid framtida fredsbrott, samt beloppet af de ytterligare kostnader dessa belaslnings-arbelen kunna för Staten medföra, anser emellertid lämpligast, att, hvad den nu antydda frågan beträffar, densamma hänskjutes till Kongl. Majlis pröfning och afgörande.
Ytterligare Utlåtande, IV 5. s 3i8 — 326, bif. af Adeln, IX s 1175, af BorgareStåndet, IX s xi 86, af BondeStåndet, IX lipp. Underd. Skrifvelse, X 1. s 870—-873. RiksdagsBeslutet, §. 14. Canal, Reglor och Taxa för fart på Strömsholms och Söderteljes, I 1. s 61. — Trollhätte, angående Lånebiträde af allmänna medel för. Statsoch BancoUtskottens Betänkande, IY 3. s 251 — 256, bif. af PresteStåndet, IX s 651, af Adeln, IX s 664, återrem. af BorgareStåndet, IX s 667. Förnyadt Utlåtande, IY 5. s 214 — 321, bif. af BorgareStåndet, IX s 1127, af BondeStåndet, IX s 1134, lagdt till Handlingarne af Adeln, IX s xi3p, af PresteStåndet, IX s 1143. Underd. Cancellariat, Krigs Akademiens, må indragas. Särsk. Utskottets Betänkande, XI s 137. CancelliRätten. Se Rödin, Nils. Cancellister, anhållan om tvänne. StatsUtskottets, IV 1. s 4» bif. af PresteStåndet, IX s i5, af BorgareStåndet, IX s 18. ■— ytterligare anhållan, om t våline, Stats - 54 Utskottets, bif. af PresteStåndet, IX s 46» af BorgareStåndet, IX s 47' Cancellister, om ökadt antal af. Bevilln Utskottets Anhållan, V 1. s 4> bif. af BorgareStåndet, IX s 56, af PresteStåndet, IX s 70, af Adeln, IX s 73. — om arfvode för aine Extra Sevillu.
Rönö kungsgård måtte få afsöndras en å karta affattad och beskrifven jordrymd om 24,3 kappland åker till utvidgande af församlingens kyrkogård samt lill plats för fattighus och jordland för skolläraren, äfvensom att nådig Proposition måtte till Rikets Ständer aflåtas, åsyftande att åt bemälda församling bereda nyttjanderätt för everdeliga tider till nämnda jordrymd, hvilken vid arrendetidens utgång skulle från vidare utarrendering för Kronans räkning undantagas och af församlingen få kostnadsfritt disponeras; men Kongl. Maj:t genom nådigt beslut den 28 December berörda år, bland annat, enär arrendet af Rönö kungsgård räckte ända till midfastan 1868 och det således vore för tidigt att förordna om användandet af kungsgårdens jord i en så aflägsen framtid, icke funnit skäl alt, i anledning af berörda ansökning, nådig Proposition till Rikets Ständer aflåta; så hafva, enligt hvad E. K. Maj:t uti nådig Proposition af den 21 December sistlidet år gifvit Rikets Ständer tillkänna, församlingsboarne, som sedermera tillbyggt skolhuset, så att deri äfven beredts utrymme för fattighus, genom utsedda ombud, med bifogande af omförmälda karta och beskrifning, hos E. K. Maj:t i underdånighet förnyat sin ansökning om afsöndring af ofvannämnda jordrymd, att tillträdas midfastan år 1868, samt tillika erbjudit att derför gifva årlig afgäld till Kronan eller, på en gång, bestämd lösen; till hvilken ansökning Konsistorium i Linköpings stift och E. K. Maj:ts Befallningshafvande i länet tillstyrkt nådigt bifall. 1 anledning häraf har, efter inhemtande af Kammar-kollegii underdåniga utlåtande i ämnet, och då, enligt hvad handlingarne utvisade, Rönö församling, hvars kyrka Hih■ lill II St.
