Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Riksdags Ordningen. §, 33. — l:o Lag-Utskottet Krigs-Staten. - 2:o Lag-Utskottet inkomma. 3:o Förena sig samtlige Riksstånden att åt Lag-Utskottet uppdraga att, med Riksens Ständers rätt, öfver någon genom Konungens Proposition räckt lagfråga, besluta, förfores så, som Regerings-J ormens Sy § stadgar. Se Bill. 3 Sami. Meni. Bonde-Ståndets Prot. B. Förslag om rättighet för Constitutions-Utskottet att hos Riksens Ständer anmäla skäl till nedläggande af åtal, enligt Regeringsformens 106 §. Regeringsformen. § 106. Finner Utskottet åf dessa Protokoll, att någon Stats-Rådets beslut vägra, då skall Constitutions-Utskottet ställa en sådan under tilltal af Justitiae-Ombudsmannen inför Riks-Rätten, hvaruti, i stället för Stats-Råd i dessa fall komma att säte taga, och gånge härmed, som i 101 och 102 §§. om tilltal emot Högsta Domstolen föreskrifves. Då Stats-Rådets Ledamöter eller Konungens Rådgifvare i Commandomål finnas hafva, på sätt ofvanberördt är, gjort sig till ansvar skyldige, dörae dem Riks-Rätten efter allmän Lag och den serskildta Författning, sorn till bestämmande af sådant ansvar utaf Konungen och Riksens Ständer fastställd varder. Finner Utskottet af dessa Prolo coll, alt någon Stats-Rådets beslut vägra, då skall Constitutions-Utskottet ställa en sådan Embetsman under tilltal af Justi liae-Ombudsmannen inför Riks-Rätt, sä framt ej Utskottet finner sig böra förut serski/dt underställa Riksens Ständer de skäl, pä hvilka det anser åtcd icke böra göras; i hvilket fall Riksens Ständer ega att antingen underkänna Utskottets skäl, eller göra sådan anmälan, som i nästföljande omtalas, eller förklara, att ingen anmärkning eger rum.
Under anförande, hurusom uti Stationens räkenskaper en summa af 60,12.4 r:dr 3o sk, utgörande värdet af ett till flottans i Carlskrona behof, s Slals-UlsJiottets Utlålande, 2V:o 30. frän allmänna magasins-inrättningen år 1824 öfverlåtet provianllager, balanserades under rubrik af ”Span maisoch Proviant-lagret i Proviant-magasinet från iS3o och förra åren”hafva Revisorerne yttrat den förmodan, att dessa medels fortsatta balanserande vore föranledd af en origtig tolkning af Kongl.. Maj:ts nådiga skrifvelse den 5 Augusti i83o, af innehåll: ”att, i följd af Rikets Ständers beslut, ofvanomförmälde proviantlager skulle uti juagasins-inrättningens räkenskaper afskrifvas med 60,124 r;dr 3o sk.; men att deremot samma lager derefter borde uti flottans räkenskaper, såsom en dess tillhörighet upptagas och redovisas”; och hafva Revisorerne ansett detta balanserande hvarken utgöra någon behörig redovisning eller lända till den ringaste nytta. Enär Kongl. Maj:t numera, uti nådigt bref den i3 Mars 1846» föreskrifvit, det balanseringen af denna summa icke vidare bör fortsättas, lärer, vid sådant förhållande, Revisorernes erinran få förfalla. Stockholms Station. § 1'• (Rev. Ber. pag. 155.) Jemte uppgift å de kostnader, som Kongl. Hof Jakt-varfvet tillskyndat Staten, åren 1842 och 1843, hafva Revisorerne, i förmodan, att det ändamål, för hvilket berörde varf tillkommit, numera på ett lämpligare sätt kunna vinnas, ansett samma varf böra upphöra. Beträffande denna fråga får Utskottet hänvisa lill det utlåtande, som framdeles kommer att afgifvas i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition till Rikets Ständer, i fråga om indragning af Hof-jakt-varfvet i Stockholm. Länens Landsböcker. § 12. (Rev. Ber. pag. 198.
