Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer nu anslagne följande utgifter, nemi. Stats-Utskottets Betänkanden. *79 3 Till Pensioner åt Hans Kongl. Höghets Kron-Prinsens ,f. d. Lärare, Herr Caritzli-Rådet Tannström och Herr Regerings-Rådet Le Moine, hvardera 1,500 R:dr, tillsammans 3,000: D'to åt Herr Rergs-Rådet Friherre Hermelin 1,000: * Hvarförutan Riksens Höglofl. Ständer anvisat de öfrige besparingarne, som dertill nu kunna disponeras och under detta år uppkomma, att användas till Löner eller Pensioner åt den indragne delen af Högstsalig Konung CARL XIII:s Hof-Stat, samt till fyllande af detta behof anslagit en ytterligare tillgång af 20,000: Hvarmed Indragnings-Staten Summa alltså nu blifvit ökad. X följd häraf utgöra de nu bestämde Utgifterne å Riks-Staten för nästa och på följande åc intill först kommande Riksdag följande Summor, Första Hufvud-Tituln 623,468:12.10. Sjunde Dito 36,000: Åttonde Dito 331,001:13 4. Nionde Dito 100,000: — samt Allmänna Indragnings Staten • * - * 289 844: 26. 6. Riks-Statens Utgift-Summa 5,474,847:22. 1. Bihang till Riks-St. Fröt. tst^iSig. ^794 Stats-Vtskottets Betänkandenl Stats-Verkets Inkomster utgjorde uti dea af Riksens Ständer vid 1815 års Riksdag fastställde Rlks-Staten följande belopp; Ordinarie Intraderne1,687,420: 26. 7. Extraordinarie d:o x,7x7,g49: 14. 5,' Det till fyllande af Stats - Verket» behof ang.lagne belopp af Allmänna Re vinningen - 1,420,000:.
Dock har Utskottet, enär de på Handelsoch Sjöfarts-Fonden, till Kongl. Majlis disposition ställde medel, redan af förra Ständer blifvit till Kongl. Majit öfverlemnade att dermed bestrida sådane utgifter, hvilka hafva gemenskap med handeln och sjöfarten, och således kunnat af Kongl. Majit anlitas för en sådan ersättning, så vida fråga derom uppstått vid det tillfälle då Kongl. Majit fattade Dess Nådiga beslut, angående upphörandet af handelsfartygs prejning från Rikets fästningar, velat tillika hemställa, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anmäla, att, derest vid närmare pröfning af de anspråk , som blifvit af vederbörande Comraendanter väckte, desse tjenstemän skulle finnas hafva gått i mistning af en dem lagligen tillkommande inkomst, Kongl. Majit då täcktes af dessa till Kongl. BHi. till R. St. Maj:ls disposition ställde medel, in till nästa Riksdag tilldela bemälde Commendanter ersättning, lill det belopp Kongl. Maj:t kunde i Nåder pröfva skäligt bestämma. Stockholm den 2g
Dessa anstalter, hvartill Stadens Innevånare lemnat årliga bidrag, beräknade efter a5 procent af Bevillningen enligt andra Artikeln i Bevillnings-Stadgan, och hvilka medel förvaltas cch till de behöfvande utdelas af en, i sådant afseende, utaf Stadens och Academiens medlemmar sammansatt Direction, motsvara sitt ändamål. Stadens Fattigvård är ock nu mera (sedan de begge Stater, af hvilka Upsala Domkyrko-Församling består på efterföljansvärdt sätt förenat sig om en gemensam Fattigförsörjning,) å nyo organiserad; och till herbergerande af nödlidande fattige börjades, sistlidet år, enligt församlingens beslut, byggnad af ett passande stenhus, hvarföre kostnaden är beräknad till ii,5oo R:dr Banco, som betäckas dels genom lån, med årlig, på 5o år utställd, afbetalning, dels genom frivilliga gåfvor lill ett belopp af 1000 R:dr Banco, som några större possesionaler Staden förärat; och bör denna nödvändiga byggnad nästkommande år vara färdig. För Församlingens Fattighjon är ock, under de sednare åren, en Soppkoknings-anstalt tillvägabragt. Länets och Stadens Correctionsoch Arbetshus är ock å Stadens område beläget samt begagnas för sitt nyttiga ändamål, så vidsträckt, som denna Inrättnings utrymme och tillgångar möjligen kunna medgifva. Ett å Stadens ägor befintligt Tegelbruk har blifvit nedlagdt. Stadens Gatu-upplysning sker nu med Argandska Lampor. Med de under Rubriken ”diverse afgifter, onera och besvär” i Tabellen utförda allmänna afgifter afses: Stadens Lyckthållning, Brandvakters och Tornväktares aflöning, IiVqvarterings-perinirigar och underhåll af Gator, Torg, Åmurar, Broar, Dom-Prostoch Rector-Skolse-Boställen, Stadens Fattigförsörjning och Skol-Inrättning.