Låtom oss antaga, att Sländerne inginge till Konungen med den föreslagna skrifvelsen: hvad händer då? Jo, Konungen infordrar deröfver yttrande af Fångvårdsstyrelsen; denna svarar måhända på följande sätt: Sländerne hafva icke uppgifvit, hvaruti Fångstyrelsen försummat att iakttaga all nödig sparsamhet; hjertat svider i oss, då vi se de stora summor, sorn för Riket ärligen gå förlorade genom fångars värd och underhåll, vi tänka natt och dag på sättet att förminska dessa kostnader, men oaktadt alla våra ansträngningar, hafva vi ej kunnat upptänka något bättre sätt att gå till väga, än det vi hittills begagnat; hvilket vi till und. utlät, öfver Släudernes skrifvelse fä härigenom anmäla. Hvad har nu Konungen af ett sådant svar förnummit? Jag anser, att om Sländerne vilja hafva någon nytta af sina framställningar, så mäste de uppgifva bestämda förhållanden, som böra rättas och derpå fästa Konungens nåd. uppmärksamhet. Då infordras vederbörandes utlåt, öfver sädane bestämda förhållanden, och då kommer man till någon upplysning och slutsats. Om R. o. Ad. anser någon framställning i detta fall höra hos Konungen göras, och ingen skall hellre än jag se att sparsamhet med allmänna medel må äga rum för della bedröfliga ändamål, så önskar jag, att R. o. Ad. måtte åtminstone återremittera denna punkt, på det att StatsUtsk. må sättas i tillfälle att uppgifva någon bestämd händelse, eller omständighet, hvarpå uppmärksamhet hör fästas, ty delta skrifvande och talande i allmänhet tjenar till ingenting annat än tidsförlust. Hr von Hohenhausen, Mich. Silvius: I anledn. af hvad som blifvit anmärkt om kostnaderne för fångars underhåll och de särskilda utspisningsstater, som blifvit fastställde, så förhåller sig dermed så, att på en del ställen har det låtit sig verkställa, men på andra åter har det varit rent omöjligt, ty det fordrades 5 å 6 gånger mera, än den betalning, som erbjöds, nemi. öfver den summa, som nu är anslagen för fångar, och hvilken Frih.
En annan punkt, den 10:de, innefattar ändå gröfre anmärkmr mot en af Konungens nu mera afgångne Rådgifvare, Hr Erih. Stjerneld, i afs. på behandlingen af frågan, hvilken politisk ställning Sverige, i händelse af det år 1853 förmodade Europeiska kriget mellan Ryssland och Vestmakterna borde intaga. Ty om någon fråga varit af hög vigt, så är det väl denna Jag kan således icke dölja min förvåning att af Const.Utslcs Betänk, inhämta, att beslut i ett för landet så ytterst maktpåliggande ärende blifvit fattadt helt konfidentielt, utan att, på sätt Grundlagen bjuder, något offentligt prot, deröfver blifvit földt, och utan att någon annan af Konungens Rådgifvare, än den, som åtog sig verkställa Konungens enskilda befallning, deraf fått kännedom; ja, detta beslut hade blifvit medde - D o ii 18 J u I i. 4l)!l ladt väre småministrar, chargé-d’affairer och Iegations-sekreterare hos främmande hof 5 å 6 månader, innan Konungens eget Statsråd bevärdigades att derom erhålla den ringaste kunskap. Om detta än kan juridiskt försvaras med det uttryck i Grundlagen, att Konungen handhafver ministeriella mål såsom han »behagar», så är det åtminstone stridande mot Rikets sannskyldiga nytta, att en sådan inkonstitutionel! ordning iakttages, när det gäller en så ytterst vigtig sak, som här är i fråga. Den Minister hvars underlåtenhet att påyrka ärendets konstitutionella behandling blifvit af Utsk. anmärkt, har nu mera på begäran blifvit entledigad från sitt embete, och någon anmälan enl. 107 § R. F. kan således ej mot honom ega rum; men om så icke varit, skulle jag icke kunnat undgå yrka §:ns tillämpning och i voteringsurnan nedlägga min svarta kula.
Jag »ror akt är wär nu warande Nädige Konung, den i fräga warande dispositionen af Rikets medel gerna mä updraaas; men dä dek är Riksens Ständers rätt att afgöra Anflags-SumMvrne, bör den för prejudicams stull iakttagas, dä man Den 22 Februari!- man aldrig kan förutse, hwad som i en framtid kan handa. Hans Epcellence Herr Grefwe lkuutb. SratsUtstottet har förestaait, att i svaga warande summan flulle delas emellan Casternoch Hamn-byggnaderne, sä att 5200 R:d. lill den sednare blefwe anwände. Om vesta 5000 R:d. till Hamn-byggnaden af Höglofl. Ridderskapet och Adeln bewiljrdes och äkersioden rZ,oOo R:d. till Hans Mant öfwerlemnades att anwandas till Caserner, Skall med mera, sä tror jag att allas meningar derom kunde förenas. Ropades Ja och Nej. Grefwe Dövonbjolm, Larl ^xel. Som denna twist lika wäl nu som ofeioarc wid hwarje punct skall komma an förnyas, sä anhaller jag, art e» gäng för alla den hufwlidprinripen mätke stadgas, ari det icke här tillkommer ost att inga i de minsta dekailler eller öfwer be dertill anflagne summor någon ring bestämt afgöra. Grefwe Dolma, /^uZulk förklarade stg lill alla delar instämma Med Friherre Stael von käollttein Grefwe D«r la Larclie. Oaktadt jag ifrån början önskade art till fullbordande af Hamn-byggnaden i Helsingborg en större summa skulle anfläs, will jag likwäl förklara mig nöjd med de 5020 R:d. Ulstoiket har förestagit, allenast någon ting wistt bestämmes. Dek är omöjeligl, att arbetet kan fullföljas sä wida en wist summa icke kan päräknas. z:te Band. ndra Ajd. 7». Gref - is86 Den 22 §ebruarii Grefwe körner, östvik Loran.
