Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om minst hälften af elL skjutslag antager sålunda erbjudna vilkor, råkall entreprenad för denna del afsiutas och skjutslegan för den station, der det sker, utgå till del förhöjda beloppet. Erbjuder sig lill antagande af vilkoret! mindre del af skjutslaget, som dock utgör minst en tredjedel deraf, skall det ankomma på Konungens Befallningshafvande, att pröfva Allm. Besv.- och Ekon.-Utskotlets BetänkandeJV:o 26. 17 pröfva, om entreprenad-anslalten kan för en särlan mindre del ega rum, i hvilket fall den må afslutas och skjutslegan för stationen höjas. De af de skjutsskyldige, som icke ingått i sådane entreprenader, bestrida skjutsningen i vanlig tour och åtnjuta derföre hittills fastställd lega, hvaremot det förhöjda beloppet för den af dem sålunda utgjorda skjutsen skall tillfalla entrepreneuren. 7:0. Der entreprenad för en del af olt skjutslag blifvit afslutad, och en eller flera af de skjutskyldige, som deri icke ingått, sedermera vilja sig dertill [begifva, skall entrepreneuren vara pligtig att, på förut bestämda vilkor, öfvertaga deras skjutsskyldighet, dock icke förr än 6 månader efter behörigen skedd tillsägelse. 8:0. Vid skjuts-station, der ingen entreprenad kan åstadkommas, beslrides skjutsningen, såsom hittills, ulan förhöjning af legan. 9:0. Om för någon skjutsstation de skjutsskyldige till så stor del, som ofvan är förutsatt, yttra sig benägna att ingå på entreprenad, men, af serskilda anledningar, bidrag dertill fordras, utöfver hvad de skjutsskyldige skäligen kunna anses ega förmåga att åstadkomma, och, till följd häraf, en ytterligare stegring af skjutslegan anses oundgängligen nödvändig, eger Konungens Befallningshafvande att härom hos Kongl. Maj:t göra underdånig hemställan, dervid likväl i intet fall må föreslås högre lega, än 3a sk. Banco milen för hvarje häst, ehvad det är å landet eller i stad. 10:0.
Och skulle desse, från Utskottets Beslut, i frågan om sättet för AssislanceContoirets bedrifvande hädanefter, skiljaktigo meningar, medfölja Utskottets Betänkande till Respeetive Riks-Stånden. Stockholm Ut Supra. Ex Protocollo. J. C. LORICH. Be t än k a n d en. An!om den 27 Sept. 1824. Betänkande i fråga om Krono Utskyldernes Debiterande och qvittering m. m. Sedan, i anledning af en hos Bonde-Slåndet vid i8j5 års Riksdag väckt fråga, örn rrono Utlagornes beräknande efter markegång, såsom det rätta och begripligaste sättet af samma ulskylder, bemäidte Stånd, efter det Slals-Ulskotlet upplyst hvad Förfatillingarne i ämnet stadgade och yttrat att, genom behörig tillämpning derutaf, till alla delar uppfylldes hvad Bonde-Ståndet i berörde hänseende önskade, likväl ansett nödigt och nyttigt, att de gällande iöreskriftarne härom blifva uti en Författning sam - Stat s-U t skottets Betänkan den. no5 samlade oell till allmenheteris underättelse kungjorde, med alfvarsam erindran till alla vederbörande, att ställa sig desamma til! noga efterrättelse, samt derföre hos Kongl. Majrt i underdånighet anhållit, att eu sådan författning måtte blifva utfärdad; så har Kongl. Majrt, som häröfver infordrat Dess och Rikets Krigsoch Kammar-Collegiers underdåniga Utlåtanden, genom Nådige Remisser den 5 Februarii och 21 Mars detta år, öfverlemnat handlingarne i ämnet till Stats-Utskottet. Vid handläggningen häraf har Utskottet in hem tat, att Kongl. Kammar-Collegium i frågan hört Kongl. Majrts Befallningshafvande i samtelige Länen och derefter, i underdånigt yttrande af den 18 December 1820 andragit, huruledes i Uppbörds-Placatet af den 18 Augusti 1668 §.
