Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
För* fattningen, ty det är bekant, att om än Pastor icke med Församlingen öfverenskommet vid förrättningen, verkar detta icke hinder emedan Kongl. Msjtt i alia fall slutebgen bestämdt algor frågan. Emedlertid, til! förekommande af alla betänkligheter, torde följande förändrad® lydelse *f Betänkandet rnöjeligen kunna sntagss: ”Här ett Consistoriel Pastorat blir ledigt, skall Consistorium genset gå i Författning om förenings upprättande, jemlikt Kongl. Brefvet den 3 April t S16 och Kongl Förklaringen deri »2 November 1819, så stt denna förrättning, så vidt möjeligt är, inom Församlingen kan tor sig gå förr än Förslaget uppgöres; börande Consistorium förden blifvande Kyrkoherden utse en Fullmägtig, som hans rätt bevakar och hvilken jemte KronoOmbud, ConsistorieFullmäktig och Ordföranden i Sockenstämman bör vara närvarande. Vid desse föreningar kungöres Församlingen u*tryckeligen, att ingen annan grund kommet Stt gälla för Pre6terättigheiernes utgörande äö den förening, sorn af Kongl Majit, efter redan stadgad ordning, på 25 eller 50 år i Nåder fast ställes. Herr Biskop af Wingård framställer medbröders bästa såsom motiv för sin reservation emot Utskottets Betänkande, men jag tror icke att Preaterskapet i allmänhnt förlorat på dö hittills upprättade föreningar och äfven jag afsa g n ed motionen våra Seligionslärares bästa fast a Den 9 September r. m. 81 fast icke deras sorn vingla sig till Pastoratet på bekostnad af redliga medsökande^, hvilka kanske under hela sin lifstid fått gå miste om ett bröd. för det da icke varit nog oförsynte att bjuda Församlingen materiel eisättning af Etne Löneförmoner, för hvad i indeligt afseende brister.
Han vandrade med centnerstunga steg hemåt, och gaf alldeles ingen uppmärksamhet åt den rysliga hemskhet, som i höstnatten omgaf och rådde på det gamla ödsliga Grantorp, inom hvars gråa, erfarenhetsrika murar den siste egaren i en aflägsen tornkammare slumrade den eviga sömnen, (om ... lugn eller orolig, man vet det icke; Gud och mannens samvete veta det allena) och der gamla mamsell Sara fällde heta sorgetårar öfver att hon sett så hemskt och så plötsligt ryckas bort det enda stöd hon i lifvet egde, denne broder, som – vi hafva sagt det mångfaldiga gånger – hvarken var rätt god eller rätt ond, utan just en af våra vanligaste patroner, sådan en god syster kunde hafva rätt kär, emedan hvarken syskonkärlek eller någon kärlek här på jorden mätes med något fullkomlighetsmått, utan med det älskande hjertats mer eller mindre egna elasticitet. Gunnar gick, och hans skugga smög lång och svart honom i hälarne, och båda försvunno ibland i kolmörker, ty månan var ännu vid midnattstid endast i uppgående, och stora tjocka moln bäddade stundom ned den, redan i förhand. I stugan vid Viken rådde imellertid en stum oro, och ingen mer än lille Gustaf sof godt, ty, rätt som det var, for Abraham upp i sömnen, hofverade med händerna och ropade: «Nej, nej! För Jesenam skull kasta’n intet på mig! Jag vill slätt intet ha’en! Bär’en åt kyr’gåln!« Och en annan gång skrek han plötsligt till i sömn: «Tvi! han tittar och blänger, fast han står lik!» – Ska’ intet svärmora gå och lägga sig? – sade Lena, som af oro gick fram och åter i stugan, tittande genom alla fönster, till den gamla mor Ingrid, som – äfven af oro satt tyst och sammankrupen, med hufvudet i händerne borta, i stugans allramörkaste vrå, hvilken likväl i denna stund ej var mycket mörkare än de andra, ty endast några små svartnade kol glimmade då och då oroligt upp i spisen och gåfvo sig i fejd med ett eländigt månsken. Stormen tjöt utanför och stugans fönster skallrade äfven af oro.
