Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Af Herr Vougt, HCDfiC, om anslag till upprensning och fördjupning af det nära Södertelje varande inlopp till Målaren, henämndt "JBrandalssundet". Sedan fråga uppstått, att för sjöfartens underlättande mellan Östersjön och Mälaren, genom Södertelje kanal, och beredande, i sammanhang dermed, af möjlighet för Motioner i Bory are-Ståndet 1865. 405 mera djupgående fartyg att anlöpa den i närheten af Södertelje, på saltsjösidan belägna lastageplatsen ”Näset ’, hvarest, medelst begagnande af ett ifrån vestra stambanan dit ledande sidospår, betydliga partier trävirke från det inre af Södermanland uppläggas för export till främmande länder, verkställa upprensning och muddring af det så kallade Brandalssundet, hvars ringa djup för närvarande utgör ett väsendtligt hinder för berörda syftemåls ernående; så och ehuru derom föranstaltade undersökningar ännu icke hunnit fullständigt afslutas, har jag ansett mig böra, på dertill gifven anledning och under förbehåll att framdeles få till vederbörligt Utskott inlemna nödiga handlingar och kartor, härmed vördsammast hemställa, det måtte Rikets Ständer bevilja ett anslag utan återbetalningsskyldighet af Åtta Tusen, eller, om möjligt, Tio Tusen Riksdaler Riksmynt såsom bidrag till kostnaden för en sådan upprensning och fördjupning af omförmälda från Saltsjön till Mälaren ledande inlopp ”Brandalssundet” att detsamma, utan tillökning i dess nuvarande bredd, som af strategiska skäl torde böra oförändrad bibehållas, erhåller ett djup af 16 å 18 fot vid lägsta vattenstånd, mot vilkor att Södertelje stad, ensam eller i förening med angränsande kommuner, hvilka utaf företaget kunna påräkna framtida fördel, ikläder sig ansvarighet, icke allenast för all den ytterligare kostnad arbetet erfordrar, och för fullbordandet deraf inom den möjligast korta tid, som i vanlig ordning varder bestämd, utan ock för farledens behöriga vidmagthållande. Om remiss till Utskott anhålles. Stockholm den 15 November 1865. Henric Vougt. Åf Herr ljungberg, C. E., om ändring af Fiskeri-stadgan, i hvad saltsjöfisket inomskärs angår.
J sådant afseende får Utskottet, enär den , dels redan beviljade och dels nu föreslagne nedsättning i allmänna Bevillningen, utgör omkring en fjerdedel deraf; men de kostnadar, till hvilkas bestridande ifrågavarande procent-belopp och anslag blifvit afsedde, icke allenast qvarstå oförminskade, utan äfven komma alt i betydlig mon förhöjas genom tillökningen af 5 Ledamöter uti Pröfnings-Comileerne för Länen, samt jemväl med afseende derå, att tjenstemännens befattning vid mantalsskrifning och taxering fortfarande blifver lika besvärlig och ansvarsfull som hittills, vördsamt föreslå den förändring, att i stället för en procent af Länens bevillningssumma, enligt i mom. af 121 §, må anslås en och en tredjedels procent; äfvensom att procent-beloppet, enligt 3 morn., må, ifrån trefjerdedels förhöjas lill en procent af hufvudstadens bevillnings-summa ; hvaremot Utskottet anser någon förhöjning i de serskilda anslagen för Norrbottens, Vesterbottens och Jemtlands Län icke vara af behofvet påkallad, enär, med hänsigt lill den föreslagne tillökningen af bevillnings-procenten för Länen i allmänhet, dessa anslag äfven hädanefter synas blifva för ändamålet tillräcklige. Slockholm den 2g Maj 1841 • På Höglofl. Ridderskapets och Adelns Ledamöters vägnar: Henning Hamilton. På Vällofl. Borgare-Ståndets Ledamöters vägnar: M. Grapengiesser. G. M. Gyllenhoff. På Högvördige Preste-Slåndels Ledamöters vägnar: C. J, Nordhammar. På Hedervärda Bonde-Ståndets Led amöters vägnar: P. Pehrssorij från Örebro Län. Litt. A. Calcul öfver de nedsältningar uti Allmänna Bevillningen , som dels genom förändringar uti grunderna för Bevillningens utgörande , redan blifvit af Rikets Höglofl. Ständer beslutade, dels äro af Bevillnings-Utskottet föreslagne uti Betänkandet N:o 52.