St. alltså, med behjertande af sjöfartens verkliga behof af frigifvelse från consulad-afgifterna, skola å nämnda fond anvisa de för ifrågavar. aflöning erforderliga medel. Jag har äran till ledning för de begge förenade II. Utsk., hvilka, på grund af den yrkade återi emissen, lära fa befattning med frågan, öfverlemna ett förslag till aflöningsstat för de consuler, som icke redan äro med löner försedde. Denna nya stat slutar sig å 21,000 r:dr Hbr b:co, som med 12,333 r:dr 16 sk. Ilbr b:co eller nära 5o,ooo r:dr r:gs understiger det belopp, som nu i consulad-afgifter utgår, och hvilken summa bör blifva så mycket mindre kännbar för handelsoch sjöfartsfonden, som med all visshet torde kunna på förhand antagas, att då Norrige jemväl blifver delaktigt af den fördel, som genom consulad-afgifternas anskaffande åsyftas, nästkommande Norrska Storthing skall komma alt lemna ett ökadt bidrag lill nämnda fond. Jag liar sett den anmärkn. framställd emot den motionerade reorganisation af consulat väsendet, alt icke embetsmän, men ansedde köpmän vore de lämpligaste all anställa såsom consuler. Hvad angår vice consuler, är della en afgjord sanning och jemväl med hittills öfverallt följd praxis öfverensstämmande. Icke så i afseende’ å generalconsulerne. Genom den föreslagna nya districtfördelningen skall hvarje generalconsul verksamhet blifva af tjenstgöromål så mycket upplagen, alt han icke kan påräkna någon tid öfrig för egna liandelsaffarers bestridande. En köpman af första ordningen skulle således aldrig hädanefter kunna emotlaga en dylik befattning. Inträffade delta undantagsvis, skulle Iian öfverlemna consulsgöromälen till någon å dess contor anställd, i Svenska eller Norrska språket kunnig person; lill livad nytta för det allmänna, lemnar jag åt eder, mine herrar! alt afgöra. Det finnes ingen, sorn mera än jag kan hysa en sann aktning för den verkliga köptnansbildningen.
Då Koppar utgjorde en af Sveriges hufvudsakliga export-artiklar, och med fördel uthölle täflan på verldsmarknaden, samt ingenting deraf infördes utan för tillfälligt behof, så har Herr Hjerta föreslagit, att så väl rå- som gårad koppar, den förra nu åsatt 5 och den sednare 20 R:dr införsels-tull pr skeppund st. v., kunde blifva tullfri. Herr Grape åter har för skeppsbyggeriets behof yrkat tullfrihet å kopparbleck och spik till fartygs förhydning. ' Införsels-tullen å sistnämde artikel, bleck och spik, blef vid sisllidne riksdag nedsatt från 8 r:dr 16 sk. till 1 r:dr 32 sk. pr skeppund st. v., och denna tullsatts är redan, i förhållande till varuvärdet, så ytterst billig, alt Utskottet icke funnit skäligt att nu föreslå upphäfvande deraf; men som öfrige, å så väl oarbetad, som arbetad koppar, stadgade höga tullsatser icke äro för den inhemska kopparberedningens skydd behöflige, föreslår Utskottet, som likväl icke, på sätt Herr Hjerta yrkat, funnit lämpligt att nu medgifva fullkomlig tullfrihet för oarbetad koppar, att införsels-tullen må nedsättas å »rå» Koppar från 5 lill 1 r:dr, å »gårad» från 20 till 4 r:dr, å »smidd, valsad eller gjuten: plåtar och andra ämnen för ytterligare bearbetning» från 33 r:dr 16 sk. till 6 r:dr 32 sk., allt pr skepp. st. v., äfvensom att införsels-tullen å rubriken »andra helfärdiga arbeten» af koppar, nu bestämd till 3 r:dr 6 sk. pr lisp., måtte, med antagande af skålp. såsom qvantitet för tullberäkningen, sättas till 6 sk. pr skålp. På nyss anförde skäl har Herr Hjerta äfven yrkat tull-frihet för Kopparnickel, och får Utskottet tillstyrka, att införsels-tullen å Kopparnickel nedsättes från 1 R:dr till 24 sk. pr skålpund.