Directionen åsyftade, samt uti dess till Konungens Befallningshafvande i Linköping, den 5 September 1818, aflåtne Skrifvelse tydeiigen bestämde ändamål, som var att uppmuntra Landtmannen till Tork-inrättningars anläg - 2 Sami. 2 B. 55 848 Riksens Stunders gande och ej att bereda vinningslystne’ speculanter utvägar till fördelaktig afsättning å Spannmål, som. från utrikes ort blifvit införskrifven; öfver hvilket påstående Vice Magazins-FÖrvaltaren Ringqvist med Förklaring inkommit och genom bilagde Handlingar sökt styrka, att berörde, af Advocat-Fiscals-Ämbetet klandrade åtgärd varit en följd af de föreskrifter * Konungens Befallningshafvande 1 emnat Ringqvist, rörande Spannmåls-upphandlingen vid Norrköpings Magazin; hvarefter Advocat-Fiscalem, sedan han af Förklaringen undfått del, sitt Utlåtande till Kongl. Directionen den 8 Martii i8it) afgifvit. Sedan af Handlingarne blifvit ådagalagdt, att Konungens Befallningshafvande uti de ordres, som meddelades Vice Magazins-Förvaltaren Ringqvist, om upphandlings-sättet vid Norrköpings Magazin, uteglömt det hufvud sakel iga vilkor, Directionen i dess förr åberopade Skrifvelse fästat vid upphandlingen af liad Råg, nemligen att Säden borde vara af inhemsk växt, så har Kongl. Directionen, då Ringqvist af sådan anledning blifvit frän ansvar frikänd, den ao sistlidne November bos Kongl. Majrt i underdånighet anmält det nu uppg i Ine förhållandet, och afvaktas derom Kongl. Maj:ts Nådiga förordnande. Det kan ej bestridas , att ju Kronest jutsskyldigheten är att anse ibland de mest besvärliga åligganden, som Landtmannen bär att vidkännas.
Det lade bäggedera på hjertat såsom bevis på Hofvets gudlöshet, och begagnade det dråpliga tillfället vid riksdagen 1756, att öfver Drottningen uttömma sin vredes skålar. Att den hos mången af desse Andlige var en välmenande ifver, bör ej dragas i tvifvelsmål. Men det har i Sverige gifvits ett slag af prester och prelater, som under de olikaste förhållanden alltid varit sig förunderligen likt: ett slag, som alltid haft tillreds bibliska grunder, när det än (såsom i Carl XI:s tid) predikat Konungens envälde öfver undersåtarnes lif och egendom63, än (såsom i Fredriks tid) mutat Landsfaderns bifall till riksförderfliga planer genom beviljande af skörlefnad och tvegifte64, än (såsom i Adolf Fredriks tid) utropat för kätteri den tanke, att Ständer kunna fela65. Sådane andans män klädde det ypperligt, att med hela salfvelsen af christlig nitälskan bestraffa Lovisa Ulrikas och Dalins fritänkerier. Den sednares ovänner, och i allmänhet de strängare bland hans granskare, påstodo redan då, hvad de alltsedan påstått: att han från Nationens förnämsta snille omskapat sig till de Kungligas hofnarr. Om så var, måste dock äfven bifogas, att han spelade rolen på de fordna hofnarrarnes vis; det vill säga: att han jemväl, under den gycklande utansidan, med ganska allvarsamma råd och dåd gick sina Principaler tillhanda.