Det sätt att i en styrelse förena E.nbetsmän, tillsatte af Konungen och Rikets Ständers Fullmägtige, hvilka skulle med gemensamma rättigheter tillsammans öfverlägga och fatta beslut, anser jag för min del minst lämpeligt af alla Personer, tillsatta af så skiljda Auctoriteter som, Regeringen och N itionalRepresentation, försedde med särskildte af hvarandra oberoende Instructioner, skulle svårligen någonsin kunna se annat än de största små-aker utur samma syn-; punkt, Och då till slitande af de tvister, som härigenom nödvändigt måste uppstå, samt till fattande af något beslut, flesta rösternas beräkning som oftast fordrades skulle, då någon af den ena classen bl.nd L damöterne vöre frånvarande, och den andra classen deremo' fulltalig, den sedn-.re dassens mening nödvändigt råda När detta måsfe kunna ofta hända, och ömsevis med båda classerne, skulle deraf följa, att ingenderas instruetion och derefter uppkastade operationsplaner kunde blifva systematiskt följde. Man torde invända, att så stridig* åsigter af en och samma sak hos Regering och NationalR^presentation ej är att förmoda j m?n i den händelsen imer jag o;k intet ändamål, hvarföre man bör vara så angelägen att bådas Ridd. 0. Ad, Prot. VII. B. II. Den 27 Junti e. m. Ombud komma att uti en och samma Styrelse deltaga. Jag tillstyrker således afslag å det föreslagne tillägget. Herr Cederschjöld: I anledning af hvad den siste värde Talaren behagat yttra, börjar jag finna, att Riksens Ständers Fullmägtige kan hända ej borde, på, det sätt jag senast jramställde, sammanblandas med den egentliga MagazinsDirectionen: och anhåller derföre, att denna fråga må blifva uppskjuten, till dess det till Statsoch BancoUtskotten nyss återremitterade Betänkande, vid hvilket jag egentligen, i egenskap af anmärkning, väckte densamma, hinner återkomma. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, huruvida Ridderskapet och Adeln ansåg lämpeligt att lemna sitt bifall till det af Herr Cederschjöld föreslagne tillägg. Ropades Nej.
Af Herr Boman (jN:o 56). med förslag att vanfrejdad person måtte befrias från skyldigheten att under fredstid deltaga uti Beväringsmanskapets vapenöfningar. Remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet. Af Herr Wahlund (N:o 57), i fråga om statsbidrag till förbättrande af hamnen vid Åmål. Remitterades till Stats-Utskottel. af Herr Wahlund (N:o 58), med hemställan, att någon del af ett danaarf efter värdshusidkerskan Hollander måtte anslås till stående fond för en i Philipstad inrättad barnavardsoch arbetsanstalt för fattiga tlickorf Remitterades till Stats-Utskotiet. Och af Herr Nordvall fN:o 60), med anhållan om statsanslag för verkställande al nödig befunnen rötning af segelleden genom Stångån från Nyqvarns hamn till sjön Roxen. Remitterades till Stats-Utskottet. S. D. Sedan Herr Almgren, såsom sin motion upptagit en af Doktor Sandberg inom Preste-ståndet, väckt och, enligt dess Protokolls-utdrag den 21 dennes, Medstånden kommunicerad fråga, angående bränvins-bränningens inställande äfven under April månad nästkommande år, blef samma motion, jemte hvad i anledning deraf yttradt blifvit, remitterad till det Särskilda Utskottet för behandling af frågor, angående bränvins tillverkning och försäljning. Från Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Föredrogos och remitterades: till Allmänna Bevarsoch Ekonomi-Utkottet: \ 1:® Högvördige Preste-ståndets inkomna Protokolls-utdrag N;o 38, innefattande kommunikation med Medstånden af Doktor Sandbergs i förstnämnde
Ty sådane strider haf - Den 27 Maj f. m. 201 va aldrig båtat nationerna. De hafva alltid varit tecken till deras tillhakaski idaudeoch någon gång för dera medfört ännu sorgligare följder. Endast på en grundval hafva folken förmått att upresa sin lycka och sin ära, och denna har varit förtroendets och endrägtens. Jag hyser det hopp, att det framställda förslaget skall leda till detta mål. För dess upnående är ingen upoffring för stor, hvarken den af politiska rättigheter eller den af förut fattade meningar, och det är af denna anledn., som jag till sin princip biträder Utsk:s förslag. Emot dess serskildta bestämmelser har jag likväl några anmärkmr all framställa: Jag yrkar att i 12 § 1 mora. tillägges, i fråga om valsättet för R. o. Ad., ordet distriktvis. Jag anmärker som en bristande fullständighet i Utsk:s förslag alt icke grunderne för vallagen blifvit upgifne; men med dessa, och tilläfventyrs några andra smärre jemkningar, anser jag förslaget antagligt, såsom en öfvergång till något möjligen ännu fullkomligare, som