Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sveriges Rike skall styras af en Konung och vara R. F. § l. ett Arf-Rike. Arffoljden är sådan, den finnes bestämd i Successions-Ordningen af den a6 September 1810. § 2. Konungen skall alltid vara af den rena Evangeli - Oförändrad» sisa Läran, sådan som den uti den oförändrade Augsburgiska .Bekännelsen samt Upsala Mötes Beslut af år 1593 antagen och förklarad är. § 3. Konungens Majestät skall hållas i helgd och vördOförändrad. nåd; Hans gärningar vare emot allt åtal fredade. § 4. Konungen äger att allena styra Riket på det sätt, Oförändrad, denna Regerings-For 111 föreskrifver; Inhemte dock, i de fall, här nedanföre stadgas, underrättelse och råd af ett Stats-Råd, hvartill Konungen kallar och utnämner kunnige, erfarne, redlige och allmänt aktade infödde Svenske Frälseeller Ofrälse-Män af den rena Evangeliska Läran. § 5. Stats-Rådet skall bestå af Tio Ledamöter, hvilka Oförändrad, äge att alla der förekommande ärenden öfvervara; ej må fader och son eller bröder på en gång vara Ledamöter af StatsRådet. § 6. Af Slats-Rådels Ledamöter skola Sju vara Chefer, hvar för sitt Departement, nemligen: Justiliae-Stats-Ministern, för Juslitice-Departementet; Stals-Ministern för Utrikes Ärendena, för Utrikes-Departementet; Eli Chef och Föredragande Stats-Råd för LandtförsvarsDepartementet, hvilken tillika vare Konungens Rådgifvare i Commando-mål för Arméen; En för Sjöforsvars-Departementet, hvilken tillika Konungens Rådgifvare i Commando-mål för Flottan; En för Civil-Departementet; En för Finance-Departementet; samt Oförändrad» vare 4 Constitutions-Ulslcottcts Memorial, M 2. Oförändrad. Oförändrad. R. F. §. 9. Oförändrad, Oförändrad. En för Ecklesiastik-Deparlementet.
I öfrigt förnyar jag min anhållan om åter» remiss af Betänkandet, med anmodan till de förenade Utskotten, att meddela upplysning och ledning, huru saken bör behandlas; ty enskilde personer äro vanligen okunnige derom. Åtminstone vet icke jäg, huru en Hypothekslnfattning bör anläggas och fullföljas. Herr von Hzyné, Georg.- He sammansatta Utskotten hafva visserligen leka afstyrkt enskilde associationer för ifrågavarande Hy* pothekslntättningar. De hafva endast ansett Staten icke böra deruti inblandas. Jag skulle likväl för min del hafva mindre att anmärka deremot, att enskilde personer bildade en sådan creditanstalt, och att de äfven emot fullkomlig evident säkerhet kunde få ett creditif på Rikets Ständers Bank af fonderne för Odlingsoch Fastighets-lån, —- än jag nu bär att io54 Den 2 2 Julli f. m. erindra emot dessa låns fortfarande i den väg; hvarå de nu utgå. Mig förefaller det, att, så länge Staten är penninge-egare och långifvare , densamma skall motarbeta enskilde lånbanker, och minska till* fället för private, att sinsemellan verkställa penninge-transac tioner.. Jag har derföre ansett Statens låne-anstalter böra någon gång upphöra ; och en återgångsprincip utan dröjsmål antagas, helst jag är öfvertygad, att likasom MagazinsDirectionen, som fått sig uppdragit att upprätthålla Spannmålsprisen, tvärtom nedsatt dem, så har ock Statens låne-anstalter, ämnade att underlätta crediten man och man emellan, snarare verkat motsatsen. Grefve von SchwerinAtt föreningar-} ne till real-creditens uppehållande och befordrande skulle behandlas såsom en allmän Stats-anstalt, och att den skulle beredas speciella förmåner i Banken , har jag alltid afstyrkt.
