Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Riksdags-Ordningen i detta hänseende innehåller bestämd föreskrift, och dessutom, enligt den allmänna åsigt-, sorn legat till grund för närvarande In - i6 Stats-Utskottets Utlåtandes N:o 386. struclions-förslag, sladganden rörande sådane åtgärder, hvilka det i oell för Revisionsförrällningarne kan bero af Kongl. Maj:t alt vidtaga, böra utur Instruclionen uteslutas, torde förenämnde yrkande icke anses böra till någon förändring i Utskottets förslag föranleda. ij:o En Ledamot af sistnämnde Riks-Stånd bar föreslagit, att 90 §. Reger i ngs-For men borde på insidan af Instructionens titelblad aflryckas; men då denna , enligt dess ordalydelse, endast bar afseende på Rikets Ständer eller deras Utskott och sålunda icke är på Revisionsförrällningarne bokstafligen tillämplig, lärer detta förslag böra förfalla. 12:0 Inom Preste-Ståndet bar af en Ledamot yttrats den önskan, dels alt innehållet af 8 §. uti nu gällande Instruction, i hvad den angår tillåtelse för Revisorerne att till ärendenas beredning sammanträda på Afdelning, måtte i den nya Instruclionen varda bibehållet, dels alt föreskrift måtte deruti meddelas, huruvida omröstningen inom Revisionen borde vara öppen eller sluten. Utskottet, som anser det böra åt Rikets Ständers Revisorer öfverlemnas att vid hvarje serskild
Ridderskapet och Adeln föreslagit, lala pä Bangnens bekostnad stä en Medaille, som pä ena sidan stall föreställa Högbemälke Hans Kongl. Höghets Bröstbild, Härom skulle de Respective Med-Ständen wördsamt »ch wänligen underrättas, vt suxrs. S. D. Derr 17 April. 8lZ S. D. Till widare ätgsärd uplogs Stats-UtffottetZ den z:dse innewarands manad pä bordet lagde Betänkande angående Kongerö och Strömsholms Äongsgärdar; och beflöt Bon^e-Ständct att Stuteriet wid Strömsholm bör widmagchällos, men att frägan om förbättrad inrättning deraf mä i underd migh> t öfw rl^mnas till Kongl. Maj:t pä det satt, att en Comitäe, bcstäcnde alwen af r LandthnShällningcn kunnige man, dertill utfes, hwilka dock böra sästm cn owillko lig gtund för deras ätgärd antaga att Staten i och för Stuteriets widmagthällande icke med nägon afgikt belastaS, och att de till detta ändamäl anslagna dagswerkcn fä efter Markagäng lösas samt den därföre belöpande afgift till Stuteri - staffan inflyta, äf« wcnsom att denna förwaltning bör wid nasta Lagtima Riksdag till Riksens Ständers widare pröfning och afgörande öfwcrlcmnaS. < I afseende pä Kongsör ansäg Bonde-Ständet lika med hwad Utskottet tillstyrkt, dmna Kongsgärd och dest tillbörighetcr böra helt och hällit stilsas ifrän Stuteri-inrättningen wid Strömsholm samt serskildt tw StatsWcrkets förmän anwändaS, pä enahanda sätt som Ständet om försälimng af Kongsgärdar i Allmänhet förut bcflutit.