Södra stambanan skulle erhålla den numera beslutade rigtningen öfver Nässjö, vid sammanträde å häradets tingsstad förklarat sig beredde att kostnadsfritt upplåta jord till banan, äfvensom innevånarne i åtskilliga socknar af Allbo härad vid utlyste allmänna sockenstämmor beslutat, att dels kostnadsfritt upplåta jord till nämnda bana, dels genom penningeafgifter bidraga till förminskande af expropriations-kostnaderna; och har af sådan anledning fråga uppstått, om och med hvilket belopp det af Kongl. Maj:t för banans fullbordande äskade anslag, i följd af minskning i expropriationskostnaden, skulle kunna nedsättas. Härvid förekommer visserligen att, ehuru de vid förenämnda, å Vestra härads tingsstad den 15 Oktober 1859 hållna, sammanträde tillstädeskomne häradsboer, enligt hvad det dervid förda protokoll utvisar, enhälligt förklarat sig medgifva, att jord kostnadsfritt borde åt stambanan upplåtas, mot det att skälig ersättning till de jord Bih. till R. St. Prot. 1862 y 1863. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 1 Haft. 1 2 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 87. egare, som sådan fordrade, bekostades af socknarne i orten, i förhållande till dessas aflägsenhet från stationerna, svårighet dock torde uppstå att på ett fullt nöjaktigt sätt emellan de särskilda socknarnes innevånare fördela den summa, som för en sådan ersättning till jordegarne kan komma att utgå.
Föredrogs Sammansatta Stats-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial N:o 29, med förslag till voterings-propositioner, till sammanjemkande af de inom Riks-Stånden fattade skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets Utlåtande N.o 21, i anledning af framställda anmärkningar mot Utskottets under N:o 7 afgifna Betänkande öfver ej mindre Kongl. Majlis nådiga Proposition om förnyad författning rörande utskrifnings-sättet och inrättningen af Allmänna Bevärings-manskapet än ock enskilda motioner i samma ämne; och blefvo samtliga de i detta memorial framställda voterings-propositioner af Ståndet återremitterade; skolande dervid gjorda anmärkningar till Utskottet åtfölja. S. D. Vid ånyo skedd föredragning godkändes Sammansatta Stais-, Lag saml Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utshollets Betänkande N:o 30, i anledning af väckt motion om förändrade föreskrifter rörande vilkoren för erhållande af understöd utaf allmänna medel till utflyttning i följd af laga skifte. S. I). Föredrogs ånyo Sammansatta Bevillnings-, Lagsamt Allmänna. Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande N:o 17, i anledning af dels gjorda anmärkningar mot vissa delar, dels ock Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, i afseende å andra delar af Betänkandet N:o 11, innefattande Utskottets yttranden öfver vackla mo - Prot-Uldrag den 2i September 1800. 741 tioner om förändringar i Kongl. Förordningen den 27 November 1857, angående vilkoren för försäljning af bränvin oell andra brända eller destillerade spirituösa drycker, dervid Ståndet lade lill handlingarne Utskottets yttranden rörande §§ 2, 4 1, 15, 25, 28, 52, 55 och 58; samt under vidblifvande al sina i ämnet förut fattade beslut afslog de uti §§ 24 oell 26 gjorda inbjudningarne, hvarjemte Utskottets förslag i § 54 förkastades.
