Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hertigen biföll, men med vilkor att regeringssättet blefve oförändradt, hvarpå en högtidlig akt uppsattes öfver alltsammans samt underskrefs af hertigen och de närvarande, hvilka deröfver visade sig så glada, att de skockade sig omkring hertigen och tryckte honom i sina armar. Derpå tyckte hertigen, att han befann sig på Kungsängen, der hela armén var församlad. I högra handen förde han kronprinsen, som af armén hyllades, men med sådant sorl, att hertigen helt bestört och orolig uppvaknade. Om en dröm, som Gustaf IV Adolf hade i början af Mars månad 1809, berättade han dagen derpå för en af sina förtrogna följande: “Jag såg “Hvita frun“, detta ryktbara spöke, som enligt sägen beskyddar alla medlemmar af huset Brandenburg, som endast visar sig, då någon stor fara hotar eller döden står färdig att bortrycka någon af denna familj Knappt hade jag hunnit lägga mig (det var redan nära midnatt), då det framträder för mig i drömmen med en ganska uttrycksfull åtbörd, som syftade på mig. Meningen med denna åtbörd kunde ingalunda vara tvetydig, eller hvad var den annat, än en gudomlig uppenbarelse, en åtvarning att framhärda i det system, jag antagit, och att aldrig underhandla med vilddjuret?“ Somnambulismen, om den öfverhufvud existerar, torde kunna förklaras såsom drömmen i sin högsta potens. Professorn i Upsala Andreas Spole berättar om sin svärfader, prosten Lars Lindelius, följande episod: “Under mitt vistande uti min svärfaders hus, uppsteg gubben en natt uti sömnen, och gick genom hela staden, samt tog vägen utom östra tullporten (i Upsala), och vandrade sedan med mig en hel fjerdingsväg, till en liten landtgård, hvarest min svärmoder då vistades. Hans uppstigande upptäcktes genom en piga, som genast blifvit det varse, och förmärkt hans förbryllade tillstånd, men fåfängt bemödat sig att hindra honom gå ut. Hon sprang då genast och uppväckte mig, jag skyndade att påkläda mig, samt upphann gubben på gatan, bad honom, efter han var oklädd, återvända, men förgäfves.
St:r, med föranledande af Hr Stjern - 528 Den 20 December. svärds motion, så vidt den afser förslaget N:o 2, besluta en underdånig skrifvelse, med anhållan att K. M. i nåder behagade, för ordnande af rikets Jandtförsvar, låta genom vederbörande utarbeta ett, efter öfvervägande af landets behof och tillgångar, afTattadt förslag att föreläggas Rikets kommande Ständer. Detta Betänk. N:o 49 blef af Borgareoch Bonde-St:n gilladt, och föranledde nämnda 2:ne folkvalda Riks-Stånd, sorn representera indelar af Svenska folket, att i ämnet aflåta underdåniga skrivelser; — skrivelser, om hvilka jag i min motion yttrat den förmodan, men som Utsk:t i resumén utelemnat, att de troligen bidragit till tillsättandet af landtförsvars-komitén. Ett stöd för mitt påstående, att förhållandet med hänseende till mina organisations-lörslag är till min fördel ovanligt och berättigar nämnde förslag till den åtgärd, jag för dem yrkat, har jag nu anfört. Ett ytterligare i samma rigtning ber jag äfven få meddela. Sorn jag icke egde den egenkärlek, att jag antog mina åsigter om laridtförsvarets organisation lör fullkomliga, ej heller ansåg mina förslag härom för felfria, så underställde jag år 1849, eller då det ena var till Ständerna inlemnadt, men det andra icke, deras granskning åt en person af facket, som jag högt värderade och ansåg vara en al de mest kompetenta att saken bedöma — ett antagande å min sida, som sednare tilldragelser till sin riktighet ovedersägligen besannat. Dess mig meddelade yttrande i ämnet var af följande lydelse: — den 29 Nov. 1849. »Dina ord om landi försvaret visa att du ännu fortfarande tänker lika varmt på fäderneslandets ställning, om det skulle af roflystna grannar antastas, och Ungerns öde har visat hvad mindre stater kunna hafva att vänta. Lika med dig hafvar jag för utgången, under det försvar, som nu kan åvägabringas.