Så länge doktorerna voro kvar i sjukrummet, varade också intresset för olyckskamraterna, ty alla öronnerver spändes för att uppfånga ordinationer, frågor och svar. Sedan de försvunnit, försjönk hvar och en i sitt eget lidande, sina nyväckta förhoppningar, intressen och tankar, hvilka sistnämnda gällde hem, man, barn, föräldrar och anhöriga — eller kanske lika ofta penningefrågor, såsom dagspenningen och själfva platsen, som gick förlorad, om sjukdomen varade allt för länge, med mycket annat. Och så därtill dessa tusen och åter tusen dåraktiga, fåfänga tankar — gemensamma för alla människobarn — » tankar ej onda, ej goda — dem Herrep lå- ter smälta likt flingans snö. » På kanten till den bädd hon nyligen lämnat satt en gammal kvinna, iförd sina egna kläder. Bredvid henne i ett knyte lågo omsorgsfullt ordnade de tillhörigheter — litet eget linne och annat smått — hon fört med sig. Hon var utskrifven och skulle lämna sjukhuset samma förmiddag. 151 » Nå, hur känner gumman sig? » frågadejöfverläkaren. Tårar voro enda svaret. » Är hon inte glad att vara så pass kry igen — tänk på, hur det var när hon först kom hit. » » Jag får tacka så mycket, » svarade hon och räckte fram sin knotiga hand, » men jag hade så gärna velat komma till konvalescenthemmet, när jag inte får stanna här längre. Ar det alldeles omöjligt? » Det låg en så rörande ödmjuk bön i själfva tonfallet, att läkaren hade svårt att komma fram med svaret. » Där är fullt, gumman lilla, och hennes säng behöfs här också. Var nu inte ledsen, hon är verkligen kryare än någon kunde hoppas, och när sommaren kommer, blir det ännu bättre. » Ögonblicket därpå stodo läkarne vid en ung flickas bädd. Om hon ej kunde kallas vacker, var det dock ett mer än vanligt behagligt ansikte med fin oval, skära rosor öfver ihåliga kinder och feberaktig glans i mörka, frågande sorgbundna ögon. » Får jag inte komma upp snart? » var den blyga frågan, medan ögonen hängde fast vid öfverläkarens ansikte. Ett ovanligt vackert ansikte för resten, med mörkt hår och skägg. Ea ren kristustyp — åtminstone när hufvudet stack upp ur den hvita rocken.
I Agat, arbetad, oinfattad Antimonium 479 Balsam 282 Bernsten, arbetad, oinfattad 10 Bildhuggarearbeten, andra slag 112 — Bläckpulver eller substans 3 — Borax 1,460 — Brodermönster 38 — Citronsaft 11 —j Citronsalt 50 — Fjäder, spritad 44 —j F olier 194 —| Fosfor 885 Frukter, friska 278 i Glasflusser, oinfattade | 145 Transport | 3,99lj 96 BevillningsUtskottets Betänkande N:o 8. Tull. Riksmynt. Transport 3,991 _ Glete eller Glitt 255 Gräs, färgadt, trensadt eller upprispadt 13 — Grönsaker, friska 151 — Gummi, alla slag 763 — Honing 78 — Koraller, arbetade, oinfattade 3 — Krokar, till fiske 410 — Krut 244 — Kummin 22 — Lacmus 6 — Lakritsrot 120 — Lök, alla slag 803 — Nötter, kokos3 — Qvicksilfver i 703 — Senap, omalen 741 — Stenkolstjära 66 — Svafvel, alla slag 1,355 — Svafvelblomma 132 — Wismut 3 — Summa R:mt R:dr 9,861 — Litt. Bevillning*- Utskottet* Betänkande N:o 3. or Iiftt. O. Tablå, utvisande den tullinkomst, sorn ingått år i 861, och den. som i följd of de tulln edsö Ilningar Beni Ilning s-UIskottet föreslagit, hör påräknas hädanefter inflyta, samt skilnaden deremellan å de varuar/iklar, för hvilka sådan beräkning kunnat åstadkommas. Tull enligt Tull enligt de föreslagna Varan. gällande taxa. nedsättnin garne. Mmskmng Färger, kochenilj, nedsatt från 35 öre till 20 öre pr //.
