Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vidkommande sedermera den äskade förlängningen af tiden för den vid sista Riksdag medgifna räntefrihet för ifrågavarande lån samt det sökta anståndet med capital-afbetalningarnes verkställande, så får Utskottet äran upplysa, att, enligt reglementet för Riksgälds-Contoret, bela lånesumman, från och med Juli månad 1835, derstädes varit förstaden Wenersborg, efter gjorda vederbörliga reqvisitioner, tillgänglig, samt att, på sätt Riksgälds-Contorets räkenskaper utvisa, en tredjedel deraf, eller 50,000 R:dr, blifvit, föresamma års slut, uttagen och återstoden, med undantag af 25,(X)0 R:dr, sorn först i November månad 1837 reqvirerades och utbetaldes, utgått under loppet af år 1836. Vid sådant förhållande och enär den uppgifna omständigheten, att åtskillige låntagare antingen uppskjutit verkställa sina tillämnade byggnadsföretag, eller dröjt att bestämma sig till uppförande af sådana byggnader, som blifvit föreskrifna såsom vilkor för dessa låns erhållande, icke synes skäligen böra för det allmänna föranleda den ökade uppoffring, som en förlängd räntefrihet komme att förorsaka, helst, på sätt åtminstone i afseende å en del af de lyftade lånemedlen är vordet uppgifvet, hvad deraf varit obegagnadt under tiden, blifvit emot ränta serskildt utlånadt. Utskottet får således jemväl vördsamt afstyrka ofvanberörde nu ifrågasatta ändring uti hvad Rikets sistförsamlade Ständer stadgat och förordnat, rörande tiden för räntans beräknande och capital-afbetalningarnes utgörande.
Yore Banken ej inblandad med Statsverket, och Utskottet til! följe häraf nödgades, likasom kräftan, gå baklänges, d. v. s. börja med mom. C, pag. 5 i Reglementet, för att sedan komma till B 20 Bunko-Utskollets Memorial, JU 2il. och A, så borde Banken, i min tanka, nu innehålla icke allenast den inflytande vinsten, utan äfven i sedlar realisera den redan influtna och lägga dessa i det skrin, hvarom flera gånger i Utskottet blifvit taladt, för att åter öppna detta skrin när Privat-bankerne upphöra. Att detta nu kan göras, utan att någon sä kallad strvpning deraf skulle blifva en följd, kan hvar och en sjelf inhemta af följande öfversigt af landets sedelstock för de sista 10 åren: Bankens utelö- Privat-bankernes Summa sedelBankens metalliska pande sedlar. utelöpande sedlar. stock. kassa. Anm. Privat-bankernes utelöpande sedlar äro minskade med deras behåll ningar i Riksmynt. Häraf synes salunda att landets sedelstock för närvarande är den största, den någonsin varit, och att man sålunda, utan alt åstadkomma strypning, gerna kunde skrinlägga 4 å 9,000,000, hvilka vid upphörande af Privat-bankernes oktroj åter kunde utsläppas, förutsatt nemligen, att man anser det önskvärdt, att Riksbanken öfvertager dessa Bankers rörelse. En sådan indragning vore dessutom en helsosam kapson på sedelstocken, hvilken utan densamma snart skall plundra Banken på sitt silfver. Sedelstocken var vid 1847 års slut nära 33,000,000, eller nära lika med den nuvarande; lill följe deraf att man ej lade några band på densamma, sammansmälte metalliska kassan under det följande året från 22,000,000 till 13,600,000 R:dr.