åt den stora reformatorn Tiden, må vara förbehållet, att sjelf anvisa oss. Ex. Hr Frih. o. Landtm, lillkännagaf att plenum komme att fortsättas kl. 6 e. m. Hr Cederschiöld, Rob. Theophron: Då jag vid början af delta riksmöte på de skäl, R. o. Ad:s prot. uplager, i motsats till den siste talaren uttalade min förkastelsedom öfver det representationsförslag, som då sedan sista riksdagen hvilade på R. St:s bord till afgörande vid denna, emedan jag ansåg detsamma leda till olyckliga följder för fäderneslandet, så uttryckte jag derjemte den förhoppning, att Const.Utsk. skulle inkomma med ett nytt förslag, som på samma gång betryggade samhällets bestånd och skänkte rättvisa åt alla dess medlemmar.
Ridderskapet och Adeln, så väl som Respective MedStånden, redan låtit sig föredraga och beviljat Remiss å ämnen, hvilka, efter min tanka, hafva föga inflytande på allmänt välbeställd-, såsom rörande Målningars förfärdigande, Isländska Språkkunskapen, Muddringai’, Lumpsamlare-rättigheter, Landsvägars rätande och Hållkarlars spöande m. m., hvarföre jag, vid detta grundämne för Statens välmagt och alla Näringars bestånd, förväntar mig lika välvilja, och ödmjukast anhåller, att detta Memorial måtte 108 Den 2 Martti. blifva till Stats-Utskoltet remitteradt, och med de öfrige Respective RiksStånden communiceradt; hvaröfver jag utbeder mig Högvälborne Herr Grefvens och LandtMarskalkens Proposition. Begärdes på Bordet. Herr Flach, Carl Fredric: I den orten bosatt, kan jag, med öfvertygelse om billigheten och nyttan, understödja Herr Oxéhufvuds Motion, rörande ett SpannmålsMagazins anläggande i Staden Fahlköping. Efter min localkännedom, tror jag mig böra tillstyrka, att ett af de båda i Länet nu varande Magaziner i Mariestad eller Lidköping borde flyttas till Fahlköping, icke allena för Länets större beqvämlighet och båtnad, utan äfven för den, som derigenom skulle tillflyta den delen af Småland, som hämtar en del af deras årliga Sädesbehof från Skaraborgs Län. Upplästes och lades på Bordet följande från StatsUtskotlet den 21 sistlidne Februarii afgifne Ullåtanden: 1:0 Angående den af Herr M. Thunell inom Yällofl. Borgareståndet gjorde hemställan, att MagazinsDirectionen ej måtte införskrifva Utländsk Spannmål, deruti Utskottet, af anförde skäl, ansett sig icke kunna tillstyrka bifall al Herr Thunells berörde hemställan. 2:0 I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående användande af de inom Den i Martii. 109 Södermanlands
Sveriges jordägare skola erhålla ett verkligt skäl att klaga öfver förkrossande utgifter, när boställen för alla corpser hunnit bortplottras, och när bevillningen skall godtgöra icke blott de löner, som genom jordindelningen varit bestridda, utan äfven få uppfylla den vida större omkostnad, hvarmed staten alltid bygger, reparerar och administrerar, mot hvad häradet eller den enskilde på sådant uppoffrar. Förslaget synes till ersättning för alla dessa utgifter beräkna en ansenlig besparing af nuvar. ganska stora fångforslingskostnader, hvilka, i förbigående sagdt, nu uppkomma till icke ringa del genom i landsorterne väl bekanta underslef. Men denna förhoppning kommer, i detta liksom i alla våra nya organisationsförslag, att utslå till motsatt förhållande. Yäl är det sannt, att forslingen mellan ett länsfängelse och ett häradshäkte i hvarje domsaga måste blifva mindre än mellan läns-fängelser och de flera inom domsagan nuvar.; men man glömmer i denna beräkning först att tångarne hädanefter skola skjutsas från alla nthäraderne i domsagan till centralhäradet, hvilket hittills icke ägt rum, sedan att den för några år sedan onödigtvis tillagda ersättning åt vittnen i brottmål, skall oftare och till ganska stora belopp komma att utgå, när dessa vittnen måste från de öfriga häraderna färdas till centraldomstolen, och skall bestiga sig till så mycket betydligare summor, som vanligen ett större antal vittnen erfordras i brottmål. Åsidosätter man alla dessa kostnader och alla andra svära följder för att endast betrakta fängelsesystemet och dess framgång, kan man väl då föreställa sig alt ett trädhus, uti hvilket en vanlig röst höres från ruin lill rum, eller hvars väggar på en liten stund kunna genomborras nied en vanlig nafvare, skola hindra gemenskap för tångarne både sins emellan och utifrån, och kan man väl hoppas att de rymningar och oordningar af alla slag, som i hufvudstadens solida mönsterbyggnader äga rum, oaktadt den vaksammaste tillsyn, icke skola öfvergå till det oerhördaste sjelfsvåld, der ingen kontroll gifves öfver den enbare vaktmästaren?