Genast var käringen tillreds, grep henne vid fötterna, och kastade henne hufvudstupa ned i brunnen, ehuru hon bad för sig, så det kunnat röra en sten till medömkan. Så bestäldt, vände de tillbaka i stugan, både mor och dotter, och gladdes att de nu ändteligen blifvit af med den lilla, som så länge varit dem till förargelse. Men »det är inte allt öde som ärnas», och så var det här, ty när styf-dottern sjönk till botten i brunnen, öppnade sig jorden under henne, så att hon kom till en fager äng, hvarest gräset grodde och träden löfvades alldeles som i öfre verlden, fastän der icke sken någon sol på himlen såsom här. Då tänkte hon vid sig sjelf: »stackare jag, hvad skall jag nu ta mig för? Inte törs jag vända om till min elaka styf-moder, och inte har jag någon annan i verlden att hylla mig till. Jag må så godt gå fram, och se hvad råd jag kan finna.» Dermed aftorkade hon sina tårar, och begynte vandra öfver ängen. Som hon nu gått ett stycke, kom hon först till en gammal ~gärdes-gård~; han var söndrig och murken, så att hank och stör knappt hängde ihop, och trindorna voro allt öfvervuxna med »gubba-skägg». Då bad gärds-gården: »kära jungfru lilla, gör inte illa åt mig, stackars gärds-gård, som är så gammal och murken!» ’Nej’, sade flickan, ’det skall jag visst inte göra. Var bara inte rädd!’ Hon steg så öfver gärdes-gården, men trådde så lätt och varligt, att ingenting bröts eller rubbades ifrån sitt ställe. Derefter fortsatte hon sin vandring. Men gärds-gården strök sig om sitt mossiga skägg, tittade vänligt efter henne, och önskade den beskedliga flickan att det måtte gå henne väl i verlden. När hon så färdats än ett stycke, kom hon till en ~bak-ugn~ som stod jemte vägen; han var full med varmt, nygräddad bröd, den ena kakan hvitare än den andra, och grisslan låg tillreds utanför ugns-munnen. Då bad ugnen: »kära jungfru lilla, gör inte illa åt mig, stackars bak-ugn!
Till följd af härutinaan inträdda betydliga förändringar, hafva åt de begge universiteten, hvilkas tillräcklighet icke vid nämnda tid ifrågasattes, öppnats tillfälle till en lifligare verksamhet i den mera rent vetenskapliga rigtning, som är dessa instituts förnämsta uppgift. Om än medgifvas må, att inrättandet af ytterligare ett universitet kunde medföra fördelar med hänsyn till den vetenskapliga täflan, som deraf skulle framkallas, är dock det oundgängliga behofvet deraf icke af motionären ådagalagt; och då anläggandet af ett universitet, i synnerhet med de anspråk ett sådant i en hufvudstad skulle medföra, ovilkorligen måste blifva kostsamt, har Utskottet ansett sig icke böra understödja förslaget derom, minst under en tid, då landet är sysselsatt med så dyrbara företag, som för närvarande taga dess krafter i anspråk; en uppfattning, som synes hafva legat till grund ej mindre för de tillförene väckta motioner, som förordat de begge nuvarande universitetens sammanförande till ett enda, emedan Staten ej skulle hafva råd att bekosta tvänne, än äfven för de beslut, i hvilka Rikets Ständer stadnat beträffande hittills gjorda, men af Utskottet, hufvudsakligen på ekonomiska skäl, afstyrkta förslag om Upsala akademis förflyttande till Stockholm. Allm. Besv.- och Ekon.-Vtslcottets Betänkande M 11. 3 Hvad särskilt angår frågan om hufvudstadens lämplighet såsom plats för ett universitet, kan Utskottet ej underlåta att anmärka, hurusom, efter det Upsala genom en snart fullbordad jernväg blifvit satt i så nära förbindelse med Stockholm, att den förra staden nästan kan blifva att betrakta såsom en förstad till den sednare, det icke synes, i händelse ett nytt universitet i riket skall bildas, vara skäl att dertill välja Stockholm, utan att en ur flera synpunkter lämpligare plats derför borde kunna uppsökas antingen i vestra delen af riket eller å annan från de nuvarande universiteten mera aflägsen ort, helst Stockholm redan förut eger flera vetenskapliga institutioner, om hvilkas utvidgande förslag äfven vid innevarande riksdag blifvit framställda.
