Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Revisorerne, som af tillgänglige Handlingar icke kunnat inhemta, att något i berörde hänseende af nämnde Embeten under ifrågavarande år blifvit tillgjordt, anse fördenskull angeläget, att Comiterade genom lämpliga åtgärders vidtagande, söka befordra Balancerna till slutlig utredning, samt uti serskild BalanceRelation, som nu saknas, vid nästblifvande Revision af SlatsVerkets förvaltning och Räkenskaper, fullständigt upplysa, i hvad skick ProprieBulancerna sig då befinna och hvarpå deras indrifning eller afskrifning beror. ( 100 ) ^:d SalpeterFondens mot inteckningssäkerhet räntebärande Capital uppgår lill 172,710 R:dr 32 sk., och hafva Revisorerne, vid granskningen af Inteckningshandlingarne, funnit dem i behörigt skick, äfvensom att Fondens rätt, der dylik åtgärd varit af nöden, genom bevakning blifvit sorgfälligt iakttagen. I afseende på ränteberäkningen å tili utlåning disponible medel, hafva ComiteVade genom Kongl. Brefvet af den 16 Mars 1824 erhållit den föreskrift: ”att livad af SalpeterFonden ej är behöfligt för utgifternas bestridande, bör göras fruktbart å 6 procent. ” Några lån löpa dock med endast 5 procent, såsom ett å 18,000 R:dr (återstoden af först långifne 5o,ooo R:dr) i Engeltofta Egendom, i anledning af serskilta förhållanden, som ansågos berättiga primitive låntagaren, numera aflidne Majoren Stjernsvärd, till en sådan förmån, samt ett å 14,000 R:dr, hvilket med nämnde lägre ränta beviljades aflidne Styresmannen, Capitainenr Edman, med afseende å hans verkliga förtjenst om Salpeternäringens befrämjande, och hvilket, efter hans död, fått af Sonen, SalpeterSjuderiStyresmanuen J. J. Edman under samma vilkor bibehållas.
I^Ör 3e nu sk r^mlrs 4Iukvu3-Hteln8 6e8j)ilrin»ilr sklöiite 2:ne I.än8inän i 3uelnl8jervi oell Iinont6e!ii8 I^g^marlier döra löner pä 8tat us>pkörr>8 tillilo^s . 100: 8SNlt I^äN8Nlänn6N8 l ^ r vill8ji>u>'8, 3oe!lmoeIi8 oell Oeliivrrre I^unrrniurlier löner jemväl pä ^närs Ilukvucl-^iteln ökverkl^ttri8. 7:o Lnli^t li vini Käliemliiiperne utvl8i>, erkor6ru8 uti lie till ramlin ^Iukvull-3'iteln iiörinllle ^llmännri I^ör8lr>A8i>n8li>F köljinille tillöllninAsr: till L!igrtse-8i»illiitkk-VVerIlet8 utsikter, llvillcii lrlikvit 8törre i köljrl sk elen 8törre inllom8t, 3ennil ^itel inllrinAgr, omlliing „ 4,000: 8lcrikmk»terirllier oell Iix^on86r 8umt Verl oell I.ju8 kör llilrets LolleZier, meck Lere >Verll . , » - „ 3,000: — - lle86- oell 3?ri>etrllN6nt8-jl6NninAilr kol' Livile I'unlret8- oell 'ljen 8teinäil .