»Nå så välkommen, min lilla skatt!» utropade hon och nästan lyfte ned Nina ur vagnen. »Litet blek om näsan tror jag? — men för öfrigt alldeles lik dig, — ja, vackrare än någonsin! Gud ske lof att jag har dig väl hos mig!» Hon gick framför Nina och förde henne in i de två stora gästrum en trappa upp, som voro bestämda åt henne. Det var två ljusa, solbelysta rum, möblerade i hvitt och blått. Allting der inne sken af renlighet, ända från beslagen på den gammalmodiga byrån till messingsluckorna på den väldiga kakelugnen. Det var två mycket stora rum. Det ena vände ut mot den stora, välkrattade gårdsplanen, det andra hade utsigt öfver sjön med de små öarna, och bergshöjderna långt borta. »Ja, här skall du nu bo», sade fru Lindeman, då hon såg med hvilket välbehag Nina gick från det ena fönstret till det andra och skrek till af glädje öfver den stora utsigten. »Jag säger dig på förhand, att du kommer att tycka om Säråker. När man en gång är här, vill man aldrig härifrån, och jag skulle inte önska något hellre, än att du stannade här Hvad skall du egentligen göra inne i sta’n numera, sedan gubben är död? — Och inga barn har du. — Slå dig till ro här hos mig på landet.» Nina bad att dock få betänka sig litet på ett sådant afgörande beslut och började kläda om sig. Fru Lindeman blef sittande hos henne. »Gif mig nyckeln till kofferten», sade hon, »så skall jag hänga upp dina klädningar och lägga ditt linne i lådorna, så ha vi det ombesörjdt», och hon började ordna allt i garderoben och skåpen. Hon var närsynt och lyfte hvarje klädespersedel tätt upp emot ansigtet för att mönstra den och stryka öfver den med sin feta, hvita hand med de lätt uppåtböjda fingerspetsarna. »Det är ett vackert mönster du har på spetsarna på dina kamkappor», sade hon och stack näsan djupt ned öfver dem. »Men jag skall visa dig ett annat, som också är mycket vackert och som går ofantligt fort att knyppla.»
Saida läste dock icke denna gång sådana blad, utan hon höll sig blott till dem, som innehöllo någonting om den, vid hvars tafla hon stod. Instinktmessigt och omedvetet fröjdade hon sig öfver att hennes mor på intet enda ställe sagt sig hysa någon egentlig kärlek till Baremann, lika mycket som det å en annan sida fröjdade henne, att Ingrid medgifvit sig älskat honom, derest han ej hade älskat en annan. Denna sista känsla gjorde slutligen sensation på Saida; hon fann, att hon en god stund stått der försjunken i betraktelser framför taflan, utan att se hvarken på den eller portföljen, den hon redan tillslutit. Hon spratt till, liksom hade hon varit sjunken i en dvala; hennes känslor blefvo tankar och så ensam Saida än var, hände sig dock, att hon rodnade. Denna rodnad bemärktes af den inträdande Eva, en tjensteflicka i huset, hvilken varit Saidas lekkamrat och allt ännu af denna betraktades mindre såsom tjenarinna än såsom en vän, hvilken tillochmed stundom kunde tillåta sig en stor förtrolighet. Kors hvad fröken nu är röd och vacker utlät hon sig bjudande theet är det denna tafla, som gjort fröken till sådan. Om nu någon ung herre skulle se fröken, så säg mej, om inte han sku' bli tokig. Hör du Eva, tala inte sådant der. Bjöd du redan the åt herrarna derinne? Ja gjorde jag så. Och kan fröken gissa, om hvem de talte; jo just om fröken. Jag hörde det precist, fast de nog försökte tala sakta ... Han tycks kunna göra vackra taflor, den der mannen med grå öfverrocken, men han ser så hemsk ut; han må väl aldrig våga lyfta sina tankar upp till fröken ... det sku' jag inte vilja. Sådant du kan tro, fy Eva! gå nu straxt din väg eljest blir jag riktigt ond. Gå nu, så håller jag af dig. Motvilligt lydde Eva, med skälmska men varnande blickar på sin herrskarinna. Denna gick till sitt piano och fyllde snart de ödsliga rummen med melodier och harmonier af en egen obestämd färgklang, liknande det obestämda i Saidas eget väsende. Lagman Randel och Baremann voro härunder för sig i lagmannens rum.
