Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti berörde anmärkningar påyrkas, att Anslaget måtte tillökas med 2000 R:dr, på det Institutet må kunna ytterligare emottaga en döfstum person från hvarje Stift; och har i sådant afseende blifvit anfördt, att Inrättningen vore en bland de mäst välgörande och hade till föremål alt bilda de mäst vanlottade men - Betänkande!), N:o,248. 215 niskor till nyttiga Samhällsmedlemmar, och hvilka, lemnade ohiilpne, skulle blifva i okunnighet 0111 Religionens hud; alt de som ej vinna inträde på Institutet måste af Soeknarne födas och underhållas, enär de medellösaste af dem bestå af Allmogens harn, samt att tillgång för samma tillökning genom besparing i något annat Anslag, såsom t. ex. för Dramatiska Spectaklet, borde kunna vinnas. Som berörde anmärkningar åsyfta tillökning i Anslaget och vid detsammas uppförande Utskottet afgifvit yttrande öfver gjord motion om samma tillökning, hvilken motion hufvudsakligen upptager hvad nu anmärkt blifvit; så har Utskottet icke anlett sig böra frångå dess i ämnet förut afgifne Utlåtande. Sluteligen får Utskottet vördsamt anmäla att i:a, 3:dje, 4;de, 5:te, 8:de och g:de Puncterne i förevarande Betänkande blifvit af II. R. o. A. lemnade utan anmärkning, samt af de öfrige trenne resp. RiksStånden bifallne. Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar inom H. B. o. A., V. Borgare Stein det samt H. BondeStundet vid de under N:is i45 och i46 afgifne Betänkanden ang:de 2i 6 Ståts-Utskottets RiksStatens Sjunde HufvudTitel, innehållande PensionsStaterne och dermed gemenskap ägande frågor. (U. A.) Enligt berörde anmärkningar, liar 1:0
Med förbigående af alla de olägenheter, som synaS blifva en oundviklig följd af anläggandet utaf en renhå’lnings-reservoir vid en af Stadens reela,' med djupt vatten försedda och mycket frequen» teradfe hann, och äfven den omständighet, att det på andra sidan om mera berörde Tomt be - StatsUtskottets Betankandenl 1221' lägna Salt-rafinaderie, ej eller med denna rörelse kunde fortfara, tillkännagifver MagazinsBi rectionen vidare, att den af Herr Lundgren i utbyte, emot den åstundade Tomten, bakom Bränneri-Egendomen belägna smala och mycket backiga gränd, är för Bränneriets behof aldeles olämpelig och otillräckelig , och skalle dessutom icke kunna begagnas, sä vida ej ett af de emot: gränden uppbyggda sammanhängande dels Stenoch Trad.hus, bestående af Magaziner, Stall och' Häst qvarn nedrefs, och Communikation på detta sätt bereddes emellan Bränneriet och denna gränd, som icke heller lärer kunna för Kronans enskildta räkning, till förfång för närboende grannar, få begagnas. Af alla nu anförde skäl och orsaker, afstyrker Stats-Utskottet, för sin del, bifall till det föreslagna utbytet, derigenom , sorn förut nämndt är, Magazins-Inrättnlngen ej mindre skulle baröfvas en af sina bästa lägenheter för nya Magaziners eller Tork-Tnrättningars uppförande, utan ock blifva urståndsatt, att med Bränvins-bränningen i Hufvudstaden fortfara, till ganska betydlig förlust frir denna Inrättning; hvilket dock Riksens Högloft. Ständer yördsamligen underställes. Stockholm den 1 Maj igiSu N:r 213. Riksens Högloft. Ständers S~atsUtskotts Betänkande, angående Herr - Pehr Estenhergs väckte Motion att "öfverlåta 12 2?