Uti de så kallade Memorialböckerna, der alla under året af Kongl. Stats-Kontoret utfärdade anordningar införas, hafva §edan längre tider tillbaka begagnats mindre lämpliga termer, t. ex. ”här synlig behållning” (utan att hänvisning meddelas om, hvarest behållningen redovisas); ”afskrifvas såsom i orterna utgående;” ’3brist å besparingar”, o.s.v. —. Slutsummorna i nämnde Böcker öfverenstämma ej heller alltid med Riksbufvudböckerna, hvarom exempelvis må anföras följande: 11 — 82 — Uti 1840 års Memorialbok synes, sorn vore anslaget till ved och ljus i fästningsoch garnisonsot ter, 14.000 R:dr, helt och hållet reserverad'. Derå äro dock af Kongl. Krigs-Kollegium förskottsvis anordnade större belopp, så att Rikshufvudboken för nämnde år visar en brist å anslaget af 5,o~g R:dr 4 s^. 6 rslDet är derföre med tillfredsställelse sorn Revisorerne af vedei börande inhemtat, att, för enhets vinnande, ifrågavarande båda räkenskaper hädanefter, från och med 1844 års början, skola afslutas utaf en och samma person. Det har icke heller undfallit Revisorerne, att Rikshufvudboken, ehuru med sorgfällighet och ordning, enligt det stadfästade formuläret, förd, likväl saknar de egenskaper, hvilka utgöra det väsendtligaste vid all räkenskap, enkelhet och tydlighet. Men emedan uppgörandet af förslag till ett annat bokföringssätt ioke är någon lätt sak, och nya metoder i delta afseende ej heller böra, utan en föregången noggrann pröfning, följas och antagas, hemställa Revisorerne till Rikets näst härefter sammanträdande Ständers pröfning, huruvida icke skäl vore för handen att utfästa en belöning för den, som inom någon viss bestämd tid uppgifver det mest enkla, lättfattliga och dock tillfyllestgörande formulär lör denna vigtiga räkenskap. Anordning å Öfver skötterud af Stats-Verkets Inkomster. år 1840- år 1841.
Borgare-Ståndet med Hr Gassels motion om uppskof till nästa Riksdag med afgörande! af Kongl. Maj:ts nådiga förslag till ny Regerings-Form och Riksdags-Ordning blef samma utdrag och motion lagde till handlingarne. S. D. Föredrogos och remitterades till Stats-Utskottet: l;o Johan Perssons från Upsala län, sedan den 11 dennes på bordet hvilande, motion, om rättighet för skattejorden att friköpa sig från den årliga räntan: 2:o Peter Grabrielssons från Kronobergs län den 11 dennes bordlagda motion, om förändring i sättet för kronotiondens utgörande till Gymnasiioch Skol-staten i Götheborg, från tretton socknar i Sunnerbo härad af Kronohergs län i sammanhang med Peter Mårtenssons från Jönköpings län i enahanda ämne väckta motion; 3:o IVils Anderssons från Christianstads län motion, om anslag till sänkning af Hösjö i Christianstads län; samt 4:o Ingemand Odins från Gottlands län motion, om förhöjning i dagtraktamente m. m. för Gottlands Nationalbeväring till lika belopp, som beväringsskyldige ä fasta landet under vapenöfning åtnjuta. S. D. Föredrogs och remitterades till Bevillnings-Utskottet, Nils Strindlunds från Vester-Norrlands län på Ståndets bord sedan den 11 dennes hvilande motion om jemkning Prot.-Ltdrag den 14 December 1850. 29 i skattebördorne för städerne och landet, jemte ett af Lars Olsson från Stora Kopparbergs län ingifvit skriftligt anförande, samt öfrige yttranden röranda detta ämne. S. D. Föredrogs och remitterades till Banko-Utskottet en af Ingemund Odin från Gottlands län ingifven motion om inrättande af ett Lånekontor i Wisby. S. D. Föredrogos och remitterades till Lag-Utskottet Lars Johan Gezelii från St.