N;o 129, om aflemnande lill Riksg cont. af K. f. d. Cancelli-slyrelsens hand-cassa; N:o i3o, i anledn. af väckt fråga om upphörande af Skinskattebergs bergslags-privilegier; N:o r31, ang:de yrkad ersättning för forslingen af presterskapets i Lappmarken löningsspanmål. Ånyo föredrogs LagUtskrs den 3o sisth Sept. och den lii derpåföljande Oct. på bordet lagda betänk. N:o 127, i anledn. Den 4 November e. m. 97 nnledn. af vackla motioner örn ändringar i ansvarighets-lagen för Statsrådets ledamöter. Gr. Spens, Carl Guslaf, uppläsle följandet 1 afseende på 3 §:n i Utskrs förslag lill ansvar.lag och de der förekommande orden: ”dock härunder icke begripna sådana, i denna 6o § ej omnämnde, afgifler, hvilkas föremål äro inrättningar till enskildes gemensamma nytta och beqvämlighet, såsom bak-, bro-, färjoch andra afgifler af dylik beskaffenhetanser jäg mig icke särskildt böra upplaga II. o. Ad;s lid, då Hr Prosten Säves reservation, hvari flere instämt, uttrycker min öfvertygelse; utan förenar mig blott dermed, under anhållan om återremiss. I 5 §:n har Utsk. tillagt ett 2:dra morn., hvarigenom jag visserligen finnér, att de af mig anmälda fall, då Stalsråds-ledamot försummat afstyrka behandlingen af grundlagsfråga som allmän lag-fråga, eller af allmän lag-fråga som ekonomisk, äfven kunna anses vara i ansvar.lagen upptagna.
Mynt och allmänna Verldens förhåilander , undergått stora förändringar. De för Lärarne vid denna sednare Academie, kan hända till en tarflig utkomst då tillräckelige Löner, är det, vid förändrade omständigheter, nu icke mera. Ett af de syftemål, hvarefter Konstnären sträf - var, är att fredad för behofvet under sina kommande dagar, kunna såsom Lärare ägna sin erfarenhet till den konstälskande ungdomens ledning och undervisning; men detta syftemål kan han af förutnämnde orsak icke med säkerhet uppnå. De små Professors-iönerne af ioq R:dr B:co äro en ringa belöning för det kall Konstnären har att uppfylla. Äfven om det lyckas honom att erhålla till bestridande flera Professorater och att dertill kunna förena uågon af de varande Pensionerne, skall dock det sammanlagde Resultatet, ej i Oeconomisktafseende framställa en leende utsigt. Unirdomens håg för Konst-Studier, sorn visserligen lifvas, om för fullkomnandet af Talangen, en framtida belåning är att förvänta, skall deremot förslappas, om frugtan uppstår att förfela den samma. Kommer erfarenheten härtill, att under sjelfva de år, då förmågan tillåter ansträngning af krafter, Konstnären sällan, uppnår gladare mål än blotta sin utkomst, den artistiska äran oberäknad, Den lj Februarii. 349 så äro Motive.na, för utvecklingen af Snillets högre alster, ■) starka , hvilka dessutom sällan stå tillsammans med Närings * omsorgerne. Bland väckelserna till aktning och kärlek för Konsterna , räknar val med skäl man annordnade Samlingar af dess goda allster. Nationen äger deraf i flera Konstens grenar. Samlingen af Taflor, Handteckningar och Gravurer, ar icke i något iall obetydlig, och skulle om en ringa summa användes för att gifva henne den anordning, som vederborde , blifva ett hedrande vedermäle af hvad Nationen fordom gjordt för de sköra Konsterna, och komma att intaga ett utmärkt rum bland Gallerier. Af brist på tillräckelig local, äro nu dessa Taflor kringspridda på flera ställen. Det Kongl.
