Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 39 tillstyrkt, emedan Utsk. icke frångått detta tillstyrkande. Skälet för min anhållan är, att jag anser ämnet vara för vigtigt för att afgöras af en så ringa personal, sorn nu är tillstädes. Uppå derom framställd propos. biföll R. o. Ad., hvad Gr. v. Fersen nu föreslagit. Fortsättningen af detta måls pröfning uppskjöts till nästa plenum. Upplästes och lades på bordet nedannämnda inkomna handlingar från Allra. Besvärsoch Oecon.-Utskottet: N:o i3g. i anledn, af väckt motion i fråga om de till K. M. vid sista riksdagen framställda önskningsmål; N:o i4o. i anledn. af väckt motion om åtskilliga förändringar i Armeens organisation och Rikets försvarsverk. H. R. 0. Ad. åtskiljdes kl. £ till 10 på aftonen. In fidem protocolli, F, O. Silfverstolpe. T> Den »6 December f. m. Tisdagen den 16 December 1834* Plenum II. io f. m. Fortsattes pröfningen af Bevilln.Utsk:s utlåt. N:o 45 i anledn. af gjorda anmärkntr vid betänk. W:o 29, ang:de stora sjötullsbeviliriingen. 5: te afdelningen. Ambra, apotheksvaror, arsenik. Utskts yttranden biföllos. Aska. Frih. Rantzou, Joli. Al b.: För rå aska bar jag i min reservation ansett utförseltullen böra nedsättas lill 3 sk. pr Låf, såsom tillräckligt skydd för glasbruken, helst vi hafva outtömliga tillgångar af råämnen för tillverkningen af aska. Jag anhåller således om Hr Gr. o. Landlmrs propos. på denna af mig föreslagna utförseltull. B., o. Ad. bestämde utförseltullen för aska, rå, af träd eller andra vegetabilier, till 3 sk:r och biföll i öfrigt Utsk:s yttrande, rörrde denna punkt. Band, bark, beck. Utsk:s yttranden biföllos. Ben.
Genom punkten 2:0, som motsvarar \ §, är åt samma § gifven en förändrad uppställning, hvilken blifvit behöflig i följd deraf, att 3 § borttagits. Då inventering af förråder och besigtning af hus m. m. dylikt ofta kan med mera lätthet verkställas af ett färre antal personer; har Utskottet genom 3 punkten föreslagit ett tillägg till sednare momentet uti 7 §, hvarmedelst det åt Fullmägtige öfverlemnas, att genom Deputerade kunna anställa den årliga besigtningen på Tumba Bruk. Det tillägg uti 1 momentet af 12 §, som är vordet tillstyrkt, medelst punkten 4:o> grundar sig på Rikets Ständers bifall till Utskottets framställning i 1 § af Utskottets under N:o 27 aflåtne Berättelse. Enär i afseende på en del af de ärenden, hvilka skola hemliga hållas, olika meningar yppats om tiden, då desamma få offentliggöras; har Utskottet ansett slutet af i3 § böra undfå den redaction., punkten 5:o utvisar. Som den i 14 § omförmälde underhandling förutsätter nödvändigheten äf en öfverläggning, torde hvad, som genom nämnde § åsyftas, närmast kunna uttryckas med de förändrade ordalag, i slutet deraf, som innefattas i punkten 6:0. I anledning af Rikets Ständers bifall till det i 2 § af ofvanberörde Berättelse N:o 27 föreslagne tillägg till Banco-Reglementets 16 § är stadgandet i punkten 7:o ouppgjordt. Banco - Banco-Utskottets Memorial, N:o 61. 5 Banco-Reglementets 18 § innehåller, att uti de Fullmägtiges pröfning tillhörande mål, Under-Styrelsens utlåtanden skola infordras, derest Fullmäglige anse sådant för målets utredning nödigt, eller någon af Fullmägtige det äskar.