S. D. I anledning af gjorda anmärkningar, återremitterades följande StatsUtskottets, Den 3 Jttni. e. m. den 26:te Maj uppläst* och den 29:de derpå följande på bordet lagda, Betänkanden'; l.'Q Om Lösens erläggande till Kronofogdar»9 för påskrifter å UtmätningsResolutioner, 3:0 I anledning af ett till Utskottet remitterädt Memorial, angående Bevillningen för Dannemora Bergslags Jerntillverkning, 3:0 Angående Riksdagsmannen Olof Gudmunds, son Bagges Memorial, rörande Bytesverket. '4:0 Angående bemälte Riksdagsmans Memorial, om ersättning åt förra Mantalsskrifvaren Åkerström, samt förlängning af den i Kongl. Kungörelsen den 9:de Dccem. ber 1812 utstakade prescriptions-tid. Ut supra. Upplästes och lades på bordet Allmänna Besvärsoch OecanomieUtskottets Betänkande, af den 24:de Maj, angående väckta frå» gor om allmänna Skogshushållningen i Riket och SkogsBetjeningens samt JägeriStateos indragning; hafvandes Utskottet dels tijlstyrkt dels. afstryrkt hvad i dessa ämnen blifvit yrkadt; och var derjemte Utskottets Betänkande åtföljdt af s:ne Ledamöters särskilta meningar i ämnet. Upplästes ett ProtocollsUtdrag från Con•titutionsUtskottet, af den 3o;de Maj , hvar - De» 3 Jttni. e. m. 119 uti Utskottet förmäler, att till dess åtgärd från Hedervärda BondeStåndet blifvit remitterade 3:ne Memorial: i:q om en jemnare fördelning af allmänna onera; 2:0 om indragning af JustitieOmbudsmansEmbetet; 3:00m Prestgårdsbyggnad och underhållande.
Innehållande förslag till sammanjemkning af någre skiljaktigheter uti Riks-Ståndens Beslut, angående Allmänna penninge-rörelsen och myntvärdets upprätthållande, S. D. Vid förnyad föredragning af Stats.’ Utskottets den ao sisth Maj afgifne serat den 27 i samma månad e, m, på bordet lagde Utlåtande, angående väckt motion om inlösande af de så kallade Schlegelska godsen i Hallands Län, blef berörde Utlåtande af Ridderskapet och Adeln gilladt, S. D. Vid förnyad föredragning af Bevill - 678 Prot. XJtdr. d. 20 Junti 1818• nlngs-Utskottets den 17 dennes afgifne samt dagen derefter på bnrdet lagde Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets den 22 sistl. Maj meddelte Betänkande, afseende på flere till Utskottet remitterade och Allmänna JBevillningen rörande Memorial; fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämde Betänkande blifvit den 29 sistl. Maj af Ridderskapet och A, deln gilladt, Utskottets i frågavarande Utlåtande borde läggas till hjtndlingarne. S. D Då nu ånyo föredrogs Bevillningsutskottets den 17 dennes afgifne samt den 18 i Samma månad på bordet lagde Memorial, rörande Öfvprflödsoch Fyllnads - afgifterne, beslöt Ridderskapet och Adeln, att den hittills i stället för Landt-Tnlls-ersättningen utgående fyllnadsafgift horde på lika sätt hädanefter bibehållas samt att den nu varande bristen 166,000 Ralskulle genom Bevillning på vissa Öfverflöds-artiklar fyllas. Från Ilog v ur diga Preste-Ständet, S. D. Stats - och Banko - Utskottens på bordet hvilande förslag N:o 65 till sammanjämkning af några skiljaktigheter uti Riks-Ståndens beslut angående allmänna penninge-rörelsen och myntvärdets upprätthållande, blef vid förnyad föredragning af Prest-Ståndel anlaget.