Den andra frågan angår poslföringens säkerhet och möjligheten ali vinna större skyndsamhet vid poslföringen. Om jag äfven skulle antaga, att inom alla RiksSt:n den utredning af frågan vunnes, som Hr von Hartmansdorff här omförmält, i och för möjligheten att skilja posthemman frän det dem åliggande besvär och för deras mindre rätt, för att icke säga frånvaron af all rättighet, att vinna denna befrielse, sä uppstå likväl hos mig tvifvel, huruvida denna utredning kan blifva så fullständig, att man af densamma kan öfvertygas derom, att genom postens förskaffande med gästgifvarskjuts en större säkerhet och skyndsamhet vid poslföringen vinnes än som nu är förhållandet. Sä länge poslhemmanen voro kronohemman, hade öfverpostdirektören närmaste tillsyn öfver dessa hemman, med samma rättigheter och skyldigheter, som K:s bef:de öfver kronohemman i allmänhet, och det var då möjligt alt kunna förhindra, att dessa hemman icke blefvo klufne i så ringa delar, att innehafvarne deraf icke kunde utgöra postskjutsen, hvilket i sednare tider sannolikt å mänga orter inträffat, sedan hemmanen blifvit skattesälde. Om således dessa hemman fortfarande klyfvas i så ringa delar, att innehafvarne icke kunna utgöra postskjutsen, så är detta genast en olägenhet, men om äfven skjutsen kan utgöras, uppstår likväl en annan, nemi. hvilken hemmansdel bör i ordningen ombesörja denna skjuts. Man har sett, att reservskjutsskyldige hemman blifvit klufne och att derigenom - Den 2(j Juli f. m. 225 genom ofta uppkommer ovisshet om ordningen, i hvilken dessa hemmansdelar böra skjutsa och man kan då äfven befara, att sådant inträffar med posthemman, och då uppkommer uppehåll i postens snara foriskaffande. Det är således enl. min åsigt rätt mycket, som talar för postskjutsens öfverflyttande på gästgifvareskjutsen och då en utredning i detta afseende till nästa riksdag kan vinnas genom den föreslagna tind. framställningen, hvarigenom R. St. blifva i tillfälle att med sakkännedom yttra sig i frågan, tillstyrker jag bifall till Utsk:s förslag. Hr von Hartmansdorff:
JVs 214, i anledning af erhållna återremisser å Utskottets Utlåtande M 169, angående revision af nya Trollhätte kanalbolags räkenskaper, m. m. Bifölls. Prot.-Uldrag den 7 November 18G3. 723 JVS 217, med förslå" till voteringsproposition i anledning af Riks-Slåndens skiljaktiga beslut, rörande 6:te punkten i Utskottets Utlåtande JVe 198, i fråga om anslag för Natiorialmuseibyggnaden. Voteringspropositionen godkändes; samt JVs 218, angående en gratifikation åt Herr Stadskommissarien O F. af Sillén. Bifölls; äfvensom Samina Utskotts Utlåtande JVs 215. i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, i fråga om försäljning af nya varfvet vid Göteborg. Bifölls. S. D. Föredrogos och biföllos Banko-Utskottets: Memorial JVS 73, om kungörande af åtskilliga föreskrifter i Banko-regle mentet; Memorial JVS 74, angående förhöjd pension för Kassören i Banken C. M. Schön; samt Utlåtande JVs 73, i anledning af Handlanden D Schedvins enkas ansökning om eftergift af skuld till Banko-diskontverket. S. D. Föredrogs och ladcs till handhngarne Lag-Utskottets Memorial JVs 78, angående verkställd omröstning i anledning af de hos Riks-Stånden fattade skiljaktiga beslut, vid behandlingen af Lag-Utskottets Betänkanden, lS’:ris 45 och 55, öfver dels Kongl. Majlis nådiga Proposition med förslag till ny Strafflag, dels ock enskilda motioner, rörande brottmålslagstiftningen. S. D. Föredrogos Bankooch Lag-Utskottets Memorial, JVs 6, i anledning af Riks-Ståndens beslut öfverde af Utskottet framställda förslag rörande lag om enskilda banker utan rätt att utgifva egna banksedlar.