Skrifvelse, N*> igi. 387 för rättigheten att tillverka, omdistillera och i minut försälja bränvin, äfvensom för beskattningen dervid, innehåller, än ock inom Riks-stånden gjorda framställningar i detta ämne, få Rikets Ständer, underd:st anmäla, det Rikets Ständer ansett stadgandena i Kongl, förordningen den 13 Juni 1845, angående vilkoren för tillverkning och försäljning af bränvin, böra bibehållas, dock med följande förändringar, nemligen: l:o Att den tid af året, under hvilken bränvinsbränning är tillåten, funnits böra indelas i tre serskilda terminer af två månader i hvardera, nemligen Januari och Februari, Mars och April, samt November och December, med rättighet för den det åslundar att, efter hos Konungens befallningshafvande derom gjord anmälan, börja bränvinsbränningen den 15 Oktober, i stället för den 1 November, i hvilket lall den sista bran vi nsbrännings-terminen af året skulle räknas från den 15 Oktober till den 15 December. 2:o Att den i § 12 af nu gällande författning förekommande beskrifning å bränvinsbrännings-redskapen blifvit till en del förändrad. 3:o Att lill bränvinsbrännings-redskap af de i författningens 13 § omförmälde l:a och 2:a klasser ånga ej må användas, äfvensom att i samma § blifvit tillagdc trenne nya momenter, på sätt förslaget utvisar, i ändamål att förebygga anmärkta missbruk. 4:o Att 16 § 2 mom. af nu gällande författning funnits böra förtydligas, på sätt af förslaget synes. 5:o Att bland de i 17 § omförmälde redskapsdelar, som böra stämplas, äfven blifvit upptagne lösa hattrör. 6:o
Jag kallar ej dessa revolutionära skakningar, ej denna frihetsyra med detta namn, jag nämner dem helre tidens stormar, eller konvulsiva ryckningar i nationernas lif. Eller våga vi påstå ad lidens anda, sådan den uppenbarade sig år 1848, då skulle följ as. _ frågar jag ej utan skäl, om denna anda är densamma år 1850. Ar den det ej, bör val den sednaste tidsandan nu leda oss. Jag vill ej lägga vår Regering och vårt folk så mycket till last 1 H. “ 16 242 Den 14 December. att hafva är 1848 tagit intryck af ilen osunda vind, sorn då öfverfor Europa, om verkningarna deraf ock här föga förspordes, — men jag skulle anse dem båda illa upfatta deras ställning, om de ännu i dag, då den lagliga ordningen inom Europas stater återtager sin rätt och sundare samhällsläror äter börja alt göra sig gällande, — läte sig beherrskas af samma intryck, och folket ej med bestämdhet afsloge och dess styrelse ej med tacksamhet sage nationens ombud undanskjuta ett representalions-förslag, uprunnet under sorgebuden om Fransyska monarkiens fall, utarbetadt och framlagdi under det Danmark, Tyskland, Österrike och Italien stodo i brand, och dess throner, skymfade, hotades med undergäng. Jag har redan alltför länge uptagit Eders E.x:s samt R. o. Ad:s dyrbara tid; jag slutar blott med den önskan att Sveriges Riddarhus och Sveriges Ständer mätte väl besinna att flera föregångna sekler i dag blicka ned på oss, i hvilkas händer vården och utvecklingen af deras verk äro nedlagda. Må de väl betänka att vi besluta, ej blott för oss, utan äfven för efterkommande ända in i den sena framtiden, efterkommande, hvilka en gäng skola bedomina vår tid och säkert fordra en sträng räkning af vårt minne, om vi, Sveriges Ständer, lättsinnigt, förspilla ett arf, hvartill deras rätt är lika helig som vår.