I anledning af Herr Grefve Mörners, emot den af mig föreslagne fördelning af OdiingsLånefonden Provincerne emellan, nyss gjorde anmärkning, att det icke skulle vara för Ständerne möjligt, att samma fördelning verkställa, torde mig tillåtas åberopa hvad Herr Mannerstsm och Friherre Wirsén nyss tillkännagifvit, stt en slik fördelninn redan blifvit af Bancoötskottet i det reglementariska uppgjord, hvilket såiund» nogsamt ådagalägger möjligheten deraf, Jag har nu icke något vidare att tillägga, utan anhåller blott, att när det reglementarisk* till pröfning förekommer, man noga roå tillse, att ifrågavarande fördelning kommer att äga rum, helst då vi alla styras af en mild Konung, det ock synes billigt, att landtbruket i alla Provincet matte lika understödjas. Herr Cederfelt åld: Jag vill blott ödmju kast förnya min redan gjorde hemställan, att först mätte afgöras, huruvida Bankens inkomster skol» bibehållas vid deras nu varande be - 566 J)tn 8 Jun i i J. m. lopp, eller om de icke för att bereda en nedsättning uti Bevillningen, kunde få minskas med 250,000 R:dr. Jag anhåller, att Ers Excelience täcktes genom serskild proposition häröfver inhämta Ståndets tanka, innan regleringen af de vägar, på hvilka Bankens inkomster åter böra utgå, företages. Grefve von Rofen: I anledning af hvad Herr Friherre Wirsén nyss yttrat om tillfälle för idkare af Sillfiske att här i Disconten kunna erhålla låne-biträde, torde jag få erinra, att desse Fiskare, hvilka vanligen äro utan all slags förmögenhet, ej eller hafva sådane hypotheker, hvilka kunna göra dem berättigade att i ögonblicket, när så behöfves , bekomma Discont-iån. Jag fruktar således, att denna låne-tillgång icke blir för dem att påräkna. Grefve Spens: Det är visserligen enliga** re med princip, att afgöra inkomsterna, förr än man bestämmer utgifterna; och jag förenar mig derföre i den proposition Herr Cederschjöld föreslagit.
Hennes topp syntes från slottsfönstren öfver den kringliggande skogen, och när hon aftecknade sig mot en röd aftonhimmel, var det, som om hon längtande blickade ut i verlden och önskade sig fjerran till det solbeglänsta land, der palmer susa för balsamiska vindar. Nedanför kullen sorlade en bäck öfver kiselstenar på sin väg till insjön. Bäcken hade längre in i skogen en besvärlig vandring mellan mosslupna stenar och hundraåriga trädrötter, men här utbredde sig hans stränder till en gräsmatta, på hvilken blå, hvita och röda blommor prunkade. Här brukade vilde Erland stundom hvila; hit riktade han äfven nu sina steg, för att dricka af bäckens friska vatten. Käck och Grip, de begge hundarne, följde honom. Hunnen upp till kullens topp stannade han förundrad, ty nedanför skådade han något ovanligt. Der satt vid bäcken en flicka. Han såg ej hennes ansigte, ty hon blickade icke åt honom, men han såg ett svall af kolsvarta lockar gjuta sig öfver blottade skuldror och öfver en mörk drägt, sirad med mångfärgade band. Flickan doppade lekande än den ena, än den andra af sina små nakna fötter i bäcken. Hon fröjdades visst åt den behagliga svalkan, kanske ock åt de vattenbubblor, som föddes af denna lek. Och hon sjöng, ja hon sjöng med en gäll, men välklingande röst, som gaf genljud, lik trastens, fjerran i skog. Hvem var hon? En bygdens dotter var hon icke, det märkte Erland af hennes later, hennes drägt, hennes sång, som ljöd helt annorlunda än de visor, nejdens flickor brukade sjunga, när de sökte boskapen i skogen. Hvem var hon då? Kanske en elfva eller en förtrollad prinsessa? Tyst och undrande stod vilde Erland på kullen, och han kände något i sitt hjerta, något hemligt, oförklarligt, något hemskt och ändå lockande. Men Käck och Grip riktade sina ilskna ögon på flickan och murrade argt. Och medan Erland ännu stod fördjupad i sin åskådning och sina tankar, rusade Grip nedför kullen, såsom om han velat slita den obekanta i stycken. Då märkte Erland hennes fara, och hans röst kallade hunden tillbaka.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 4 Okt. 1854. Preste-Ståndet den 4 Borgare-Ståndet, den 4 Bonde-Ståndet den 11 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående extra anslag lill föremål, tillhörande Ecklesiaslik-departemenlels handläggning. (Stats-Utsk:s Uthden m. m. Stals-Utsk:s Mern. N:o 276.) S. A. K. Enligt E. K. M:ts vid innevarande riksdag aflåtna Nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof, erfordrades för 8:de hufvudtiteln, utom de å densamma af E. K. M:t äskade ordinarie statsanslag, åtskilliga summor för tillfälliga behof, dels för en gång, dels för viss bestämd tid; och få Rikets Ständer, som i sammanhang härmed till pröfning förehaft flere särskilda Nådiga Propositioner och inom Riks-Stånden gjorda framställningar om anvisande af statsbidrag till likartade föremål, följande i anledning häraf fattade beslut underdånigst anmäla: l:o. För uppförande af en tjenlig byggnad åt Nya Elementar-skolan i Slockholm, har E. K. M:t begärt ett anslag för en gång af 50,000 R:dr, hvilket Rikets Ständer, enligt hvad i underdånig skrifvelse af den 1 sistlidne Juli redan är anmäldt, hafva beviljat. 2:o. Vidare är af E. K. Mit äskadt, att de af Rikets Ständer vid sistlidne riksdag till Folkundervisningens befrämjande beviljade årliga anslag, nemligen till Folkskole-lärares allönande 20,000 R:dr, till Seminarier för sådane lärares bildande 9,100 R:dr, och till stipendier åt elever vid dessa Seminarier 12,000 R:dr, måtte, såsom fortfarande behöfliga, anvisas för den tid, nu skeende statsreglering komme att omfatta, eller för nästkommande 3 år, med en sammanlagd summa af 123,300 R:dr, med rättighet för E. K.