Langenskjöld gjord donation af säteriet Ekholmen med undertydande i Nordals härad, hvaraf inkomsten användes, dels till pensioner för medellösa enkor och barn inom Elfsborgs län och Wermland, dels till stipendier för studerande vid Mariebergs artilleriläroverk, Upsala akademi och Carlstads skola, äfvensom till bildande af en fond för en lancasterskola, gemensam för Gunnarsnäs och Holms socknar. Den förvaltas af en Direktion, bestående af Landshöfdingen i länet såsom ordförande, samt Häradshöfdingen och Kronofogden i Sundal, Pastor i Or och vissa dels valda, dels af testatorerne nämnda medlemmar. Särskildt till förmån för Wenersborgs samhälle tillkomna fromma stiftelser äro: En af framlidne General-Auditören E. G. Gyllenheim, enligt testamente af den 6 Oktober 1824, stiftad, benämnd Gyllenheimska donationen, bestående af kontanta medel och frälseräntor till belopp af omkring 9,500 R:dr samt å stadens ägoområde belägna bebygda landeriet Fredrikslund, hvaraf inkomsten användes till ett eller flera barns försörjning till uppnådda 14 års ålder samt till premier åt 5 gossar och 5 flickor i stadens folkskola, då de derifrån afgå och uppnått 14 års ålder; samt En, stiftad af framlidne Regeinents-Läkaren G. Sandmark, enligt testamente den 20 April 1850, af aktier till ett nominelt belopp af 7,000 R:dr, hvartill kommit aktieutdelningen, som, enligt föreskrift, besparats till den 1 Juli 1857 och hvilken fond blifvit anslagen: »till uppförande af sunda och tjenliga bostäder för sådane åldriga och torftiga till arbetsklassen hörande personer af Wenersborgs stads innevånare, hvilka sjelfva sakna förmåga att anskaffa sig dylik bostad». Fonden förvaltas enligt testators föreskrift af Drätselkammaren, som å tjenlig plats låtit uppföra ett tvåvåningars stenhus med boningsrum, kök och nödiga uthus för 13 familjer mot en kostnad af 11,620 R:dr R:mt.
Inbjudningar tili Med-Slånden från Vällofliga Borgare-Ståndet: — att förena sig uti det af Borgare-Ståndet i afseende å Bevillnings-, Lagsamt, Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betähkande N:o 4, angående vilkoren för bränvins tillverkning, fattade beslut i dess helhet: V. 22, 39, A. 42. — till Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndel, att förena sig i Borgare-Ståndets beslut, rörande ett tillägg i ExpeditionsUtskottets under N:o 4 afgifnä förslag till g i Riksdags-beslutet angående Justitise-Ombudsmans-valet m. m.: V. 198, 228, A. 229. — att instämma uti Borgare-Ståndets beslut angående Stats-Utskottets Utlåtande N:o 105, i anledning af gjorda framställningar angående ytterligare låne-understöd för kyrkobjfggnäden i Christinehamn: VII. 109, 143, A. 147. — att förena sig uti Borgare-Ståndets beslut dm tryckning och utdelning bland Riks-Ståndens Ledamöter af det Betänkande, som af Kongl. Maj:t förordnade Komiterade afgifvit, angående den medicinska undervisningen i Riket: VII. 226, A. 226. — att förena sig i åtskilliga af Borgare-Ståndet fattade beslut rörande Banko-Utskottets Betänkande N:o 25, med förslag till reglering af Bankens laneoch kreditiv-rörelse samt om användande af upplupen, odisponerad banko-vinst: VII. 322, 352, A. 352, 353.