Nåd vinna eftergift af böterna, dervid såsom bevekande omständigheter skulle åberopas icke hvad som hade afseende på sjelfva'förbrytelsen och den dömdes egna förhållande, utan blott dermed alls icke gemenskap ägande omständigheter, nemligen ziffrorna i bouppteckningen, med den sällsamma egenhet i denna fråga, att större anledning till nåd vore i den mån, förbrytaren genom lagbrott och annan oordning förspillt sitt välstånd, och mindre skäl till nåd, om han genom välförhållande i allmänhet gjort sin ekonomiska ställning god; så måste betänklighet uppstå i fråga om Konungens i 25 § Regeringsformen omförmälda benådningsmakt här kan vara tillgänglig för den lidande. Att här icke vore fråga att »återgifva till Kronan förverkadt gods,» är redan visadt. Konungen äger att n brottmål göra nåd». Men kan dpt verkligen sägas, att fråga nu är om nåd i brottmål? Förbrytaren är icke mera bland de lefvandes antal; sjelfva brottmålet finnes icke mera; men efter detsamma 14 qvarstår ett resultat, om hvars verkan i förhållande till sterbhusdelägarnes i civillagen grundade rätt nu endast är fråga. Ty antagandet, att de vid förbrytarens död obetalde böterna i rättsförhållandet emellan hans sterbhusdelägare och kronan icke äro straff, deras utsökande icke är straffverkställighet, just detta vore grunden för lagstadgandet, att bötesbeloppet skall efter förbrytarens död kunna indrifvas. Sterbhusdelägarne skulle icke anses i förbrytarens ställe lida någon påföljd i brottmålet, utan mot dem endast tillämpas den till civillagen hörande grundsats, att förbrytarens arfvingar icke ägde att taga i arf hvad af hans egendom häftade i penningskuld till kronan. Gäldenärens arfvingar söka, att kronan måtte, med försakande af sin fordringsrätt, låta förbrytarens qvarlåtenskap gå i arf. Kronans fordran har visserligen tillkommit i ett brottmål, roen sådant är ock förhällandet med der: fordran, kronan genom laga kraft ägande dom har sig tilldömd i ersättning för skada af brott.
Stångoch ämnesjern-tillverkningen har i medeltal årligen uppgått till 86,457 skeppund, eller 16,140 skeppund* mera än tillverkningen i medeltal utgjorde under nästföregående fem år. Under sednaste qvinqvennium hafva tvenne nya bruk blifvit anlagde, nemligen Robertsholm i Thorsåkers och Kungsforss i Ofvansjö socken, hvardera bestående af 3 härdar och 2 hamrar; hvarjemte vid de gamla verken följande antal härdar och hamrar tillkommit, nemligen vid Kihlaforsverken 3 härdar och 3 hamrar, vid Swabens verk 2:ne extra härdar och 1 större stångjerns-hammare, vid Grönzinka 1 hammare, vid Wifors 1 hammare, vid Mackmyra 1 hammare och en ny eldstad till Engelska smidesrnethodens begagnande, vid Strömbacka 2 hamrar, vid Forsbacka 1 hammare samt vid Hedvigsfors likaledes 1 hammare; utgörande sammanräknade antalet af härdar vid slutet af sistlidne år 163, förutom de tvenve extra härdar för Morellska smidet, hvilka finnas vid Swabens verk och l härd för Lancashiresmide vid Mackmyra bruk. Det privilegierade smidet i Länet har under samma tid vunnit en tillökning af icke mindre än 19,462 skeppund och uppgick vid slutet af sistlidne år till 79,852 skeppund; hvarförutan Hammarby, Hofors och Gammelstilla bruk, äfvensom Swabens verk åtnjuta en oinskränkt smidesrätlighet utöfver det genom privilegierne emot hammarskatt fastställde beloppet, och en extra smidesrätt får tills vidare begagnas till ett belopp af 1,150 skeppund vid Strömbacka, och af 200 skeppund vid Hedvigsfors bruk. Särskild tillåtelse till extra vågföring har i Nåder varit förunnad ägarne af Högbo, Tolffors, Mackmyra och Forsbacka bruk samt öfre härden i Ofvansiö valshammare.