För att genom samtidig tryckning i två serier fortskynda offentliggörandet af de vid Riksdagens slut ännu otryckta underdåniga Skrifve/ser, har delta särskilda Band blifvit bi/dadt och kalladt Supplement-Band, utgörande likväl, ehuru under nybörjad paginering, en oafbruten fortsättning af Tionde Samlingen, Första Afdelningen, Andra Bandel. STOCKHOLM, tryckt hos Isaac Marcus, 1858. Expeditiuns-Utskoltets förslag till underd. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 20 Febr. 1858. 1’resle-slåndet den 22 Borgare ståndet den 24 Bonde-ståndet den 28 Rikets St unders underdåniga Skrif reise, angående Reglering nf algi/terne under Riks-statens Åttonde Hujvud-tilet. (St.-Ulsk. N:o 216). S. A. K. I afseende å Riks-slalens Åttonde Hutvud-lilel, innefattande anslagen lör Ecklrsiaslik-Departementet, hafva följande förändringar ifrågakotnmit, hvilka Rikets Ständer nu lä i underdånighet anmäla i den ordning anslagen äro i Riks-stalen uppförda. DepartementsChefen. 1 :o Uti Eders Kongl. Majtls Nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof är hegardt, ali. nuvarande aflöning för Departementets Chef, 10,500 Rtdr mätte med 4,500 Rtdr förhöjas till 15,000 Rtdr; hvilket Rikets Ständer bifallit. Depot 'lemen tels Expedition. 2:o
Öppnades Herrar Electorers lista till val af en Ledamot i Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottet, efter N*.0 1109, Herr Ehrenborg, Casper; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o S283. Herr Akrell, Carl Fredric* Herr Hjärne: Carl Jacob, hade inlemnadtett sl lydande Memorial: (Se Bilagan NsO 1.) Lades på bordet. Föredrogs å nyo Statssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens den 16 sistl. Julii under N Herr Montgommerie, Gustaf, anhöll, att det - jRidd. 0. Ad. Prof. VII. Band. at 335 jnen T I Augusti ,f m. ta Utlåtande måtte ytterligare hvila på bordet till Bästa Plenum. Herr Bergman, Ambrosius Magnus, förenade lig med Hesr Montgommerie. Htrr Grefven och LandtMarjkaiken förklarade, att den af flere Ledamöter sålunda gjorde begäran, att Utskottens ifrågavarande Betänkande måtte ytterligare hvila på bordet til! nästa Plenum, icke kunde, enligt 49 §. Riksdags-? Ordningen, förvägras. Föredrogos å nyo och biföllos följande från nedannämnde Utskott inkomne samt den 5 dennes eftermiddagen på bordet lagde Utlåtanden: Från Statssamt Allmänna Bevars - och EkonomiUtskotten. Af den 16 sistledne Julii: M:o 370. I anledning af vackt fråga om biträde af Statsverket, till Mossodlingar i Skaraborgs Läa. Af den 23 sistledne Julii: Njo 571, I anledning af väckt fråga ora utgifvaade af en så kallad medborgerlig C&- thsches. Pen 11 Augusti f, m. Fran Statsoch BtvillningsUtskotten: Af den 18 sistledne Julii: No 373* I anledning af väckt fråga örn Portolrihet för RikgStåndens Protocoll och Bihanget dertill vid innevarande Riksdag. Öfver väckt motion, om Umeå och Luleå Städers befrielse från de med Tullkamrarnes underhållande förknippade afgifter.
Om nu billigheten skulle i båda dessa fåll tala för den påyrkade^ företrädesrätten, så äro dock förhållandena deri så olika, att de inför 13 Lag-Utskottets Betänkande, N‘,0 Q1, inför lag ej lära kunna medföra samma verkan. I det ena fallet är nemligen förskottsgifvaren innehafvare af de varor, hvarpå han förskjuter penningar; men i det andra blott af en handling, som allenast ger anledning till den förmodan, alt varorna framdeles komma att till honom öfverlemnas, utan att derom innefatta tillförlitlig säkerhet. Den förmånsrätt, hvarom nu är fråga, skulle emedlertid endast kunna försvaras från antagandet af en i varorna förvärfvad panträtt. Men sådan rätt i lös egendom eger, med undantag af hvad angående förlag serskildt stadgadt är, ej, enligt den i lagstiftningen i allmänhet gällande och uti 3 §. af 17 Kap. HandelsBalken uttalade grundsats, rum i annan händelse, än att den, som panträtten tillgodonjuta vill, häfver egendomen i händer eller under sin omedelbara disposition; och då följaktligen förskoltsgifvare icke kunde tillerkännas förmånsrätt i sistberörde fall, utan afvikelse från nämnda grundsats, anser Utskottet dylik rätt ej ens höra komma i fråga. I förra fallet deremot äro varorna till förskottsgifvarens förfogande öfverlemnade; men ehuru detta vilkor för panträtten således finnes uppfyldt, har likväl, i fråga derom, huruvida dylik rätt skall ega rum på grund af lagens uttryckliga förordnande, utan afseende å derom emellan kontrahenterne förut träffa dt aftal, Utskottet ej kunnat förbise vigten af den skillnad, andra länders lagstiftare härutinnan gjort för de händelser, då varorna blifvit afsända till annan ort för att afyttras, och då de blifvit i sådant hänseende nedsatta hos någon, som bor på samma ort med förskottstagaren.