Det vore utan tvifvel mindre fördelaktigt, att på en plats, som kräfde bättre kunskaper, t. ex. i främmande språk, eller större arbetsförmåga, nödgas bibehålla en person, hvilken ej vore samma plats fullt vuxen, men hvilken kunde befinnas användbar i enahanda befattning vid en mindre station, och tvärtom att ej kunna tillgodogöra en förmåga, som ej funne användande på en plats af underordnad betydelse. För tjenstemännen sjelfve kan det likaledes ej anses annat än förmånligt, att deras Chef, hvars rätt att afsålla dem motionären ej ens ifrågasatt, undgår att tillämpa denna stränga påföljd i anledning af anmärkningar, som kunna afhjelpas genom en tjenstemans förflyttning till annan ort, men måhända äro af beskaffenhet att ej medgifva hans bibehållande der, hvarest han till sådane gjort sig skyldig, att icke nämna, det genom förflyttning från en mindre till en mera magtpåliggande station tillfälle beredes att ådagalägga skicklighet, som leder till befordran. Slutligen anser Utskottet, att åtminstone intilldess klagomål öfver magtmissbruk afhörts, hvilket i nu omförmälda hänseende, Utskottet veterligen, ej är förhållandet, bör hos innebafvarne af Statens högre embeten förutsättas icke benägenhet för väld, godtycke och förföljelse, utan desses motsats. Med stöd af det anförda hemställer alltså Utskottet, att omförmälda motion må lemnäs utan afseende. Stockholm den '19 Januari 1863. Reservationer: Af Herr Berggren, med hvilken Herr H. E. Falhem instämt. Det är mot god tyckets grundsats jag reserverar mig. Alt en tjensteman ej må kunna utan egen ansökan flyttas, har hittills ansetts vara af den vigt, att ett särskildt stadgande derom blifvit intaget i 36 § Regeringsformen. Det synes mig derföre betänkligt alt i närvarande tid, då aktningen för individens rätt alltmera göres gällande, förvägra ett sådant Grundlagens skydd åt tjenstemännen vid telegrafen, hvilken just är en produkt af vår Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande M 51. 7 tids högre kulturutveckling.
Ridderskapet och Adeln, detta ämne icke fordra någon åtgärd af PrestStåndet. S. Ö. Constitutions-Utskoltets Memorial N:o 55, angående åtskilliga med Representations^ förslaget gemenskap ägande Grundlags-ändringar; och N:o 56i i anledning af Prest-Ståndets anmärkning vid Utskottets förnyade alternavia förslag tili' ändring i 38 §'• Riksdags-Ordningen, Blefvo vid förnyad föredragning uppskjutne till den åtgärd vid nästä Riksdags som Regeringsformens 56 §. föreskrifver. Fran Valio fl. Borgar e-Sidndel. S. D. Vid förnyad föredragning biföll Bor gåre-Ståndet StatS-Utsiottets i Utlåtande N:o 3x3, i anledning af gjorda Prot. Vtdr. d. 2 2 Junii 1813. 69J anmärkningar vid dess hemställan, om Revision af de under Kongl. Krigs-Collegii dispositioa stående Kassors Förvaltning och Räkenskaper, samt BevillningsUtskottets Betänkande N:o 27, angående Bränvins bränningsafgifternas utgörande. S. D Föredrogs å nyo Stats-Utskottets Utlåtande N:o 311 öfver gjorde anmärkningar vid Stats-Verkets Räkenskaper och förvalltning åren 1S12 fill och med 1815; och, då Borgare-Ståndet redan den 5 i denna månad bifallit Utskottets Betänkande i ämnet, fann Ståndet att förberörde utlåtande (endast borde läggas till handlingarne, S. D Vid förnyad föredragning af Constitutions-Utskottets Memorial N:o 55 angående åtskillige med Representations-frågan gemenskap ägande Grundlags ändringar; antog Borgare Stan., det det af Constitutions-Utskottet uti detta Memorial afgifne förslag att, på sätt 56 §• RegeringsFörmen innehåller, hvila till nästa Riksdag föc att då Bil afgörande förekomma?