En och annan, som var elakare än de andra, tänkte sig värdens dystra anletsdrag bredvid värdinnans lidande ansigte, och drogo häraf slutsatser, föga gynnsamma för den äktenskapliga trefnaden på Sjövik. Måhända var den verkliga orsaken till Agnes’ än nedslagna, än upprörda tillstånd ingen annan än en tillfällig opasslighet ... och kanske var det en symptom af denna, att hon hastigt rodnade, då hennes dotter, en vacker flicka af fem års ålder, med barnslig nyfikenhet närmade sig Vanloo och denne upplyfte henne och kysste hennes panna. Rummet näst intill det, hvaruti de gifta damerna befunno sig, var ett litet kabinett, i ett hörn af hvilket tvenne äldre män sutto, inbegripne i ett lifligt samtal. Den ene var lagmannen friherre Johan Skytte och den andre församlingens kyrkoherde pastor Suenonius. Lagman Skyttes anletsdrag hade vid närmare granskning någon likhet med brodern riksrådets, men en alldeles motsatt karakter och betydligt olika själsförmögenheter hade på detsamma under tidernas lopp tryckt en så olika stämpel, att slägttycket nästan var utplånadt. Lagmannens utseende vittnade om en sträfhet i lynnet, som gränsade till känslolöshet, om måttlig intelligens, men om fasthet och redbarhet. Hade ej denna sednare egenskap framlyst i hans drag, skulle de varit obehagliga och frånstötande. Han var känd som god hushållare, sträng och rättvis husbonde och domare, och framför allt såsom from kristen. Han försummade aldrig kyrkan, och hvarje Söndagsafton höll dessutom kyrkoherden Suenonius bön och predikan i hans hus inför familjen och gårdens folk. Hans förtrognaste vän var samme prestman. Det samtal, de nu förde, stördes synbarligen af Vanloos och riksrådets grannskap. Suenonius fäste på begge en mörk blick, skakade på hufvudet och sänkte sin röst till en hviskande ton. Vanloo var nämligen, såsom Holländare, sannolikt af kalvinistisk trosbekännelse, och det verldsligt sinnade riksrådet, som i hemlighet misstänktes för mycket lösa åsigter i religionen, betraktades såväl af brodern som af kyrkoherden nästan som Antikrist.
Den Z Zebruari!. 8z Friherre Legerström, ^facob. Kostnadett för en Medaille är en obetydlig sak. Den öfwerstiger föga 1000 R:dr och derpä behöfwer Banquen ej gqra afseende. Man katt således gerna stä 2 Medailler, en öfwer KronPrinswalet och en öfwer Revolutionen. Zerr Grefwen och LandtNarffalken. Denna fräga hwilar pä bordel. Difcustonen angar nn Herr kerrmans Motion, rörande en Medaille öfwer freden. Härefter yttrades olika tankar, hurnwida Ridderstapet och Adeln till H-rc LerZchmans motion lemnar sitt bifall eller ej. äerr LandtUkarstalken fräqabe dä, om Ridderstapet och Adeln afsiogc Herr Lerxstmang förstag till en Medaille öfwer Fredssiuter; hwartill allmänt ropades Äa. Upplästes följande: Riksens HSglofl. Ständers Stats samt Allmänna Beswärsoch Oeconomic-UtskottS Betänkande, angående Allmänna MagasinsInrättningen. I anledning af flere frän samtelige respectivr RiksStänden till Allmänna BefwärS och Oecono mie - 84 Den Z gehrnar». mie°Utstoktet remitterade Memorial, hwilka gemensamt äsyftat en förändring af bade Bränwinsbränningen och Allmänna Magazinernes reglering innom Mikel, har Utskottet, i ett, under den go nastlidne Augusti till Riksens Höglofl. Stander afgifwit utlälande, öfwer bada Lesia ämnen sammantagna, meddelat sina tankar, men sedan, emot samma uttalande, anmärkningar innom Höglofl. Nidderstapet och Adeln, Wällofl. BorgareStändet och Hederwärda BondeStändek blifwit gjorde, är af Lesia rcspective Ständ Utstotkek uppdraget, att omförmälde ämnen närmare utreda och sig serskildt öfwer hwardera yttra.