11 icke sakna skäl att hemställa, om icke Hellbergs underdåniga anhållan må vinna Nådigt bifall. i t Sedan, med anledning af hvad Kongl. Kammar-Rätten sålunda upplyst och yttrat, Kongl. Maj:t behagat, genom Nådig Remiss af den 7 sisth April, till Stats-Utskottet öfverlemna samtlige till målet hörande handlingar till det afseende, som de för Hellberg förekomne serskilde omständigheter syntes förtjena, har Utskottet tagit detta ärende i öfvervägande; och enär Utskottet jemväl för dess del anser de uti Kongl. Kammar-Rättens ofvanberörde utlåtande anförde förhållanden innefatta fullt giltiga grunder folden sökta afskrifningsförmonens beviljande, har Utskottet skolat tillstyrka, att f. d. Kronofogden Hellberg må erhålla eftergift af Kongl. Maj:ts och Kronans andel i den på honom belöpande hälft, 85 R:dr 34 sk. Banco, af ifrågavarande anmärkningsmedel; hvarom, i händelse af Rikets Ständers bifall till denna hemställan, underdånig skrifvelse torde böra lill Kongl. Maj:t aflåtas. Stockholm den 4 Maj 184 * • STOCKHOLM. Tryckt hos A. G. Hellsten, 1841. Stal s-Ulskot tets Utlåtande, IV:o 5i6. J N:o 516. Ank. lill Exp. Utsk. den 5 Maj, kl. II f. m. Utlåtande, i anledning af anmärkningar vid Utskottets Memorial, N:o /f5 4, angående de i Regerings-formen före skrifna creditiv-summor. (jRgs. Afd.) Vid pröfningen af Siats-Utskottets förstberörde utaf Ridderskapet och Adeln samt Presle-Ståndet bifallna Memorial, hafva inom Borgare-och Bonde-Stånden anmärkningar blifvit framstälda, som föranledt delsammas återremitterande.
Emot det redan vid förra riksdagen väckta och nu af Riksdags-fullmägtigen Cederskog återupptagna förslag att Länsnotarien och Länsbokhållare skulle af Kongl. Majit utnämnas erinrades af dåvarande Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskott i förutnämnde Betänkande Nio 70. att motsvarande tjenster inom embetsverken tillsattes af vederbörande embetsmj ndigheter samt att inom den civila administrationen endast Kanslieller Kontors-chefer eller högre* embetseller tjenstemän förseddes med Kongl, fullmagter. Detta oaktadt voro de förre vanligen förbundne att, vid förefallande behof, förestå sådana tjenster. som af Kongl. Majit tillsattes, samt kunde till och med af vederbörande embetsmyndigheter kallas till tjenstgöring såsom ledamöter. Stadgandet att förstnämnde tjenstemän! skulle tillsättas af Konungens Befallningshafvande, hvilket, hvad Länsnotarierna anginge, varit föreskrifvet redan före den nya Landshöldinge-instruktionens utfärdande, syntes således vara fullt öfverensstämmande med hvad för jemförlige tjenster vore inom administrationen iakttaget och således icke kunna påkalla någon förändring. Instämmande i dessa skäl och med erinran derom att, enligt 35 § 1 och 2 mom. af Landshöfdinge-instruktionen, ansökningstid skall vid tillsättande ai Länsnotarieoch Länsbokhållare-tjenster iakttagas, hemställer Utskottet, att hvad Riksdags-fullmägtigen Cederskog rörande Länsnotarieoch Länsbokhållare-tjensterne föreslagit, icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Bih. tili B. St. I anledning slutligen af C. G. öederskogs och J. Lönns särskilda förslag att Kfttnolärismännén skulle ä sina tjenster erhålla fullmagter, får Utskottet upplysa att förslag i enahanda syftning vid de tre sistförilutna riksdagarne förevarit, men blifvit af Ekonomi-Utskottet äfstyrkta och icke vunnit Rikets Ständers bifall. De skäl. hvilka härvid blifvit emot iorslaget anförda, torde ännu ega full giltighet.