Då skälen och anledningarne till de nu föreslagne stadganden och förändringar hufvudsakeligen igenfinnas, dels uti förenämnde Konungens Nådiga Proposition, dels uti Constitutions-Utskottets vid förlidne Urtima Riksdag afgifne Betänkande samt de resp. Riks-Ståndens anmärkningar, återstår endast för närvarande Constitutions-Utskott att till undvikande af ett onödigt upprepande desamma sig härmedelst åberopa och att tillägga att, då Utskottet funnit det de stadganden, hvilka äro ärnade att bestämma skillnaden imellan Tryckfrihetens rätta bruk och dess missbruk samt beskaffenheten af inseendet och bevaknings-anstalterna dervid, kunna beqvämligen skiljas ifrån sjelfva Rättegångs-sättet, har Utskottet, hos hvil - 268 Riksdagen 1812. ket de mest skiljaktiga meningar i afseende på detta sednare uppstått, trott sig böra förslaget dertill uti ett särskildt Betänkande afgifva och får derföre, då i det närvarande upptagas alla de uti de fyra första §§ af Tryckfrihets-Förordningen innefattade och af Utskottet godkände stadganden, uti ett särskildt härhos följande Betänkande öfverlemna dem, hvilka höra till den 5 § af Tryckfrihets-Förordningen, och hvilka endast uppå sjelfva Rättegångssättet och formen af undersökningen deraf hafva afseende. Orebro den 20 Junii 1812. På Constitutions-Utskottets vägnar A. G. Mörner. J. A. Tingstadius. Joli. P. Sandberg. Anders And-.son Aberg. G. A. Silverstolpe. Härmed följa 21 bilagor (A—U). Bilaga A till Mern. Wi efterskrifne Svea Rikes Ständer, Grefvar, Friherrar, Biskoppar, Ridderskap och Adel, Klerkeri, Borgerskap och Menige Allmoge, som nu här i Örebro till Allmän Urtima Riksdag församlade äro, gore veterligt:
Besvärsoch Ekonomi-Utskotten, i anledning af väckte motioner, afgifviL Utlåtande till Rikets Ständer, angående ersättning till Nämndemän för alla förrättningar, som dem, i egenskap af ledamöter i Härads-Rätt åligga, ansett sig böra inskränka sitt yttrande till ersättning för sådane förrättningar för Kronans räkning, hvilka för Nämndemän, utan utöfning af deras domarebefaltning, äfvensom för Fjerdingsmännen, kunna komma i fråga, och sorn billigt är, att enahanda förmon, som, enligt Utskottets tillstyrkan uti Utlåtandet N:o i3a, borde komma städernes Magist ratspersoner och Borgare till godo, äfven må tillfalla Nämndemän och Fjerdingsmän, hvilka på landet för samma slags förrättningar tillkallas, tillstyrker Utskottet, alt Nämndemän, utom för de förrättningar, hvilka dem i egenskap af ledamöter i Härads-Rätt åligga, äfvensom Fjerdingsmän, må, när de tillkallas för syner, värderingar, inventeringar m. m. för Kronans räkning, då förrättningen varar längre än en dag, undfå tractamente, enligt hvad dem Bill. till R. St. Fröt, tSJo. Ft Sami. 1 Afd, 2 Band. £3 Haft. I 2 Stats-Utskottets Utlåtande , N:0 260. uti Expeditions-Taxan för förrättningar hos enskilde bestås, jemte ersättning för resekostnaden, enligt gällande Resereglemente. Stockholm den 3i Juli i84o. Aals. till Exp. Utsi:, den 31 Juli, kl. 2 e. m. Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga remiss uppå f. d. Lieutenanten J. IV. af Uhrs underdåniga ansökning om pension. (U. A.) Genom Nådig remiss af den 4 sisth Maj, har Kongl. Majit till StatsUtskotlet öfverlemnat en af f. d.
Genom Protokolls-utdrag för den 12 i denna månad har Konstitutionsutskottet fått del af samtliga Piks-Ståndens beslut rörande Utskottets, uti Memorialet N:o 12 afgifna, förslag till ändring i 28 § Regerings-Formen; utvisande -dessa Prc.tokolls-utdrag, att Höglofliga Ridderskapet och Adeln dand, Högvördiga Preste-Ståndét hvar för sig såsom sin gemensamma tanka till Utskottet hänvisat den anmärk - 4 Konslitutions-UislcoUets Memorial, N:o ii. ning att ifrågavarande § borde erhålla den i Herr Friherre Stjernstedts vid Memorialet fogade reservation föreslagna lydelse, nemligen: »Konungen eger att —- — men icke på Alerås börd. Till lärare-bes täil»ning ar och öfrige tjens ter vid inrättningar för slöjd eller skön,konst, äfven»sojii till läkare-be fattningar, eger Honungen utnämna äfven bekännare af »annan troslära, än den rena evangeliska; men i öfrigt till civile Embets»män Departementet höra.» Att Vällof. Borgare-S landet antagit Utskottets förslag till grundlagsenlig behandling vid mista Riksdag; men deremot Hedervärda Bonde-Ståndet förklarat såsom sin gemensamma tanka, att den föreslagna förändringen vöre hvarken nödig eller nyttig.