Vid de val, som i Grundlagarne äro föreskrifvne, har Ridderskapet och Adeln, under åtskilliga Riksdagar, öfverenskomma, att tillika utse Suppleanter, till undvikande i möjligaste måtto af tidsspillande valförrättningar. Att besluta härom, synes tydligen böra tillkomma Ståndet ensamt, och böra ske särskildt för hvarje tillfälle, dock med det undantag, att förfarandet vid val till Suppleanter icke får på något sätt vara i strid med Grundlagens stadganden. Då nu Grundlagen uttryckligen förmår, att alla Ledamöter i en Nämnd, böra väljas genom allmän omröstning, och således vara af majoriteten tillsatte; synes det icke vara olämpligt, att i RiddarhusÖrdningen uttryckligen förbjuda det sätt, som någon gång blifvit nyttjadt, att Suppleanter tagas af de personer, som erhålla de flesta rösterne, närmast intill den sista ordinarie Ledamoten, ehuru vallistan ej innehåller flere nanni än sorn till ordinarie Ledamöter erfordrats, och hvarigenom Suppleanterne, dels verkligen blifva, dels kunna blifva af minoriteten utsedde. Det är nemligen tydligt, att då vallistorne upptaga ett icke större antal namn, än de blifvande ordinarie Ledamöternes, så skulle, i händelse att hela Siandet, utom några få Leda - a6g Den 18 Augusti t. m. möter, sammanstämde i sitt val, dessa få Ledamöters listor blifva de, hvarigenom Suppleéinterne kommo att utses, oell således ett helt annat resultat uppstå, än om Ståndet vid inträffande ledigheter företagit ett särskildt val. §. 44.- Oin röstberäkning och omröstningsprotocoll , svarar mot nuvarande 46 §. oförändrad, jjj. 45. Om val till Fullmägtige och Revisorer, är utom en liten förändring, af enahanda lydelse med 4y §. i nu gällande Riddarhusordning. Förändringen består egentligen i uttagandet af ordet: Sex Revisorer, hvaraf kunde dragas den slutsats, att Ridderskapet och Adeln in Pieno endast kunde välja Revisorer till den första af de i 68 §.
Stora kostnader äro alltid med skiften förenade, hvarföre det vore betänkligt att ådraga delegare sådan kostnad flere gånger, än behofvet påkallar, och således bäst att på en gång uppgöra skiftet, såsom nyttigt för alla. Jordbruket kunde aldrig hinna till någon höjd förr, än hvarje jordbrukare bekommit sjelfegande lotter, och sambruket blifvit afskaffadt, emedan den ene der alltid hindrade den andre från det, för hvar och en förmonligaste brukningssätt. Det vore ock oemotsägligt, att, i fall utbrytning ur byalag lemnades endast den delegare, som det begärde, skulle derigenom stora svårigheter kunna beredas för de öfrige att sedermera erhålla deras lotter skiftade, så fördelaktigt och beqvämt, som, i händelse skiftet på en gång öfvergick hela skiftes-laget; deraf i i4 Lagsamt Allm. Besv. o. Oec. Utsk. Ull. Ko 4.1. allt fall icke ovilkorligen följde skyldighet för samtlige delegarne att taga sina tilldelade egolotter i bruk, endast derigenom något hinder icke lades i vägen för andra delegare, som sådant åstundade, alt komma i besittning af dem tillfallne lotter.
