Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Lades till handlingarne; 6:te punkten: Sländet lät dervid bero; 7:de punkten; Ståndet vidblef sitt vid föredragning af utlåtandet, N:o lil, i afseende på de i denna punkt förekommande ämnen, lältade beslut, och lade för öfrigt utlåtandet, JNho 237, i denna del lill handlingarne. S. D. Föredrogs ånyo Stals-Utskottets ullålande, N:& s46, i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet, J\:o -jod: Ståndet vidblef sitt beslut och lade utlåtandet, N:o 246, till handlat gar ne. Prut.-Utdrag, den 5 Jpril 1845. 775 S. D. Föredrogos och Judes lill handliirgarne Stats-Utskottets me morial : ]N:o 253, angående verkställd omröstning, i anledning af Riks-Ståndens olika beslut, rörande grunderna för den blifvande allmänna bevillniugeu samt föreskrifterna för tillämpningen deraf; N.-o 254, angående verkställd omröstning, i anledning af Riks-Ståndens skiljagtiga beslut, rörande Curhus-afgiftens fortfarande; N:o 255, angående verkställd omröstning, i fråga om infriande af Kongl. Krigs-Golfegii Artilleri-afdelnings skuld för inköp af Mariaeberg* egendom; N:o 245, i anledning af erhållen återremiss å utlåtandet, N:o 205. S. D. Föredrogos och Judes till handlingar ne Stats-Utskottets me morial: N:o 256, om verkstäld votering i en fråga, rörande det anslag, hvarå utgifter af provision, porto, in. m. för inköp af vexlar i utländskt mynt böra afFöras; N:o 257, angående skedd omröstning, i anledning af skiljagtiga beslut, i fråga om anslag till slöjd-expositioners befrämjande. S. D.
Men jag vill föresätta dig ett annat vilkor.’ »Hvad då för ett vilkor?» Sporde drottningen, och var mycket ifrig. ’Jo,’ sade den lilla, ’detta är mitt vilkor, att jag får sofva hos din aller-käraste i natt.’ Vid detta tal blef drottningen mörk i hugen, och såg på vallpigan med vreda ögon-kast. Men konunga-dottern tog till sin harpa, och begynte leka, och allt som hon lekte blef drottningen god igen, och vardt så betagen att hon glömde allt annat, och tänkte bara på huru hon skulle få ega gull-harpan. Hon gaf nu sitt samtycke till den lillas begäran; och blef der så aftaladt, att drottningen fick gull-harpan, men vall-pigan skulle få sofva om natten i prinsens kammare. Nu må der ingen tro att troll-drottningen vände åter med sitt svek, som hon tillförene öfvat emot konunga-barnen; utan när qvällen kom, att hon och hennes käraste sutto öfver bredan bord, tog hon en bägare, fyllde den med mjöd, och lät sömn-droppar falla i drycken likasom förut. Derefter räckte hon bägaren åt prinsen, och sade: »gerna hade jag aktat få sitta ännu längre hos dig; men det är serla, och vårt bröllopp ståndar i morgon. Vi vilja derföre gifva oss till ro, och skall du tömma ännu denna bägare förrän vi skiljas åt.» Ja, prinsen tog bägaren; men såsom han nu fullväl hade märkt hennes stora falskhet, vaktade han sig att smaka drycken, utan låtsade blott dricka, och lutade sig derefter emot bädden, såsom han fallit i en tung sömn. Då log drottningen i sitt hjerta, ty hon menade att allt var såsom det syntes; hon steg derföre hastigt upp, gick ut till vall-pigan, förde henne in i kammaren, och sade att hon nu skulle få sin begäran uppfylld, som lofvadt var. Sedan nu allt var tyst, och den lilla blifvit ensam med prinsen, begynte hon sakta tala honom till; helsade från sina tre små barn, och bad med många ödmjuka ord om tillgift för hvad hon brutit honom emot.