658 Elen 27 Maji j. m. Sfatsoch Bevillningsutskotten: Af Kongl. Maj;ts Nådiga Proposition lill Riksens Ständer om fortfarande af Treskillingsafgiften till veneriska smittans hämmande; af Herr J, U. Winbergs Memorial, angående upphäfvande af Låstafgiften för Fartyg som segla på Norrige och jemkning i öfrige Convoij-afgif. ter, jemte flere Ledamöters yttrande i samma ämne; af Herr Z. Danielsons, om upphörande af Tuli-umgåldernes betalande i Hamburger Banco, tillika med flere Ledamöters i samma ämne afgifne yttranden* af Herr II. Bjuhrs Memorial om befrielse för Umeå och Luleå Slåder från de med Tullkamrarne förknippade afgifter, som ej erläggas på landet, jemte flere Ledamöters i detta ämne gjorde anföranden; af Herr Z. Danielssons Memorial om Postfrihet för Dagblad, tillika med de af åtskillige Ledamöter i ämnet afgifne yttranden; af Kongl Maj;ts Nådiga skrifvelse till Rikets Ständer, angående extra Grafve, hjelpen; af Herr B. H. Santessons Memorial, om afgiften till veneriska smittans hämmande, tillika med Herr J, Ehingers och flere Ledamö. ters yttranden i samma ämne; af Herrar C. F. Norströms, M. ti. Ekelunds, E. M. LefFlers och L. J. Lundgrens Memorial, angående aflöning för dem, som vid KronoUppbörden i Städerna hafva befattning; och af Herr A. J. Hiesleiters, orri sättet och afgiften för stämpling af Spelkort! Statsoch Banco-Utskotten : Af Riksens Ständers år 1820 afgifne Beråt - ttcii 37 Ma/i /. m% tels© om Götha CsnalBolags-, Götheborgsoch Malmö f. d. Discontlnråttningar, från den tid RiksgåldsContoiret med förvaltningen af nämnda DiscontVerk haft befattning; af Herr B. H.