Jag medger, — och det är med rätta Frih. af Ugglas derpå fäst uppmärksamheten — att de första orden i förslaget ej hafva någon särskild betydelse, utan att vigten ligger på den skilnad, som eger rum emellan de uttryck, Utsk:t begagnat för tulltaxan och för taxeunderrättelserna; men jag hemställer, om det icke äfven ligger någon olikhet uti den rätt, R. St:r ega i afseende å den ena och den andra frågan Och om så verkligen är förhållandet, att R. Stms beslutanderätt är olika i afseende å tullalgifterna och i afseende å taxeunderrättelserna, så torde det icke ligga någonting för konungamagten så hotande och från vår sida så revolutionärt deruti, alt Bevilln.-Utsk:t föreslagit R. St:r att yttra sig på tvenn olika sätt angående begagnandet af tvenne olika rättigheter. Sålunda förefaller frågan mig helt enkel. Jag torde fiu endast böra tillägga, att hvad sjelfva begagnandet af ifrågavarande rättighet beträffar, kan jag icke klandra, att Regeringen vid vigtiga tillfällen och när nöden stått för dörren, eller när någon väsendtlig nytta deraf kunnat vara alt hemta, begagnat sig af densamma; och jag anser derför, att Konst.-Utsk:t handlat tätt, då det icke fäst något afseende vid de anmärkningar, som i anledning af vidtagna förändringar i tulltaxan blifvit framställde. Jag har nemligen redan erkänt, att de grudlagsparagrafer, på hvilka Regeringen grundat sin rättighet till de åtgärder, den i nämnde hänseende vidtagit, kunna gifva anledning till olika tolkning, och då R. St:r under en följd af år stillatigande låtit konungamagten begagna sig af nämnde rättighet, hade det ej varit R. St:r värdigt att nu söka göra den till föremål för anklagelse. Det är dock enligt min tanke någonting helt annat som grundlagen ursprungligen menat, hvarför jag ingalunda finner klandervärdt, att man nu vill uttrycka dess verkliga mening. Jag röstar således för bifall till lltslcts förslag; dervid dock fri tagande mig från de beskyllningar, som blifvit rigtade mot dem, som i detta hänseende dela min åsigt.
Hvem skulle då inge mej mod, att gräla med min gamla galanta? Har jag inte klistrat papper på söndriga fönsterna åt dej, och stoppat igen taket med mina Jaså, du rymmer du? Ja, rym, rym! Det är din rättighet, din frihet. (Med af rörelse darrande stämma). Men nog kunde du ändå säga gamla Berthel, kvart du rymmer. Förlåt mig om jag smärtat er, min far. Du tror inte du, att jag kan pimpla strömming, så att det räcker för oss begge. Du tror inte att jag kan hålla paraply'n öfver dina taflor, om det blir regnväder, och svepa täcket kring dig sjelf, om det blir frostnätter. Ja, rym du från din gamla vän, kära Herman, rym! Ser du, nu är inte heller jag hungrig längre; man känner ingen hunger, då man står och sväljer sina tårar. (Vänder sig sorgsen bort). BERTHEL (som förut). HERMAN (mildt). BERTHEL (sårad). 48 HERMAN (med vek stämma). Min gamla, goda fosterfar! Hvarföre sade ni mig nånsin den hårda sanningen, att jag inte var er egen son? Hvarföre tvingade ni mig att längta efter en far, en mor, som döljer sig för mig, som blyges för mig kanhända? BERTHEL. Derföre att du inte längre skulle behöfva blygas för din fosterfar. Men får jag då aldrig veta något om mina okända föräldrar? De äro döda för dig för alltid. Nej, min kära gosse, fråga mig aldrig i det ämnet; då mulnar himmelen för mig, och då kryper mitt goda, glada lynne in i sitt dufslag. Men jag begär ju inte, att få veta deras namn. Låt mig endast känna något af deras öden. Du är nu tjugu år gammal. Skulle du ha styrka att aldrig förråda dig, om ödet nånsin skulle föra dig i dina föräldrars spår, ehuru omöjligt detta nu synes vara? Ja, min fosterfar, jag har styrka, se här min hand derpå. HERMAN. BERTHEL. HERMAN. BERTHEL. HERMAN. Nå väl, då kan jag, utan att bryta min ed, berätta dig en sannsaga. Berätta, berätta! Och jag skall välsigna er för hvarje ord.