Missgernings-Balken. Bifölls. Från Wällöf 1. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogs meddeladt utdrag af protocollet, hållet hos Högvördige Preste-Ståndet den 18 sisth November, och innefattande, dels nämnde Stånds beslut öfver Stnts-Utskoltets Utlåtanden N:ris 92 och 221, angående några med stats-regleringen gemenskap egande allmänna frågor, dels inbjudning till Med-Slånden att förena sig med PresLe-Ståndet, i afseende på ett af detsamma antaget tillägg vid fjerde punkten af Utlåtandet N.o 221. Borgare-Ståndet fann icke skäl att omförmälda inbjudning antaga. S. D. F öredrogs ånyo och lades till handlingarne Stats-Utskotlets Utlåtande N:o 367, i anledning af erhållna återremisser å Utlåtandet N:o 257. S. D. Föredrogs Expeditions-Utskoltels nedannämnde memorial: N:o 16, angående sättet för expedierande af Rikets Ständers underdåniga skrifvelser, rörande stats-regleringen. Ståndet, som faitat beslut i denna fråga, i anledning af Stals-Utskottets Utlåtande N:o 370, lade Expeditions-Ulskottels memorial N:o 16 till handlingarne; och N:o 17, i anledning af erhållen återremiss å Expedilions-Utskoltets förslag lill underdånig skrifvelse N:o 139, hvilket förslag, i sammanhang härmed, förekom. Skrifvelse-förslaget godkändes, och memorialet N.o 17, lades till handlingarne. S. D. Föredrogos ånyo och lades till handlingarne Förstärkta Stats-Utskottets memorial: N:o 372, angående omröstning, i anledning af skiljagtiga beslut uti åtskilliga lill stats-regleringen hörande frågor; och N:o 373, angående verkställd omröstning, till följd af Riks-Ståndens skiljagtiga beslut, i anledning af Stats-Utskottets Utlåtanden N:ris 195 och 304.
J. Hierta med C. H. Anckarsvärd, K. Bonde, Björck, Blanche m. fl. riksdagsmän. Jag väckte då fråga om en motion för att hindra kungen att omedelbart sanktionera det ifrågavarande beslutet och reservera Sveriges rätt att derom yttra sig. Jag föreslog derför först grefve Anckarsvärd att väcka motionen och sedan frih. Knut Bonde m. fl., men den tycktes icke vinna sympatier. På samma sätt möttes jag på en karlsupé samma afton, der ingen hade reda på frågan. Söndagen var jag hemma största delen af dagen och om aftonen på spektaklet med min familj och samtalade icke med någon i ämnet. Måndags f. m. den 19 erhöll jag besök af A. B: s hufvudredaktör, magister Sohlman, som frågade mig hvad jag tänkte om norrmännens förfarande i ståthållarefrågan. 1 I Aprilhäftet 1860 af » Ställningar och forhållanden » har Crusen-stolpe i någon mån begagnat sig af denna tillåtelse och angriper på samma gång med häftighet Aftonbladet.Jag sade honom då detta och att jag funderade på att väcka en motion med begäran att riksens ständer skulle erhålla del af norska stortingets beslut innan det företogs till pröf-ning. Denna idé upptog S. med värme och lofvade att lemna den sitt kraftiga understöd och samma dag skrifva en artikel i Aftonbladet såsom precurseur till motionen. Då först blef mitt beslut fast. Jag dikterade genast min motion och begaf mig dermed på Aftonbladsbyrån, der Sohlman genomläste och gillade densamma, och införde om aftonen samma dag i A. 6. den famösa antinorska artikeln. Först två dagar derefter den 21 väckte jag motionen på riddarhu-set, utan att jag derom vidare kommunicerat mig med någon annan betydande person inom representationen och var lika okunnig som ett barn angående regeringsledamöternas opinion. På riddarhuset väckte den genast allmänna sympatier, men ännu på morgonen den 28 december, då den der förekom till remiss, hviskade man till mig att justitieministern skulle uppträda emot. Du finner häraf att det egentligen varit A.