M. äskat, gå de behöfvandes önskningar till mötes, och det är möjligt att så blir äfven förhållandet denna gång, men jag anser, i öfverensstämmelse med den åsigt, jag förut många gånger uttalat, att man bör ställa sig den K. Proposm till efterrättelse, och icke sträcka sina fordringar längre. Här är visserligen endast yrkadt en återremiss, och jag anser den i sig sjelf ganska oskadligt, enär jag vågar taga för gifvet att intet annat Stånd i detta fall kommer att gå längre, än K. M. föreslagit; men jag skulle likväl tro att R. o. Ad. handlade bäst, om det antog Utsk:s förslag. Gr. Puke: Jag får blott uplysa Gr. Platen derom, att det alldeles icke är fråga om någon lönetillökning, utan endast att bibehålla en tjensteman vid den lön, han nu innehar, hvilken icke är föreslagen att ökas med ett enda öre, och således aldrig kommer under rubriken löneförhöjning eller ökadt anslag, som af K. M. be gäres, utan är en lön, som icke kan honom betagas, och således måste på ett eller annat sätt utgå. Då, efter härmed fulländad öfverläggning, Hr Gr. o. Landtm, framställde att, i afseende på Utsk:s förev:de hemställan, hvartill Frih. Tersmeden och Gr. von Platen yrkat bifall, återremiss blifvit yrkad af Gr. Puke och Hr von Schantz, anmälde sig och yt trade Gr. Puke: Jag har icke yrkat återremiss på hela denna punkt, utan endast på den del, som rörer Revisorns lön. 1 anledn. häraf erinrade Hr Gr. o. Landtm., att den af Gr. Puke omnämnda Revisors-lön icke var i Utsk:s Utlåt, omförmäld, och att fördenskull, derest återremiss med afseende derpå ansåges nödig, Utsk:s hemställan i dess helhet borde återremitteras; hvarefter, sedan propos. till bifall å Utsk:s ifrågav:de hemställan blifvit framställd och besvarad med starka Ja jemte några Nej, Hr Gr. o. Landtm, förklarade det han funnit Ja öfvervägande.
Domstolar insände förteckningar, hvilka upptaga sådane personer, som tillhöra orter utom Kronofogdens Fögderi och Stadens område, varda Presterskapet uti desse personers hemvist meddelade;” ty och sorn, derest berörde Kongl. Kungörelse behörigen efterlefves, vederbörande Pastorer icke sakna den kännedom om deras åhörares uppförande, sorn i afseende å frejdebetygs utgifvande är för Presterskapet af nöden, samt uppgift till, Presterskapet på sådane mindre förbrytelser, sorn icke äro af den. beskaffenhet, att desamma böra i frejdebetyg omförmälas, utan egentligen endast utmärka förbrytarnes lynne oell seder, men hvarom Presterskapet i allmänhet torde ega tillfälle att på annat sätt vinna tillförlitligare underrättelse, skulle, utan att med säkerhet leda till ändåmålet, åstadkomma mycken omgång oell vidlyftighet, anser Utskottet sig böra vördsamt tillstyrka, att motionen ej mätte bifallas.. Stockholn»; dén 16 April i834.. AliVonaitill Exp^ Utsk. dén 19 April kl. 8 e, m.\ Betänkande j i anledning af Herr Prosten Doctor A i G. Elf ströms motion, om skyldighet för Båtsmän attnär de från comtnendering till hemorten återvända, vara förseddemed,Prestbevis. Från Hogvördige Preste-Ståndet är till Lag-Utskottets behandling Öfverlemnadt ett af Herr. Doctor. A. G, Elfström afgifvet memorial, hvar - Lag Utskottets Bet.
Jag hade icke tänkt att yttra mig i detta ämne, emedan talare före mig, både bättre och fullstä'ndigare än jag förmår det, utredt hvad jag kunde vil - Den :a7 M aj e. ra. 331 ja anföra: men dä, lill min stora förundran, en person, som åtminstone tillförene tillhört bergsstaten, här nppträdt och talat emot decimal-systemel; så linner jag mig uppmanad att, så till sägandes å bergsstatens vägnar, protesteia mot de uppgifter, lian sökt göra gällande. Såsom den der nära 4o år varit sysselsatt med bergshandteringen, har jag nästan dagligen erfarit fördelarna af decimal-systemel, och så val jag, sorn mina kamrater, anse det vanliga räknesättet i r:dr, sk. och rist verkligen såsom ett synda-straff för nationen, hvarifrån hon skulle befrias, om decimal-systemet kunde blifva antaget. Den värde ledamoten, som talade emot decimal-systemet, behagade observera, alt de länder, hvarest införandet af detta systeme mött svårigheter, icke hafva samina fördel som vi, nemi. enheter, som redan äro kända och blott behöfva indelas i 10 och 100 delar. Hvad Ater beträffar det påslåendet, att decimal-systemet icke skulle vara användbart i handel och vandel, så har erfarenheten ådagalagt ett motsatt förhållande i Finland och Ryssland, hvarest decimal-systemet ingalunda åstadkommit någon förlägenhet bland allmogen. Rysska bonden inser med lätthet huru mycket några hundra kopek göra i rubel och tvertom. Om någon af R. o. Ad. behagade samtala med någon af allmogen i detta ämne, är jag öfvertygad, att han skulle falla i förundran öfver den lätthet, hvarmed de inse förhållandet med decimalerna. Hvad som för öfrigt kan sägas i denna sak öfverlemna!' jag åt de herrar, hvilka beredt sig på att yttra sig i frågan. Jag vill blott tillägga, att hvar och en, som har erfarenhet af decimal-systemets fördelar, skall kunna intyga att detsammas antagande skulle vara en välsignelse för landet.