§ Har flyttning af bruket, fabriken , verkstaden eller inrättningen skett till ort under annan Rätt, än den, hvarest inteckningen blifvit beviljad, vare då Härads eller Rådstufvurätten i den ort, dit rörelsen förflyttad är, behörig att förnyelse af inteckningen meddela Sammaledes vare ock den Häradseller Rådstufvurätt, hvarunder i § 2 omnämnd förlagstagare. efter skedd flyttning af hemvist, bosatt är, behörig att frågan om förnyelse af inteckning för honom gifvet förlag upptaga. I dessa fall skall, vid äfventyr af intecknings rätt ens förlust, förnyelse af inteckningen sökas hos Rådstufvurätt inom seac månader, och hos Häradsrätt sednast vid det lagtima ting, som infaller näst efter sex månader, räknade från slutet af det år, hvarunder innehafvaren af bru - Lag-Utskottets Betänkande, N:o 26. 5 ket, fabriken, verkstaden eller inrättningen blef derföre, eller fiskaren för sin rörelse, på nya stället till skatt antecknad. § * I öfrigt skall angående förlagsinteckning tillämpas hvad om inteckning i fast egendom stadgadt är. Uti Rättens protokoll öfver inteckning i fast egendom varde ock förlagsinteckning intagen. § 8. Denna förordning träder i verksamhet från och med deni Juli 1849- Förut meddelade förlagsinteckningar bedömas efter ditintills gällande föreskrifter, men böra hos Rådstufvurätt inom ett år från nyssnämnde dag och hos Häradsrätt sednast vid det lagtima ting, som infaller näst efter samma års utgång, samt deruppå vidare, enligt hvad i 5 och 6 stadgadt är, förnyas för att bibehålla sin förmånsrätt.’' Sedan samtlige Riksstånden till Lag-utskottets behandling öfverlemnat förenämnde nådiga proposition, bar Utskottet tagit densamma i öfvervägande; och får nu Utskottet deröfver sig vördsamligen utlåta: Det loista stadgande i gällande lagstiftning om förlag återfinnes i sista moni. af 7 § i handelsbalkens 17 kap., hvilket innehåller, att den, som gifver förlag alt dermed drifva bergsbruk eller audre sådane verk, njuter förmån till det, sorn dermed tillverkadt är.
Det fordras tid att lära sig känna alla de otaliga persedlar, som tillhöra utrustningen af ett fältartilleri-batteri, äfvensom att förvärfva den händighet med materielen, som hos den skicklige artilleristen är en mycket vigtig egenskap. Först med regementets personal kunde derföre fältmaterielen flyttas till Carlsborg, och detta bör äfven i en ej aflägsen framtid ske. Hvad Stockholm som depot beträffar, har det samma fel som Göteborg, nemligen att vara beläget invid kusten, i stället för inne i landet, hvarföre åtminstone hufvudverkstäderna borde förflyttas till Carlsborg, och endast fältbatterierna samt reparationsverkstäder qvarblifva i Stockholm. Kristianstad, ehuru icke lika blottstäldt för anfall som Göteborg och Stockholm, är dock långt ifrån väl beläget som depot. 157 Mycket bättre vore visserligen, om Örebro, Carlsborg och Jönköping vore svenska fältartilleriets hufvuddepöter. Men, då emellertid en sådan förflyttning till Örebro och Jönköping af Stockholms och Kristianstads depöter skulle medföra mycket stora kostnader, anse sig kommitterade af detta skäl ej våga nu tillstyrka en sådan flyttning. Carlsborg deremot eger redan stora förråder och verkstäder. En stor del af Göta artilleriregementes tygstatspersonal är redan der förlagd. Carlsborg borde derföx-e, i stället för Göteborg, blifva hufvuddepöt, och tygmästaren dit förflyttas. Artilleriets organisation. Ett vapens organisation är den form, hvaruti det lefver och verkar. För att detta lif och denna verksamhet skola vara kraftfulla oeh gagnande, måste en likartad utbildning af alla dess delar försiggå, isynnerhet af de ädlaste, vapnets officerare. Verksamheten inom artilleriets officercorps är af två slag eller utgör tvenne riktningar; den ena konstruktionen, tillverkningen, underhållet och vården af vapenmaterielen samt artilleristyrelsens biträde uti vapnets ledning och högre utbildning; den andra vapnets användande.