Sedan upptager man dem och torkar dem, sak för sak, med en torr handduk. Helst bör man aftorka sakerna, medan de ännu äro varma, och man skall då få se, att de glänsa mera, än om de blifvit gnidna med det bästa och dyrbaraste polérpulfver. H-l-a. Rättika som födoämne och helsomedel. Som bekant gifves det både svarta och hvita rättikor, dock anses de svarta i allmänhet bättre än de hvita. Rättika eger förmåga att före måltiden reta aptiten och befordrar matsmältningen, om man efter måltiden äter ett par skifvor deraf. Såsom helsomedel är rättika af förträfflig verkan derigenom, att den fördrifver slem, rensar bröstet, stillar torrhosta och skaffar lindring vid vattsot och stenplågor. Jtättiksaft skall äfven vara att rekommendera vid mjeltoch lefverlidanden. Man påstår äfven, att saften skall vara ett kraftigt medel mot verkningarna af alla slags gifter. xxxxxxxxxxyxxxxxxxxxxxyxxxxxxxxxxXx * xxxx&gt;ö&lt;&gt;&lt;xx| Observera! e r k. Tillsändes, Obs.! om lifvidden mottagas äfven uppgifves genom i centimeter I d u n s eller decimaltum. T2S2] xxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxxx E n s t i l l a, anspråkslös 25 års Breflåaa. PLATSSÖKANDE. Johanna. Hittills ha vi omvexlat för att så småningom invänja det nya. Till ett kommande år använda vi det uteslutande. Bl. O — n, Ryssby. Omöjligt. Brefvet är afhemtadt. En prenumerant. Leas porträtt skall komma. En stor älskare af rosor har bref på byrån att afhemta. Nan. Genom tryckfel hade det kommit att stå Grena i st. för Grenna; det ändrades i ett följande n:r. Er skrifvelse har alltså helt säkert kommit rätt. Red. Innehållsförteckning: t Madame Carnot; af Alvar Arfwidsson (med porträtt.) — Fogel-lill '; poem af John Hopper.
Just i detza bada sista uttrycken af nämnde Z tror jag grunddragen, sjelfwa egentliga föreskriften, till den bliswande Tryckfri Hets-Lagen innefattade. Bilaga till Mem. N:o 28. 433 Jag tillstyrker icke bibehållande as The v logi ska Censuren pä den fot densamma i mart Land hittills warit föreskriswen, det will säga, att alla skrifter af sädailt innehall att de kunna anses hora till te Theologiska Wettenskapernes vmfäng, eller derunder dragas, skulle före tryckningen eller utgifwandet undergå pröfning och Censur. Jag bygger detta afftyrkande pä mänga i min tankq goda skäl. Wär rena Evangeliska lära behöswer icke någon sädan skyddsmur. Den skall nödwändigt winna wid en fri och öppen pröfning. Mörker och twäng i Religivnsmal alstra »vidskepelse och skrymteri eller det som är långt wärre, ljumhet, köld och förakt för ssclfwa lära», duglöshet, okunnighet och lättja hos Lärarne. Hela Historien wittnar, att den Theologiska Censuren aldrig kunnat förekomma, mindre afböja eller qwäfwa lättfinnighetens och gäckericts anfall, men endast bidragit att insöfwa dem, hwars heligaste pligt det warit att med ljus och kunskaper förswara den lära, de ätagit sig att till Samhällens trefnad, till enskilda menniskors förbättring, tröst ock sällhet tolka och förkunna.