Men i proposm om Statsverkets tillstånd och behof, har efter förmälan sid. 15 och 16 hurusom Riksg:s-kont., med befintliga behållningar, inlöst alla utelöpande obligationer för den uplåning hvilken till betäckande af förberörde krigsrustningar blifvit besörjd, K. M. fördenskuld, och enär behållning ändock skulle i Riksg:s-kont. öfverblifva, till R. St. öfverlemna!, huruvida de icke skulle finna lämpligt förklara att, ifrån och med nästkommande år, debitering af den serskilda bevillning, som vid sista riksdag, i förberörde ändamål fastställdes, må, efter upbärandet af hvad för innevar:de år belöper, uphöra. Om R. St. antaga detta förslag och om 1850 års afgift, hvilken i början af 1851 upbäres, motsvarar, såsom säkert påräknas kan, något öfver 300,000 r:dr, så har Riksg:s-kout. för de Danska krigsrustningarne, af öfverskott smedel och besparingar utbetalt 1,000,000 r:dr, som skolat vara 1 behåll för vårt försvarsverk och våra förkofringsanstalter, om den Danska fägden aldrig hade ägt rum. Det vore således till Sveriges förfång, som denna till hälften blifvit bekostad. Har sådant varit R. St:s mening vid den särskilda bevillningens åtagande? Ingalunda. Bevilln.Utsk:s vid sisth riksdag afgifna betänkm N:ris 21 och 24 visa att, både inom detsamma och i Hederv. BondeSt., yrkades dels att Bankovinsten, dels att öfverskottsmedlen i Riksg:skont. skulle för ifrågav. ändamål begagnas. Men ingendera delen antogs. Man kan således säga att den Kongl, proposm i detta hänseende redan är af R. St. pröfvad och på förhand afslagen. Men det skedde vid förlidet riksmöte. Ingenting hindrar att nu ånyo uptaga frågan. Månne omständigheterna sedermera blifvit så förändrade, att förslaget nu likväl bör antagas?
Man kan visserligen mot detta mitt förslag göra den anmärkning, att man hittills ej iakttagit den regeln, att vid val af Revisorer till granskning af Stats-, Banko-och Riksg:s-verket, man icke valt några Suppleanter, utan öfverlemnat till Ridd.-Direktm, alt vid inträffande ledighet välja ordinarie ledamot. Men om en försummelse eller någon annan för mig okänd orsak varit vållande, att icke Suppleanter till Revisorerne för granskningen af Stals-, Bankooch Riksg:s-vei ken blifvit valde, så fordrar konseqveusen att rätta denna försummelse, helst hvarken Riksd:seller Ridd.- ordn. förbjuder en sådan åtgärd, och ej heller lärer istruclionen för Ridd.-Direkt, lägga något hinder häremot. Min tanka är i öfrigt, att Ridd.-Direktms rätt, alt få tillsätta Revisorer uti Stats-Revisionen m. m., ej bör inträda förr, än alla Suppleanterne ingått som ordinarie ledamöter, och ledighet derefter yppar sig. Detta är ock förhållandet nu, om ledighet upstår emellan riksdagarne, bland Fullmägtige uti Banken och Riksg:skont. samt inom ledamöterne uti Ridd.-Direkt., att sedan alla Suppleanterne ingått sorn ordinarie ledamöter, och ledighet derefter inträffar, fylles det lediga rummet, genom val af Ridd.- Direkt. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Jag vill visserligen icke bestrida eller motsätta mig hr Aminoffs nu väckta motion, men jag tror, att, enl. den fastställda instruktionen för Ridd.-Direktm, henne tillkommer att utse Suppleanter till de ifrågavarande befattningarna. Ar förhållandet sådant, måsle väl Ståndet, förr än Hr Aminoffs motion antages, förändra instruktm, med hvars omskrifning Ridd.Utsk. f. n. är sysselsatt. Imedlertid torde Hr Aminoffs motion icke kunna, åtminstone för ögonblicket, godkännas förr än utredt är, huru sig härmed förhåller. Ridd.Sekret, torde härom uplysa, hvarefter Ståndet kan fatta sitt beslut. Gr.