I följd häraf får ock Utskottet föreslå att oftanämnde 1 §. af 23 Capitlet Rättegångs.Balken, hädanefter må antagas till sådan lydelse: ’’A Härads och Lagmans Ting, så ock vid ”laga Syn i jorda tvist, må ej dömas ther ej ”sju i Nämden äro. I Kämners-Rätt måge tre döma, Lag-TJtskottets Fetänkanden. Afloma, äfven i de Städer, ther Kämners Rätt ”äger brottmål afgöra, som E ära och lif gä. ”RådstufvuRätt vare ock Domför, ther tre i ”Rätten sitta. I HofRätt måge ej färre än Fern ”.Ledamöter döma i mål, som å ära och lif ga. ’’l andre mål må fyra Ledamöter utgöra Dom”fördt antal, ther alla om slutet ense äro.” Detta allt varder dock Riksens Högloflige Ständers vidare pröfning vördsamt understäldt. Stockholm den 7:de Januarii 181 8- N:r 7. Lag-Utskottets Utlåtande, angående Domares och Executorers skyldighet i afseende på Gäldenär förunnadt anstånd i skuldfordringsmål. "V^ällofliga Borgare-Standet har till LagUtskoti tet remitterat en af Herr Borgmästaren S. M, T.
Hvete. Råg. Korn. Hafre. R:dr. öre. R:dr. öre. R:dr. öre. R:dr. öre. Fruktträdsoch blomsterodling Boskapsskötsel och -priser. 5 Trädgårdsskötseln och fruktträd södling en stå i allmänhet på en låg ståndpunkt, men hafva dock, till följd af så väl Ilushållnings-sällskapets som enskildes bemödanden, gått något framåt. På Augerums egendom har en större trädskola för alla slags träd samt blomsterträdgård blifvit anlagde, hvarifrån tillhandahållas så väl träd och busk växter som blomsterfrö och lökar af de flesta slag, som från Tyskland pläga införskrifvas; och kommer säkerligen tillgången på dessa artiklar att lifva hågen för trädgårdsskötseln och att minska importen från Tyskland af frön, plantor och unga träd. Fodertillgängen har varit tillräcklig åren 1856 och 1860 samt otillräcklig under periodens öfriga år, hvilka förhållanden föranledt motsvarande tillökning och minskning i kreatursantalet under de särskilda åren. Utfodringen med spanmål är i tilltagande och användas för detta ändamål i medeltal omkring 37,600 tunnor årligen. Afkastningen af ladugården motsvarar ej länets behof, utan tillföras så väl lefvande kreatur som hvarjehanda ladugårdsprodukter från andra orter, förnämligast Skåne och Småland, äfvensom från utlandet; och hafva handelspriserna i medeltal varit de i nedanstående tabell Litt. B uppgifna. TabL Djurracerna äro i allmänhet små och dåliga, men i närheten af städerna och å större gårdar finnas bättre utländska racer. Hushållnings-sällskapet har sökt verka för boskapsafvelns förbättrande genom anskaffande af race-tjurar och dessas stationerande å lämpliga ställen inom länets särskilda delar, ehuru någon synnerlig verkan af denna åtgärd ännu ej kunnat blifva märkbar. En inom Medelstads Härad bildad hingsthållningsförening har genom anskaffandet af goda Norrska beskällare åstadkommit stor förbättring af hästafveln derstädes. Fjäderfä finnas på åtskilliga ställen af bättre och mindre vanliga slag, men i allmänhet vinlägger man sig föga om denna slags afvel.