I anledning af Friherre Ehrenborghs förslag att låta frågan hvila, till dess 24 §• förekommer, får jag anmärka, att den nu förevarande 2 puncten i 1 Mom. 49 §• sorn endast handlar om sådane anföranden, hvilka läggas på bordet, icke har någon gemenskap med 24 §• rörande sättet för Protocollsförandet i allmänhet. Men deremot står nästföljan - i7a Den 26 Februarii f. m. de förslag, eller det nya tillägget af ett 4:de Morn. vid slutet af 49 §• uti ett nära sammanhang med 24 §• Jag anhåller derföre, att den nu förevarande punkten må serskildt afgöras; men att det föreslagne 4:de Morn. af 49 §• uiå hvila, till dess 24 §. förekommer. Friherre Ehrenborgh: Så vida det går an att dela §:n, är jag af samma tanka som Friherre Cederström, eller att det egenteligen är 4 Morn. i 49 §• sora står i sammanhang med 24 §• Det var blott under förutsättning, att hela §:n borde pröfvas i sin helhet på en gång, som jag föreslog, att äfven 1 Mom. borde hvila. I öfrigt får jag, i afseende på hvad Herr Tham förut yttrat, anmärka, att det under föregående Riksdagar med LandtMarskalkens begifvande, icke varit brukligt hos Ridderskapet och Adeln, att så stricte följa den nu befintlige föreskriften, att man dicterat till Protocollet. Men om ett anförande är dicteradt till Protocollet, på sätt begge redactionerne antyda att det bör ske, ser jag ingen svårighet att lemna afskrift deraf till bordet i nästföljande Plenum. Herr von Hartmansdorff: Jag instämmer desto häldre med Friherre Cederström, att 1 Mom. af 49 §• bör skiljas från det 4 Mom. och särskildt afgöras, som Herr Grefven och LandtMarskalkeh redan skiljt dem åt derigenom, att han låtit särskildt D en 26 Februari i f. m. 173 npläsa och nu blott föredragit 1 Mom.
45 dra mera frugtbara, i synnerhet för Westerbotten och Jamtland. Herr Grefwen och Eandt Marskalken gior» de derefter proposition till bifall pä Staks-Ukstotteks Protocolls Utdrag, hwilken befwarades med Ja och Nej. Zerr.lkam, kekr, instäntde med Herr 8ilverllolxe , och begärde proposition pä äterremisi till Stats-litfkoktek; hwilket, Uppä derom as Herr Grefwen och Landt-Mar» ftalken gjorde proposition, Ridderffapet och Adeln bifölk Föredrogö ä nyo Stats, Utskottets den 16 Octvber uppläste och pä bordet laggde Protocolls Utdrag af den Z samma mänad, rörande den af Riksdagsmannen Austers ^olmnslon förestagne indragnin» gen af de sä kallade Proste-Tunnorna. Bifölls: Föredrogs ä nyo Skals-Utskottets den 2Z Ockober upplästa och pä Bordet lagda Protocolls Utdrag af den 2g samma mänad, innehällande ett förslag till jämnkning af Riks, Ständens meningar rörande anstäendet af en wist ärlig underhällssumma j ett för allt till deras Majestäters Konungen och Drott - 46 Den 2 November. Drottningens Host» och Stallstater samt för Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen. Grefwe vs la 6arclie, Jacob: Da jag fullkomligen gillar Stats Utstotlets nu afglfna utlätande, gör jag det med sa mycket större M, som jag redan första gängen, nar denna sak war i fräga, föresiog att denna nya Stat först den i Januarii skulle Laga sin början, ehuru detta sörflag dä icke Bifölls. Herr Grefwe» och LandtNarffalken, gjorde derefter propojilion till bifall pä Staks-Utstottets Protocolls Utdrag, samt pä den deri föreslagna förändring af Ridderstapets och Adelns förut fattade beslut, rörande den dag hwarifrän den nya Staten dör beräknas, att nemligen den r Januarii dertill mätte utsattas.