Höjdpunkten af beundran nådde de, då hon försökte sticka en sirapsvåt brödbit också i Davids mun. Uncle Dave eat too, uppmanade hon it nice. Nå, aldrig har jag sett maken! brummade en af beundrarne. En sådan flicka skulle jag också tagit, förklarade en annan. Men då Katie kastade en förvånad blick på de skäggiga männen, som kommit allt närmare, drogo de sig hastigt ett par steg längre bort. Och smågrinade en ursäkt för sin närgångenhet. Endast Kalle Lehtinen tycktes fatta att situationen kräfde något annat och mera än platoniska uttryck af beundran. Han tömde först den bädd, där Katie sofvit, på dess innehåll af kläder och annat. Och därpå begynte han plocka ihop alla de färskaste och finaste barrkvistarna från de öfriga sängställena, tills han fyllt hennes med endast det bästa huset i den vägen kunde bjuda. Tag min filt åt henne att ligga på, den är alldeles ny, uppmanade en af männen. Och min fäll till täcke, yrkade en annan. Nej, min rya, som gumman skickade i somras med Koivumäki, invände en tredje. Vi taga båda, afgjorde Lehtinen prompt och hänga ryan på väggen, så blåsten inte kommer åt henne. Tack vare bidragen från de öfriga hade han snart gjort i ordning en bättre sofplats än Katie troligen haft sedan hon hämtats till västern. Och i kraft däraf ansåg Lehtinen sig klarligen ega rättmätiga anspråk att få hjälpa till då den lilla lades till sängs. Han drog egenhändigt kängorna af henne och sedan han själf noga skärskådat dem ställde han dem på bordet framför de andra. Titta på de här! Och gubbarna tittade småmysande, länge och grundligt på de lustiga tingestarna, som noga tagit form efter den lillas fötter. Nu är det bäst att vi göra upp saken med dig, sade Abel Korhonen, då David sällade sig till de öfriga, sedan Katie somnat. Jag har tänkt att vi skulle gifva dig en och en half dollar om dagen och födan. Vi förtjäna nog mera, men vi göra betingsarbete, och det är tyngre än att vara kock. Nog skulle också mindre förslå, menade David åtminstone tills jag lär mig att koka.
Vidkommande slutligen utlåningen med omsättningsrätt; så enär denna låne-rörelse begagnas af både handlande och näringsidkare, för nvilka det måste vara af obestridlig fördel att skyndsamt utbekomma de låne-biträden, som i och för deras rörelse erfordras, har Utskottet ansett enahanda ordning böra i afseende på denna låne-rörelse iakttagas. För Låne-kontoret i Wisby har en utlåningsdag i hvarje vecka blifvit bibehållen, i den förmodan, att för rörelsen derstädes någon utsträckning icke skall vara af nöden; hvaremot Utskottet trott det vara nödigt att vid Låne-kontoren i Götheborg och Malmö utlåning verkställes åtminstone två dagar i veckan samt fördenskull tillstyrkt, att pröfningen af inkomne låne-ansökningar ej må uLöfvcr tre dagar fördröjas. På grund af hvad sålunda är vordet yttradt, har Utskottet föreslagit det stadgande 19:de punkten, momentet 1, här nedan innehåller. Sedan, i följd af kassa-kreditiv-rörelsens införande, göromålen för kamereraren vid Banko-diskontverket blifvit så ökade, alt Direktionen redan år 1852 funnit nödigt att, med Fullmäktiges begifvande, åt särskild person öfverlemna bestyren med nämnde rörelse, har Direktionen uti det Memorial, som åtföljt
Herr Friherre J. W. Sprengtporten: *’Då iden Oeconomiska delen af brännvinsbrännings, förordningen onekligen tillhör den Lagstiftning, hvaruti Rikets Ständer, enligt 89 §. af Regeringsformen, endast ega att underdåniga önskningar hos Kongl. Majit anmäla, som derå fäster Bil. t. B ev,-,L(ig-s. Allm.Besv.o.Oec.-Utsk.Bel,!'!.io. 41 det afseende Han för Riket nyttigt finnér, hade jag, såsom en följd häraf, väntat, att Utskotten, med afseende å de många inskränkningar, som blifvit beslutade i den, enligt författningen, nu tillåtna kannerymden, hade bordt utsträcka sin beskattningstarifif, ej allenast till den kannerymd, som af Utskotten blifvit föreslagen au vara tillåten, utan äfven till den, som, enligt gällande Lag, är medgifven, på det Kongl. Majtt må hafva sin pröfningsrätt af den Oeconomiska delen af förslaget öppen, och ej sättas i nödvändighet, derest detsamma ej vinner Kongl. Majas Nådiga bifall, att antingen nödgas stadga en provisorisk beskattning, der den» samma ej af Rikets Ständer finnes utsatt, eller ock tillåta en så beskaffad tillverkning utan all afgift. Enär nu Utskotten ej behagat fästa något afseende å den anmärkning, som i denna del af mig blifvit gjord, får jag emot ett sådant beslut mig reservera. Herr af Billbergh: ’’Mitt frugtlösa bemödande, att, genom min röst inom Utskotten och genom min Reservation vid första Betänkandet Nto 6, angående förändrade föreskrifter om husbehofsbränningen och dermed gemenskap egande ämnen, söka förekomma införandet af den skadligaste af alla Stats-Oeconomiska grundsattser, nemligen elen, att, efter tid och omständigheter, ömsom utvidga och ömsom inskränka 42#// t.Bev. ,Lag-s.