Bidderskapets och Adelns Protocolis-Utdrag af d. g 3 i denna månad, innehållande inbjudning till instämmande uti det beslut att genom en stor Deputation inför Hans Maj:t Konungen och H. K. H. Kron-Ti-insen tolka Nationens under - Den 2 5 Juli. derdånigste tacksamhet för de visa och. välgörande åtgärder, hvarigenom Riket blifvit försatt i tillfälle att utan Stats-Verkets synnerliga betungande afbörda sig dess utländska Skuld, oell' att vid samma tillfälle inför H. M. Konungen yttra den förhoppning Riksens Ständer hysa, att när ett nytt Riksmöte samlar dem inför Thronén, de då matte få betyga en lika varm och underdånig glädje att se Rikets inhemska Näringar fullkomligen upprättade ifrån den mindre gynsamma belägenhet, uti hvilken de, genom den förflutna tidens af hän. delserna oundvikligen påkallade Politiska skiften, blifvit försatte, fann Prest-Ståndet, sorn redan under deri 2 2 innev. Juli inbudit sina Med-Ständer till beslutande af förstberörda Stoja Deputation och underdåniga Tacksägelse-Adress, för sin del icke lämpligt att dermed förena de af Höglofl, Ridderskapet och Adela tillagde önskningar. Ut Supra. Ex Protocollo J, U. Ahnqvist. Utdrag af Hedervärda Bonde-Ständets Protocoll3 vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 15: te Juli lSij. S. D. ^tats-Utskottets den 24 innevarande afgifne, nu ankomne utlåtande, angående dels Skrifvare - hjelp åt Expeditioris-Utskottefs Eetjening, dels arfvode för besörjande af tryckningen utaf Eihangen till Riksens Ständers Pro - 9* Den 2 5 Juli. Protncolt till den del, som efter Riksdagens slut kari återstå, dels ock äskad anstalt om Registrering af Eiks-Ståndens Protocoller vid denria Riksdag, blef efter uppläsandet af Hedervärda Bonde-Ståndet bifallet. Ut Supra.
Hafva the barnagodset under samnad hand, svare the tå för förvaltningen, en för alla och alla för en, och uppfylle allan skada ther then omyndige något theraf lidit, dock vare then ene ej skyldig umgälla then andras förseelse eller vårdslöshet, theri han ej tagit del, eller som han ej förekomma kunnat, eller att betala then del i skadan, som hos then andre kan brista. Then förmynderskap väl och troliga förestått, njute then lön och vedergällning, som Rätten pröfvar skälig, utan han sig annorledes åtnöja låter.” Detta Edert förslag har Jag, efter det Högste Domstolen och StatsRådet blifvit hörde, tagit i öfvervägande, och då detsamma innefattar först ett stadgande, att om flere Förmyndare hafva barnagods under samnad hand, de då böra svara för förvaltningen, en för alla och alla för en, och derefter ett förklarande, att den ene ej är skyldig att betala den del i skadan, som hos den andre kan brista, hvilka begge stadganden äro emot hvarandra siridan - 21 Den i Mars f. in. de; anser Jag Mig icke kunna till Edert så beskaffade förslag lemna nådigt bifall. J håfven, Gode Herrar och Svenske Män, uli skrifvelse den 28 sistlidne December i underdånighet framställt följande förslag till Förordning om hvad iakttagas bör af den, som genom UnderRätts dom eller Utslag i tvistemål till viteseller ensaks böter fälld, vill hos ÖfverRätt i det beslut ändring söka: "Den som af UnderRätt, genom Dom eller Utslag i tvistemål, blifvit till viteseller ensaks-böter fälld, och vill hos ÖfverRätt i det beslut ändring söka, fullgöre hvad i 38 punkten af Kongl. Förklaringen den 23 Mars 1807 angående brottmål är stadgadt, i afseende på klagande parts skyldighet att antingen nedsätta ådömde böter eller för dem ställa vederhäftig borgen, eller, om han är så fattig, att han ej kan böterne nedsätta eller borgen ställa, vid ändringssökandet hos ÖfverRälten bevis derom förete.