På grund af hvad jag nn haft äran anföra, får jag således vördsamt föreslå, det stadgas måtte: l:o att inom hvarje län genom dess innevånares försorg skall beredas arbetsförtjenst åt alla länet tillhörande personer, som till erhållande deraf sig anmäla, hvarvid iakttagas bör, dels alt arbetslönens belopp understiger hvad annan fri arbetare i orten erhåller, och dels att arbetslönen i allmänhet utgår på det sätt, att en del lemnäs arbetaren medelst underhåll in natura och en del för dess räkning besparas till framtida hjelp; 2:o att de länet tillhörande nödlidande, som icke kunna genom arbete förtjena sitt uppehälle, skola genom länets fattigstyrelses förfogande erhålla nödtorftig vård, dock så, att de fattige, hvilka icke må erhålla understödet kontant, utan in natura, ovillkorligen böra, efter sin förmåga, genom arbete derföre lemna valuta; 3:o att Staten skall utgifva de medel, som, utöfver dertill befintlige tillgångar, erfordras för de fattiges underhåll, dock så att full underhållskostnad erlägges endast för sådane, som helt och hållet äro i saknad af arbetskrafter, men för de öfrige deremot endast i förhållande till deras större eller mindre arbetsförmåga, så att å de ställen, der årliga underhållsbeloppet för den, som är till arbete alldeles oduglig, blifvit bestämdt t. ex. till 60 r:dr, bör för den, som anses kunna med sitt arbete till en fjerdedel lemna valuta för kostnaden, erläggas 45 r:dr, föröden till hälften arbetesföre 30 r:dr, och för den, som är det till tre fjerdedelar, endast 15 r:dr; samt 4:o att K:s bef:de, sedan den fattiges nödställda belägenhet och bristande arbetsförmåga blifvit med vederbörlige prestoch läkare-attester fullständigt bestyrkte, genom formligt utslag skall bestämma det ersättnings-belopp, som kommunen för den fattiges vård och underhåll af statsmedlen äger att erhålla.
Jag har så mycket mera anledn. till denna förmodan, som man ser att vid denna riksdag, en ledamot af BondeSt. just varit den som väckt förslag i denna syftning. Då jag likväl medgifver att, det mål jag åsyftar, med mera sannolikhet vinnes genom återremiss af förevar, betänk, så vill jag afstå från min förut framställda begäran om afslag och förena mig i anhållan om återremiss. Hr Brakel: Afven jag skall afstå från mitt yrkande om propos. på Hr Lejonankars förslag och förena mig med dem som yrka åtrrremiss. Medan jag nu har ordet ber jag endast med några fä ord få besvara hvad Frih. Cederström framkastat mot decimalsystemet. Frih. Stjernstedt har redan framställt orsaken till svårigheten af detta systems införande i Frankrike, såsom bestående deruti, att man der tog till enhet ett sådant mått, som icke var för nationen bekant och följaktligen kunde den ej för sig göra klart huru stor multipeln af detsamma var. Metern var nemi. 3,36S15 Svenska 526 Den 19 Juli e. m. fot och jag tror det skulle blifva ganska svårt t. o. m. för den mest vana räknekarl att hastigt säga huru mycket en 7 eller 8 eller 9 meter var. Att införa ett sådant system för mått, mål och vigt vore så opraktisk som något kan vara. Frih. Cederström har sagt att Fransoserne ännu ej lärt sig hvad myntet beträffar att räkna i decimaler. Jag vet ej om så är förhållandet, men hvad jag vet är, att efter 1809, och således många år sednare än i Frankrike, infördes rubeloch kopek-räkningen i Finland och nu räknar hela nationen derefter. Rubeln är 40 sk. rgds och kopeken T ls af rubeln. Eget vore om Fransoserna, som anses för snabbtänkta och qvicka, likväl vore dummare än Finnarna. R. o. Ad. ansåg de emot förevar, utlåt, gjorda anmärkmr föranleda till ålerremiss. Föredrogs ånyo och bifölls Allm. Besv. o. Ekon.Ulsk:s d. 10 och 17 dennes på bordet lagda utlät.