Sig kunna upptaga nämnde belopp uti det förslag till regleringen af utgiflerne under Andra Hufvud-Tileln, som E. K. M., uti Dess Nådiga Proposition om Siats-Verkets tillstånd och behof, framställt, serskildt afgifvit det af E. K. M. antagna förslag till löne-reglering för Landtoch Landtmäteri-slaterne i provinserne, samt tili Rikets Ständer öfverlemnat att afgöra, om och hvilka utvägar, till beredande af tillgångar för denna löne-reglering, må vara att vidtaga. Rikets Ständer hafva det nu ifrågavarande vigtiga ämnet i öfvervägande tagit; men, enär angelägenheten fordrar att, för beredande af den åsyftade nedsättningen uti skattebidragen, iagttaga möjligaste inskränkning uti Stats-utgifterne och dermed icke står tillsammans anvisandet af ett så betydligt anslag, sorn den föreslagna regleringen i sin helhet skulle erfordra, medförande en tillökad utgift af omkring 120,000 R:dr B:co, samt då, ehuru det i flere hänseenden vore lämpligt och ledande till enkelhet, om åtminstone den förändring kunde tillvägabringas, att, i öfverensstämmelse med det af Kongl. Kammar-Collegium och Kongl. Stals-Contoiret väckta samt af E. K. M. i Nåder godkända förslag, de serskildte provisioner, procenter, med flera dylika förmoner, som nu äro Landt-statens tjenstemän anslagne, blefve indragna och motsvarande bestämda löne-anslag anvisade, hvarigenom någon tillökning i statens utgifter i sjelfva verket icke uppstode, Rikets Ständer ej eller äro i tillfälle att en sådan åtgärd föreslå, emedan icke utredt blifvit, huru stor E.rpeditions-Vtskotlels Förslag till und.
— N:o 232. i anledning af erhållne återremisser å betänkandet N:o 128, angående väckt motion om förändring i tiden för ut - ( 188 ) görande af den lill Marstrands kyrka och skola anslagna kronobonden i Tjörns härad. XI. B. 21. A. 105. Slats-Ulskottels Memorialer, Belänkanden och Utlåtanden. — Nio 233. i anledning af erhållne återremisser å Betänkandet N:o 148, angående väckt motion om uplätelse åt Kongl. Serafimer-Ordens-Lazarettet af plats för tvätt-inrättning från Kongl. Majlis och Kronans, af Kongl. Karolinska Mediko-Kirurgiska Institutet disponerade egendom Niris 1 och 2 i qvarteret Glasbruket å Kungsholmen, samt i sammanhang dermed beviljande åt nämnda Kongl. Institut af anslag, motsvarande den byresafgift, som för nämnde plats nu erlägges. XI. B. 22, 105, 112. A. 116. E. 245. ■*— Nio 234. angående uplåtande af rum och lägenheter inom Rikets Ständers lins mellan Riksdagarne. XI. B. 22, 105. A. 116. — Nio 235, i anledning af väckt fråga om understöd för Riksgälds-kontorets Enkeoch Pupill-kassa. X. 22. A. 105. — Nio 236. angående utdelningen af de lill Riksgälds-kontorel aflemnade tryckta Riksdags-handlingar. XI. B. 22, 105, 116. A. 120. E. 293. — Nio 237. angående kostnaderna för tryckningen af prolokollerna vid innevarande Riksdag, jemte dertill hörande bihang. XI. B. 22, 109. A. 120.