Maj:ts den 19 Januarii 1820, den 5 April 1821 och den 23 Augusti 1822 aflåtna Nådiga Befallningar till Committerade för SalpetersÄrendena, att af Salpetermedien försträcka Garl Gustafs Stads Gevärs Factori nödigt penningebiträde för lnx-ättningens fullbordande, som då utgått med 5000 R:dr utöfver redan, i följd af Kongl. Brefvet den 15 April 1813, förskjutna 50,500 R.dr, samt Höganäs Stenkols-Grufve-Intresenter 8,000 R:dr, för arbetarnes aflönande, och Götha Canal Bolags Direction 50,000 R:dr för befordrandet af Sjöarne Wenerns och Wetterns förening. ConstitutionsUtskottets Betänkanden. 117 Det kan väl ej bestridas, att ju Statsutskottets åsigt af ämnet grundar sig på en sträng tolkning af bokstafven; dock emedan Kongl. Maj:t utan tvifvel egt alt, af behållningarna på det under Tredje Hufvudtiteln till Salpetertillverkningens befrämjande uppförda anslag, förskottsvis understödja den för DefensionsVerket högst vigtiga GevärsFactori Inrättningen, ty enär hvad försträckningarna till Höganäs GrufveInteressenter och Götha Canal Bolag beträffar, dessa för allmänt gagneliga företag använda Medel blifvit mot säkerhet utlånta och äfven, jemlikt StatsUtskottets egen uppgift, några månader efter utlemnandet, till SalpeterFonden återbetalta, anser Constitutions-Utskottet, då således nyttiga ändamål befordrats, utan dervid ens äfventyrad förlust, något giltigt skäl till anmärkningens fastställande här icke vara för handen. Stockholm den 31 Maji 1823. Anhom den 23 Julii 1523. Memorial till Riksens Ständer, rörande StatsUtskottets anmärkning mot verkstälda anticipationer påföljande årsanslag.
D e kasta i stället en tydlig blick på arbetaren där framme i midten af vagnen. Ilan skall naturligtvis stiga upp. Och han har redan gjort d e t! Ä f v e n de båda unga männen stiga upp, o c h den gamla damen tar en a f platserna under ett vänligt tack. Hvarför skulle nu just männen stiga u p p? De k o m m a sannolikt från sitt kanske ansträngande arbete o c h hafva tagit plats i omnibussen just för att hvila sig på hemvägen. K u n d e icke lika gärna någon af de unga damerna ha stigit upp? K o m m e r aldrig i fråga! att få sitta. D e ha pretention på Ä n n u mera obehagligt verkar det att se — såsom man tyvärr ofta får — unga damer komma in i en fylld vagn o c h med blick o c h gest pretendera det gamla män lemna sina platser åt dem. Och hvilka blickar, om de ej göra det! Om ingen herre reser sig för unga hennes nåd! Och hur ofta får den herre, som reser sig, ett tack för sin uppoffring? Myekefc, m y c k e t sällan! D e t är som vore det en afgjord rättighet. ' V i vilja i så mycket likställighet med mannen i rättigheter, må vi då EJ g l ö m m a att vi också böra ha likställiga skyldigheter. Och mä vi framför allt aldrig pocka på mannens uppmärksamhet m o t oss, hvilken endast får sitt värde, där den visas frivilligt! Det hela är en bagatell, kan det synas. M e n damernas — isynnerhet de m y c k e t ungas — uppträdande i omnibussar o c h spårvagnar tyder hän på en brist i uppfostran, som är bedröflig — brist på den dygd, som kallas ödmjukhet, anspråkslöshet. E n dygd, som annars är så skön, icke minst när den pryder de unga! Masque de Fer. Ett nyt kvartal står för dör en och alla våra KVARTALSPRENUMERANTER påminnas att nu O F Ö R D R Ö J L I G E N förnya prenumerationen, på det att intet af brott i tidningens ordentliga expedition må behöfva ega rum.