Stats-utskottels pluralitet har ansett denna förklaring nöjaktig, men då jag icke tror det vara hvarken med god ordning förenligt eller innefattande nödig kontroll på Krigs-kollegii. beräkningar, att de verkliga besparingarne icke, såsom Revisorerne påyrkat, uppgifvas i statsförslagen, utan blott enligt Krigs-kollegii förklaring tagas i beräkning af bemälda kollegium vid upprättandet af dessa förslag, och således, såsom Revisorerne yttrat, icke af Kongl. Majit kunnat påräknas vid förslagens pröfning, så nödgas jag att mig mot detta beslut reservera.’* Häruti instämde Herr af Geijerstam. Bih. lili fl. St. Prat. 1847 och 1848. 4 Sami. i Afd. 9 Hdjt. 3 STOCKHOLM, f. d. Schultze* Boktryckeri, 1818. Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 31. Ank. till Exp. Utsk. den 25 Januari, kl. 3 e. m. Utlåtande, i anledning af Kongl. May.ts Nådiga Proposition, angående öfverlåtande till Malmö stad af markj tillhörande Malmö f d. fästning. (I. A.) Sedan Hamndirektionen uti Malmö hos Kongl. Majit i underdånighet anhållit, att, för fortsättande af uppgjord plan för hamnbyggnad i nämnde stad, den del af glacisen utanför Malmö f. d. fästning, som på en af Kapitenen Beyer upprättad karta öfver Malmö hamn funnes utmärkt med Litt. A. till Litt. C., måtte, jemte den utanför berörde mark befintlige och med Litt. A. C.
Kungsladugård må under ytterligare trettio års tid, räknadt från Midfastan år 1847, då nuvarande arrendet deraf upphör, till f. d. Grosshandlaren Wener upplåtas, emot utgörande af nu fastställde årliga arrende-belopp af 5oo tunnor spanmål, hälften Råg och hälften Korn, under förbehåll likväl, att den af Wener påbörjade canal-gräfning, för uttappning af ett å Kungsladugårdens egor befintligt kärr, varder, före Midfastan år 1847, behörigen fullbordad, och med skyldighet för sökanden, att, så länge han med arrendet fortfar, ifrågavarande canal i fullgodt skick underhålla. Stockholm den 23 April 1840. STOCKHOLM, Kongl. Ordcns-Boktryckeriet, 1S40. Stats~Utskoltets Utlåtande, N-.o Gg. 1 N:<o 69. Atik. till Exp. Tjuk. den 24 April, ikl. 1 e. m. Utlåtande, i anledning af yrkad befrielse från skatt för intågterne åt Allmänningen Stöpen inom Suntetorps Socken af Skaraborgs Län. (Kgs. Afd.) 1 ill Stals-Utskottct har Hedervärda Bonde-Ståndet remitterat ett af Riksdags■ifullmägligen från Skaraborgs Län,Suen Andersson, till Ståndet ingifyeit Memorial, jemte dervid 'fogade handlingar, angående den hemmanen inom Suntetorps socken af nämnde Län ålagde skyldighet att till Kongl. Maj:t och Kronan utgöra den skatt, som blifvit åsatt intägterne å Allmänningen Stöpen.
Ännu ett flyktigt hänkastadt uttryck ”som barn var jag onanist”. Han tillägger: ”nu har jag fallit för den naturliga otukten.” Det ligger för mig något underligt skeft i hans sätt att se, någonting pjaskigt sentimentalt. – ”Den naturliga otukten,” säger han, – och han antecknar i marginalen ”två gånger på våren och två gånger på hösten.”(!) (Lösa utdrag ur bref till Axel d. 29 Okt. 86.) – Det är skildringarne, det som qvalfullast pressas fram ur mitt eget jag – kramas som blod ur mitt eget förflutna – det är det jag älskar. – det hindrar mig icke att vara jag hade så när sagt lycklig som en gud, men gudarne hade inga affärsbekymmer, som gnagde sig fast i en liten, liten hjerteflik för att så aldrig släppa tag mer. Det var derför de voro lyckliga, jag är öfvertygad att det var derför. – när jag känner en hand kring min strupe, så hatar jag. Hur kom jag in på detta! Egentligen borde jag rifva itu brefvet. Hvarför gör jag det inte? Jag vet att jag sagt en orättvis elakhet, och ändå fröjdar den mig. Jag vet hvad det är. Det är så många som nu tagit sig för att gå och kela för mig och som säga att jag är god. Och jag bär mig åt emot dem som om jag vore god, och de hålla af mig för det. Jag är glad att de göra det, jag gör allt hvad jag kan för att icke förlora dem, jag behöfver den vänligheten. Och ändå ! Om ormen dröp ned oförtjent godhet, så förstår jag hur Loke led. – Ja du skrattar. Det är kanske inte möjligt för dig att fatta detta; och ändå är du den enda menniska jag kan säga och vill säga det till. Jag bryr mig inte om annat än att du tiger. Jag vill inte visa mig sådan jag är, för de andra, jag är för högfärdig till det. Jag är också för verldsklok till det. Att blotta sig för en är redan galenskap, att jag gjort det så många gånger gör det så lätt, derför är frestelsen så stor.
