Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer torde täckas gilla dessa Utskottets åsigter, får, med iaktagande för öfrigt af hvad Remisserna innehålla, Utskottet vördsamligen föreslå, att, vid slutet af 14 j)- i JustitiasOmbudsmannens instruction, följande tillägg måtte, såsom ett nytt moment införas: " Just it ia-Ombudsmannens ofvannämnda redogörelse samt årliga berättelser böra genast vid Riksdagens början ingifvas, får att i tid kunna forvisas till granskning af Lagutskottet, dit jemväl, i enahanda ändamål, hans EvibetsDiarier och Registratur inlemnes; skolandes dessutom justitieombudsmannen, dä han får Riksens Ständer anmäler, hvilka af deras beslut och framställgar af Konungen bifallits och utfärdadts, tillika särskilt upptaga dem, som icke b lif - 256 Con sti tudor, sUtskottets betänkanden. vit i underdånighet föredragna eller i Artider af gjorda." Stockholm den 6 September 1823, N o 50. Ankom flen £0 September iQ23« Memorial till Riksens Ständer, med förslag till ändring i 35 £. Riksdagsordningen. I sammanhang med det utlåtande, som tinder denna dag Cunstitutions-Utskottet afgifvit rörande ett tillägg i 14. §. af Instructioner för Riksens Ständers JustitiaaOmbudsman, och då nödigt synes att, om granskningen af hans allmänna redogörelse, med åtföljande handlingar uppdrages Riksens >tänders Lagutskott, en sådan Utskottets ytterligare befattning må i Grundlagen stadgas, får, till den i Regeringsformen anvisade åtgärd, ConstitutionsUtskottet vördsamligen föreslå att senare Mo - ConstitntionsUtskottets Betänkanden. 237 roentet i 35 §. Riksdagsordningen kunde erhålla följande ändrade ordalydelse: ”Lagutskottet tillkommer ock att granska Justitia: - Ombudsmannens vid hvarje Riksdag af gifvande allmanna redogörelse samt ärliga berättelser, äfvensom hans Embete Dinner och Registratur." Stockholm den 6 September 1823. Ankom den 23 September 1Ö23.
N:o 106 i anledning af väckte frågor om ändringar i Kongl. Fabriksoch Handtverks-ordningen den 22 December 1846; Ståndet afslog] Utskottets förslag till ändringar af berörde förordning, men biföll dess i öfrigt meddelade, afstyrkande, yttranden. Memorial N:o 107, angående minskning i Utskottets Kansli-personal; Ståndet, som lät vid Utskottets deri gjorda anmälan bero, lade memorialet till handlingarne. Utlåtande N:o 109, i anledning af återremiss utaf Betänkandet N:o 58, angående väckt fråga om förändradt användande af böter för vanvård af nummerhäst; Ståndet lät vid betänkandet N:o 58 bero och lade förevarande utlåtande till handlingarne. S. D. Vid föredragning af Stats-Utskottets utlåtanden: 316 Prot.-Utdrag den 13 Juni 1851. N:o 156, angående statsanslag till upprätthållande af den arméens Pensions-kassa åliggande pensionering: N:o 157 angående ett lån för domkyrkans i Wexiö utvidgning och reparation; N:o 158, angående ett lån för uppbyggandet af den nedbrunna kyrkan i Lidköping; samt N:o 159, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse, angående afsked med pension för Justitie-rådet m. m. N. W. Stråle; blef det först anmärkta eller N:o 156 återremitteradt, hvaremot de öfrige biföllos. S. D. Efter skedd föredragning bifölls Bevillnings-Utskottets memorial N:o 10, i fråga om förändrade tullbestämmelser för raffineradt socker samt sockersirap, med hänseende till serskilde, sockerraffinaderiet i Fredrikshall beviljade, förmåner. Den 13 Juni. Frän Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Vid förnyad föredragning af Bevillnings-Utskottets den 4 och 12 dennes på bordet lagda memorial:
Kronofogden håller uppbördsstämma eller ock att Härads-skrifvaren, efter Regements-skrifvarens honom meddelade uppgift, debiterar medlen, för att sedan i sammanhang med Kronouppbörden af Kronofogden uppbäras och till de militära indelningshafvarne levereras antingen direkte eller genom Landtränteriet och Lands-kontoret. Då icke kan bestridas att, särdeles uti rikets norra landskaper, der de skattskyldige äro i allmänhet glest boende och långt afskiljde från uppbördsställena, de dubbla uppbörderna ådraga de skattskyldige förlust af tid och ökade kostnader, anser Utskottet motionärens förslag vara förtjent af Rikets Ständers uppmärksamhet. Behofvet af den föreslagna förändringen i uppbördssättet af till militäre tjenstemän anslagne räntor samt kronotionde, har ock redan gjort sig kännbart i åtskilliga delar af landet, hvilket ådagalägges deraf att sådan förändring i hvad den rörer tid och ställe, Bill. till /{. St. Prot. 1859 & 1860. 8 Samt. 15 Höft.. 1 2 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskoltets Betänkande M 60. redan till en del vid några af de indelta regementena blifvit tillvägabragt. I betraktande häraf och enär genom Kongl. Maj:ts och Rikets Kammar-kollegn kungörelse, den 2 Juli 1858, mycken enhet och lättnad vid uppbörder numera blifvit beredd, finnér Utskottet, under förutsättning att nuvarande uppbördsmäns rätt till innehafvande tjensteförmåner icke må blifva förbisedd samt att tillfälle må beredas för de militära tjenstemännen att utfå sina löner, åtminstone lika tidigt, som hittills, sig böra hemställa, att Rikets Ständer måtte i underdånig skrifvelse anhålla att Kongl. Majit täcktes på sätt honom lämpligast synes tillse huruvida, genom förändring i uppbördssättet af indelta räntor och kronotionde-anslagen till militära tjenstemän, någon lättnad i berörde besvär må kunna beredas. Stockholm den 23 Mars 1860. Reservation anmäldes af:
Men den har tyngd och täthet, och kan derföre ej blott mottaga solens eldiga utflöden, utan jemväl, genom dessa egenskapers ömsom större, ömsom mindre mått, temperera dem; äfvensom inverka på allt jordlif med den spänstiga tryckning, som är nödig, för att sätta och bibehålla det i ett skick af lefnadskraftig motspänstighet. I samma mån åter, som denna Jord-atmosphär, genom sin täthet och sitt temperativa lynne, afskilde eller söndrade sig såsom någonting eget ifrån Verldsatmosphären eller Äthern, omkläddes dymedelst, genom de tyngsta delarnes nedfällning, den hittills mera flytande än fasta jord-kärnan med en motsvarighet till det verldsägg, hvarur hon sjelf framgått: nämligen med en till klotformig skorpa mer och mer hårdnande slöja, som småningom condenserades i tilltagande mått; allteftersom nya beståndsdelar tillkommo, än utifrån, än inifrån, och i sednare fallet liksom uppdykande till denna yta, ur hennes ännu gäsande och sjudande inre. Denna jordskorpa, – den egentligen handgripliga Materien,mognade likväl icke för det syfte, att sönderbrista till framfödande af nya verldskroppar – i stort: de mottagna solariska krafterna hafva uppnått sitt mål, använda sin verksamhet för Jorden sjelf, och hembära öfverskottet såsom en tacksamhetsgärd till modren. Hon stannade vid det värf, hvaråt Jorden, i alla sina punkter svällande af lif, nu öfverlemnade sig: att upplåtas endast till framfödande af nya verldskroppar i smått, oskiljeligt förenade med henne sjelf: så att, innan kort, jordytan var öfverströdd med ägg-artade begynnelser till samtliga innehållet af hennes trenne riken; det minerala såsom innebärande i omhölje det vegetabila, och det vegetabila såsom innebärande i omhölje det animala; alltsammans till den samfäldta bestämmelse, att nya krafter, verkningar och nyttor skulle, i oafbruten följd och stegring, ur de redan gifna framgå. Och nu först hade Jorden antagit utseendet eller anletet af Jord.