Ståndet antog till Grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag Utskottets i delta Memorial framställda förslag till ändring af 43 §. Regerings-Formen. N;o 107, i anledning af återremiss å Memorialet jNT;o 63, om val af Förmyndare att styra Riket under Konungs minderårighet. Ehuru Ståndet ansåg sig hafva förut tydligt och klart gifvit sitt beslut tillkänna , vid besvarandet af Utskottets af Utskottets till Bonde-Ståndet uti serskildt Memorial K:0 9o, gjorda förfrågan, fann Ståndet lör godt nu ytterligare underrätta Utskottet, att det för sin del godkänt de i Memorialet N:o 63, framstälta förslag ej mindre under sidan i5, raderne 32—35, än älven sidan 17, raderne 14—20; » N:o 108, i anledning af Riks-Ståndens yttranden, rörande Constitutions-Utskottets Memorial N:o 88, angående ändring i i5 1 mom. af Rikdags-Ordningen. Ståndet godkände de föreslagne voterings-propositionerne; N:o 109, i anledning af återremiss af Memorialet N:o 89 och ändring i 17 §• Riksdags-Ord ilin gen. Den föreslagna voterings-propositionen godkändes. N:o lii, i anledning af Riks-Ståndens yttranden, rörande Memorialet IS;0 98. om ändring i 69 §. Riksdags-Ordningen och 2 §. 4 mom. Trvckfrihets-Förord ningen. Ståndet godkände den föreslagna voterings-propositionen. S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utskottets Memorial och Utlåtanden N.-o 5ii, med förslag till voterings-proposilion, i anledning af Riks-Ståndens skiljagtiga beslut öfver N;o 4S7> i ^råga om Hufvud-titlarnes fördelning. Ståndet godkände den föreslagna voterings-propositionen; N:o 5ia, i anledning af återremiss å Utlåtandet N;o 437, angående Banko-vinstens utdelning till Rikets samtlige Län.
Som, enligt min tanka, en sådan af Domaren yttrad mening var i uppenbar strid mot Lagens rätta förstånd, enär förnekande af skuld innefattade brott mot annan person och hans egendom, hvilket, ehvad det bedömdes såsom tillförene, med tillämpning af 11 Cap. 2 § HandelsEalken, eller hädanefter, enligt nu gällande Lag, g Cap. 11 § samma Balk, sådan den lyder i ofvanåberopade Kongl. Förordning, med bibehållet stadgande, att böterna derför äro målsägandens ensak, likväl ingalunda finge hänföras till, eller borde förblandas med de i 10 Cap. UtsökningsBalken nämnda för-, 6 ( 4* ) seelser, som i tvistemål förefalla, och för hvilka ej allenast försuttna vitén, utan äfven i Lag föreskrifna böter voro Konungens ensak, der ej annorlunda förordnadt funnes; destomindre, som den i sistnämnda lagrum bestämda grund, enligt hvilken sådana vitén och egentligen så kallade ensaksböter borde, vid bristande tillgång hos den sakfällde, till enkelt fängelse förvandlas, icke kunde, såsom speciel för dessa mål, tillämpas i allmänhet angående de flera brott, för hvilka, enligt Lagens bud, böterna äro målsägandens ensak, och således ej eller i afseende å det ifrågavarande, emedan denna lindrigare förvandlingsgrund dervid icke vore serskildt utsatt, utan, i detta fall, Lagens allmänna förordnande i 5 Cap. StraffBalken måste tjena till efterrättelse; hvaraf ock följde, att, likmätigt samma Capitels 4 och 5 §§, Isac Pettersson, för sitt brott, i brist af böter, bordt ådömas deremot svarande högsta kroppsplikt, eller tjugoåtta dagars fängelse vid vatten och bröd; alltså och till undanrödjande för framtiden af det misstag, en häremot stridande lagtolkning utmärkte, fann jag mig föranlåten, att påkalla ÖfverDomarens pröfning och ogillande af HäradsRättens i anmärkta delen origtiga Utslag, och anmodade derföre, uti skrifvelse af den 21 December, AdvocatFiscalsEmbetet i Kongl.
