Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sådes production på tjenligaste sått fördelas,samt åt Lånen erbjudas antingen till inrättande af District eller Sockne Magaziner, i fall visse orter sådane önska och de profvas nyttiga, samt ledande till ändamålet, eller ock, till användande på annat sått såsom en grundläggning för undsättnings anstalter. Vidare och i afseende på det Anslag af 25,000 Tunnor Säd, som enligt Ur skottens sist åberopade Utlåtande bordt Stats-Utskottets Betänkanden. äfsåttas till Låne-understöd för DistrictMagaziners anläggande i de öfrige Lånen äf Riket, hafva Högloft. Ridderskapet och Adeln, samt Högvördige Preste-Ståndet ansett detta anslag vara öfverflödigt och således ogillat Utskottens tillstyrkande, men Vållofl. Borgare-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet hafva deremot samma anslag godkåndt. Detta förhållande få Utskotten häri* genom hos Riksens Högloft. Ständer vördsamt anmäla, till vidtagande af den åtgärd, hvarigenom ett Laglikmåtigt slut i denna del vinnas må, och hemställa derföre Utskotten, att så framt icke något af Respective Riks-Stånden skulle behaga frånträda deras fattade beslut, och förena sig med 2:ne andra, frågan måtte hänvisas till afgörande genom Nämnd jemnligt 73 §. i RiksdagS-Ordningen, hvarvid följande Voterings Proposition föreslås:
Och hvad det angår, att Gunnar skulle köpt hästen och gjort kärran bara för att skjutsa mig, så tycker jag det är skam af dig att säga så, du som vet så grannt hur väl Gunnar behöfde häst till alla körslor, nu se’n han tog Andersa bruk med, och nog vet du att du hade fått åka i den nya kärran i söndags, om du bara varit bra i foten. – Fått! Ja, nog skråen vet jag att jag fått åka – genmälte Lena hånfullt – men då hade Gunnar minsann ej sett så förnöjder och högfäliger ut som nu, då han satt jemte er och kuskade. Mor Ingrid teg, och den sluga Lena hade rätt: Gunnar var ej utan en god portion af högmod och den dermed förenade fåfängan. I hvad klass han någonsin varit född, var han bland dem som alltid skulle synas, alltid skulle utmärka sig för sina personliga egenskaper, och den som det gör, har ofta den lilla svagheten att man äfven skall beundra allt det som omgifver en sådan person. Gunnar, begåfvad med börd eller rikedom eller båda delarne, hade aldrig blifvit en af våra löjliga, småaktiga dandys, som vilja vara de första i prål och nya moder, de sista att företaga något som icke vore beräknadt på att synas och lysa i ögonen. Gunnar hade aldrig tillhört dessa, men väl dessa andra, som vilja hafva allt, ifrån det ringaste till det största, ifrån det som främst faller i ögonen, intill det som ingen menniska någonsin ser, så bra, så comfortabelt, ändamålsenligt och fiffigt som möjligt. Hade Gunnar varit en magnat, så skulle troligen aldrig någon kunnat jemnföra sitt stall, sina åkdon, sin utredning, sitt sätt att föra sig opp, sin förmåga att på en gång vara den stoltaste bland de stolta, och den bäste öfver alla underordnade, med honom.
BorgareStåndet i detta ämne förefallne öfverläggningar, talat för bibehållandet af Husvisitationer. Från Ilederv. Bonde-Ståndet. Af Riksdags - Fullmägtigen Anders Danielsson från Elfsborgs Län, hvilken uti ett rörande förbättring af Tull-Styrelsen, upprättande af nya Tull-Taxor samt besparingar af Tullmedlen, afgifvet Memorial, äfven önskat omarbetning af Ansvarighets-Lagarne för TullFörfattning arnes öfverträdande. Yid öfvervägande häraf, hafva Bevillnings-, Lag-samt Allmänna Besvärs-och Ekonomi-Utskotten dertill af ofvan omförmäldle M - Betänkanden* Kådiga Skrifvelse samt särskilde deroln väckte Motioner föranledde, låtit under ett närmare skärskådande komma ej mindre beskaffenheten af de i detta ämne utfärdade Författningar, än de grunder derföre och de följder deraf, hvilke innehållas eller redovisas så väl uti ofvanom förmäldte Protocoll förde, då ifrågavarande Författning utgjort ett Öfverläggnings-ämne inom Högsta Domstolen och Stats-Rådet, som uti de infordrade yttranderne af Kongl. Maj:ts och Rikets CommerceCollegium samt General-Tull-Directionen.