Det ena sällskapet efter det andra kom antågande, elegant och upprymdt: herrar i engelska sportdräkter och damer med nervösa bleksotsansikten; och in i all främlingsståten blandade sig, blygsamma och tysta, stadens egna invånare, hvilka aldrig kunde se sig mätta på härligheten och som ville se, hvad dagens skepp bragte af den badgästkontingent, af hvilken ortens timliga väl och ve berodde. Tuveson sökte med ögonen sin egen lilla utöbåt ibland den mängd af simpla skärkarlsbåtar och prydliga badgästslupar, som garnerade hela den lilla hamnen. Han fann den förtöjd inne under själfva klippan; när han lyfte ögonen, såg han den stora göteborgsångaren vika om bortersta udden och hålla rak och rask kurs in mot Åbo. Under en helveteskonsert af tutande emot den myrstack af segelslupar, som krälade öfver inloppet, sköt den enorma tingesten in i hamnen. Folk stimmade samman vid tilläggsplatsen, nyfiket stirrande öfver mot däcket, som var fullt af passagerare. Tuveson ställde sig något bakom den värsta trängseln, ensam för sig själf: han ville att fröken Berg genast skulle få syn på honom. Som han stod där för sig själf, stödd på sin entoutcas, i den spräckliga engelska resdräkten och med sin bruna wienerhatt skjuten något i nacken, borde hon redan på långt håll känna igen honom. Ångaren beskref en stor kurva ute i hamnen; därpå begynte den pressa sig in mot land. Passagerarne strömmade vid vändningen öfver ifrån den ena relingen till den andra. Plötsligt varseblef Tuveson ytterst ute i aktern, ensam för sig själf alldeles som han å sin sida på landbacken, en dam i enkel svart kjol och grå jacka. Det var hon. Hon spejade ansträngdt in öfver folkmassan på stranden, med ens blef hennes stirrande blick hvilande, Tuveson hade intrycket af en gest som undertrycktes, i samma ögonblick lyfte han på hatten och fick en böjning på hufvudet till svar. Det hade redan begynt bli glest på akterdäck. Tuveson gick hastigt fram emot den unga damen; de voro ensamma. Han tog hennes hand, med hatten i hand.
Vid skedd föredragning lades till bandlingarne Banko-Utskottets Memorial : N:o 78, med anmälan om verkställd omröstning i förstärkt Banko-Utskott: hvarjemte godkändes samma Utskotts Utlåtanden: N:o 79, öfver ett af I. d. Kronofogden, Assessoren A. G. Morén gjordt ackords-anbud, och N:o 80, i anledning af ett utaf Bokbindaren Carl Widman gjordt ackords anbud; S. I). Föredrogs och lades till handlingarne Konstilutions-Utskoltets Memorial N:o 64. med anmälan om de i förstärkt Konstitutions-Utsiotl verkställda omröstningar. S. D. Vid skedd föredragning godkändes Sammansatta Statsoch LagUtskottets Belänkanden: N:o 51, i anledning af väckt motion om stiftande af en lag rörande alskedande al Statens emhetsoch tjenstemän, sorn i följd af vansinne, lamhet, Alind het, eller annan obotlig sjukdom längre lid varit urståndsatte att deras tjenster bestrida; och N:o 52, i anledning af väckt motion om ändring i 4 7 kap. 5 § KältegångsBaiken samt Kongl. Kungörelsen den 20 November 4845, i fråga oir ersättning till vittnen. Prot.-Utdrag den 16 Februari 1858, S. D. Vid föredragning af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 24», i anledning af värkt fråga om bränvins-bevillmngsinedlens omedelbara ingående till och redovisande bos Riksgälds-kontoret, biel detsamma af Ståndet godkändt, med det vilkor, att ali blifvande reglemente för Riksgälds-kontorets styrelse oell förvaltning intages, att härigenom icke iörringas den enligt 64 § Regerings-formen Konungen tillkommande rätt att disponera så väl rikets ordinarie stats-medel och inkomster, som hvad under namn af extra ordinarie utlagor eller bevillningar till stats-verket af Rikets Ständer anslås. Den 16 Februari. Frän Höglo/l.