Sedan vid artiklarne agat, bernsten, med flera liknande varuslag, blifvit stadgadt Berlov. huru sådana, oäkta, infattade med guld eller silfver skola tullbehandlas, har Utskottet, lika med Kommers-kollegium och General-tullstyrelsen, funnit skäligt föreslå, att vid artikeln Perlor må, näst efter rubrikafdelningen »oäkta», »andra slag», införas en afdelning af följande lydelse: »infattade »med guld eller silfver, vägas med infattningen och förtullas så»som den». Då genom handelstraktaten med Frankrike tullafgifterna för äkta porslin blifvit Porslin. nedsatta till hälften af hvad de enligt 1863 års taxa utgjorde, har Utskottet, som är af den mening att licencer i allmänhet böra i möjligaste måtto undvikas, skolat, lika med Tullkomiterade, föreslå, att den under artikeln porslin förekommande anmärkning, att kärl och redskap af äkta porslin för farmaceutiska eller vetenskapliga behof kunna i föreskrifven ordning få af vissa^vederbörande tullfritt införas, må ur taxan utgå. I afseende på orafjineradt kokoch bergsalt hafva Tullkomiterade vidare erinrat, Salt. hurusom uti nådig Proposition redan vid 1856—1858 årens riksdag Kongl. Majit, sorn ansett salttullens afskaffande med fullkomlig trygghet för statsinkomsten kunna medgifvas, funnit Sig, med hänsigt till den ifrågavarande artikelns egenskap att utgöra en bland de oundgängligaste förnödenhetsvaror för alla samhällsklasser, i synnerhet de fattigare, och ett ytterst behöfligt råämne vid icke blott fabriksnäringar, utan ännu mer vid jordbruket och ladugårdsskötsel samt fiskerierna, böra föreslå att kokoch bergsalt skulle vid införsel åtnjuta tullfrihet; — att likväl Bevillnings-Utskottet vid samma riksdag, enär salttullen, hvilken, ehuru låg, inbringade en betydlig inkomst, enligt
Tryckfrihets-förordmn fortfarande förbi ifver grundlag; ty, om det hade erfordrats blott en Riksdag för att tillvägabringa den föreslagna förändringen, så skulle densamma sannolikt redan ägt rum vid den sista, enär den då tillstyrktes af Hr Gr. Lagerbjelke, som svnes för sin åsigt hafva kunnat inom delta hus II. II. 40 626 Den 13 December f. m. påräkna 160 roster, och således en afgjord majoritet, för så -vidt hans styrka må bedömmas efter den politiska bankett, som nyligen hållits, och om hvilken allmänheten just genom tryckfriheten erhållit kännedom. Då Hr Gr. Lagerbjelke vid förra Riksdagen godkänt, men vid denna deremot förkastat det ifrågavar:de förslaget, har han således nu kommit till en bättre öfvertygelse, och derigenom bevisat, att 1809 års män hade rätt, då de stadgade, att Tryckfrihets-förordn:n skulle vara grundlag, och att det således skulle fordras en mer än tillfällig öfvertygelse för att ändra något i denna lag. En annan ledamot af detta hus yttrade under förra Riksdagen vid en bankett, der äfven jag var tillstädes, att han aldrig blifvit så glad, som då han fick se den K. Proposm med detta förslag. Jag förklarar deremot, att jag aldrig blifvit så bedröfvad, som då. Samma värde ledamot, som vid förra Riksdagen sålunda uttryckte sin förtjusning öfver förslaget, har deremot i dag förklarat det snart sagt för ett brott, att hafva framkommit dermed. Han har således lemnat det andra öfvertygande beviset på nyttan deraf, att Tryckfrihets-förordntn är grundlag, så att det erfordras mer än en Riksdag, för att deruti tillvägabringa ändring. Men det tredje och bästa beviset härpå bar dock blifvit lemnadt af en bland Konungens egne Rådgifvare, Hr Gripenstedt. Han, som i sin nyssnämnde egenskap vid sista Riksdagen tillstyrkt Konungen, att afgifva förslaget, har deremot nu förklarat sådant hafva innefattat ett misstag, samt till ursäkt härför åberopat, att det är menskligt att fela; — han kunde hafva tillagt: och gudomligt att förlåta.