Ståndet skulle medföra mycken säkerhet i de djupare konstitutiva frågorna, emedan det är troligt, att, då någon sådan fråga skulle afgöras, hädanefter såsom hitintills från alla landsändar komrae ledamöter för alt i frågans afgörande deltaga, men man kan likväl äfven vara förvissad, att få eller ingen af Landtadeln fortfararande skulle uppehålla sig hela riksdagen i Slockholm endast för alt deltaga i Ståndets öfverläggniugar om de vanliga frågorna; så att vid dessa frågors behandling de i Stockholm bosatte eller händelsevis närvarande Adelsmännen finge eli framför Landtadeln alltför öfvervägande inflytande. Dessa både fördelar och olägenheter måste således emot hvarandra vägas, dervid icke eller får förbises att i och för de djupare konstiliiutiva frågorna redan finnes en i hög grad betryggande säkerhet uti representationens sammansättning Ståndsvis. En olägenhet af sjelfskrifvenhetens bibehållande pä sätt föreslagit blifvit, och hvilken olägenhet äfven af föregtde talare blifvit påyrkad, är dessutom alt R. o. Ad:s ledamöter i Riksnämnden skulle komma i en ofördelaktigare ställning lill sitt Stånd, än hvad som inom de öfriga Stånden blefve förhållandet för deras ledamöter, hvaraf äfven knöde inträffa, ali Adelns ledamöter i Riksnämnden försattes i en fiendtlig sinnesstämning till de sjelfskrifne ledamöterne inom Ståndet och således likasom ett krig möjligen utbrista inom Ståndet, hvilket icke kunde blifva för detsamma fördelaktigt. Icke derföre, att Utsk. icke ansåg sjelfskrifvenheten god i många fall, utan derföre, att den i andra fall medförde olägenheter, har Utsk. ansett sjelfskrifvenheten icke böra bibehållas. Jag anhåller vördsa mt om propos. på afslag å Gr. Björnstjernas förslag. Frih. Adlercreutz, Carl Gustaf: Jag hade icke ämnat deltaga i diskussionen, men då så mänga ledamöter, med hvilka jag delar politiska åsigter funnit så stora betänkligheter vid antagandet af det förslag, jag inom Utsk. förordat, torde det icke vara ur vägen, att äfven jag yttrar några ord.
Ja, han hade skäl att vifta. William stoppade sin näsduk i fickan; det skulle fan stå och fåna längre. »Går du med?» sade han till Pelle. »Inte ännu!» William gjorde en axelryckning och försökte sig med att se sarkastisk ut. Han började betrakta de kringstående med spefulla blickar. Från varmbadhusets veranda viftade badmadamerna med stora badlakan, från restaurationsbyggnadens balkon viftade alla serveringsfröknarne med hvita servietter tre gardeslöjtnanter reste med båten i dag och utanför biljarden stod dess fete egare och viftade med markeringstaflans handduk; det var en sista afskedshelsning till den trognaste stamgästen, à la guerre-spelaren par excellence, en student från Upsala, som legat vid badorten i sex veckor i och för sin helsas vårdande. »Går du med nu?» frågade William ännu en gång. »Strax.» Ångbåten hade kommit långt bort; men ännu viftade en trofast näsduk från öfversta däcket och så länge den höll i var Pelle omöjlig att rubba. Ändtligen lyckades William få honom med och de vandrade vid hvarandras sida hänemot badanstalten, utan att säga ett ord. »Här blir trist nu», utlät sig William slutligen. »Ja», sade Pelle i nedstämd ton. »Jag tror jag reser snart.» »Du också? Hvarthän?» Han smålog hemlighetsfullt. »Till Skåne kanske.» »Hvad ska' du der att göra? Pelle fortfor att småle, på ett ovanligt stillsamt sätt. »Ah, ingenting just. Kunde ha lust att se provinsen. Har aldrig varit der. Den ska' vara mycket karakteristisk.» »Ja, den är visst mycket karakteristisk», sade William diskret. »Du ska' resa dit och äta gröt, Pelle. Du kommer att må tjockt.» Pelle sneglade på honom och tänkte: »hvad fan menar han? Hans ton klang märkvärdigt irriterad. ÅTTONDE KAPITLET. För modern hade sommaren varit lång; ett enformigt trampkvarnsarbete, dag ut och dag in, för att få tiden att gå. Hon var en af dessa menniskor, som knyta sig så fast till ett enda förhållande att detta absorberar hvarje tanke och hvarje känsla.