För öfrigt, Mine Hrr, utan alt vidare uptaga till besvarande de åtskilliga invändningar, som blifvit gjorda emot motionärens framställning och syftning, får jag, i likhet med liera talare och Hr Brakel sjelf, helt enkelt yrka remiss af motionen, i öfverensstämmelse med 41 § Ridd.Ordn. Hr von Hartmansdorff, Äng.: Jag hemställer vördsamt till dem ibland Ståndets ledamöter, hvilka ogilla formen för Hr Brakels motion, att de likväl, utan vidare tidsutdrägt, måtte tillåta att den finge remitteras. Jag grkänner dock riktigheten af deras anmärkn:r emot henne; ty den som vill hafva ändring bör upgifva hvari hon skall beslå. Det skulle eljest kunna hända, att Ridd.Utsk. föresloge en ändring, som vore rakt stridande emot motionärens afsigt, och hvilken han, när U(sk:s betänk, inkommer, torde ogilla. Men dä kunna ölsk:s ledamöter också hafva svarat: Hvarföre har icke motionären sagt hvad han velat. När det icke skett, så får han förlåta Ulsk. att det icke hittat på hans mening. Vid liera tillfällen när dylika motioner biifvit framställda och till de af alla Stånd sammansatta Utskru remitterade hafva dessa förklarat, att sorn motionärerna icke gifvit tillkänna hvad de önskat så hafva Utskm icke varit i tillfälle, att vid motionerna fästa något afseende. Om nu Ridd.- Utsk. svarar pä samma sätt: sä må motionären icke förtänka Utsk. sådant. Under dylika förhållanden hemställer jag, alt R. o. Ad. icke måtte motsätta sig en remiss, hvilken icke är grundlagsvidrig, om den sker. Uppå härefter framställd propos. hlef Hr Brakels ifrågavar. motion jemte de i anledn. deraf afgifne yttranden remitterad till Ridd.- Utsk. Den 4 Januari. 25 Föredrogs Gr. Liljencrantz^, Gust. Fredr., d. 30 sistl. Dec. f. m. på bordet lagda motion, att R. St. bos K.
Huruvida Stjernhjelm sjelf haft någon del i denna dramatisering, eller om det icke fast hellre är ensamt Columbi verk, lemna vi derhän. I företalet till disputations-upplagan af ”Herculis Wägewal” säges, att svenska ambassadören, riksrådet Bengt Oxenstjerna, låt uppföra detta stycke inom sin familjekrets under sin vistelse vid fredskongressen i Nimwegen. Bengt Oxenstjerna lät verkligen i Nimwegen gifva en ballett med titlen Hercules in Bivio” till firande af Carl XI:s födelsedag 1678; men att det icke kunnat vara denna svenska komedi, skola vi längre ned visa. Vi vilja först omnämna de balletter, hvilka vid svenska hofvet uppfördes. Den 3 Mars 1650 dansades på kgl. slottet i Stockholm en ballet med titel ”Les Boutades ou Proverbes,” tillegnad drottningen436. I en depesch af d. 3 April samma år berättar Peder Juel, att ”Fanden hafde dandset i en ballet,” och ännu d. 13 April skrifver han om den djefvulska balletten437. Hvad detta varit för en ballet är oss obekant. Christinadagen, d. 24 Juli, 1651 firades med en ringränning, en liten ballet, hvars titel är okänd, och fyrverkeri438. På drottningens födelsedag d. 8 Dec. 1652 dansades den ballet, om hvilken vi efter Ekeblad nämnt, att tillrustningarna för densamma börjades långt in i November, och hvilken jemte en ringränning anses af Juel hafva kostat 100,000 rdr. Den utfördes under ”tillopp af allahanda folk,” och trängslen var långt större än vid kröningen, så att drottningen och enkedrottningen endast med största möda kunde komma in i salen. Balletten hette ”Les Liberalitez des Dieux” och var författad af Urbain Chevreau.