nz ne fogade berättelse lemnar närmare upplysning, öro omständigheter, som synas icke n era kunna aberopas såsom grunder till nägon fortfarande betalnings förbindelse för Pommern, sedan ella tä warande förhållanden undergått en allmän förändrings garantien icke fullständigt blifwit utförd, eller wilkorei derföre uppfyllde, och dä det päräknaLe och enda möjliga medel till dess fullgörande, Domainernes afkastning, icke längre utgör hwad den fordom war, den säkraste och en ibland be betydligaste af Pommerska Slaten» killgängai-L Korgl. Mv:t har derföre ansett sig böra Lkll Riksens S änder hänskjuta de Hamburgska B-nqnierernes anspråk, och förwäntar sig, akt Rcksens Ständer/ ledde af rältwisa och billighet, och en u sträckt omsorg ctt bibehålla RckerS heder och c edit, söka att uppfylla dem under de wilker i afseende pä Provision och Ränt beräkningar samt betolningetideN, som rättmätigt och efter möiliqa tillgängar kunna bestämmas. Skulle Riksens Ständer, sedan dera» Stats. Utskott närmare granskat de Handlingar, svm nu till deras pröfning öswerlemnas, finna Nödige någre ytterligare upplysningar och venficationer, till bewi», alt de i fräga warande medlen blifwit anwände till bestridande af Krigsomkostnaden^, eller till ert definitift asslutande af fvrdtingsägacneS räkningar, torde Riksens Ständer, efter att hafwa fastställt grunderna, kunna uppdraga deras Fullmägtige i Riksgälds-Contyret dessa werkställiqhns ätgärdek. Kongl. ÄNajlt sörblifwer Riksens Sander med all Kongl. Nåd och Pnnest wälbewagen. i^t suxr»» bihang. Nto I§, Ut - H4 Den zo Auq. Utdrag af Protokollet öfwer Handell och Finance-ärenden, hallit inför Hans Maj:t Konungen pä Arebro Slott, den zo Aug. »8io. Närwcirande:
Stats Utskottets Betänkanden. 1485 Om Commerce • Rådet Björnbergs skuld till Magazins-Direction. Angående sluteligen Revisorernes anmark* ning å Commeren-Rådet Björnbergs skuld till Ma~ gabius Dirtetionen, bestående i obetaldte Arrenden för Brännviris-brännings-rättigheten i Staden Götheborg frånslutet af år 18131 får StatsUiskottet om förhållandet dermed vördsammast anmäla, att orsaken hvarföre uppehåll med denna Skulds indrifvande kommit att äga rum, är den, att Commerce - Rådet Björnberg under äldre Arrende - tiden räknad ifrån år 1793 till och med år 1809, ägde hos Kongl. Majit och Kronan en öfverskjutande fordran för lemnad undsättnings spannmål och försålde Byggnader , hvilken fordrans utredjnde och bestämmande i sammanhang, med de åtskilige ersättningar som af Commerce-Rådet borde utgöras berodt på en vidlyftig och mödosam undersökning i flere ars Räkenskaper och andre Handlingar. Innan detta Liqvidations-aibete hunnit fullbordas, skall ej Commerce Rådets skuld för sednare arrendetiden hafva kunnat bestämmas. Det ena och andra har dock nu långt före detta blifvit verkstäldi; Men under tiden har Magazins-Directionen funnit nödigt att till ytterligare säkerhet för Kronans fordran, som löper med Sex Procents Ränta, låta, utom den vederhäftig* proprie borgen som Commerce-Rådet Björnberg vid Ariendets ingående ställt för alltsammans ovilkorliga uppfyllande, taga första laga Inteckning i flere Commerce-Rådet tillhörande ograverade Landt-Egendomar, hvarjemte Magazins - Direc - 5 5 2 8 Stats-Vtskottets Bet ani anden] tionenj sedan Commerce - Rådets skuld blifvit till dess belopp, genom utslag bestämd uppdra-1 git Konungens Befallningshafvande i Götheborg att så vida Commerce-Rådet Björnberg ej inom den 12 April detta ar uti Ränteriet deponerade dess Domfäste skuld utgörande 58,407; 15.
Den snabba färden med klingande bjellror, den rena luften och åsynen af det vackra, snöhöljda landet, som låg så glimmande i solens strålar, skingrade omsider hennes hjertas vemod, åtminstone till en del, och då de, efter en timmas färd, just i solnedgången, anlände till K..., der en bal var arrangerad, var hon blefven nästan glad. K... var en stor herrgård, hvars förre egare, en person med underbara öden, sålt den till en högre tjensteman i V... som ej sjelf bebodde stället. Egendomen, äfvensom det stora huset, vårdades af en gammal inspektor, som egde flere fullvuxna döttrar och medelst löfte, att dessa skulle få deltaga i dagens nöje, förmåddes gubben att upplåta hufvudbyggnaden till ballokal. Han lät således putsa och elda de gamla rummen, som nu, fullt upplysta, gåfvo en rätt treflig anblick. Sedan alla aflagt sina öfverplagg, spelade orkestern upp en liflig vals. Sällskapet, gladt och upprymdt af färden, var synnerligen dansstämdt. Äfven Elisabeth kände sig ovilkorligt lifvad och smålog, då hon hörde de lifliga tonerna. Nu som fordom omringades hon af dansörer, som täflade om att få en dans af henne, men Rudolph var ej bland dessa, ty se’n sin olyckliga sjukdom hade han icke dansat ett steg. Elisabeth var snart helt och hållet betagen af dansen, hon tyckte om den, den lät henne glömma alla qval och sorger. Lätt och behaglig sväfvade hon ikring, hennes hvita drägt harmonierade väl med det bleka, fina ansigtet och den nästan alabasterhvita, så oändligt väl formade nacken och skuldrorna. Betagen betraktade henne Rudolph, han kunde icke skilja sina ögon från den intagande gestalten, så etherisk, så sväfvande. Lutad i hörnet af en soffa, satt han känslolös för allt annat, blott med blicken följande hennes minsta rörelser; och då hon trött och yr smög sig ur danssalen för att i ett annat rum söka hvilan, åtminstone på en kort stund, lemnade äfven han sin plats.