Verk 8:0 Olörutsedde Utgifter S:a 25,600 20,000 6,G66 32 —•1 900 6,000 2,626 47 10 4,5001 45,0001 — j 110,693| 31 10 110,693 31 10 Ssr j2,696,S83 j 16 j—j 1,196,056 j 32 j 1120,627 I -j 104,0731 14,118,2401 —| — Utom de under denna IIufvud-Titel å Stat uppförda ulgifts-summor, har E. K. M. i Nåder föreslagit följande, till ständiga behof icke hänförliga, anslag att, för försvarsverket till lands, utgå under tre år, med en tredjedel om året, nemligen : ilo Till anskaffande af sängar, sängklädes-persedlar, husgeråd, m. m., för Instructions-Compagnierna vid Indeldta Infanteriet, 24,000 R:dr; hvilken summa Rikets Ständer dock, i följd af hvad ofvan i afseende å det begärda anslaget 5 Stat för Instructions-Compagniernes underhåll m. m. i underdånighet är anfördt, ansett sig icke kunna bevilja ; 2:o Till complettering af redskaps-, rid-, anspansoch stall-persedlar för fem batterier af nja Fält-Artilleriet, 24,000 R:dr; hvilket anslag Rikets Ständer bifallit; 3;o Till anskaffning af 4,000 nya Infanteri-gevär årligen, under tre år, tillsammans 240,000 R;dr; och 4:o Till nya pistolers tillverkning, 16,000 R:dr; hvilka båda anslag Rikets Ständer likaledes bifallit; 5:o Till förändring af (äldre Infanteri-gevär för slagkruts-antändning, 94,000 R:dr; och 6:0
När jag sist besökte fru Nordin, mötte hon mig i dörren, slog mot mig med händerna och ropade: » Kommer du för Iduns räkning, så adjö med dig! » Och vid af skedet sökte hon pränta i mig: » Skrif så litet som möjligt om mig själf, eljes blir jag aldrig god på dig, men om min skola får du skrifva så mycket du vill. » Säkert tycker fru Nordin, att jag svårt försyndat mig mot denna förhållningsorder, och finge hon läsa igenom manuskriptet, skulle hon nog stryka större delen. Men därmed skulle säkerligen hvarken Iduns redaktion eller läsarinnor blifva särdeles belåtna. Därför får det stå, hvad jag skrifvit. Att åter upptaga tidningens utrymme med en mera detaljerad redogörelse för skolhemmet och dess verksamhet skulle vara olämpligt, då dylika redogörelser redan finnas i tryck utgifna. Dock något vill jag nämna om detta hem, dels därför att det verkligen är värdt ett riktigt » hedersomnämnande », dels därför att det mer än något annat bär vittne om fru Elisabet Anrep-Nordins stora förtjänster. Skolhemmet är egentligen afsedt för sådana barn, som äro både blinda och döfstumma. Men dessutom ha äfven intagits sådana, hvilka IDUN varit blinda och stumma, men ej döfva, och hvilkas stumhet sålunda haft sin grund i sinnesslöhet, vanvård eller dylikt. Slutligen ha åtskilliga både hörande och talande, men blinda och sinnesslöa barn här fått ett hem. Och detta är helt naturligt. Hvarken i ett blindinstitut, där eleverna i regeln äro normalt begåfvade, eller i ett idiothem, hvilkas elever ju allmänt äga synförmåga, kunna dc barn, som äro både blinda och sinnesslöa, erhålla en för dem afpassad undervisning. Det är också icke så lätt att genast afgöra, af hvilka lyten sinnesslöa och vanvårdade barn lida. Att de barn, hvilka vid intagandet ägt ringa eller ingen talförmåga, icke utskrifvas därifrån, så snart de lärt sig att tala hjälpligt, faller af sig själf t, utan erhålla dessa naturligtvis äfven sin fortsatta utbildning vid skolhemmet. En följd af elevernas sinnesslöhct eller många lyten är, att de måste undervisas hvar och en särskildt.