Förslag till ändring uti 29 § Regerings-Formen, angående Ärkebiskopsoch Riskops-val. Regerings-Formen. § 29. Till Årke-Biskop och Biskopar, med Till Arke-Biskop och Biskopar uthvilkas val förhålles efter förra vanlignamne Konungen en af de Tre, som ef heten, ler / Konslilulions-UlshoUcls Memorial N:o 2. 9 liden, ntnämne Konungen en af de Tre, ter föregångne, af vederbörande Pramm fores lagné blifvit. sier .skap och Konsistorier fört ältade val föreslagne blifvit, II a n v i s n i n g: Bih. till Iliks-St:ns prof. 3 Sami. Konst,- Ut.skrs Mern. Ridd. och Adelns prof. d. 18 Dec. 1857, Preste-St:ts prof. d. 16 Dec. J857. Borgare-Strtg prof. d. 14 Dec. 1857. Förslag till Grundlags-ändringar, åsyftande dels förändring i föreskrifterna rörande liiks-styrelsens förande i vissa fall, dels utvidgad tjenste ti 11 sätt n i n "■srätt. för sådan Styrelse, sorn i Konungs ställe i vissa fall förer regeringen, dels Grnndlagarnes bringande till närmare öfverensstämmelse med Riks-Akten af den 6 Augusti 1815. ItegcrtiiigfS-ForBSfiCfli. § 3?. Vill Konungen utom Sverige och Vill Konungen utom Sverige och Norrige resa, meddele ilan Stats-Rådet Norrige resa, meddele ilan Siats-Rådet in pleno denna sin föresats och inhemte in pleno denna sin föresats och inhemte dess tankar deröfver, på sätt 9 § omtadess tankar deröfver, på sätt 9 § omtalar. Besluter Konungen derefter sådan lar. Besluter
M:t ansett de framdeles uppkommande brister på detta Anslag kunna utgå af 2:a HufvudTitelns Besparingar; har Utskottet funnit berördeFörslags Anslag böra vid det vid sista Riksdag bestämda belopp förblifva, i6;o Efter granskning af LandsStaternes nu varande TjenstemannaPersonal och dess Aflöning, har Utskottet tagit i öfvervägande det till förbättring i desse Tjenstemäns Iqnevilkor af KammarColIegium och StatsContoiret uppgjorda i K, M:ts Nådiga Proposition om-. förmäldta Förslag. För verkställigheten af berörde Förslag, skulle erfordras: 1) Att UandsStats-.Tjenstemännens nu varande, uti Kronoräntor och Spannemål indeldta, eller ock Contanta löner, resepenningar och expensemedel, de Boställen eller jordlägenheter, som af LandsKamererare, LandsSecreterare eller LandtRäntmästare å lön inneliafvas jemte Boställsräntorne för KronoBetjeningen utan undantag, så väl som de å serskildta KronoCJppbörder bestådde Provisioner, Procenter, Remisslage, Betänkanden, N:o 128. gg MantalsSkrifnings-Provision eller Arfvode in. m. till Staten indragas oell bland dess inkomster beräknas såsom tillgång för de nya löner, hvilka deremot nu borde regleras, 1) Att härifrån likväl undantogos de inkomster, hvilka icke af Statens eller andre Allmänna Medel uppbäras, såsom Expeditionslösen, hvartill äfven borde räknas den ersättning
Pr. 1 Band 14. 210 Den to Februarii satt använda sin arbetsförmåga, och att vid sin egendom göra alla inrättningar, anläggningar och törbärtringar som befordra dess föra snon , alltid under sträng skyldighet, att icke förnärma andras ägande rätt; att alla SkråPrivilegier sk: da och hindra täflan att tillverka goda vahror; Att Staten säkerligen skall vinna mer genom on billig taxering af hvarje Medborgares frigifna arbetsförmåga, förbättrade Egendom <?ch Inrättningar, än den förlo, rar genom de afgifterg borttagande, som Skrå* Inrätlningarne äro underkastade; Att hvad som till förbrukning inom landet, antingen är befallt eller tillåtit, bör till införsel vara medgifvit emot så måttlig tull, att tul 1 försnillaren icke med fördel kan täfla med den redelige köpmannen; Att endast sådane vahror böra till införsel vägras, som äfven kunna till bruk och nyttjande förbjudas; Att införsel af spannemål btänvin, trädvahror, jernoch stålaTtiklar, lin, linolja, med ett ord , af alla sådana vahror, sorn äro landets egna produeter och till vårt fuila behof finnas, eller kunna