Förordningen den 11 Juli 1862, rörande reglering af Presterskapets löne-inkomster, malle i så måtto ändras, att den ledamot, som i berörde afseende nu väljes af länens Hushållnings-sä Ilskaper, skall af Landstinget i hvarje län utses. Stockholm den 4 December 1862. Stockholm, Tryckt hos Sam. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-V'iskallets Betänkande jV;o T. 1 N:ft 7. Ank. till Exp.-Utsk. den 9 Dec. 1862, kl. 6 e. in. Betänkajide, i anledning af väckt motion (N:o 128) om dels öfverlemnande till Kongl. Maj:l af Herr G. M. Stjernsvärds förslag till landtförsvarels ordnande, dals förändradt tillsättande lills vidare af Regements-chefer m. fl. befattningar. Högofliga Ridderskapet och Adeln har till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets behandling öfverlemnat en af Herr Stjernsvärd, G. M., väckt motion, hvaruti han -— roed erinran, hurusom han redan vid 1847—1848 årens riksdag afgifvit ett »Förslag till förändrad organisation af landtförsvaret», hvilket förslag då icke lyckades vinna bifall, men hvilket dock torde hafva bidragit dertill, attén för ämnets utredande utsedd Kommitté sistlidne är af Kongl. Majrt erhållit nådigt uppdrag att utarbeta och till Kongl. Majit inkomma med fullständigt betänkande, upptagande försvarsverkets närvarande brister samt huru dessa på ett ändamålsenligt, för
Skrifvelse, N:o 169. 87 har dock nu äfven af sistnämnda omständighet skäl ansetts kunna hemtas till den hemställan att, på det denna vetenskapliga institution, som förefunnits redan under föregående århundraden, ej måtte dö bort, Rikets Ständer ville till ny observatoriibyggnad i Lund anvisa för en gång en summa af 45,000 R:dr. Då det synes Rikets Ständer vara angeläget att de omständigheter, som måste verka hinderligt för den astronomiska undervisningens ändamålsenliga bestridande, kunde undanrödjas; hafva Rikets Ständer till en ny observatorii-byggnad i Lund anvisat ett anslag för en gång af 45,000 R:dr. 99:o Af Statsråds-protokollet inhemtas, att Vitterhets-, Historieoch Antiqvitetsakademien uti underdånig skrifvelse den 6 Augusti 1863, bland annat, förmält, hurusom, efter det E. K. Majit anbefallt, att lämplig person skulle till Antiqvitets-intendent antagas och instruktion för honom utfärdas, Akademien förordnat Adjunkten vid högre elementarläroverket i Wisby P. A. Säve att under tre års tid en sådan befattning utöfva, enligt af Akademien meddelad instruktion; — att Säve med början af Juli månad 1861 företagit en forskningsresa inom Östergötland, der han besökt 116 socknar och derefter om denna resa afgifvit berättelse; — att han under år 1862, för fortsättande och afslutande af de i Östergötland började forskningarne, der först besökt omkring 40 socknar, oell sedermera anställt undersökningar i Westergötland inom Skaraborgs län. De sålunda vunna resultaten af Antiqvitets-intendentens verksamhet, ehuru grundade på föga mer än ett års erfarenhet, hade fullkomligen ådagalagt behofvet af en sådan tjensteman, hvars bemödanden att på öfvertygelsens väg väcka aktning och kärlek för fornlemningarne skulle åt dessa bereda säkrare skydd, än de strängaste lagbud kunde åstadkomma.
Sedan Högloft, Särskildta Utskottet genom Memorial från dess Ordförande, daterad! dell 14:de sisth Jnlii, anmodat Stats-^XJtskottet vidtaga nödig åtgärd för att sätta Riksens Högloft Ständer i tillfälle, att be-> stämma beloppet, så väl af Arfvode för Secreleraren sorn af Tractamenten för den antagne Cancellisten och den anstälde Vaktmästaren vid det Särskildta Utskottets Så bär Stats-Utskoltel förliden gårdag fält emottaga följande, vid sammanträde emellan Herr Grefven och Landt-Marskaiken jamt Herrar Tålmän, jemte Herrar Ordförande i Stats-, och Banco-samt Särskildta Utskottet, upprättade Förslag till aflöning för Secreterare!! i Stalsoch BancoUiskolten samt Betjeningen s Särskildta Utskottet. ”Herr Grefven och Latidt-Marskalåen samt Herrar Talmän, jemte Herrar Ordforaude i Statsoch Bancosamt Sär* Stat s-Utskottets 13evtalikanden. 