Om Bonde-Ståndets medverkan till vinnande af rättelse uti det tryckande intrång, som Hemmans-egarne i hans hemort skola vidkännas derigenom, att deras Hemmansskogar blifvit, under namn af fredsmil, eller Kohlförsjager, fördeide under de i orten belägna Jernbruk, så att Hemmansegarne, i följd af en ”i fordna tider’"’ tillkommen Bergs-Collegii stadfästelse, äro vid utsatte böter förpligtade att föra sine Kohl till de Bruk, derunder de blifvit indelde, dervid de måst åtnöjas med den betalning Bruks-egarne sjelfve be - Besv. och Ocean. Ulsk. Betulc. N;o 56. 7 stämma, enär, i anseende till ortens svaga tillgång på säd, skogarnes anlitande med kohlning vore ett oundgängligt betningsmedel; hvadan alltså Hans Jansson jrkat, att innevånarne i hans hemort måtte, i likhet med andre egare af Skattehemman, förunnas frihet att till hvilken som helst, föryttra afkastningen af sin egendom. Utskottet har tagit delta ämne i öfvervägande; och ehuruväl det af Hans Jansson omförmäld te tvånget för Hemmansegarne i Tossebo Härad, att låta betalningen för sin kold-tillverkning hero af Bruksegarnes godtfinnande, synes påkalla en hillig rättelse; dock som hela det öfverklagade förhållandet, om hvars upphof och beskaffenhet i öfrigt Utskottet hvarken af memorialets innehåll eller genom annan, utväg kunnat vinna någon upplysning, enligt Motionairens egen uppgift, skall tillkommit genom ett vederbörande Autoritels Beslut, som innefattat bestämmande af enskildes inbördes rättsförhållanden; anser Utskottet denna fråga vara af sådan egenskap, att den icke lämpligen tillkommer Rikets Höglofl. Ständers pröfning, samt att vederbörande i laglig ordning kunna deruti söka den ändring, hvarpå de tro sig ega anspråk. Slockholm den 5 Februarii 182g. 8 Bttv. och Otton. Utsk. N:o 5y.
Å den andra sidan har åter blifvit erindradt: att, om den sattsen antoges, att inga Öfverskotter borde passera StatsVerket, StatsVerkets hela befattning med KronoUppbörden jemväl komme att försvinna, enär Öfverskottens belopp först vid Rikshufvudbokens afslutande utröntes; och att R. St:rs Verk då äfven skulle öfvertaga en högst vigtig och betydlig del af den verkställande Magtens funelioner, ehuru den conslitutio - 160 Stats-U t skottets nella SamhällsFörfattningen och GrundLagarne bjodo helt annat. Af desse senares stadganden hafva blifvit åberopade : 60 §. Reg.Form., der det heter: ”Ej eller må Konungen Statens inkomster förpakta etc. eller några monopolier fa st stalla.J> Och till följd hvaraf det ansetts tillhöra Konungen, att besörja om Uppbörden och inseendet öfver de i samma §• uppräknade Bevillningslnkomster. 64 sorn innehåller: ”Så väl Rikets Ordinarie ”Statsmedel och Inkomster som hvad, på sätt omför"mäldl är, under namn af Extra Ordinarie Utlagor ”eller Bevil/ningar till Statsverket af R. St.r anslås, ”vare under Konungens disposition f etc. och till fullkomnande af analogien äfven 4 §., enligt hvilken Konungen äger att allena styra Riket, samt sluteligen 66 §., som bestämmer RiksgäldsContoirets åtgärder, men tit i hvilken §. icke omtalas annat anslag eller någon R:gsCout:s disposition öfver andre medel, än dem som finnas oumbärlige för betalande af Rakets gäld ”så att Rikets Credit varder bibehållen och vårdad.” Och det har äfven synts en Ledamot, att, sedan K. M:t med stöd af 64 §• Reg.Form. förklarat sig icke kunna medgifva den af R.