Vid genomläsandet af K. M:ts Propos. har jag kommit till en helt annan slutsats, och det har förefallit mig som om Regeringen haft för afsigt att grunda en officiel tidning. Det ganska betydliga anslag, som Regeringen äskat för ökande af Posttidningens redaktionskrafter och för utvidgning af dess format, tyckes nemligen antyda, att Regeringen velat af denna tidning göra något annat än hvad den för närv:de är. Samme högtärade talare yttrade äfven, att det vore en fördel, om Posttidningen erhölle större spridning än andra tidningar, emedan den då kunde rätta de vrängda framställningar, som af dessa sednare kunde göras. Jag tror visserligen icke, att man liar skäl att befara, att vår nu v: de Regering skall låta vrängda framställningar komma sig till last, men, då det ligger inom möjlighetens område och exempel från andra länder finnas, att sådana blifvit af Regeringen gjorda, tror jag det icke vara rådligt. att lemna fältet öppet för Posttidningen ensam. H. Exc. Hr Justitie-Stats-Ministern har vidare uppdragit en jemnförelse emellan de tidningar, som förläggas af stora bolag, och en salarierad tidning, och trott sig deraf hemta anledning, att hvarje tidning måste betjena ett visst intresse, men H. Exc. har dervid förbisett, att en tidning, som bildas af ett bolag, vanligen representerar på förhand kända och bestämda åsigter, då deremot en officiel tidning måste representera Regeringens åsigter, hvilka icke kunna vara alltid desamma, utan vexla med regeringspersonalen. Jag tror dessutom att ju mindre Regeringen inlåter sig i polemik, desto bättre är det. Regeringen har numera genom den 522 Den 28 Maj. nya Ii. O. tillfälle att hvarje år meddela sig med folkets valda representanter, och har dessutom hädanefter såsom hittills tillfälle att i Posttidningen införa behöfliga upplysningar. Jag har föröfrigt icke förmärkt, att de större tidningarne någonsin förvägrat Regeringen att få införa meddelanden angående Regeringens åtgärder, utan det har tvertom visat sig, att sådana från den nuv:de populära Regeringen med stor begärlighet återgifvits till allmänheten. På dessa skäl anhåller jag fortfarande om afslag å Utsk:ts hemställan i den föredragna punkten.
Han vill ej gäcka sig själf med förhoppningar. Skulle hela Palermo illuminera för en fattig socialist? Så kommer hans mor och hämtar honom. »Stå ej där! Kom och se på Palermo! Det måtte vara en konung, som kommer dit i dag. Kom och se på Palermo!» Han tänker efter. Nej, han tror ej, att någon konung gästar Sicilien just nu. Men han kan ju ej våga tro, då ingen annan, icke ens hans mor På en gång uppge alla på ångaren ett högt rop. Det låter nästan som ett nödskri. En stor lustkutter har styrt rätt ned på dem och glider nu fram utmed ångarens sida. Hela kuttern är blommor och ljus. Öfver relingen släpa röda och hvita sidendraperier. Alla människor ombord äro i rödt och hvitt. Bosco står på ångaren och spanar efter hvad denna sköna budbärare bringar. Då slår seglet om och på dess hvita yta lyser emot honom: »Lefve Bosco!» Det är hans namn. Icke ett helgons, icke en konungs, icke den segrande generalens! Ingen annan på ångbåten gäller hyllningen. Hans namn, hans namn! Lustkuttern kastar upp några raketer. En hel himmel af stjärnor regnar ned. Så är den borta. Han far in i hamnen. Och det är jubel och hänförelse och lefverop och dyrkan. Människor säga: »Vi veta ej hur han skall kunna genomlefva det». Men så snart hyllningen är där, känner han, att han alls ej förtjänar den. Han tycker sig vilja lägga sig på knä för dessa hundrafemtiotusen människor, som hylla honom, och bedja dem förlåta, att han ingenting mäktar, att han ingenting gjort för dem. Liksom af en säregen slump är donna Micaela i Palermo denna natt. Hon är där för att få till stånd ett af dessa nya företag, som hon anser sig böra sätta i gång för att kunna behålla lif och förstånd. Det är väl antingen för utdikningarnas eller marmorbrottets skull, som hon är där. Hon är nere vid hamnen, hon, som alla andra.