Af dess tidiga granskning har denna åtgärd följt, som, sednare, icke kommit 1 fråga; ty dä hade man redan varit underrättad, att DiscontDirectionen tagit författning att både upphöra med vidare långitning i dessa Reverser, och att efter möjligheten låta indraga dem utur rörelsen. Men medlet, sättet och tiden dertill, äro icke föreslagna, än mindre bestämda eft'er utvägar gillade af möjligheten, och torde förtjena den nogaste beräkning, om ej välmeningen i princip att återställa ett penningelopp som ej är tryckande, skall fe la i påföljd. En lika välmening och känsla af tvinande rörelsers behof, var första grunden till 3 ProcentsRevcrsernas utgifvande, i en tid, då intet mynt var att tillgå, och den försvundna penningemassan hotade med en så förtviflad förlägenhet redan då, hvilken, uppskjuten med hopp örn bättre utvägar, nu likväl infunnit sig, till den grad Den 29 Maj. 755 af otrolighet, som ej är mindsfa hindret för framkallande af en verklig nödhjelp. Genom dessa Sedlars ingifvande har, det är sant, Landels Penningeställnirig verkligen förvärrats. Orsaken dertill ligger ej i sa. kens natur; ty då skulle Götheborgs och Götha Canal Disconters 3 ProcentsReversc-r, som utlånts, gjort samma verkan; utan orsaken ligger i det lyckade bemödandet af några enskilta ockrare, som gagnande ortens förlägenhet efter penningar, som trVerserna i början föreställde, förvandlat dem till en handelsvara och ett speculations^föremål, åt den på- en gång näsvisaste och nedrigaste roflystnad, likväl krönt med fullkomlig framgång. Rigtigt inseende att detta ocivei* skulle medföra låntagares ruine , började DiscontDirectionen att genast motverka allmänhetens lidande, med de medel sorn dertill kunde gagnas, nemligen: anstalten om Reversernas förvexling utan dessa hiskeliga Procent, och deras ganska sparsamma utgifvande i Lån. Som det nu blifvit en nödvändighet att Reverserna inlösas, och jag redan den 16
Konungen före våra nu gällande Grundlagar, oeh som efter dessas tillkomst oafbrutet tjenat till allmän efterrättelse, kan af Konungen utan den andra Statsmagtens bifall, annulleras, tror jag mig likväl kunna med säkerhet antaga, att en Författning, framkallad af så ädla motiv och byggd på så, både i politiskt och moraliskt hänseende, rigtiga grunder, sorn den ifrågavarande, icke skall af någon om sitt folks väl och sin egen tillfredsställelse mon Regent, och således aldraminst af vår nu regerande Konung upphäfvas. Jag betraktar emedlertid oftaåberopade Kgl. Författning såsom all annan bestående Civiloch Criminal-Lagstiltning, och jag bar, vid genomläsning deraf, trott mig finna, att den härleder sig från tvänne motiv, det ena nemligen, att förekomma, det utlåtelser af ifrågavarande beskaffenhet ej skulle så hårdt anses, och att ej enfaldiga undersåter skulle i svåra fängelser inneslutas, och under en långsam rättegång utblottas, samt det andra åter, att ej så mycken uppmärksamhet sorn förut skulle lemnäs åt angifvelser af brott emot 5 Gap. i §. Missgernings-Balken. Det senare af dessa motiv har Utskottets majoritet alldeles lemnat å sido, ehuru det, efter min öfvertygelse, är ganska vigtigt och för alla tider tillämpligt. Erfarenheten bar nemligen visat, och det ligger äfven 1 sakens natur, att det i 5 Gap. 1 §, Missgernings-Balken omförmälda lasteliga tal vanligen består af så beskaffade obetänksamma, lättsinniga och om enfald i förening med råhet vittnande utlåtelser, deraf Majestätet hvarken saras eller nedsättes, oeh hvilka, så litet som möjligt, böra öfvertemnas åt offentligheten, för att icke bland den tänkande och rättsinta allmänheten väcka oro, förargelse och vedervilja, känslor, dem hvarje aldrig så litet bildad menniska känner, då den erfår oskickliga och anstötliga yttranden om sina likar, och dem lion måste i ännu högre grad känna, då utlåtelserna ära rigtade emot Statens öfverhufvud och dess närmaste anhöriga.