483 skildta Ulksotien, hade i dag sammanlrådt för att, enligt a\ §. Riksdags-Ordningen, föreslå eu efter göromålens vigt och »längd lämpad vedergällning af Stats-medlen åt Secreterare!! i Statsoeb BatacoUtskotten samt Betjeningen i Särskildta Utskottet; Och sorn Statsoch Banco-Utskottens göromål ännu icke voro slutade, men.Särskildta Utskottet, hvilket med början af sisth April Månad företagit till ■handläggning den till Utskottet öfverlemnade fråga, rörande Reglering af Rikets Styrelse-Verk, rn. m„ deröfver i slutet af sisth September månad till ftiks-Slåuden afgifvit sitt Betänkande, och således, derest nämnde Betänkande icke skulle blifva till Utskottet återremilteradl, kunde anses ined September månad hafva slutat sina arbeten; Alltså funno Herr Landt-Marskalkan oell Herrar Talmän, jemte Herrar Utskotts Ordförande, för gndt föreslå föiJander
General-tullstyrelsens ■underdåniga utlåtande, i.anledning af Rikets Ständers Revisorers erinringar vid Tullverkets räkenskaper för år.1859. Stormäktigste, Allernådigste Konung! Uti den af Rikets Ständers sednast församlade Revisorer afgifna berättelse, angående granskning af statsverkets med flere allmänna fonders tillstånd, styrelse och förvaltning år 1859, har dels den erinran blifvit gjord vid Tullverkets räkenskaper, att under levereringstitel äro definitivt afförda, i stället att under balanstitel upptagas, jemväl sådana medel, som blifvit levererade icke endast efter slutet af det kalenderår, sorn räkenskapen omfattar, utan äfven efter den tid, då hufvudräkningen är daterad, hvilket funnits medföra, bland annat, den olägenhet, att Tullverkets levereringar till Stats-kontoret i det förra verkets hufvudbok vanligen upptagas till helt andra belopp än Räntekammarens hufvudbok utvisar, och dels den förändring i sättet för bokföringen af lastpenningarna blifvit såsom önskvärd ifrågaställd, att hvad af dessa medel utgör Förvaltningens af sjöärendena andel, och som nu uppdebiteras och redovisas såsom »sjötullsmedel», måtte i stället bokföras under titeln »fyroch båkmedel», hvilket ansetts destomindre böra möta svårighet, som berörda andel vore till summan känd innan liufvudräkningen uppgöres. Till fullgörande af Eders Kongl. Maj:ts uti remiss den 18 nästlidne Oktober meddelade nådiga befallning, får General-tullstyrelsen, efter dess Kammar-kontors hörande, underdånigt utlåtande häröfver afgifva.
Bergs-LolleZu Bref til Bergmästaren Len 21 Mars 1759 innehäller, at Kihls SochneMän, i ställer för öfwrrflödig kohl-lefverering til Dylta - Den iz Mars» ?6r ra Masugn, böra lemna med til Swaswelbruker De är Va Masugnen ej är i gäng. Landshöfdingen keuterbolm8 Bergs-Ransaknings-l'rotocoI1 den 6 December 1744, ursak» rer längden af Fri-Socknarnes med lil izqwarter, wid 1^ N:dS böker, jemte witz tid ti! lefvereringen wid 6 Daler Snuts wice för den bristande. Rong!. Bergs-Ooll -Zii ^ommi88ions Betänkande af den 7 8 December i?49 förordnar, at Hafsta Sockens HeinmanMboer böra lefverera 52 Stafrum, Axbergs 29g och Kihls 194, samt ak de pä westra Allmänningen boende Torpare 26, Summa 56; Stafrum wed om äret. Detzmom hafwa til utsyning för de ffoglöse Hemmanen, Ostra och Holahults Allmänning blifwic upssattade täla 506 Stafrums ärlig afbänkning,Lamma 1071 Stafrum, hwilka tilökte med hwad deffogrike Hemmanen kunna afläta til de behöfwande och ifrän Allmänningarne aflägse, förmenas nara bestiga sig lil Le lava Stafrum wed, som 1726 ars anfelt böra efter 14 Stafrum per Mantal erhällas fran Fri-Sochnarne.