De säledeS erhällne fbrmäner, merendels en följd ak anläq, gandct af Nägot ädlare werk, och fbljackteligen förkn ppade med motswaradc onerrr, böra icke förr än M?d upphörandet afdela stpldigheter kunna arbitrairt förändras. y:o Ätt wid undersökningen af hwad för Brukenunderhäll kan wera behöfligt, sädana Skogar icke Mä komma i beräkning, som i sednare tider blifwit äldre werk anstagnc. — Dä sädane Bruken nyligen tillagdt RecognikionS r Skogar, icke, i UtstottclS tanka, kunna anses som nägon del af den Skog, pä hwilkeN Bruket är gnindadk, men säsom en förmän, lämnad pä Statens bekostnad ät nägra cnstildta, har Utskottet trott, att Staten äfwen ägde rätt att den ätcrkal» la och att derföre sädana Recognitions-Skogar stola underkastas ett noga pröfning, huruwida be böra framdeles fortfara att höra under Bruket eller om de icke till större förmän för Staten böra i witza Lotter indelaoch pä Auction till dea mästbjuvande försäljas. ;o:o Den 4 Oetober. io:o Att dä af dcn öfwerflödiga Skogen Mane Lotter blifwa ät enskilt» till odling upläkne, och skulle möjligtwis wara uti mera aflägsne trackter deläg, ne, bbra frihetS-är dem bewiljas och odlingarne fdrst efter en witz tids förlopp skattläggas. Oä Utskottet nu fär underkasta detta Förslag sine Respective Principalers granskning, äterstär för detsamma att tillägga, att det ej trott sig kunna ingä i nägon bestämd Calcul öfwer Statens fördelar, hwarken i ansende till köpeskilling eller Hemmantal.
Cederström, Anders: Instämmande i LagUtslcs slutförklaring att Just.Ombudsmm genom nit, rättrådighet och sjelfständighet visat sig förtjent of R. St.-rs förtroende, är jag dock lika med en af reservanterna, Hr Uppling, öfvertvgad om obefogenheten af Hr Just Ombudsmms tillgörande, att för utredande af lagskipningens tillstånd i Riket, anställa offentliga granskningar öfver det sätt hvarpå Domarekallet blifvit af Konungens Högsta Domstol utöfvadt. LagUtsk. har i premisserna till detta dess utlåt, gifvit liksom laga fasta å denna Just.Ombudsmms åtgärd, då LagUtsk. yttrar: »Visserligen innefattar icke den nu afgifna allmänna redogörelsen något af honom uttaladt allmänligt yttrande öfver lagskipningens tillstånd: men för utredning af detta tillstånd, har han fortgått på samma bana, som han ifrån början af embelsförvallningen beträdt, eller fortfarande till granskning uptagit åtskilliga af Högsta Domstolen gifna beslut. Domare-embetets utöfning i högsta instans — säger Just.Ombudsmm — är hela domaremaktens utöfning. Det är dit, som ljuset skall spridas, om det något skall uträtta. Vill nationen veta huru rättvisan handhafves, så vill hon veta huru det dömes i Konungens Högsta Domstol.» Det ligger äfven i sakens natur att Högsta Domstolens upfattning och tillämpning af lagarne skall utöfva ett märkligt inflytande hos de underordnade domstolarne. Men frågan om utredningen af lagskipningens tillstånd har emellertid under discussionen om sättet derför, gifvit anledn. till den: om den offentliga granskningens verkningar på lagskipningen i allmänhet — en granskning, hvarpå Just.Ombudsmm, enl. hvad han i 1854 års berättelse sökt utveckla, lägger särdeles vigt. Betraktas ämnet till sin idée, så är ock att besinna, hurusom, på sätt Utsk. redan antydt, offentligheten ingår bland de Den 19 December. 701 grundsatser, pä hvilka den lagbundna friheten hvilar; och rättvisan trifs ej i mörker.