vara den, åt hvilken G a r i b a l d i anförtrott Enkelt, som i ett borgarhus, gick det till vid öfverlämnandet a f ett b r e f till baronessan middagen. Kerstin, såsom främling, fick plats vid furstinnans eget bord. Där fanns icke den ringavon Schwartz. » Hvad tjänar det till att lägga städes; gör er b e k a n t m e d revolutionskomitén ner i silfver ett onyttigt kapital, som k a n använoch sätt denna i förbindelse m e d k o m i t é n i das på så många andra bättre sätt. » Palermo. Försiktighet. Men djärft emot Furstinnan hade verkligen sålt det mesta af sitt m å l e t, t y s a k e n skall l y c k a s ». silfver, man visste det. hon. (Forts.) Middagen var enkel och tog ej synnerligen lång tid. Efter densamma gick han ned i trädgården, där m a n i en af de vackra granbersåerna intog kaffe. » Ack, hvad j a g känner mig lycklig här bland Dödsfall. Ännu en kvinnlig arbetare på er alla, mina kära vänner. Jag vet, att ni hålla Kongomissionens fält har dukat under för Cenaf mig. Jag skulle vilja dö h ä r bland eder, om tralafrikas mördande klimatfebrar, nämligen fröken det s å är Herrens vilja. » » Måtto ni ännu länge, länge få lefva och verka Augusta Waxgren, hvilken enligt ingångna underrättelser den 10 sistlidne april dog af hematurisk ibland oss, furstinna, » sade en äldre dam. » Vi feber å missionsstationen Nganda, där hon hade kunna ej undvara er. » Prinsessan log. skola för mer än ett hundratal barn. Augusta » Tack, men j a g är blott ett ringa redskap, som Charlotta Waxgren var född i Upsala den 8 februari 1853. 1880 genomgick h o n ett småskolförsöker använda de pund, herren Jesus gifvit lärarinneseminarium, och sedan hade hon plats som mig. » Hon försjönk i tankar. Ingen störde henne.
R:dr och Stads-Nämnden af Fattigvårdsmedlen 600 R:dr årligen; hvarjemte dertill blifvit använde influtne räntor af ett doneradt kapital, årsafgifter af Sällskapets Ledamöter, gåfvor af enskilde och afgifter för några få skolbarn, hvilkas föräldrar haft råd att sådana betala. s) Svenska Slöjdföreningens Skola. Sedan Svenska Slöjdföreningen, som bildades år 1845, till befordrande af Svenska Slöjdidkares och Slöjdalsters förkofran, beslutat för sådant ändamål inrätta en Skola i Hufvudstaden, öppnades denna Skola i medlet af Januari månad 1846, ställd under närmaste inseende af en bland Föreningens Ledamöter, Kapitenen vid Ingeniör-Korpsen B. Cronstrand, som af Föreningen ernottagit detta uppdrag. Lärarnes antal var från början tre och ökades sedermera till fem, aflönade med 233 R:dr 16 sk. hvardera; hvarjemte år 1847 anställdes en Prestman för Gudsljensts hållande med Eleverne på Söndagarne och för deras undervisning i sång, äfvensom en Bibliothekarie, hvardera med arfvode af 100 R:dr. Undervisning har blifvit meddelad, Söndagarna från kl. | 8 f. m. till kl. 1 e. m. och Onsdagsaftnarna mellan kl. 7 och 9, i arithmetik, geometri, frihandsteckning, linearteckning, formning i lera och vax samt ornamentsmålning. Skolan har varit begagnad år 1846 af 216 och år 1847 af 270 Elever, hvaribland förra Nåret från 35 och det sednare från 34 olika yrken. Skolafgift af Eleverne, från början bestämd till 2 R:dr för qvartalet, har sedan Maj 1846 utgått med 1 R:dr för hvarje qvartal; men mecldellösa Elever hafva emottagits utan afgift.