Äfven har Utskottet funnit böter för öfverträdande af de i denna § stadgade föreskrifter böra bestämmas, på sätt nedan intagna förslag utvisar. I 8 § af Kongl. Maj:ts förslag stadgas, att »skolorock andra undervisnings-anstalter ej må af främmande trosbekännare inrättas eller upplåtas för andra, än bekännare af deras egen troslära eller deras barn.» Syftet med detta stadgande är klarligen det, att förhindra proselytmakeri, och erfarenheten manar ock högt till försigtighet i detta hänseende. Att inskränka ifrågavarande förbud till meddelande allenast af kristendomsundervisning, skulle icke i någon mån medföra åsyftad verkan; ty erfarenheten lärer, att de, som mest oförtrutet hängifva sig åt proselytmakarens yrke och såsom fält för sin verksamhet inrätta skolor, derstädes sällan, om ens någonsin, genom direkt religions undervisning sträfva till sitt mål, utan sker sådant nästan alltid under sken af undervisning i andra ämnen, såsom historia, antiqviteter m. m. Men lika vigligt, som det är att förekomma sådana tilltag, lika vigtigt är det ock att icke i vidsträcktare män än förhållandena oundgängligen kräfva, lägga hinder i vägen för någon medborgares fria verksamhet. Det är på sådan grund, som Utskottet funnit betänkligt att i alio gilla denna §. Det vidsträckta uttrycket skolor och andra undervisnings-anstalter torde väl, enligt vanligt språkbruk, kunna anses omfatta jemväl sådana undervisnings anstalter som sängskolor, fäktskolor, simskolor m. fl. Men för utsträckande af förbudet äfven till dem synes icke något giltigt skäl förefinnas. Utskottet har derföre valt uttrycket »skolor och andra läroanstalter, der undervisning ej uteslutande meddelas i särskilda öfningar och slöjder,» hvilka sista ord Utskottet ansett otvetydigt utmärka motsatsen af allmän humanistisk bildning. Men äfven en annan förändring har Utskottet ansett sig böra i denna § föreslå, eller den, att äfven andra skolor än de nyssnämnde må kunna af främmande trosbekännare för allmänheten öppnas med Konunqens t llstånd
I afseende på besluten vid det af Utskottet upprättade och i Betänkandet N:o 21 bifogade Tull-Taxeförslag, har detsamma, med de dervid i Utlåtandet N:o 30 gjorde ändringar, blifvit af samtlige Stånden godkändt, utom för följande här nedan specificerade artiklar, rörande hvilka olika beslul blifvit af Riks-Stånden fattade. Innan Utskottet likväl omförmäler dessa skiljagtigheter och föreslår dels lämpligaste sättet för deras sammanjemkande och dels de voteringspropositioner, hvarefter, i de fall, der slik sammanjemkning icke låter sig verkställas, frågorna böra genom omröstning afgöras, har Utskottet ansett nödigt alt uppställa och till Rikets Ständers kännedom på förhand meddela de allmänna grunder, hvarpå Utskottets åtgärder i berörde hänseenden sig stödja.
Sedan Kongl. Majit derefter, på anförda skäl, yttrat den åsigt, att den summa af 5,000,000 Bidr, som under loppet af åren 1863—'1866, enligt Kongl. Majlis förslag, skulle af Rikets Ständers Bauk tillhandahållas Biksgälds-kontoret för jernvägsarbetenas bedrifvande, ej borde utgå i form af lån, såsom vid sistförflutna riksdag egde rum, utan såsom bidrag med 1,250,000 Ridr om året, har Kongl. Majit, beträffande tiden, då statslånet behöfver anlitas, slutligen erinrat alt, ehuru de ofvan uppgifna påräknade lillgångarne för år 1863 utgjorde från Riksgälds-kontoret 1,3 15,000 Ridr och från Banken 1,250,000 Ridr, eller tillsammans endast 2,565,000 Ridr och således med 1,250,000 Ridr understiga det ytterligare anslag 3,815,000 Bidr, 44 Stats-TJtskottets Betänkande N:o 89. som förutom öfverskottet på statslånelonden, enligt Kongl. Maj:ts förslag, skulle erfordras för jernvägsarbetenas fortsättande under år 1863, skulle denna summa kunna utan svårighet förskjutas från liiksgälds—kontoret af redan influtna och framdeles inflytande öfverskott på Statsverkets inkomster eller andra disponibla tillgångar; i följd hvaraf de medel, som komme att genom lån anskaffas, icke behöfde linnas att tillgå förr än i början af år 4 864. I sammanhang härmed har Utskottet tagit under öfvervägande följande inom RiksStånden väckta och till Utskottet remitterade motioner, nemligen: inom Ridder skåpet och Adeln: af Friherre Raab. C. A., som (uti motion N:o 34) yrkat, att Rikets Ständer måtte besluta, att utländska lån för jernvägsbyggnadernas fortsättande för närvarande icke må ifrågakomma, samt att ett inhemskt statslån å 50 å 50 millioner
Enligt Kongl. Maj:ts nådiga beslut den 28 sistlidne. November, kommer kämnersrätten med detta årets utgång att upphöra. 1 ecklesiastikt hänseende utgör staden gemensamt med den derintill liggande Asarums socken ett pastorat. Stadens jord består dels af de donerade hemmanen Bodekelle och Bodestorp, hvarå stallen är anlagd, och dels af inköpta hemmanen Munkahus Hunnemara ii, Vestra Tubbaryd Östra Tubbaryd 1, och Strömma |:dels mantal. Med undantag af Strömma, som till magistratens disposition för förbättring af dess löneförmåner är upplåtet och hvarest ofvanomförmälda spinneri blifvit anlagdt, äro inägorna till de öfriga hemmanen, utarrenderade till enskilde personer, hvilka begagna dem till produktion af hvarjehanda sädesslag och potatis, på sätt tabellen utvisar. Utmarken användes till bete för stadens kreatur mot viss årlig afgift.