Klinker; hänföres under Tegel. Karott; se Tobak. Klorsyradt Kali; hänföres under Salt, medicinskt. Kedjor till innanverk i ur: se Ur, delar deraf. Klöfvar; hänföras under Horn, oarbetadt. Förslag till Tulltawa. 15 Qvantitet Införselsför Tullberäktull. ningen. Riksmynt» R:dr. öre. fransar, spetsar eller blonder, förhöjes tullafgiften med 100 procent i den för tyget bestämda. för oljado eller fernissade kläder, derunder ej inbegripna sådana, som äro öfverdragna med kautschuk eller gutta percha, beräknas tullafgiften efter hvad för tyget är bestämdt, utan förhöjning. kläder, som utgöras af knutno eller stickade eller på strumpstol tillverkade persedlar, såsom hufvor, tröjor, underkläder m. m., äfven om dessa äro färdigsydda, försedda med knappar och band o. s. v. förtullas, utan förhöjning, efter hvad för art. Strumpor och strumpstolsarbeten är bestämdt. gångkläder, tillhöriga sjöfarande eller resande, när de äro synbart brukade eller, af egarne sjelfve medförda, pröfvas icke öfverstiga deras personliga behof ' Fria. Knallhattar 1 skålp. G0 Knapergall och Ekollon, malen och omalen Fri Knappar, af sammansatta eller, såsom arbetade, ej specificerade ämnen 1 skålp. 00 Anm. Då knappar af Glas, Horn, Metall, Perlemor eller Stenkol icke annorlunda äro af sammansatta ämnen tillverkade, än att öglan är olikartad, böra de förtullas på sätt taxan stadgar för det ämne, arbetadt, hvaraf sjelfva knapparne äro förfärdigade. Knif var: rak-, med eller utan fodral 1 skålp. 50 penn1 skålp. 1 12 tälj-, sjömans-, eller gröfre arbets1 skålp. 15 bordsoch andra slag, ej specificerade, samt gafflar; med skaft af silfver, pläter, ebenholtz, elfenben 1 skålp. 1 med skaft af andra ämnen 1 skålp. 25 Kobolt-malm och metall Fi i.
Professoren i Medicinsk kemi vore nu, då han saknade ett sådant biträde, den ende lärare, hvars insigter och erfarenhet de studerande kunde under dessa öfningar rådfråga, i följd hvaraf hans närvaro på laboratoriet nästan ständigt erfordrades och derigenom så starkt toge hans tid och krafter i anspråk, att hans egna vetenskapliga arbeten, oundgängliga för uppfyllandet af en akademisk lärares kall, måste deraf lida. Enär ett laboratorium, om det skall efter nutidens fordringar ändamålsenligt handhafvas och lärjungarnes öfningar derstädes vederbörligen ledas, otvifvelaktigt kräfver, att en Laborator derstädes är anställd, får jag i underdånighet tillstyrka bifall till ökandet af detta af Kanslern jemväl förordade anslag. B). För särskilda vetenskapliga ändamål Ett anslag af 3,000 R:dr, för att dermed de redan nu utgående sex docentstipendier måtte kunna höjas från 500 till 1,000 rdr. Lika med Universitetets Kansler och Consistorium anser jag det vara af synnerlig vigt för Universitetet äfvensom med billighet öfverensstämmande, att de nuvarande docent stipendiernas belopp förhöjes, på det yngre vetenskapsmän med framstående förmåga måtte erhålla en uppmuntran att vid Universitetet qvarstadna och utan tryckande näringsomsorger egna sin tid odelad åt vetenskapliga studier; men då ifrågavarande begäran åsyftar att på en gång öka dessa belopp till dubbelt emot hvad de för närvarande utgöra, eller till likhet med det lönebelopp, läroverksadjunkter i första lönegraden uppbära, hvilka adjunkter äro förpligtade till en bestämd tjenstgöring, och då, med afseende å de många Bil. N:o 7 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. N:o 1, om Statsverket 1865.