Ståndet vidblef heslutet, enligt 21 punkten i utlåtandet, N:o 90, och 39, 41 och 52 punkterna i utlåtandet, N:o 90, förnyade i memorialet, N:o 155, gillades. Från Heden. Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogs Stats-Utskottets memorial: N:o 147, i anledning af erhållne återremisser å utlåtandet N:o 82, angående regleringen af utgifterna under riks-statens första Hufvudtitel. Hvad Utskottet tillstyrkt och hemställt uti 2:dra och 4:de punkterna af utlåtandet N:o 82, och vidhållit i nu föredragna memorial, rörande anslag af 18,000 Rdr banko, såsom årliga handpenningar å Hennes Kongl. Höghet Kronprinsessan, samt tillökning i anslaget åt D.D. K.K. H.H. Arffurstarne, blef af Ståndet afslaget; 8:de punkten af memorialet N:o 147, lades till handlingarne, såsom icke föranledande någon Ståndets åtgärd. N:o 148, i anledning af erhållna återremisser å utlåtandet N:o 83, angående reglering af utgifterna under riks-statens andra Hufvudtitel. 2:dra punkten bifölls', 3:dje punkten, rörande öfverflyttning till andra Hufvudtiteln från den sjunde af ett anslag å 4,000 Rdr till underhåll af länsoch kronohäkten, blef afslagen, under förklarande af Ståndet, att det ifrågavarande anslaget borde qvarstå å sjunde Hufvudtiteln; i Prot.- Utdrag den 14 Juni 1831. 329 9:de, il:te och 12:te punkterna ansågos ej fordra någon åtgärd, utan lades till handlingarne. N:o 149, i anledning af erhållen äterremiss å utlåtandet N:o 84, angående reglering af utgifterna under riks-statens tredje Hufvudlitel. Hvad i detta memorial förekom lades till handlingarne, såsom icke orsakande någon Ståndets åtgärd.
Fullmägtige rnåtte auctoriseras, att, efter någorlunda förhållande till mannens i lifstiden innehafde tjenstegrad, och de vid Pensions-beräkning inom Banco-Statens Enke-Cassa stadgade grunder, hugna bernälda fattiga Enka med en Pension af 200 Rrdr Banco årligen. 3:0 Som Cancellisten vid Banco-DiscontVerket, A. Grubbe, vid dess, efter blott några få års tjenstetid såsom Ordinarie 'vid Verket, förlidet år inträffade tidiga död, likaledes efterlemna! Enka med 3tne minderåriga barn i största fattigdom och saknad af alla utvägar för lifvets bergningr utom det ringa, som modren möjligen kan genom arbete förtjena, får Banco-Utskottet vördsamt hemställa, att för henne må anslås en årlig Pension af 66 R:dr 32 skså länge hon Enka sitter 5 och att, i händelse af hennes tidiga frånfälle, det må Baneo-TJtskottetS Betänk an den. ^ 557 vara Herrar Fullmägdge öfverlåtet, att meddela barnen något lämpligt understöd intill dess de uppnått myndige år. 4:0 Ålderstigne Vaktmästaren ,T. Sjoberg, sorn, efter 18 års tjenstetid, dels vid förra Riks Dlscont-Verket och dels vid Råneo - Disconten, nödgades år 1820 för ålderdomsbräcklighet och svåra gicktkrämpor taga afsked utan Pension eller något understöd, hvartill medel inom samma Verk ej finnas anslagne, torde, i anseende till sin stora fattigdom med hustru och sex oförsörjda barn, få blifva hugnad med en årlig donation af 50 R:dr B:co. 5:0
4:0 Sven Heurlin, med hvilken Göran jonasson från Kronobergs Län sig förenat: att sedan erfarenheten visat, att gäldenärer, för att undgå utmätning af lösegendom, så allmänt begagnade den list, att uppgöra diktad skriftlig afhandling, hvarigenom gäldenärs tillgångar, deraf han dock. förbehöll sig nyttjande-rätt, och hvilka följaktligen i hans vård förblefvo, öfverlätos till en annan person, under sken af köp, så att, ehuru gäldenär satt i fullt bo, någon utmätning deraf för domfäste fordringar likväl icke kunde verkställas, utan fordringsegare blefve i deras rätt uppehållne och oftast deraf alldeles förlustige, helst den skenbara afhandlingen, hvarå betingad köpeskilling vanligen funnes qvitterad, tillika kunde vara försedd med vittnes-intyg af tvänne män, hvilka om densammas bedrägliga beskaffenhet och ändamål voro okunnige, och således kunde, vid uppkommande rättegång, handlingens rigtighet med vittnesed bestyrka, Motionairen, till detta bedrägeris afskaffande, ansåg kraftiga åtgärder böra vidtagas, samt i sådant hänseende ville föreslå: att då lös egendom i gäldenärs bo finnes, eller hos honom är att tillgå, densamma må, utan afseende å hvad slags köpeafhandling eller contract derom företes, genast värderas och utmätas, samt, derest anspråk på egande rätt af någon annan göres, sättas i taka händer, intill dess j-å väl köpare som säljare, eller båda Contrahenterne, oaktadt, annan bevisning inför