Nej — ett nytt skrik — de små iskalla händerna famlade på moderns klädning. Nu visste hon, att det var kommet, som hon frammanat genom sitt mörka sinne. Dödsångest sammansnörde hennes hjärta. Hon ville ropa, slita i sitt hår, suga fast sina läppar vid barnets fylliga, ljufva ansikte, trycka det vildt till sitt bröst. Men bunden af en sällsam förtrollning satt hon stel och styf. För sent att med mildhet och själföfvervinnelse blidka de onda makterna, skingra dem som en pinsam dröm försvinner för dagens sol! Dock ville hon försöka att muta denna kraft, som hon kände var öfver henne. Hon ville blifva så stilla, så blid och blott bedja, ropa. Men hon kunde icke känna lefvande ens i denna stund af dödlig ångest. Därtill hade hon för länge dvalts i mörker. Hon bad spasmodiskt: Gud, rädda mitt barn, rädda det, rädda det, hör du, o Gud — men det var retligt, utan vingar, utan enfald, utan tro Hastigt föll skymningen, söderns djupa skymning, som har blott ett steg till natt. Fru Göthe gick in, satte sig på närmaste stol och lade barnet öfver sitt knä. Så satt hon, tills mannen kom med läkaren. Lampan tändes, eld gjordes upp, och doktorn lugnade henne. Hon talade osammanhängande: Flickan har mått illa några dagar — vi tänkte jämt skicka efter doktorn, men jag visste — jag förstod inte — jag trodde det var hettan. Visste, trodde, hettan — hvilket hånande eko det gaf i själen! — Naturligtvis, ni gjorde allt i bästa mening, fru Göthe, men jag är ledsen, att jag icke kommit förr. Hvarje minut vecklade ut allt klarare en värklighet, som hon ännu icke fattade och erkände. — Skall ingenting göras? ropade hon otåligt. — Ingenting — gif henne så mycket vatten hon vill hafva, vagga henne på edra armar, gör henne tillfreds ... Vid det gula, matta ljuset suto de timme efter timme utan att röra sig. Allt drömlikare, allt ovärkligare blef tillvaron, ju närmare den stora värkligheten kom. De talade icke, sögo blott med sina förtviflade blickar in den älskade.
4 Bedillnings-TJ t skottets Betänkande, N:o i6, Utskottet, som i detta afseende inhemtat, att genom tillämpningen af den, till följd af Rikets sist församlade Ständers fattade beslut om en från 6 till 8 sk. förhöjd bevillnings-afgift å spelkort och afgifna förslag till förändrade controlier, i afseende på kortens stämpling, af Kongl. Majrt under den 23 Februari 1842 derom utfärdade Nådiga Förordning, det fördelaktiga förhållande egt rum, att då de år 184c» eller året näst före det, under hvilket berörde författning blef till efterlefnad gällande, för kortstämplingen influtne medel uppgått till endast 6,781 R;dr i5 sk. 6 r:st., denna stats-intrad år 1843 deremot utgjorde icke mindre, än 21,652 R:dr ^2 sk. 4 r:st. Banco, har vid sådant förhållande, och då någon motion i ämnet icke till Utskottet inkommit, ansett dess åtgärd böra inskränkas dertill att tillstyrka Rikets Ständer att besluta, det bevillningen af spelkort skall intill nästa Statsreglering utgå till oförändradt belopp, nemligen Åtta skillingar Banco för hvarje kortlek, samt, med anmälan härom, hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att ofvanberörde Nådiga Förordning af den j3 Februarii 1842 må fortfarande få tjena till efterrättelse. Ank. till Exp. Utsk. d. 12 Dec., kl. 7 e. na. Betänkande, angående Postbevillningeti.