Christian vågade sig fram med några sarkasmer, jag bröt af deras udd och slängde dem bort. Han kunde icke göra mig ond, icke rädd, ingenting. Åh, herre Gud, men hur såg lifvet ut! Dödt, tomt; jag begrafven i denna lilla håla, der det icke fins en med samma sträfvan som jag. Han våndades under svartsjuka, stackars tok; jag hörde att han låg vaken, men jag hade tvingat honom att vara tyst, och det var mig nog. Jag kunde icke sofva. Jag låg som om jag vore död, ty mot detta fans ingen lisa genom att vrida och vända sig. Mitt hufvud värkte och något klämde om min strupe, men gråta skulle jag icke kunnat. Det var icke sorg jag kände, icke saknad. Det var tomhet, det var mörker, det var en ödemarks skräckinjagande tystnad. Det var heta, förplågade pulsar, som bultade mot kylan utan att känna svalka. Med ett ord: det var känslan att vara fången; icke länkad tillhopa med en annan, men instängd mellan fyra nakna, unkna väggar. Det var icke att vånda sig i bojor, men det var att försmäkta utan sol. Jag grubblade efter en väg ut i det fria, min själ sträckte sig som vanvettig längs dessa nakna omöjligheter och spände sig upp mot dess murar, endast för att utmattad falla tillbaka och krympa sig i sin vanmakt. När morgonen kom, var jag trött, maktlös som en trasa. Men jag ville inte ge tappt. Nu först skulle det börja; kampen mot den lede fienden, ledsnaden, den som biter och gnager tills den förtärt all kraft och sugit all märg. Ho hej! Jag var inte sinnad att ge mig. Gripa honom om strupen ville jag, fast han höll om min, så att andan kunde förgå. Och jag högg i med arbete. Alla manuskript ordnades, alla lådor fejades, allt skulle bringas i reda. Jag kunde icke uthärda att se något som vanligt, jag behöfde rödja undan, utplåna alla spår af vårt samarbete. Skrifdonet packades ned, böcker stäldes in, det var som skulle jag resa bort, långt bort, och icke komma igen för månader.
Jag var således en bland dem, som reser - Den i3 Mars e. ra. verade sig mot R. o. Ad:s beslut om realisationen, endast på den grund, att jag ansåg en skyndsam verkställighet böra följa på beslutet; ty då jag på detta rum hörde den opinion yttra sig, att det skulle bero på omständigheter i en oviss framtid, huruvida detta beslut skulle äga bestånd eller icke, ansåg jag detsamma mera som en olycka än en laglig åtgärd att trygga allmänheten mot vådorna af en ytterligare oreda i våra myntförhållanden. Jag är ännu i denna stund af samma tanka och hoppas, att Ständerna icke vilja vidhålla ett beslut, som de tveka att göra gällande och icke tilltro sig att genast kunna verkställa. Jag vill på enahanda grunder som Gr. v. Schwerin yrka, att BancoUtsk., om görligt är, må inkomma med ett förslag, som bör föregå utvexlingen, hvilken dock ovilkorligen borde ske vid den af K. M. äskade tidpunkt, dervid jag anser det. tillika vara Utsk:s åliggande att framlägga ett förslag till förbättrad organisation af Bankens styrelse. Jag vet, att man i detta ämne redan inlemnat motioner till Constit.Utsk., hvilkas resultater likväl icke visa sig förrän vid nästa riksdag; dock tror jag, att det beror på BancoUtsk. att föreslå sådana åtgärder, hvarigenom bristen kan i någon mån afhjelpas. Jag erkänner, att denna brist uti Bankens närvarande styrelse bestämt mig att rösta mot förslaget till nya redactionen af 72 § , emedan jag icke vill inrymma någon slags främmande magtinflytelse plats bland en så beskaffad styrelsepersonal sorn våra Bancofullmägtige. Gr. Cronhjelm, Otto Au g.: Uti det nyss upplästa memorialet, som jag haft tillfälle att särskildt genomläsa, igenkänner jag det varma nit, den fosterlandskärlek och genomträngande känsla för det ämne, som den vördnadsvärde riksdagsmannen gjort till hela sitt syftemål; men jag tror likväl, att åtskilligt bör considereras i afseende på frågans behandling.