Herr von l^sukwolst.-Som Herr knm^lkölä uti sitt anförande förklarot sig beredd och willig akt frängä sin motion, blott med upptagande i Protocollkt af desi reierwation, derest Rldderffapet och Adeln funnes wara af motsatt ranka, och detta förhällande nu werkeligen inträffat, förmodar jag att Herr print^lkölck, wid ermdran härom, icke widare lärer gora nägot yrkande t detta ämne. Herr klintslkölcl: Mitt af Herr ^-mlsrvoU äberopade willkorliga begifwande har, likmagtigt tydeliga orden u:i amörandet endast sträckt sig till frägvrna om visitationer i Boningsrum och ä Allmän Landswäg, samt Bvnhas-jagnlngar; och fedarr jag nu haft tillfälle erfara Rldderffapet och Adelns tankar derom, kater jag ock för min del bero wid hwad Utskottet derutinnan tillstyrkt; men beträffsnde visitationer t öppna Bodar och M :g zmsr,sä har jag owillkorllgm poncht d-ras fortfarande, och derifrån kan jaa icke mig brglfwa, utan sädant nu widare yrkar. För öttigt och hwad angar dea lemnade upplysningen om ds öfriga trenne Ständens befluk uti malek, jä anser jag ekt fädant förhällande Den 15 Jimarii. 861 lika sä litet werkande pä mina tankar och beflut, ä detta sta!!?, isin jag wid omröstningar samm Domare, alltid Utan afseende elier någon flags ji-flykelse af MeddomareS piurallkets meningar, endast lö'jt mm, w!d sakernas granssnlng och öswerwägande, fattade egna öswrnygelse. Frlhcrre 5t->c-l von klollliein: Dä Höglost.
Dess befallningshafvande derstädes af den 21 September 1838, fått sig ålagdt, att utan arfvode verkställa indelningar å allmänningarne med begagnande dervid af det biträde, som intressenterne till bestämdt antal dagsverken skulle bestå, äfvensom att derefter författa behöriga skogskartor, ett allmänt stadgande måtte utfärdas, i enlighet med den serskilda föreskrift, som, på sätt nämndt är, blifvit Kongl. Majits befallningshafvande i Upsala län meddelad; så har Kongl. Majit, uti nådig proposition af den 12 November sistlidne år, jemte meddelande af de beslut, som Kongl. Majit fattat i anledning af ej mindre Rikets Ständers ofvanberörde underdåniga skrifvelse, än afven den af Rikets Ständer vid sistlidne riksdag uti skrifvelse den 8 Januari 1843 gjorda anhållan om en fullständig utredning af förhållandet med skogsplanteringskassans tillgångar och inkomster, gifvit Rikets Ständer tillkänna, dels att chefen för Kongl, skogs-instilutet, i 4 Staissamt Allm. Besv.- och Ekon.-Ulskotlens Utlåtande, N:o 40, anseende till de svårigheter och hinder, hvilka inom de fleste län i riket, der häradsallmänningar funnes, uppstått för införande af en förbättrad skogshushållning, i underdånighet hemställt, att staten måtte hädanefter från skogsplanteringskassan bestå kostnaden för dessa allmänningars uppmätning, jemte dertill erforderlige handtlangaredagsverken, samt tillika aflöna de vid dessa skogar anställde bevakare; dels att Kongl. Maj:t, med anledning af gjord underdånig anmälan om de hinder och svårigheter, sorn mött för det nya skogshushållningssystemets införande, såväl i följd af de i tjenst varande äldre öfverjägmästarnes mindre skicklighet att leda de för allmanningsskogarnes uppmätning och indelning till trakthuggning erforderlige arbeten, hvilka ej heller kunde af det inskränkta antalet öfverjägare på längre tid medhinnas, som äfven genom häradsboernes visade obenägenhet att biträda vid de i och för skogarnes förnyade uppmätning, affattning och indelning till trakthuggning behöfliga dagsverken, funnit