Jag får derföre tillstyrka, alt Utsk. måtte lemna såväl Hr Rosenqvists motion, som Ilr Ribbings tillägg, utan allt afseende. Hr Hjerta: Jag är hufvudsakligen förekommen af Rivon Troil i hvad jag ämnade säga i afseende på remissen. Jag vill blott tillägga, att jag icke ens tror saken vara någon tvetydighet underkastad, emedan en ordför., enligt min öfvertygelse, icke äger draga slutsatser till vägran af remiss ' från den syftning, som en motion möjligen kan äga emot den ur Pieg.F:n här åberopade föreskrift, enär denna föreskrift afser Konungens genom grundlagen åtagna förbindelse alt icke låta egendom någon godtyckligt afhändas, men ingalunda någon föreskrift för de former, som hos Ständerna skola iakttagas. Det är Utsk., som kommer att utreda och för R. St. framlägga, samt R. St., som komma att besluta, huruvida denna motion i sitt syfte innefattar en stridighet med grundlagen och derföre bör fördömmas; men då den icke föreslår någon direct förändring i grundlagen eller är stridande emot Reg.F:s eller Riksd.Ordn:s ordalydelse, kan remiss derå icke vägras. Remitterades till Allm. Besvärsoch Ekon.Utskottet. Hr Hederstjerna, Erland, hade inleranat ett anförande, så lydande: Den vigtiga motion om indragning tilt Kronan af den till militär-, civilsamt skol-State ma och andra ändamål indelta räntor och kronotiondeansläg, emot anvisning af motsvarande summor på Rikets stat, och att vederbörande äga i Stats - Dan 12 Mari. i55 contoret erhålla behörig anvisning å sina i staten anslagna inkomster, hvarvid löningsstaterna borde så regleras, att utbetalningarna för desamma kunde ske qvartalsvis, är af en så genomgripande och till sina påföljder vigtig beskaffenhet, att den fordrar mycken uppmärksamhet och betänklighet vid dess behandling.
Prot. i834- to Sami. 1 Afd. 3o 234 Expeditions-Utskoltets Förslag till und Skrifvelse IV.o 149- Ehuru eu skälig ersättning således varit Lag-Comitteens Ledamöter beredd för deras under arbetets fortgång derå använda tid och möda, hafva Rikets Ständer likväl ansett nämnde Ledamöter, som under en tid af öfver ao år lagt hand vid detta vigtiga och för kommande tidehvarf påräknade arbete, och hvilka måhända derunder nödsakats afsäga sig de varaktigare fördelar i Statens tjenst, som de på annan väg möjligen kunnat ernå, vara förtjente af ett serskildt vedermäle af Rikets Ständers välvilja. I hvilket afseende Rikets Ständer funnit skäligt tillägga LagComiteens Ledamöter, Commerce-Rådet Zenius, Advocat-Fiscalen Staaf och Förste Expeditions-Secreteraren Richert, hvardera, ett årligt arfvode af 833 R:dr 16 sk., att ifrån detta års början, under deras återståda lifstid, på allmänna Indragnings-Staten åtnjutas, oberoende af den löne-inkomst de i öfrigt uti Statens tjenst kunna ega eller erhålla; dock att, i händelse bemälde Ledamöter komma att inträda i activ befattning i och för Lag-Verket, de, så länge sådant fortfar, böra uppbära enahanda arfvodén som hittintills, eller 1,666 R:dr 3a sk. årligen, hvaremedlertid någon pensions-utbetalning till dem icke må ega rum. Hvilket Rikets Ständer, i anledning af E. K. M:s högstberörde Nådiga Proposition, få härmed i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 2 October i834- N:o 149. Uppläst och godkändt bos Ridd. och Adeln den 2 Oct. 1834.