Om denna fråga rört en Mililär-tjensteman, hvilken tjenat i lika tid, så hade säkerligen R. o. Ad. beviljat en sådan anhållan, som den ifrågavar:de, hvarföre icke då äfven gifva en sådan gärd af rättvis välvilja åt den som tillkämpat sig sina lagrar på vetandets fredligare fäll ? Jag anhåller om ålerremiss på Betänk., och tror alt man på dylika ålerremisser gör en vinst i rättvisa, som väl upväger det lilla obehaget ali äfven någon gång fä afslå ansökningar om pensioner för de pensionerades barnbarn och barnbarns barn. Hr Westerstrand: Då SlatsUtsk i föregide 29:de punkt, äfven med anledn. af enskild motion tillstyrkt för frami. Ofver-Direktören Wadströms dotter en pension af 200 R:dr, så anser jag för min del det hade varit lika mycket skål för SlatsUtsk. att för dessa döttrar efter den förljente Rektor Viereck tillstyrka, om icke mera, åtminstone. 200 R:dr för hvardera; och då fråga icke nu är om större summa, så är saken så billig, alt jag på detta skäl tillstyrker, att förevartde punkt måtte blifva återremitterad. Hr von Hartmansdorff: SlatsUtsk. har i denna punkt förfarit såsom man under våra tvedrägtstider yttrade, att motionen blifvit komplimenlerad och afslagen. Men om förfarandet varit följdrigtigt af StalsUtsk., som i lieie andra mål gjort likaledes, så synes det mig vara följdrigtigt af R. o. Ad., då Ståndet på f. m. återremitterat en fråga, der man åsyftade anskaffa undervisning i lefvande språken, alt göra något för Rekfor Viereck, hvilken befrämjat undervisningen i dessa språk genom författande af flere i 6 H. 23 354 Den 22 April e. m. skolorna begagnade böcker. Likaså har R. o. Ad. denna f. ra. återremitterat en punkt, der det var fråga om att skaffa undervisning i lärömethoder.
Länets småväxta och ringa afkomst-gifvande hornboskapsrace, samt att både dymedelst och genom boskapens starkare utfodring och bättre ans uppbringa ladugårdarnes afkastning, har under sednare åren fortgått och jemväl flerestädes blifvit af allmogen eflerföljdt; men ännu råder allt för mycket den gamla vanan att hålla flere kreatur än som motsvarar fodertillgången, en vana som medför att boskapen födes svagt och vårdas illa, samt att större delen af allmogens ladugårdar icke afkasta hvad de borde. Från de vid Norska gränsbandet belägne orter afyltras likväl till Norrige årligen kreatur och ladugårdsprodukter, äfvensom utförsel af dylika produkter understundom sker till andra rikets provinser, men icke i betydliga qvantiteter, enär dessa produkter föga öfverstiga Länets invånares egna behof. Den förening till hornboskapens förädling, som för omkring 10 år sedan genom aktieteckning ocb med låneunderstöd af Hushållnings-Sällskapet bildades, liar baft några tjurar af korthornsrace stationerade på särskilda ställen i södra delen af Länet, men uppgift saknas om de varit mer eller mindre begagnade. Berättelse öfver Wermlands Län för åren 1848—1850. 2 10 I södra delen af Länet begagna åtskillige af allmogen, lika med possessionaterna, både hästar och oxar såsom dragare, men allmännast nyttjas endast de förra eller hästarne vid jordbruket, emedan de jemväl äro beböflige för arbeten vid andre ortens näringar, nemligen till körslor för bergverken och vid timmerrörelsen; och då en stor del af allmogen beräknar och måste afse att genom dylika körslor förvärfva bidrag till lefnadsbehofven, är hasten alltid mycket bältre underhållen än hornboskapen.
Utskottet hämtat en sådan idee är svårt att inse. Åtminstone är den icke tagen utur det åberopade TjensteBetänkandet, hvilket i irsta §:n så noga, tydligt, rent och heslämdt afhandlar de begge ordens bemärkelse, att intet tvifvelsmål derom bordt äga rum. Utskottet talar om ett touroch anciennitets-systéme, som skul,le uppstå om ij56 års Tjenste-Betänkande blefve följd t, och alt routinen då skulle lemnäs samma'anspråk på befordran», som den utmärktaste Embetsmanna-duglighet, hvilket åter, efter Utskottets omdöme, skulle blifva ett hinder för EmbetsmannaCorpsens utbildning. Enda meningen härmed må Utskottet sjelf förklara. Jag, för min del, gör deraf den slutsatts, att hvarken på förtjenst, eller skicklighet, tjensteår eller arbetsamhet bör göras något afseende, så snart en Chef har diclatoriskt sagt, att någon viss person är skicklig, och följakteligen måste befordras. Då likväl en Tjenstsökandes befordrings-rättighet utgör en väsendtlig del af hans välfärd, bör denna riksvårdande angelägenhet icke få ankomma på Den 4 Februarii e. m. formans gunst och godtycke, utan handhafvas efter säkre och bestämde grunder. Desse grunder äro till deras natur förklarade uti 1^56 års TjensteBetänkande; och likväl har Ekonomiutskottet icke ansett berörde mästerliga, af idel rättvisa och själs-slorhet utmärkta författning kunna förlikas med 28 §:.n i 1809 års RegeringsForm. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Den io Mari e. ra. 3oi gen med ordförandeskapet i sockennämnden under sådana förhållanden, om presten dertill vore sjelfskrifven? Jag röstar för bifall till §:n sådan den ur föreslagen. Hr Nordensköld: I anledn. af Gr. af Ugglas’ sista yttrande utber jag mig att få säga några ord.