Ridderstolpes motion, i hvad densamma har till föremål Bihanget till RiksStåndens ifrågavarande Protocoll. Af H. Ex. Hr Grefve af Wetterstedt, Gustaf, är anmärkt, att Utskottet tillstyrkt en för stor utdelning af Protocollen, enär utaf 187 exemplar af R. o. Adis Protocoll vid 1817 och 1818 årens Riksdag, 160 exemplar skulle, enligt Utskottets förslag, komma att utdelas bland R. o. A:s Medlemmar, och i5 exemplar afsättas för LänsStyrelsernes räkning; och följaktligen blott återstå aine exemplar til! framtida behof för Utskotten och Allmänna Verk. Men då detta antal är alltför otillräckligt, så föreslås, att åtminstone 20 exemplar af nämnde Protocoll bibehållas qvar i reserv till förefallande behof, som säkerligen skola ofta inträffa. — Bihanget till RiksStåndens Protocoll åter äro isynnerhet högst nödvändiga för blifvande R. Stirs Utskott, hvadan H. Exc. hemställt, att åtminstone de G exemplar af Bihanget till RiksStåndens Protocoll vid sisth 182a års Lagtima Riksdag, hvilka ännu finues qvar i RtgsContoiret, måtte bibehållas för Utskot - Prolocoll. (R:gs-A.) Betänkande»!, N:a 355. ten vid kommande Riksdagar, emedan i annat fall det kunde Ilända, att framställning måste göras örn desse Handlingars omtryckning. Hr Frih. Ridderstolpe, Fredrik, har hemställt, om icke det vore lämpligt besluta, att de TJtskotts Ledamöter vid denna Riksdag, hvilka erhållit exemplar af Bihanget till sistl. Riksdags Frotocoll, höra vid Riksdagens slut, återställa dem till RtgsContoiret, för att, vid andra tillfällen, begagnas; i hvilket fall tillgång blefve på de exemplar, som denne värde Ledamot, uti motionen begärt för LänsSlyrelserne. Slutligen är af Hr von Hartmansdorff, August, yrkadt, att, till rättelse för RtgsContoiret, R. H.
Pr o t. i 1 83ö, 6 Sami, 3 Band, i5:de lliifCi 1 j8 Banco-Utsh:s Memorial, N:o i3 de vara för när skedt, samt den, som lidande hefinnes, till rättelse förhjelpa. (Instämmer i allo med 6 §. i Instrucuonen af år 1823.) i. 8. Rikets Ständer hafva beslutat, att aflöning för Banco-Utskottens Secreterare, Notarier och Cancellister jemte Vaklbetjening, härefter må blifva anordnad af de för Riksdagskostnaderne anslagna allmänna medel, alldeles i likhet med hvad för Rikets Ständers öfriga Utskott iakttages; men åt Archivarien vid Banco-Fullmägtiges Expedition, som har sig anförtrodt, utöfver sin egentliga Tjenstbefallning, att ordna, registrera och vårda Banco-Utskottens och Revisionernes samtlige Protocoli och Handlingar, är det Banco-Utskoltet förbehållet att för dessa extra göromål, vid slutet af Riksdagen, bestämma en efter tiden och handlingarnes vidlyftighet afpassad vedergällning, som utaf Bankens kostnadsräkning kommer alt anordnas. Gratificationer, af hvad beskaffenhet de vara må, söker Banco-Utskottet för öfrigt undvika; och derest någon gratificalion skulle oundgänglig anses, kommer densamma att, enligt ofvanstående 6:te §, till Rikets Ständers bifall anmälas. (Jemf. B:co-Utsk. bifallna Mern. N:o 2, samt 7 §. i Instr. af år 1823.)
Man bör ej förorda rote-indelningen när man känner menniskorna och vet att egennyttan oftast är den verksammaste driffjädern. Det händer icke sällan, att ju förmögnare en menniska är, desto egennyttigare är hon, och menniskokärlek finner man mer hos de fattiga än bland de rika. Detta är mennisko-kännedomens uptäckt. Om den fattige vågar vända sig till den rike med anhållan om hjelp, så är han straxt en person som genom dolskhet och lättja blifvit fattig, äfven om hans egendom några dagar förut blifvit sköflad af eld och brand. Man kan blifva fattig af många orsaker, och det är lätt för den A1 Isma k t ige att göra den rike fattig, likasom han kan göra den fattige rik. Det beror icke alltid på menniskan sjelf att vara fattig eller ej, men äfven om någon genom eget förvållande skulle blifvit fattig, så tillhör det menn iskokärleken att sörja för honom. Roteindelning i fattigvårds-väsendet är en skön princip, grundad på egennytta, men alldeles icke på menniskokärlek. För det andra får jag fästa Ståndets upmärksamhet på en omständighet som ännu icke blifvit vidrörd, nemi. att det är en stor skillnad emellan församling och församling; ty huru olika är icke fattigvårdsväsendet i de församlingar, som ligga kring en stor hufvudstad, mot i öfriga församlingar. Om man anser såväl rote-indelningen som de af Frih. Raab förordade stora distrikten vara skadliga, och anser socknen böra utgöra fatligvårds-samhället, så återstår den frågan: om de socknar, som ligga i grannskapet af en stor stad, böra komma i alldeles samma kategori som andra socknar? Enl. min tanka böra de det icke. Om en socken i grannskapet af Stockholm skulle utgöra ett särskildt fattigvårds-samhälle, så skulle vi der få se eländet i dess högsta potens; ty rikedomen och öfverflödet samla sig i städerna.
Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till och dels återremiss af den förev.de §:n, framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till densamma, hvarvid svarades många ja, blandade med nej, och sedermera pro pos. på återremiss deraf, då svaren utföllo med många nej jemte åtskilliga ja; hvarefter propos. på bifall till §:n förnyades samt besvarades med många ja jemte åtskilliga nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Frih. Armfelt begärde votering. Uppsattes och justerades följande voter:s-propos.: »Den som bifaller 4:de §:n i Särskilda Utsk:ts förslag till sjölag, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, återremitterar R. o. Ad. §:n.» Sedermera företogs voteringen och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 21. Nej — 16. § 5- Gr. Sparre: Ehuru jag efter den sista voteringens utgång nogsamt inser, att det icke lönar mödan att göra anmärkningar, vill jag likväl icke att en sådan redaktion som denna skall passera oanmärkt på detta rum. Det heter nemi.: »Ofvergår egande-rätten till fartyg eller andel deraf medan det är på resa.» — En egande-rätt kan val icke öfvergå till ett fartyg? 308 Den 16 September e. m. Meningen är väl att egande-rätt till fartyg skäll öfvergå från en till annan person. Således hänger delta icke ihop. Vidare förekommer i slutet: »Ar ej bestämdt, huru stor del af frakten belöper sig på resan till denna ort från den, der fartyget enligt fraktslutet last forst intog, heräknas sagde del efter det uppseglade afståndets förhållande till hela den resa etc.» För den, som icke är invigd i hemligheterne, är det alldeles omöjligt att förstå hvad som menas med »uppsegladt afstånd;» och det synes mig som man bort välja ord som hvar och en kunde förstå.
Utgående ”Tullprocent 1.” Friherre Cederström: Jag hemställer, hit ruvida någon införsel-tull bör läggas å friska träd, buskar och Plantor. Jsg skulle förmoda , att de böra få tullfritt införas. Det är nyttigt , om nya sådana kunna införas , och hos oss vinna trefnad. Grefve Frotich Daviel, och Friherre Toll, Gustaf Philip, förenade sig med Ffihherre Cederström. Herr Grefven och Lan dt Marskalken hemställde, stt friska Träd, Buskaf och Plantor, af alla slag, matte tullfritt få införas 5 hvilket bifölls. ”Trädvirlce , Axelträd och Blaicarder , hHjullötar och Naf, af hvad Trädslag sorn ”helst, Ek undantagit; Inkommande Tuiipro•’cent 50. Utgående Tullprocent x ” Friherre Cederström: Det förefaller mig br» synnerligt, att Utskottet i denna rubrik undantagit Ek »rån afgift, då vi likväl äga träd af m Bin So Augusti e. nu detta slag till samma behof. Om nu blancarder m. m. af Ek införas, så skulle de. enligt Utskottets förslag, vara tullfria, men andra slag betala 50 procents tull. Detta är ej enligt med Statens interesse, hvarföre jag tillstyrker, att undantaget för Ek måtte uteslutas. Herr Grefven och Landt Mar [hålken hemställde, att det vid ifrågavarande Artikel befintlige uttryck : Ek undantagit måtte utur Tulltariffen utgå ; hvilket bifölls. Grefve Löwenhjelm , Carl Axeli Jag skulle önska, att undantag gjordes för stockämnen, hvaraf våra Gevärsfactorier äro uti största behof. Jag tror, att de hörde under förra rubriken Friherre Cederström: Jag tror ej, att stockämnen äro hänförde under någon särskilt rubrik, men de synas visserligen böra hänföras till den artikel, som nyss förevarit. Jag anhåller derföre, att en ny rubrik för stockämnen vid denna Artikel måtte införas med nedsatt införsel-tull , och det så mycket mera, som ett stockämne förstör ett helt träd, Herr Hjerta : Vid Artikeln Gevär står i taxan:
Den uppgift den siste värde talaren lemnal om det minskade antalet af fångar för närvarrde, anhåller jag att få yttra några ord om. Del går bra att minska fångantalet under sommarmånaderna; men då det kommer till de kalla nätterna, så är det för kallt att ligga ute och då återiufinna sig fångärne för att få husrum oell värme under loppet af blifvande vinter. Hr Gripenstedt: Det olika förhållandet emellan fångarnes antal och brottslighet i allmänhet under sommarmånader och vintermånader bestrides icke; men det förhåller sig dermed ungefärligen lika, skulle jag tro, det ena året som det andra. Dä jag således har talat om ett minskadt fångantal så har jag afsett, att detsamma nu varit mindre än under samma tid det föregående året, och dä äger uppgiften sin rigtighet. Då nu öfverläggningen förklarades vara fulländad framställde Ilr Gr. o. Land tin., att i afseende på denna punkt blifvit yrkadt, dels bifall till Utsk:s förslag, dels att en till 700,000 r:dr, neli dels, alt en till 750,000 r:dr förhöjd beräkning af ifrägavarrde medel mätte bestämmas; hvarefter Hr Landtm, hemställde om R. o. Ad. bifölle Utsk:s ifrågavande förslag. Härvid ropades ja och nej, hvarpå Hr Landtm, hemställde om R. o. Ad. ansåge bränvins-bi ännings-medlen höra beräknas till 700.000 r:dr samt dä äfven denna propos. besvarades med blandade ja och nej, förklarade det han trott sig finna att härvid ja varit öfvervägande. Hr von Hartmansdorff begärde votering. Upplästes till justering och godkändes följande förslag till voter:s-propos. Den som bifaller Bevilln.Ulsk-.s förslag till beräkning af Bränvins-brännings-afgiften, röstar ja; den det ej vill röstar nej; vinner nej, anser R. o. Ad. berörde afgift böra beräknas till 700.000 r:dr årligen. 158 Den 5 Augusti. Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit sålunda: Ja — 17.
Upplysningsvis torde här böra nämnas, att från Östersund afståndet till Sundsvall utgör 18,7 0 och till Levanger 23,6 6 mil, varande dessutom Norska fjellryggen att å sistnämnda vägsträcka passera med alla de hinder, den åtminstone vissa årstider lägger för trafiken, samt att den årliga varumängd, Jemtland nu anses behöfva från Sundsvalls hamn hemta, är kalkulerad till 182,000 centner. Alla de sakkunnige män, som haft till offentligt uppdrag att yttra sig öfver Jemtland och dess naturförhållanden, såsom Öfverste-löjtnanten Leijonancker, som 1856 för den då ifrågasatta linien anställde undersökning — Agronomen Jonsson, som år 1846 på Statens bekostnad besökte landet — Professor Al. Muller, som 1859 i flera rigtningar genomreste detsamma, och Major Adelsköld uti dess den 5 Januari 1860 afgifna utlåtande, hvartill jag sedermera återkommer, vitsorda enstämmigt, att Jemtland, af naturen bestämdt att blifva hufvudorten för områdens af flera hundra qvadratmil industriela lif, eger ymniga källor till framtida rikedom för sig sjelft och spridande af välstånd omkring sig. Dess vidd af 433 qvadratmil — således ungefärligen Örebro, Wermlands, Elfsborgs, Götheborgs och Bohus läns sammanlagda område — dess ofantliga skogar, dess malmförande bergsträckor, dess vidsträckta odlingslägenheter och jordmånens fruktbarhet, som för ett så nordligt läge saknar motstycke, utgöra dessa källor; men tydligt är, att de under det förhållande, som redan nämndt är, antingen icke skola kunna tillgodogöras eller ock tillgodogöras, utan att Sverige deraf drager den fördel, som naturligen detsamma bör tillkomma. Med klar blick för dessa af mig nu berörda förhållanden antydde också Öfvei'stlöjtnant Leijonancker redan i förslaget för linien Riksgränsen—Bräcke möjligheten och behofvet af att efter enahanda plan, som legat till grund för denna, förbättra kommunikationen jemväl från Bräcke till Sundsvall. Uppfattande frågan ur samma synpunkt hafva ock Sundsvall och andra kommuner i Medelpad vidtagit förberedande åtgärder för en dylik utsträckning af linien.