Nio 3, i anledning af väckt motion, orri förändring i Kongl. Brefvet den 5 Februari 1808 och Kongl. Kammar-kollegii derpå grundade kungörelse af den 29 i samma månad, rörande företrädesrätt till besittning af kronojord, förklarade Preste-Ståndel sig anse ifrågavarande motion tillhöra Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets behandling. S. D. Remitterades till Lag-Utskottet i Ståndet den 19 dennes väckta och då bordlagda motioner: 64 Prot.-Vtdrag dm 23 November 1859. l:o af Kontrakts-prosten Rundgren, med förslag i den religiösa frågan, jemte deröfver nu afgifna yttranden; och 2:o af Prosten Sondén, om upphäfvande af Kongl. Brefvet den 17 Oktober 1778, angående barnamord. S. D. Föredrogos ånyo och remitterades till Stats-Utskottet nedannämnde den 19 dennes bordlagda motioner: l:o af Professor Agardh, om införande af ett inhemskt fondsystem, tillika med i anledning deraf i Ståndet denna dag afgifna yttranden; och 2:o al Kontrakts-prosten Tegnér, att mantalspenningarne må bestämmas att hädanefter utgå med 40, 25, 20 och 15 öre. S. D. Remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-VIskottet nedan omförmälda i Ståndet den 19 dennes bordlagda motioner: l:o af Prosten Smdén, om bestämmande af den 20 Juni såsom laga flyttningstid] förf tjenstefolk på landet, jemte ett af Kontrakts-prosten Falck med anledning deraf afgifvet yttrande; 2:o af Prosten Lundholm, om rättighet för hvarje Domkapitels-ledamot alt erhålla exemplar af Svensk Författnings-Samling; och 5:o af Komminister Åsbrink, angående inskränkning i rättigheten för Kyrkoherdar att söka transport, tillika med hvad i anledning deraf i Ståndet nu blif vit anfördt. S. D.
Jag ber honom vara öfvertygad, att jag icke gjort det i afsigt att förvilla någon; men det är naturligt, att jag från ordens constructiön måste leda mig till min slutsats, som jag anser vara logiskt riktig, och jag vill parera med Hr Gr., att af hundra personer utom Riddarhuset icke skall finnas en, sorn icke finnér en tvetydighet uti den af Utsk. uppgifna redaction. Jag säger ännu en gång, att jag finner det högst oriktigt att besluta, om man åt K. M. skall öfverlemna en rättighet, som han äger förut. Frih. Gederström, Jac.: Med Hr Lefren instämmer jag deruti, alt ordet öfverlemna, som förekommer i 1 ?:le punkten, icke Ur passande; men jag hemställer, då Utsk:s förslag icke kan gifva anledn. till den förmodan, som hade Utsk. haft för afsigt den uti 60 5 Reg.F. K. M. tillerkända magt, enär föregående delen af punkten bevisar motsatsen, om icke med en obetydlig jemnkning denna punkt blir klar och tydlig; i hvilket afseende jag vågar föreslå, altredactionen måtte komma att lyda sålunda: ”Att då R. St. uti den tulltaxa, som nu kommer att utfärdas, icke kunna bestämma annan tull å varor än den, som, efter närvar, omständigheter, bäst försäkrar statens inkomst och med statens interesse öfverensstämma!-, men det på K. M. ensamt ankommer att, i afseende på utländska magter, bereda eu för Svenska handeln förmånlig reciprocitet, R. St. i und. anhålla, det K. M. i nåder må vidtaga alla de mått och steg, som i afseende härpå med landels bästa äro förenliga, samt för befrämjande häraf minska eller nedsätta den i tulltaxan utsatta tull.” Med uteslutande således af orden: Öfverlåta till K. M. rättigheten att, blir mom. alldeles klart, utan att någon kan påstå, att det icke är nödigt alt till K. M. göra en sådan framställning; och hemställer jag derföre, om icke Gr. v. Fersen skulle vilja instämma med mig. Gr von Fersen:
Landtm, yttrade, alt frågor, som väckas och skola till Utsk:n remitteras, i allmänhet skola i nästa plenum remitteras. Delta mål vore visserligen icke en allmän fråga, och R. o. Ad. kunde således derom efter behag besluta, således äfven att det ytterligare -skulle hvila på bordet; men en eller (vänne ledamöter ensamt ägde ingen rättighet dertill, utan berodde det af R. o. Adis pluralitet att derom bestämma; då propos. å remiss af målet blifvit begärd, ansåg H11 Landtm sig böra derå framställa propus., Den ig A u g us ti f. m. och hemställde nu således, om R. o. Ad. behagade bifalla alt detta ämne remitterades till Ridd.Utskottet. Ropades starka ja, blandade med nej. Hr Frih. o. Landtm, förklarade, det han trott sig funna att ja öfverröstat nej. Gr. Frölich, David: Jag vill endast förklara, att jag hvarken ropat ja eller nej. Ånyo föredrogos och biföl los LagUlsk:S den i3 dennes på bordet lagda betänkm: N:o 88, i anledn. af väckt motion 0111 förändrade föreskrifter, ang:de sältet för stämnings delgifvande; N:o 89, i anleda, af väckt motion 0111 skyldighet för köpare af fast egendom på landet att, i händelse säl jaren innehar förmynderskap, tillse, att derför genast varder redovisadt; N:o 90, i anledn. af väckt fråga om ändring i sisla mom. i 5 §:n af 23 cap. Ärfda-b:n; N:o gi, i anledn. af väckt motion om tillägg till 12 cap. Ärfda-b:n. Föredrogs ånyo LagUlsk:s den i3 dennes på bordet lagda betänk. JNho 92, i anleda, af väckta motioner örn skärpning af straffet för åverkan. Frih. Cederström, Jacob: Jag anser mig pligtig alt upplysa, det K.
Då jag nödgas afresa från riksdagen, får jag afsäga mig min innehafvande plats i Allm. Besv.- o. Ekon.Ulsk., med anhållan derjemte att vid min riksdagsmannarätt varda bibehållen. R. o. Ad, lemnade härtill sitt samtycke, hvarefter Hr Gr. o. Landtm., med tillkännagifvande, att Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinh., såsom ledamot af BankoUlsk. begärt och erhållit 3 veckors ledighet, räknad från den 4 nästkommande Juni, anmodade Hrr Electorer att sammanträda till val af en ledamot i Allm. Besv.- o. Ekon.Ulsk. efler Hr Coijet, samt en ledamot att inträda i BankoUtsk. under Hr Brå ken hjelms frånvaro. Upplästes följande af Hr Bruncrona, Olof Arbraham, inlemnade mern. I anseende till en förestående resa i embetsärende!', får jag afsäga mig befattningen att vara Bänkman för 24 Bänkmansafdelningen. I anledn. häraf tillkännagaf Hr Gr. o. Landtm., att val af en Bänkman inom 22:dra Bänkm:safdeln:n komme all förrättas i början af nästa plenum. Föredrogs ånyo Bevilln:sUtsk:s den 24 och 27 dennes på bordet lagda betänk. N:o 13, ang:de tullbevillningen. Hr Skogman, Carl David, anförde skriftligen: Hvad mening man ock må hysa i frågan om ytterligare frihet uti våra handelsoch l ul 1 för fatt ni ngar, bör man dock medgifva, alt närvar, förhållanden inom Europa, i politiskt och finaucielt hänseende, medföra betänkligheter emot förändringar, som under andra omständigheter hade kunnat ulan våda anlagas. Den för riksdagen återstående lid är ock måhända föga tillräcklig för de vidlyftiga öfverläggningar, som en fullständig granskning af ett nytt lulltaxe-förslag erfordrar. Pä dessa skäl får jag vördsamligen föreslå: att R. o. Ad., utan att ingå i speciel pröfning af Bevilln:sUtsk:s betänk.