Härmed tillkännagifves, att jag efter min moder Fru B. Sundemans frånfälleöfvertagit den Y l l e a f f a r, hon bedref i m r 11 Artillerigatan. Ull och gammalt ylle mortages hä- danefter till spanad. Väfning af t y g e r, schalar, filtar m. m. Blott ett hälft hvarje kilo gammalt y l l e! [i:; 61] jr [1384| utkommen [issy o c h tillsändes franko. Underkjolar af plyscheradt kläde, (som inkommo för sent till julen och nu slumpas bort för att ej behöfva behållas i lager till hösten) de bästa som finnas i marknaden, på samma gång starka, mjuka, varma och prydliga. Pris för färdig kjol 5 kronor, osydda kronor. Försändas till landsorten mot efterkraf. Rekvisitioner expedieras genom Iduns uträttningsbyrå. Rekvirera genast, ty hit / ref är helt, litet! Kasten aldrig bort gammalt stickylle! Undertecknad emottager jämte ull äfven gammalt ylle till spinning, väfning (för hand), schaloch filtberedning. H o s mig spunnet s. k. trasgarn är bevisligen det bästa och vackraste, som kan erhållas. Spånadslönen den billigaste i Stockholm. Beredningen af filtar oöfverträffad. Otto Elmgren, Vesterlånggatan 06. P. öfverklädas, att de blifva som nya, till billigt pris i Skoboden 42 Apelbergsgatan, hörnet af St. Badstugatan. fl879] i sept. Svea klädningstyget är tillverkadt af allra finaste kamgarn, mycket segt och starkt (glider ej), tillverkas i m o - dernaste mönster och äkta färger, priset endast 03 öre metern En vara jämngod med » Svea-tyget * gäller eljes i handeln 84 öre metern. Williamson, S c d Stockholm. Den, som ej är belåten med sända varor, får retournera dem. Proiver sändas endast, då 20 öre bifogas. Idun Fredagen den 9 november 1888. B yra: Klarabergsgatan 54, Tidningen kostar en endast 1 krona för qvartalet. tv.
De blifva derigenom icke i tillfälle att vinna en erfarenhet, som för kriget kunde vara nyttig Äfven, då arméen ställes på krigsfot, förutsätter möjligheten af regements-kommissariers användande vid intendenturen en föregående fullständig afleverering af de förråd, som stå under deras uppbörd. — Dessa förhållanden synas kommitterade böra undergå förändring och regements-kommissarierne göras mera oberoende af den omedelbara persedel-uppbörden. Förvaltningsbestyren för truppen hafva vid indelda arméen i senare tider blifvit ansenligt utvidgade genom öfvertagandet af beväringsmanskapets beklädnad, genom förlängda vapenöfningar och genom den fullständigare utredning af alla slag, hvarmed regementena blifvit försedda. Ännu mera skulle detta blifva en följd af de förslag, kommitterade afgifvit och om regementena skulle så förses med alla förnödenheter, att de hastigt kunde ställas på krigsfot med 2:ne fältbataljoner och en depötbataljon. Förvaltningen hr och blir alltmera i behof af en särskild embetsman, som deråt mera odeladt kan egna sig, som under chefens och de förvaltande direktionernas öfverinseende har anskaffningen, vården och redovisningen för regementenas alla förnödenheter sig ålagda samt är redogörare för dertill afsedda medel. Härigenom vunnes enhet vid persedelvården och redovisningen, som nu är delad mellan olika personer och direktioner, utan egentligt samband sins emellan. Den vigt, nämnde embetsman härigenom skulle erhålla, äfvensom beskaffenheten af hans åligganden, torde göra benämningen regements-intendent för honom mera lämplig än den af regements-kommissarie, hvarjemte en förhöjning i den nu utgående aflöningen 1,000 rdr vid regemente och 600 vid corps, till motsvarande 2,000 och 1,600 rdr, blir behöflig och redan nu mäste för regements-kommissarierne ifrågasättas, sedan deras befattning mera än förut tager deras tid i anspråk.