Lag förändra och upphäfva; och bifall till berörde hemställan således skulle innefatta afsägelse af Rikets Ständers grundlagsenlig lagstiftningsrätt i detta ämne, måste jag — ehuru de af Utskottet i denna del åberopade skäl icke kunna anses sakna all vigt — mot omförmälde hemställan anmäla min reservation, under vördsamt tillstyrkande, att endast Utskottets i öfrigt framställda förslag, såsom välgrundadt och jemväl hufvudsakligen öfverensstämmande med Rikets Ständers vid de två nästförflutne Riksdagarne fattade beslut, nu måtte af Rikets Ständer gillas och antagas.’ 20 Lag-Utskottets Betänkande > N:o 63. Ank. till Exp.-Utsk. den 7 Jan. kl. 1 e. na. Betänkande, i anledning af vackt motion om tillämpning af 15 Cap. 5 §. Arfda-Balken, sådan den hjder i Kongl. Forordningen den 30 Maj 1835, äfven på det fall, då inländsk arfvinge begifvit sig bort, utan att lyfta det arf, som veterligen honom tillfallit, och ej sedermera återkommer. Uli ett till Vällofl. Borgare-Ståndet ingifvet och till Lag-Utskottets utlåtande öfverlemnadt memorial, har Herr Almgren andragit, att ehuru 5 §. i 15 Gap. Ärfda-Balken, sådan den lyder i Kongl. Förordningen den 3o
Grundlagens stadgande om sättet för tillförordnande af Bonde-Ståndets sekreterare numera icke vara af den vigt, att hinder för ändring deri skäligen kunde förefinnas; samt derföre till Kongl. Maj:t framställt ifrågavarande förslag, som innebar den önskan, det Konungens i Grundlagen förvarade prerogativ i detta afseende måtte från trädas, bar dock Konstitulions-Utskottet funnit Konungens rådgifvares afstyrkande af bifall till denna önskan icke vara att betrakta från sådan synpunkt, att anmärkning emot Konungens rådgifvare för samma rådslag kunde ifrågakomma; hvadan Riksdagsfullmägtigen Falcks derom gjorda framställning ansetts böra förfalla. C. Af Riksdagsfullmägtigen Tobias Lind emot Statsrådet och Chefen för Finans-departementet. Riksdagsfullmägtigen af Hedervärda Bonde-Ståndet rTobias Lind har, efter behörig anmälan hos 'nämnde Stånd och der meddelad remiss till Konslitutions-Utskottet, såsom anledning till anmärkning emot Statsrådet och Chefen för Finans-departementet Herr Friherre Palmstjerna uppgifvit, att Kongl. Maj:ts nådiga Kungörelse den 3 Mars innevarande år, angående inför - Konstitutions-Utskottets Memorial, N;o 6. införsels-tullen å utländska, af Svensk man inköpta seglande fartyg, hvilken Kungörelse är af bemälde Statsråd kontrasignerad, skulle innefatta sådana grunder, alt tillämpningen af denna Författning Klefve fördelaktigare för egare af större fartyg, än för egare af mindre. Konstilutions-Utskoltet, sorn anser sig icke böra i annat fall till granskning äska de under riksdagens lopp i Statsrådet förda Protokoll, än då synnerlig anledning förekommer, a,tt någon åtgärd af Konungens rådgifvare till bedömande företaga, liar i närvarande fråga icke funnit sådant förhållande vara för handen, samt derföre låtit Riksdags-fullinäktigen Linds nu gjorda ofvanberörda framställning utan vidare åtgärd förfalla. Stockholm den 8 Maj 1854. Reservationer: Af Utskottets ledamötet' från Ridderskapet och Adeln och från Preste-Ständet: att de icke biträdt
ehvad en eller flere personer uti samma bevis omförmälaSj än att öfverlåta till dem, som blifvit för högt taxerade, att söka rättelse hos vederbörande (T), d. v. s. sätta sig i harnesk mot sina Domare. Jag är i detta afseende fullt öfvertjgad derom, att, i händelse omförmäldte Utlåtande af en eller annan utaf Allmogen blifver kändt, den hellre skall låta beskatta sig efter en Domares behag, än med honom formera rättegång. Och som Utskotten, vid pag. 26 och 27 af Betänkandet, tillstyrkt, att Rikets Ständer måtte, genom underdånig Skrifvelse till Kongl. Maj:t, anhålla om en ny redaction i vissa delar af nu gällande Expeditionstaxa, och således en ny sådan Taxa torde komma att utfärdas; så vet jag heller icke något hinder för tillstyrkandet till det af mig begärde tillägg. Jag anhåller alltså om återremiss af Betänkandet i denna del. Grefve Gyllenborg, Johan Henning, barde inlemnat ett så lydande Anförande: Sedan Lagoch Ekonomiutskotten, utan att bestrida rättsprincipen i min Motion, att i alla de mål, der Rikets Ständer ansedt ChartceSigillatce-ajgift icke fordras, utslagslösen icke borde ega rum, likväl afslagit densamma, på den grund, att inskränkning i Expeditionslösen skulle för mycket inskränka Embetsoch Tjenstemäns löneinkomster, Den 7 Maji e. m. 2g5 under den sällsamma åsigt af Lagutskottet, alt allmän rätt skulle stå tillbaka för enskild fördel, nödgas jag, med föresats, att icke utan synnerliga skäl söka försvara mina egna Motioner, vördsamligen anhålla, att denna förenämnde må till StatsUtskottets handläggning, i sammanhang med Stats-och Löneregleringen, remitteras, sedan jag förgäfves väntat, att Lagoch EkonomiUtskotten skulle sjelfmante hafva inhemtat StatsUtskottets utlåtande i detta ämne, då fråga synts hafva förekommit, att hålla Embetsoch Tjenstemän skadeslöse för saknad af utslagslösen i vissa fall.