Motionären har med anledning häraf föreslagit, att Rikets Ständer ville för sin del besluta, att de postdiligenser, hvilka äro afsedde att befordras med gästgifveri-, hålleller reservskjuts, skola, innan sådan skjuts utgår, besigtigas af sakkunnige personer, hvilka böra lemna utlåtande angående minsta antalet hästar, hvarmed sådan vagn får fortskaffas; att bland besigtningsman nen bör vara minst en skjutsskyldig; samt att å vagnen skall utsättas minsta antalet hästar, som dertill må begagnas. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, till hvars behandling denna motion blifvit remitterad, har inhemtat, att, enligt Kongl. Brefvet till General-poststyrelsen den 21 Juni 1861, å de linier, der postdiligens-förbindelser blifvit inrättade, diligenserna skola å vissa linier befordras vintertiden med tre och under sommaren med två hästar, men å andra linier under hela året med endast två hästar, hvaremot någon förhöjning i betingslegan blifvit bestämd. Det torde emellertid ej kunna nekas, att, till följd af vägarnes olika beskaffenhet i särskilda orter, under olika årstider, det sålunda bestämda hästantalet måste, med afseende å de ifrågavarande vagnarnes egen tyngd och konstruktion, mången gång befinnas otillräckligt. De anförda klagomålen af en mängd skjutsskyldige, så väl hos Kongl. Majit, som nu hos Rikets Ständer, torde vitsorda behofvet af den sökta lindringen, som, jemte det den afser besparing af den skjutsskyldige jordbrukarens arbetsmedel, tillika har till mål att skona djuren från en grym behandling. Sålunda tvekar Utskottet ej i uttalandet af den åsigt, att undanrödjandet af de öfverklagade olägenheterna är af omständigheterna påkalladt. För att emellertid bereda lika rätt till talan åt alla parter, synes den af motionären föreslagna besigtning böra verkställas af en utaf Postverket förordnad person, en skjutsskyldig och en kronobetjent, den sistnämnde utsedd af Kongl. Majits Befallningshafvande, som kunde låta verkställa besigtning å de diligenser, som befara inom länet varande postlinier.
Det lilla ansigtet var nedsöladt af knapt torkade tårar, och läpparne darrade ännu nervöst, som efter en skrikparoxysm. Den hvita, broderade kolten var ohjelpligt tillskrynklad och nedsmord, och sanden låg strimmvis i vecken. Bredvid henne stod ett par små skor, som tydligen nyss voro afsparkade, ty hon höll just som bäst på med att draga af sig strumporna. Hon lyckades också att kränga dem af sig och kastade dem öfver skorna. Gned den ena lilla bara foten emot den andra, och stack dem så båda två resolut in i den varma, mjuka sanden tills halfva benen voro begrafna deri. Så skrattade hon och drog ut dem igen, för att genast på nytt utföra samma manöver, under det hon drog ihop ögonbrynen och tätt tryckte tillsammans läpparna. Borta vid kökstrappan på gafveln satt en piga på det nedersta trappsteget och pratade med drängen, som nyss hade burit fram vatten och ännu stod med oket på axlarna. De talade mycket högt och brusto slutligen ut i ett bredt, skallande flatskratt. Så – med ett slags skämtsamt koketteri – slog hon honom midt i ansigtet med den grofva stickstrumpan. Gaf till ännu en skrattsalfva och sprang sin väg med ullgarnsnystanet rullande efter sig, – bort till den lilla flickan i sandhögen. Hon satt nu slapt hopsjunken, nästan som domnad i den starka, lumra värmen, och drog fötterna långsamt – halft mekaniskt – upp och ned genom gruset. Då och då lyfte hon upp benet och sparkade kring sig ett regn af hvitgul sand. Pigan tog henne omildt i armen och drog henne upp. »Usch, så Berta ser ut! – Fy skäms! Hvad skall mamma säga då hon kommer hem – hva? Hon skakade henne och begynte slå bort sanden från klädningen. Den lilla började fläbba igen och ryckte sig lös, i det hon sade med denna förnäma muttenhet, som barn så ofta antaga mot tjenstfolk: »Anna tan då – Berta vill va här.» »Och utan skor och strumpor? – Gud tröste oss för den ungen!» Hon grep den ena strumpan och drog till sig den lilla foten för att sätta den på.