Ty detta är alldeles ej min mening, ulan endast att i enlighet med hvad K. M. i Sin nåd. propos. yttrat, få alla de fängelser, som med tillämpning af nu gällande straffsystem använda dels såsom ransakningshäklen och dels såsom straff-fängelser under kortare tider, pä ett syftesenligt säll inrättade, såsom Hr von Hartmansdorff också föreslagit. Jag skulle således ej heller sätta mig emot ett tillägg af den beskaffenhet, som det af Hr Lagerhjelm föreslagna, om deruti endast lage en precaution emot det nya straffsystemet och den nya strafflagen; men som det ligger någonting mycket mera i delta tillägg, befarar jag, att det ej ulan olägenhet kan antagas. Hr Lagerhjelm föreslår nemi. att anslaget ej skulle få användas till några slags fängelser, som ej stå i omedelbart sammanhang med den 1111 gällande lagen. För närvar, är emellertid förhållandet, att hvar och en, sora blifvit dömd till frihetsstraff, med undanlag af dem som blifvit dömda till fängelse vid vatten och bröd eller enkelt fängelse, skall undergå sitt straff i fästningsfängelse och får icke för straffets undergående intagas i länsfängelserna. Detta stadgande har också varit nödvändigt så länge länsfängelserna 108 Den 22 Maj. varit så illa och trångt inrättade, att de icke ens leranat nödigt utrymme för de fångar, som dér bordt intagas. Men följden har varit dels en mängd onödiga kostnader för den långa transporten till fästningarne, och dels omöjligheten att der kunna afskilja de mindre brottslingarne från de gröfre. För att i betydlig mån förekomma dessa olägenheter, beslöto R. St. derföre,' då de först beviljade anslag till länsfängelsernes ombyggnad, att dessa skulle göras så rymliga, att alla som blifvit dömda till fängelse på högst två år, skulle kunna der undergå sitt straff, äfvensom R. St. i sammanhang härmed hemställde, att så snart de nya länsfängelserna blifvit färdiga, lagen om stället för straffens verkställighet mätte så lill vida ändras, att allt fängelsestraff, som ej öfversteg 2 år, finge i länsfängelserna i st. f. fästningarne undergås.
Fresk, angående ett af Fabriquesrldkare n , innehafvandc Lin ur Manufactur-Discont-Forjden. I, s, 769, R, d. R. §. 19. pribrefs-Rättighet, om vidsträcktare, för Städernas Magistrater. I. s. 429,430, Frimarknader, Se Grpnna, Fryksande, Se Köping Pyrbåk, om anläggande af en, yid Söderarm, I, s. 25?, 256, R. d, B. §. 44, Fångars flygt, om vidtagande af ytterligare anstalter till förekommande af, II. s. 333—356, Fångvården i Götheborg, om beviljadt bidrag af Statsmedlen, till bistridande af* underd. Skrifvelse I, s, lp6—109. Pögderi , om inrättande af ptt nytt i Carlstads-Län; underd. Skrifvelse. I. s. 5Q-—74* Pörfattningar, anhållan a(t oeconomiska, hädanefter först efter pn viss tid måtte sättas j verket, I, s, 2l5—217, R. d. B. $. 44* Pörfattnings-Tidning, om utgifvande af #n. II, 2. s, 14G—-160. R. d. B. §. 44, Pörordningen af d. 1. Jun, 1819. i anledning af Kgl. Mjt:s Nåd. Bref, med öfverlemnande af kgl. I, s293—297. Pöislag, angående medel till bestridande af tryckningskostnaderna lör visse Committerades, till en förändrad Organisation af Rikets Styrelse-yerk; underd.