Hr Dalman: Jag anhåller om votering så att Utsk:s betänk, må blifva ja-proposition. Hr von Hartmansdorff: Jag nödgas då anhålla, att vi först må få afgöra hvad som skall blifva konlra-propos. Upplästes till justering samt godkändes följande förslag till voter:s-pros.: Den som vill att, vid votering om bifall till hvad Hr von Troil i sin vid Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utskms utlåt. N:o 63, fogade reservation föreslagit, kontra-proposm må innehålla bifall till berörde utlåt., voterar ja; den det ej vill, voterar nej; vinner nej, kommer kontra-proposm att innefatta, att R. o. Ad., med afslag å K. M:s i ämnet afgifna nåd. propos. och Ulsk:ns deröfver afgifna utlåt., gillar det af K. M. för Halland fastställda roteringsverk. Vid voteringens slut, befunnos rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 9. Nej — 43. Till justering upplästes nu följande förslag till voter:s-propos. i hufvudsaken: Den som, i fråga om Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.- Utskms utlåt. N:o 63, anser sig böra, med bifall lill K. M:s i ämnet afgifna nåd. propos. antaga det förslag, som innefattas i Hr von Troils vid samma utlåt, fogade reservation, voterar ia; den det ej vill, voterar nej; vinner nej, beslutar R. o. Ad. att, med afslag å K. M:s förenämnde nåd. propos. samt Ulskms deröfver afgifna utlåt., gilla det af K. M. för Halland fastställda roteringsverk. Hr Dalman: Jag anhåller att få anmäla min reservation emot uppställningen af de voter:s-propos:r, som här varit i fråga.
Ständer såsom ersättning för en del af det bidrag, hvilket at dessa tolagsmedel utgått till Serafimer-lasarettet, anvisat för denna inrättning ett serskildt statsanslag af fyratusen femhundra riksdaler årligen, att under den tid, sorn innevarande riksdags statsreglering komme alt blifva gällande, fiån Riksgälds-kontoret utgå, i euligbet med Kongl. Majits nådiga förordnande. Stals-Ulskoltets Metnorialj N.o 3oS. § 100. Såsom bidrag till en serskild fond för pensionering af borgmästare i rikets städer, utom Slockholm, samt kommissions landtmätare, jemte desse tjenstemäns enkor och barn, hafva Rikets Ständer å Riksgälds-kontoret anvisat ett belopp af åttatusen åttahundra riksdaler, att till direktionen öfver civilstatens pensions-inrättning årligen utbetalas, emot skyldighet för direktionen att med de å samma anslag, som genom direktionens försorg bör förräntas, inflytande räntemedel, äfvensom med de afgifter, hvilka af delegarne i denna serskilda fond skola erläggas, ombesörja ifrågavarande pensionering, på det sätt och efter de grunder, som i sådant afseende varda af Kongl. Maj:t i nåder bestämda; dock kommer besagde årliga anslag icke att utbetalas förr än från och med det år, hvarunder förenämnde serskilda pensions-inrättning af Kongl. Majit förklaras vara i det skick, att densamma anses kunna uppfylla dermed afsedda ändamål, utan behof af annat statsanslag, än det, som nu blifvit beviljadt. § 101.