alstras, böra beläggas med så hög tull, att deras anförande icke gifver någon vinst; Att tullförsnillning belägges med strängt och helst nesligt straff, Att alla bevakningstullar inom landet hvilka härigenom blifva onyttiga, indragas; Att kustbevakningen deremot blir sträng och de dervid använde personer så lönfa, att de till försörjning icke behöfva dela lurendräjarnes rof; att de vidsträckta prohibitiva nu gällande författningar minska Statens tullinkomster, utan att minska förbrukningen af de Den 10 Februårii sti Utländska vahrör, som vana, mode, tillförordnade uniformer och ordensdrägter, m-sd flere Orsaker skaffat anseende af oumbärliga; Att dessa författningar endast rikta lurendräjare och åklagare; Att de förstöra moraliteten, ty lurendräjaren, hvars vahra confiskeras, beklagas, men de, som verkställa conftscationen, stämplas med allmänhetens ovillja: allt sådant är en gifven naturlig följd af alla författningar, som strida mot allmänna känslan af rätt och billighet, hvaraf åter blir den obehaglig» följd, att Regeringens Författningar i allmänhet förlora dea agtning, som är det oumgängliga villkoret för deras efterlefnad samt ordning i Samhället; och att ändteligen Författningar, som innebära frön till olydnad emot Regeringen och förlust för Staten, såsom skadliga,
Men Heimdalls borg är väl inrättad, till borgvaktens trefnad; och »i dess behagliga sal dricker Heimdall glad det goda mjöd». Och gudarne glädjas åt sin trogne väktare, när de se honom, själf lysande med hvitaste glans, rida på sin häst Gulltopp i den yttersta Nordens svarta mörker. Heimdall behöfver mindre sömn än en fågel; han ser lika väl, natt som dag, hundra raster omkring sig, och hans hörsel är så fin, att han hör gräset växa på jorden. Mot Loke har han ständigt hyst ovilja, och genom sin skarpsynthet och oaflåtna vaksamhet har han mer än en gång omintetgjort dennes listiga anslag. Innan Sif, den guldlockiga disen, vardt Tors maka, hade hon varit gift med Ivaldesonen Egil, den store bågskytten och skidlöparen, och med honom födt sonen Ull, som blef en mästare i sin faders idrotter och därför kallas bågeguden, jagtguden, skidguden. När Sif giftes med Tor, vardt äfven Ull upptagen i Asgard och fick gudarang. Ulls skidor äro ett konstvärk från Ivaldesönernas värkstad; de kunna, i likhet med hans faders, begagnas å vatten, såväl som å land, och de kunna äfven begagnas som sköld. Ull är vacker, smärt och smidig och i allo en utmärkt stridsman. Därtill kommer, att han har en herrskares och styresmans egenskaper. När i ofredens tidsålder ett krig uppkom mällan asarne och vanerna och desse senare vordo ensamme herrar i Asgard, satte de fördenskull Ull i Odens högsäte och gåfvo honom Odens namn och herrskarerättigheter. Som redan är omtaladt, vordo i oskuldstiden två varelser af jättestam upptagna i Asgard: Loke och Gullveig. Loke och hans bröder Helblinde och Byleist äro söner af orkanoch åskjätten Farbaute (»den med fördärf slående»).
Riksdag, Stats-Werkets behållne Spannemåls-Intrad anvisas, att fylla penninge-Löntagarnes, till en del, uti Spannemålsvärde bestämde Löner, har, för den brist, som för en sådan Löne-fyllnad uppkommer, särskildt blifvit uppfördt ett penninge-belopp , tillräckligt, att, vid ett Riks-Markegångs-pris af till och med 7 R:dr Tunnan, å Lönings-Spannemålen, godtgöra samma Spannemål jemte den i penningar bestämde delen af Lönerne, och genom hvilket anslag bestämd tillgång erhållits för ifrågavarande utgifter; äfvensom och då, i anledning af hvad £■ K. M. i Nåder föreslagit, Riksens Ständer beslutit, att Riks-Markegångs-priset å den under penninge-Lonerne belöpand^Spannemål val bör hädanefter uträknas till hvad Stats-Werkets Inkomst i Säd utgör, men de Civile Staterne likväl alltid ega, att åtnjuta ett, till 6 R:dr per Tunna, faststäldt minimi-pris å derap .Löningg - 5;o Den af Sjö-Tnlls-medlen till Riksgälds-C«ntoiret förut ingångne ersättning för Ordinarie Licenten samt Bevillning för Socker och Alun 6;o Värdet å det, före detta, till Kongl. Hof-Stallet lefrererade, men nu indragne, Räntehö och Ränte-halmen, som till lika summa under i:sta Hafvud-Titeln, såsom utgift i penningar, uppföres 7:0 Verkeligen ökad tillfång för Riks-Staten _ - 21,595: 14, 9. hvartill kommer Numer -'Lotteri-msdel 60,000: samt det för Spinnhuset indragne anslaget - 20,611: 22. Underdåniga Skrifvelser. 