S. D. Borgare-Ståndet beslöt, att vördsamt och vänligen inbjuda de öfriga Riksstånden till instämmande uti det beslut, som Borgare-Ståndet den 14 dennes, enligt utdrag af dess protokoll N:o 501, fattat, i anledning af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 313, i fråga om anslag till en teknisk skola i Borås. S. D. Föredrogs ånyo Banko-Utskottets Memorial N:o 65, med förslag till sammanjemkning af Riks-ståndens skiljaktiga beslut, i fråga om decimai-systemets tillämpning på Rikets mynt. Det upprältade förslaget till allmänna räknesättet för penningar, äfvensom till utmyntning af silfver och koppar, samt Utskottets slutliga hemställan godkändes. S. D. Föredrogos ånyo och godkändes Konstitutions-Utskottets Memorialer: N:o 55, med betänkande, i anledning af väckt motion, i fråga om beredande af förslag till lag, angående naturalisation af utländske män; och N:o 56, med betänkande, i anledning af väckt motion, angående beredande af förslag till den särskilda stadga, i fråga om behandlingen af en del regerings-ärenden, som, enligt ett till nästa Riksdag hvilande förslag, bland annat, till tillägg uti 17 § Regeringsformen, komme att erfordras. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Utskottets Memorial N:o 317, med öfverlemnande af förslag till de trenne första afdelningarne af Reglementet för Riksgälds-kontoret: Återremitterades. § 74, ett tillägg dervid, pagina 9, och § 75. Ståndet lät vid Utskottets yttranden bero. Hvad förekommer dels pagina 10—13, angående uteslutande af vissa föreskrifter utur det blifvande Reglementet, dels pagina 14, i enahanda afseende. Lades till handlingarne. Och öfriga delar af förslaget till omförmälda Reglementes trenne första afdelningar. Godkändes. Från Hederv. Bonde-Ståndet.
1 detta hänseende antydes svårigheten att med tillräcklig och odelad omsorg kunna under det störande inflytandet af de mångfaldiga andra riksdagsbestyren behandla lagfrågor af mera omfattande beskaffenhet. En sådan fråga, som, efter det den nu pågående omarbetningen af brottmålslagen hunnit fullbordas, Justitic-Ombudsmannen anser i första rummet förtjena uppmärksamhet, är rättegångsordningens förbättrande. I detta fall anmärkes, det en väsendtlig förmån blefve vunnen, om man antoge en rättegångsordning, hvarigenom Landtdomstolarna blefve i det närmaste permanenta, dcrförinnan dock en ny reglering af domsagor och tingsställen vore nödig. Slutligen har Justitie-Ombudsmannen hemställt om en mera lämplig lokal för Justitie-Ombudsmans-expeditionen samt lämpligare förvaringsrum för alla till expeditionen hörande handlingar. Öfver denna fråga tillkommer det icke Lag-Utskottet att meddela utlåtande, utan får Utskottet lill den behandling, sorn vederbör, hos Riks-Sländen vördsamt anmäla berörde hemställan. | [Hänvisande till hvad Justitie-Ombudsmannens berättelse i öfrigt innehåller beträffande andra, icke här ofvan vidrörda ämnen, anser sig Utskottet, med föranledande af den nu fullbordade granskningen, böra angående Justitie-Ombudsmannens verksamhot i siri’’helhet uttala det förklarande, u2> ... alt Justitie-Ombudsmannen, genom nit, oväld och skicklighet i sin embetsförvaltning, i allo motsvarat Rikets Ständers förtroende. Stockholm den 7 November 1859. Bih. till li. St. STOCKHOLM, tryckt hos Eric Westrell, 1859 Lag-Utskottets Utlåtande N:o 5. 4 N:o 5. Ank. till Exp.-Utsk. d. 25 Nov. 1859, kl. 1 e, m. Utlåtande, i anledning af väckt motion om föreskrifter rörande underhållande i farbart skick af kyrkoväg samt afsynande deraf.