Fastigheter på landet äro intecknade för 60 millioner, m n jag vet, att en betydlig del af Rikets Fastigheter, såsom all jord al ren Krononatur, alla boställen, hemman Och lägenheter, som tillhöra allmänna Veik och Inrättningar, fideiCommisser samt åtskillig? privatas Egendomar äro ointecknade, hade jag väntat att äfven få åtminstone approximativt, uppgifvit, i hvad förhållande till värdet den öfriga jorden är skuldsatt; jag hade slutligen väntat, att få upplysning, huruvida Coursen, som åtminstone någon tid obetydligen varierat, bestämts af blott naturliga förhållanden, ellet: om speciella åtgärder, såsom export af silfver m. m. verkat till dess brstämmande; men då dessa upplysningar saknas och den enskilde representanten icke är i tillfälle att förskaffa sig detn, måste han stadna vid mer eller mindre sannolika bypotheser, Innan jag företager någon pröfning af hufvudsaken eller förslaget till vinnande af ett stadgadt penningeväsende, får jag vid åtskilliga FinanceComitéens framställningar göra några anmärkningar. Comitéen anser den öfverklagade nöden,. Dea 17 .4pr il f. m. hvad jordbruk och bandel beträffar, hafva tillkommit af en allmänneligen ovanlig öfverproduetion och minskade atsätcningsti 11 fällen, men dessutom för Sverige enskildt, hafva haft en hufvudorsak i BancoSediarnes vanvärde, och det redbara myntets försvinnande ur rörelsen. Hvad öfverproduetion angår, har den i Sverige endast varit partiel, hvilket bevisas af de obetydliga Spannmålsbehållningar, sorn vanligen funnits, och af den mängd af menniskor, som icke ägt mera än det knappaste uppehäl-' lej och jag tror, att i år, i fall af en något 6ent inträffande skörd, prisernes stigande skall bevisa, att de förra årens besparingar icke äro mer än tillräcklige.
Om Utskottets rätt och pligt att, efter granskning af dessa protokoll, hos Riksdagen anmäla de anmärkningar, hvartill denna granskning funnits för - 12 Kongl. May.ts Nåd. Proposition N.o 61. anleda, eller eljest vidtaga den med anledning af gjord anmärkning erforderliga åtgärd, så ock att, när af Riksdagsman eller af annat Utskott än Konstitutionsutskottet fråga blifvit väckt, att Stats-Rådet eller någon dess ledamot eller föredragande sitt embete på obehörigt sätt utöfvat, deröfver, före frågans afgörande af Riksdagen, afgifva yttrande, derom är i Regeringsformen stadgadt. 3. Utskottet tillkommer jemväl att, då olika meningar mellan Kamrarna uppstå, till hvilket Utskott uppkomna frågor och ämnen böra hänvisas, derom besluta, så ock att skilja mellan Kammare och dess Talman, då den sednare vägrar proposition. § 39. 1. Stats-Utskottet, sorn skall undfå del af Konungens angående Statsverkets tillstånd och behof till Riksdagen aflåtna Proposition och ega tillgång till alla Statsverkets räkenskaper och handlingar, åligger att granska, utreda och uppgifva Statsoch Riksgäldsverkens tillstånd och förvaltning samt föreslå ej mindre hvad till fyllandet af deras behof erfordras, sedan nödiga indragningar och besparingar blifvit iakttagna, än äfven beloppet at de summor, hvilka, jemlikt 63 § Regeringsformen, skola för särskilda händelser afsättas, så ock att uppgifva, huru mycket bör genom bevillningar utgöras. 2. Utskottet tillkommer ock att efterse och granska, huruvida gjorda eller förordnade utbetalningar af statsmedlen icke öfverstigit beloppet af de hufvudtitlar, hvilka af Riksdag uti uppgjord statsreglering blifvit fastställda, och huruvida utbetalningarneäro grundade på behörigen.; upprättade stater, eller Konungens med vederbörlig kontrasignation utfärdade anordningar, samt styrkta med behöriga qvittenser af dem, som medlen emottagit.