Riksens Höglofl. Ständers eget ompröfvande underställes detta vördsammeligen. Stockholm den 5 Augusti På Höglofl. Ridd. och På Hogvördiga PrestAdelns Ledamöters Ståndets Ledamöters På Vällofliga BorgarePå Hedervärda Bonde - vägnar Carl De G éer. vägnar C. v. Rosenstein. Ståndets Ledamöters vägnar Carl Arosenius, Ståndets Ledamoters vägnar Jon Jonsson. C. Tunelius. A Den 7 Augusti 3 95 A. Utdrag af Protocollet hållet hos Kongl. General-Tull-Diredion den 4 Augusti 1815. S. D. Föredrogs ett af Herr Hof-Canzleren, Riddaren och Commendeuren af Kongl. Majus Orden, Friherre af Wetterstedt aflåtet Memorial, af den 3 i denna manad, hvaruti med anmälan, att Riksens Hoglofl. Ständers Statsutskott begärt upplysning rörande 696,037 R:d, f> sk. 6 r:st. Banco, som af i8i3 års Sjö-Tulls Uppbörd skola blifvit insatte i Götha CanalDlscont, Herr Baron och Hof-Canzleren, på Kongl. Maj:ts Nådiga Befallning, anmodat KongU Tull-Directionen att meddela Utskottet ej mindre behörigt Utdrag utur räkenskaperna öfver Sjö-Tulls Uppbörden för nämnde år, än ock upplysning om orsaken till omförmälte insättning, samt huruvida dessa medel ännu i Canal-Discofiten innestå. I anledning häraf beslöt Kongl. Directionen, att genom Utdrag af Protocollett till Riksens Hoglofl. Ständers Stats-Utskot skulle öfverlämnäs dels s:ne vidimerade afskrifter, den ena af Kungl. Majus Nådiga Bref af den 17 Januari sisth år , och den andra af en utaf Tull-Verkets BokslutsContoir till Kongl. Directionen afgifven Calcul af den 5 sisth April, i anledning af hvilken sistnämnde underdånig Berättelse til!
— Med ali aktning för Hrr domares oväld och laglydnad, ber jag den värde motionären förlåta, om jag säger, att jag täflar i dessa egenskaper med honom, och hvem som helst af dem, som bekläda domare-embetet, och att jag, åtminstone i det mig nådigst anförtrodda län, alltså hvarken uppenbart eller hemligt gynnar och tillåter accorder vid länsmans-lillsältningar. I alla fall., och då landshöfding är ansvarig för executionsverkets behöriga gång, och möjligen saknar förtroende för någon af dem som häradshöfding föreslår, skulle man väl ändock vara tvungen att välja en af dessa. Det synes mig desto mindre vara lämpligt, alt herrar underdomare blanda sig i den executiva maktens göromål och befordringssätt, som landshöfding är, enligt dess ännu gällande instnidion, pligtig noga tillse, att vid domstolarna å landet väl och ordentligt tillgår. — Då det är för en landsort af mycken vigt, att domareembetet innehafves af redlige, kunnige och verksamme män, skulle måhända mången landshöfding också önska, att få upprätta förslag till lediga domsagor eller föreslå vicarier för deras bestridande. — Jag tror icke alt Hofrätten, under hvars inseende desse tjenstemän stå, skulle finna den rätt, man ville tillvälla sig, i något afseende behörig. Ibland villkoren för lönetillökning åt länsmännen, föreslår Hr Ribbing äfven, att ansökan bör innehålla, att vid skeende afgång, accord ssumma ej får tagas, och att ingen må vara competent sökande, som ej tagit minst k a m e r a I - ex a m e n.
Som pigan Ingebor Larsdotter i Storbränna, hvilken sistl. år afgick till Ångermanland, för att inhämta kännedom uti linets spånad och väfnad, nu återkommit, blef i anledning af Konungens befallningshafvandes circulaire i detta afseende, fråga väckt, om tjenligaste sättet, inte allenast att bereda nämnde piga tillfälle, att genom öfvning förvärfva sig ännu större skicklighet, utan ock genom andres undervisande göra denna lönande slöjd i socknen allmänt känd och idkad. Och blef, efter någon öfverläggning öfverenskommit och beslutat, det skulle Ingebor Larsdotter, instundande vinter då lin hunnit beredas eller anskaffas, hos någon viss bonde i hvarje by, som äger tjenligt husrum, emot erhållande af mat och skäligt arfvode, efter öfverenskommelse förrätta ifråga varande spånad och väfnad, med lämnad rättighet för byalagets döttrar och pigor, att emot särskild lindrig betalning, vid samme tillfälle emottaga undervisning i finare linneväfnaders tillverkning. Ingebor Larsdotters vistelse på varje ställe skulle så afpassas att socknens alla byalag någorlunda jämt finge begagna hennes undervisning, och kunde nu icke några bestämda ställen och terminer bestämmas \utsättas/, utan skulle byalagen derom sjelfva sinsemellan framdeles öfverenskomma. * Datum ut supra. In fidem N. S. Edlund * Ingebor Larsd:r, såsom närvarande, förklarade sig till alla delar nöjd med detta beslut. Häggenås kyrkoarkiv, vol. K I:1, ej pag., ÖLA. År 1828 den 10 februari, uti allmän vederbörligen utlyst sockenstämma, anmältes saltpetter tillverkning för sistl. år 1827 endast af bond. Olof Carlsson i Stafsgård 6 lisp. 10 pund och intygade grannarna att han detta quantum utav egen plantlada låtit tillverka. In fidem. N. S. Häggenås kyrkoarkiv, vol. K I:1, ej pag., ÖLA. Protocoll, vid allmän sockenstämma i Häggenås sockenstuga den 9 mars 1828. § 1.