(R:glds Jfd.) Till Stats-Utskottet har Ridderskapet och Adeln remitterat en af Friherre Carl Otto Palmstjerna gjord framställning derom, att Rikets nu församlade Ständer i afseende på trycknings-kostnaderne för Riks-Ståndens Protocoller, äfvensom desse sednares utdelande till Ståndens medlemmar och vederbörande embets-myndigheter samt tillhandahållande för allmänheten, måtte fatta enahanda beslut, som härom vid sednast förflutna Riksdag meddelades. Efter tagen kännedom om de i hesagde hänseenden af 1840 och 1841 års Riksdags Stats-Utskott, uti dess memorial N:o 3iq, föreslagna och af Rikets Ständer gillade stadganden, har nuvarande Stats-Utskott, i fråga om tryckningen och utdelningen af Protocollen för denna Riksdag, icke funnit några andra förändringar uti samma stadganden erforderliga, än att ej allenast de allmänna Läroverken, utan äfven samtliga Academierna samt öfriga med bibliothek försedda vetenskapliga Samfund erhålla hvar sitt exemplar af nu ifrågavarande Protocoller, samt att, i stället för den tillförene medgifna, men under sednaste Riksdag icke begagnade praenumerations-rättigheten, hvarje serskildt Riks-Stånds Protocoll, i den mon tryckningen och häftningen deraf hinner verkställas, hålles hugade köpare tillhanda i Riksgälds-Comoret, emot samina pris, som för praenumerationen förut varit bestämdt, eller En skilling för hvarje tryckt ark. Med iakttagande af dessa förändringar och under tillstyrkande för öfrigt af ofvanomförmälda framställning, får Utskottet alltså föreslå: 1:0 att kostnaderna för tryckningen och häftningen af RiksStåndensj Protocoller vid innevarande Riksdag må omedelbart af Riksgälds-Contoret godtgöras, på enahanda sätt, som Hih. lill R. St.
Verkställes ej afbetalning ä bestämd tid, är bolaget pligtigt att å det till liqvid förfallna beloppet erlägga fem procents årlig ränta, intill dess betalning sker; f) att hvarken lånet eller den utan återbetalnings-skyIdighet beviljade anslagssumman får utbekommas, innan inför Fullmäktige i Riksgäldskontoret styrkt blifvit, att arbetet vid jernvägs-anlägguingen påbörjat och fortgår; hvarefter lånet får lyftas på en gång elier vid vissa på förhand bestämda terminer, samt anslagssumman, i mån af arbetets fortgång, utbetalas; g) att, derest den af Kongl. Majit i nåder fastställda arbetsplan, utan derifrån i vederbörlig ordning medgifven afvikelse, icke skulle följas eller arbetet icke fullbordas inom den derföre bestämda tid, eger Kongl. Majit låta Inställa all vidare utbetalning af statsmedel, samt återfordra hvad deraf blifvit uppburet, att på en gång eller successivt till Riksgälds-kontoret inbetalas inom den tid, Kongl. Majit kan bestämma; h) att afgifterne vid jernvägens begagnande komma att bestämmas genom en af Kongl. Majit fastställd taxa, gällande för fem (5) år i sender; i) att de af jernvägen inflytande iukomster vederbörligen redovisas inför offentlig myndighet; och k) att bolaget, medelst serskild förbindelse, åtager sig att under all framtid, ulan bidrag af allmänna medel, vidmakthålla jernvägen i sådant skick, att den i hela sin längd kan begagnas. Stockholm den 3 Juni 1831. Ståts-Utskottets Utlåtande, JVs 163. 7 Reservation af riksdagsfullmäktige!! Matts Persson från Stockholms län. »Emot Utskottets beslut om anslag af statsmedel till cn jernväg emellan Nora och Orebro, får jag mig härmed reservera. Jag så väl som mången annan önskar framgång till nyttiga företag, men jag anser, att sådana böra från statens sida förnämligast understödjas medelst lån emot billiga vilkor.