Då dessa yrkanden likväl icke kunde godkännas uti en tidpunkt, då klagan är allmän öfver tullconlrollernes lamhet, och tull-taxans efterlefnad långt ifrån en sanning, så återstod icke annat, än att förnya den gamla striden emellan de olika meningarne. Emedlertid utröntes snart, så väl vid behandlingen af tull-taxan inom Bevillnings-Utskottet, som vid föredragning inför de sammansatta Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsocli Ekonomi-Utskotten, af de Författningar, sorn närmare röra tull-controllerna, att en betydlig pluralitet uttalade sig till förmon för de restrictiva åsigterna, och detta i stöd dels af landets närvarande financiella betryck, dels med afseende å andra länders i samma rigtning allt mer och mer vidtagna åtgärder. Tillhörande i allmänhet deras mening, hvilka sålunda yrkat och föreslagit tullbestämmelserna, synnerligast med fästadt afseende på beliöfligt skydd för landets modernäring, jordbruket och jernhandteringeh, och i conSequens, följaktligen älven för den inhemska maöufactur-industrien och husliden, äfvensom deras, hvilka förmena, att Staten bör beräkna sina bidrag af det allmänna lmfvudsakligast på indirect beskattningsväg; dock icke ända derhän, att råämnen för den inhemska förädlingen fördyras, utan att tullen å det färdiga fabricatet jemväl höjes, såsom en Högloft. Reservant synes antyda, får jag likväl mot följande Bevillnings-Utskottets beslut mig reservera. Bevillnings-Utskottet har förhöjt införsels-tullen å råsocker, men genom en tillfällig ringa pluralitet, icke médgifvit den förhöjning å Draw - Bevillnings-Utskottets Betänkande, N:o 12. backen, som till följd af den förhöjda tullen borde anses nödvändig, såvida icke alldeles den export af toppsocker skall underLryckas, hvilken under loppet af innevarande år lärer uppgått till icke mindre än nära en million femhundrade tusende skålpund.
Tillsammans 2,650,000. som visserligen icke till hilla beloppet såsom mynt circulerat. Men om likväl i det förhållande antages\hafva varit 2,000,000. jemte Assignationerne 800,000. så vöre Maximum af den Summa, hvarmed de enskilda Diskont - papperen verkat på ilötelseCapilalet, likväl icke fullt Tre Millioner. Fordringarne på Afskrifnings-Rakning , af hvilka de publika Verkens intaga största andelen, hafva icke blifvit serskildt representerade. Nu bör först erindras, att fri re Disconlernes misser edil, voro deras .Credit iver på Banken ic - Stalsoch Banko-Utskottens Bettinkanden. 227 ke sa härd t Slitage, dä dessa Creditiver nu deremot finnas i allo med t agne. Hela det belopp, sorn i sä måtto den Senare tiden sattes i omlopp, till Liqvid mot hvad som från Afskrifrtings-räkningen uttogs, utgjorde nya Penningar, sorn ökade Hankens Sedelstock. Dlflere 11 ceri i dispositiotterne å DiscontCreditiven den 31 December 1815 mot den 31 December 1 8 t 7 är icke mindre, än 1,800,000 R:d. Vidare anrnatkes , alt för Assignationerna skola nya Penningar förskjutas ; derigenom gar den räkningen jämnt upp. Ytterligare förekommer, att af Statens medel äro på afskrifning i Götha Canal - Discont placerade emellan Lern och Sex Hundra Tusen Riksdaler, hvilka, jemte andra tillgångar böra användas, att den Förste (ltsie) nästkommande Julii inlösa Krigs-Committéens af RiksgäldsContoret accepterade inyisningar for Krigs-Sktilder till ett belopp af 900,000 R-d, som alltså väsendtligen underlättar allmänna rörelsen.