117 Spannemål, tillgång blifvit anvisad för skillnaden deremellan och det för Inkomsten beräknade pris å 5 R:d. 16 sk. Tunnan. A Utgifts-Titlarne hafva föröfrigt följande tillökningar och förändringar egt rum:
Men äfven det allmänna interesse! har synts mig fordra samma förfarande; enligt RegeringsFormens anda , är ConstitutionsUtskottet bestämdt att, om uttrycket tillätes mig, nagelfara allt, deremot äro Riksens Högloflige Ständer, hvars pröfning Utskottets anmärkniDgar underkastas, stälde på den upphöjda ståndpunkt, der det helas bestånd tages i öfvervägande; der hvarje saks vigt ordnas efter den stora måttstock, med hvilken ett helt Rikes angelägenheter endast kunna mätas, och der den verkan, som Riksens Ständers behandlingssätt af ämnet kan medföra, tages i lika noggrant öfvervägande , tom sjelfva sakens enskildta beskaffenhet. Den 10 Julii e. m. Tidens tecken äro betydelsefull*; det tori de nu vara af vigt att gifva ett efterdöme a£ den lugna värdighet med hvilken ett fritt Folk. njuter en Lagbunden frihet, det torde vara af vigt att högtidligen ådagalägga, det i vår lug-j na vrå af verlden, Regering och Folk utgöra ett enda odelbart helt, och att om vi å ena sidan efter våra Lagars föreskrifter, med en enskilt Domares noggranhet undersökt Konungens Rådgifvares handlingssätt och rådslag, så hafva vi å den andra, vid dessa rådslags slut-, liga bedömmande, med Statsklokhetens ledning förfarit i stort.
Ingen är till dessa correct.inrättntr dömd för begångna förbrytelser, med undantag af fylleribrott; utan den verkligen beklagansvärda anomali äger rum, att som de icke ingå i vår cri - Den i5 Februari f. ra. minal-lagstiftning, finnes emellan denna och correct.inrättnjna ingen öfverensstämmelse, utan äro de nu pä en gång ett slugs reclusionsfängelser och barmhertighetsinrättningar. Det är en nästan gifven sak, att sedan en person beträdt brottets bana, samt erhållit sitt straff, det må vara kroppsstraff, eller fästningsstraff, eller begge två, motfager vanligen honom ingen i sin tjenst, om sådant är kändt. Följden blir då, att han kommer att sakna hus och hem, och om han äfven har den goda viljan och afsigten att begagna sina armar för alt ärligen föda sig, hvilket beklagligen ej ofta är fallet, skola få tillfällen dertill lemnäs honom. Emedlertid sträfvar han, såsom andra, efter föda, kläder, hus och hem; men utvägarne dertill äro honom stängda, ty tigga får han icke, emedan författningarne förbjuda att dermed besvära allmänheten. Hvad blir dä följden, annat än förnyade brott, då lagen drager försorg om honom, åtminstone någon tid, eller hans insättande i dessa fängelseeller barmhertighetsinrättningar? Han insättes der visserligen, såsom Hr Stråle anmärkt, på obestämd tid; men hvar ligger grunden för en viss tids bestämmande, som måste anses såsom straff, då han ej insättes för brott, utan derföre, att han ej har kläder, föda, hus och hem? Derigenom uppkommer inom dessa inrättningar det osammanhang i systemet, som ligger i vägen för möjligheten af någon säker moralisk förbättring äfven om inrättningarna vore construerade såsom nyare tider visat vara det rätta, att correclionisten kan, när som helst, från inrättningen uttagas, vore det än dagen efter den han ditkommit.