Majit i underdånighet anhållit, att, med afseende härå och då hamnbyggnaden i sitt ofulländade skick endast lemnat obetydliga hamn-inkomster såsom bidrag till byggnads-kostnaderna, samt staden för berörde arbete, hvarvid kostnaden primitivt beräknad till endast 50,000 R:dr, redan uppgått till öfver 100,000 R:dr, användt alla sina disponibla tillgångar och jemväl nödgats upptaga större låne-belopp, Kongl. Majit täcktes Bih. till R. St. SkrifvelseN:o 63. föreslå Rikets Ständer att förunna staden ytterligare anstånd intill nästa Riksdags slut med kapitaloch ränte-inbetalningarne å nämnde tvänne från Riksgälds-kontoret utbekomna lån. I betraktande deraf, att ifrågavarande föga bemedlade samhälle, som i afseende å hamn-arbetet lidit stora och oförutsedda motgångar, likväl uppbjudit all sin förmåga att öfvervinna dessa och att, utan hänsigt å kostnaden, slutligen tillvägabringa en för framtiden varaktig anläggning, hvilket sistnämnda förhållande blifvit af Styrelsen för Allmänna Vägoch Vatten-byggnader, på grund af de noggranna besigtningar, som § arbetet vid särskilda tillfällen verkställts, i underdånighet vitsordadt, vill Kongl. Maj:t härmed i Nåder föreslå Rikets Ständer att bevilja staden Cimbritshamn anstånd intill 1S56 års utgång med beräkningen och vidtagandet af de årliga kapitaloch ränte-iubetalningarne å meranämnde tvänne lån. Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och ynnest städse välbevågen. Datum ut supra. OSCAR. J. F. Fåhreeus. Utdrag af Protokollet öfver Civil-Ärenden, hållet inför H. M. Konungen i Stals-rådet på Stockholms Slott den 1? Närvarande: Hans Exc.
Maj och den 3 dennes på bordet lagda Utlåtande N:o 148, i anledning af anmärkningar vid Utskottets uti Betänkandet N:o 45 afgifne yttranden, angående Rikets Ständers Revisörers Berättelser om granskningen af Riksgälds-Yerket m. m., blef i allt öfrigt Betänkandet N:o 45 bifallet, med de uti Utlåtandet N:o 148 gjorde förändringar, men de uti 10:de punkten af Betänkandet N:o 45 under litteris a och d bland skulderne upptagne tvänne poster, nemligen det, enligt 1779 års Riksdags-beslut, såsom hemgift åt dåvarande Hans Kongl. Höghet Hertigen af Södermanland , sedermera Konung Carl XIII anslagna capital; samt den, i följd af Rikets sislförsamlade Ständers beslut, till Riksgälds-Coutoiret öfverlemnade Lappmarks ecclesiastik-fond, fann Ridderskapet och Adeln för godt att utesluta från de poster, som skola föras inom linien uti RiksgäldsContoirets räkenskaper. S. D. Biföllos Lag-Utskottets den 4 dennes på bordet lagde Belänkanden: N:o 51, i anledning af vackt motion om ändiing i 18, 19, 20 och 23 Cap. Missgernings-Balken. N:o 52, i anledning af väckta motioner, rörande dels ändring i 12 §. af Prot. Utdr. d. 10 Juni 1840. 33() Kongl Förordningen den 13 Juli 1818 angående inteckning i fast egendom, samt i nu gällande föreskrifter om panträtt i lösören; dels attintecknad jord ej må genom afsöndring till sitt värde förminskas, dels ock att inteckning må kunna i fartyg erhållas. S. D. e. m. Lades till handlingarne Bevillnings-Utskoltets den 4 dennes e. m. på bordet lagde Betänkanden: N:o 17, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, i fråga om Landt-Räntmästares befrielse från skyldigheten att för remisslage erlägga bevillning.