När man har egendom sä att man är född och ända något derutöfwer att afläta dä först kan man wara en nyttig medborgare: den som producerar mindre än han sjelf behöfwer är onyttig och är stadlig. Grefwe Os 6arstis: med största uppmärksamhet har jag afhört hwad flere Ivarda Ledamöter öfwer detta wigttga ämne pä begge sidor behagat anföra. Ibland andra frägor är äfwen den sramstäld om Kronolägenheterna i fall af styckning, bo de samtelige uv.dfä Skattehemmans natur eller behälla den de förut haft. Jag för min del kan icke annorlunda än såsom skadligt för Nckct anse om de stulle till 1436 Den 27 ZebruarU. till skatte försaljas; och jag wägar för Högloft. Ridderstapet och Adelns upmärksamhel framställa, om ert sädant steg hade för 40 eller Zo är tillbaka blifwit tagit, hivad tillgångar Riket i närwarande ridcpunct skulle haft att påräkna. Skulle äter Högloft. Ridderstapet och Adeln behaga besluta att en sadan försäljning och derjemte-, styckning skulle aga rum, tror jag likwal art delarne icke borde blifwa mindre an ett hemman. Men för min del stulle jag hälst tillstyrka att ingen styckning af Kronans Lägenheter mätte aga rum, utan att de hädanefter mätte disponeras genom Arrenden efter de grunder 1799 ärs Författning föreflrifwer, jag anser dem pä en förskaffa Staten den möjeligaste högsta inkomst och bewara Kronan en rätt som för en kommande tid möjeligen af wära efterkommande med tacksamhet stall erkannas. Grefwe körner. )ag fär den aran namna akt enär först blifwer afgjordt huruwida Kongsgä» barne böra säljas eller Arrenderas, och man sedan kommers till frägan om deras styckning, tror jag det stall befinnas att Utskottet hemstält att den ej mätte nedsättas lägre an till ett hemman. Man har troil att somlige lägenheter till och med icke kunna ens i sa smä delar styckas.
Au ctions-kammare Af Burskaps-penningar, Saköresmcdcl, Jude-afgift för Borgerlig rättighet, höter för felaktigt jern, med flere smärre inkomster För Brännvins-Distilleriugs-rättig Försålde fastigheter Summa Inkomster B:o R:dr Ar i 837 . Stads-Cassans utgifter, dels bestämde uti Nådigst fastställd Stat, dels af Extra-Ordinarie behof påkallade, hafva varit: Till Stadens allmänna inrättningar Kuroch Sjukhuset R;dr Correctionsoch Spinnhuset Ben rs-, Brooch Hamnbyggnadens Sublevationseller Amortisse mcnts-Fond Kongl* Police-kammarens hyra och bidrag till aflöning Stockholms Stads Undervisningsverk Krono-Uppbörds-Verket för Stockholm Till Brandväsendets underhåll, utöfver af Stadens Brandförsäkrings-Contoir anslagne i,5oo Rdr för året Till fromma Stiftelser; Konungens Hospital Frimurare-Barnhuset Enkeoch Pupill-kassan vid Stockholms Stads Verk, samt Magistratens enskildta disposition « Till Clereciets aflöning; 3:ne Capelianer vid Storkyrkan . Stadens öfriga utgifter: Aflöning till Magistraten, dess Tjenstemän och Betjente, samt de under DrätSel-kommissionen lydande Tjenstemän och Betjente Publika Byggnader, hvarmed förstås Nybyggnader och underhåll af Stadens Hus, Hamnar, Broar, Bryggor och Gator, äfvensom af särskilda på Stadens omvårdnad heroende lägenheter , . , , , År i827* År 1828. Medeltal. Medeltal. Extra-ordinarie utgifter, såsom till Gatu-lycktor med deras lysning, ved och ljus, papper med liera skrif-materialier så väl till Magistraten , som för uppbörden af Stadens Intrader, till Inventariepersedlar, för Politie-liks begrafning m. Öfverskott för år 1827 R:dr 26 sk. 7 r:st. Banco.