När alltså en oförnekligen pekuniär fördel blifvit läroverket beredd, och motionären, ehuru han önskat en högre summa, likväl tydligen endast för det fall, att ingen enskild förmån kunde Borås1 läroverk förunnas, iklädt sig fosterfaderskap för ecclesiastik-rteparl:s-chefens tankar, så är klart att, sedan dess förslberörde önskan är uppfylld, utgångspunkten bör anses slängd för allt vidare åberopande af det andra alternativet utaf Hr Sundlers motion. All anledn. måste dertill anses hafva upphört. Deraf följer, att Utsk. icke vidare ägde att begagna sig utaf Hr Sundlers vil kori iga omfattande af Hr Silfverslolpes tanka i delta hänseende. Dessutom är väl tydligt, att om Utsk. också ansett sig berälligadt att bygga sin framställning på de af Hr Silfverstolpe inför K. M. anförda meningar, så förefanns ingalunda för Utsk. någon befogenhet att sträcka förslagen ännu derutöfver och att gå så långt som det gjort. En dylik maktfullkomlighet är icke af grundlagen åt Utsk. förunnad. Äfvenledes bör anmärkas, hvad Hr doktor Stenhammar i dess afgifne reservation jemväl åberopat, alt Utsk. funnit godt, i strid med K, M;s derom fattade och genom den nåd. propos:n tillkännagifna beslut, föreslå inrättande af skolstyrelser, hvilka icke kunna antagas innan i grundlagsenlig våg förut blifvit upphäfne kyrkolagens stadganden, som uttryckligen bestämt uppsigten öfver läroverken att tillhöra vederb. biskopar med konsistorierne. Detta har Ulsk, behagat helt och hållet lemna utur sigte. Men då nu uppmärksamheten fästes på ett dylikt förbiseende, lära R. St. ej kunna godkänna ett betänk., som är behäftadt med, om det än vore blott ett enda, sådant lyte. Härmed tror jag mig, utan att behöfva ingå i flere detaljer, hafva tillräckligen vidrört anlednjne lill mitt ogillande af Utsk;s förfaringssätt i ämnet, hvad proceduren beträffar. Pen ö Maj e. m. 439 Jag öfvergår nu till granskning af innehållet.
Roterings-kostnadel1 anses utgöra vid Jönköpings Regemente 62 R:dr och vid Calmar Reg*' melite 57 R:dr Banco årligen för hvarje Rote, som består af blott lii n»11' tal, då deremot i grann-länet, det bördiga Östergöthland, och andra sfj minanta landskap, Rotarne bestå af 2 mantal och deröfver. Redan ^ Indelnings-verkets första organisation, gjorde Smålänningarne underdåi’1^ remonstration och bön om lindring; men Carl XI svarade negativ. ”Thf beter det i ett Konungabref, som man läst, ”J thiir nere, oagtacit Ed^r. skrine Åkerbruk, håfven dock monge förmohner; både uti Skogh °c Betesmark; Fisken och ^Vattenverk, med flere små adpertinentierj wij här uppe sakne.” Värdet af Smålands Binäringar är i det föregåen1* erkändt, men så stort är det dock icke, att det, drj^gaste af alla Sta**’ bidrag förthy bör träffa den sädesfaltiga provinsen 25 procent mera än “ sädesrika. I sammanhang med de i senare tider verkställda Extra $°. teringar och Roterings-jemknigar, äro underdåniga framställningar gjor<* om Länets betryck i förenämnde afseende, och Länets Landskamererare! som fått det särskilta nådiga förtroendet, att inför Eder Kongl. Maj'1 f vnderdånighet föredraga och expediera de från nyssnämnda förrättning sig härledande roteringsmålen för hela Riket, har således kommit i etti0 Provinsen lyckligt tillfälle, att inför Timonen vidare utveckla förberörd af honom sjelf hos Läns-styrelsen föredragne och med grundlig sak-känn dom motiverade framställningar. Länets Rustoch Rothållare vänta des, med glad tillförsigt, af en huld Regerings känsla för rätt och bil*1^ het, någon lindring i Roteringsbördan, som, enligt Tabellen, kostar icke mindre än 174,297 R:dr 21 sk. 3 rist. Broo årligen.
Uppläst hos Ridd. ock Adeln den 22 Julil. Prest-Ständet den 22 Borgare-Sländetd-22 » Bonde-Ständet dcn 22 Stormägtigste Allernädigste Lonung! ^ a > seende pä korrtheten af den tid som numera äterstär intill dest den wanliga Riksdags, Terminen tillandagär, och i betraktande deraf, alt oagtadt de oaiaiorde Riksdagsmälen genom sitt antal föga skulle hindra Riksdagens slutande wid den första i Regeringsformen och Riksdags-Ordningen stadgade tidpunkt, nägra fa af dem likwal arv af den wigt och omfattning, att de skulle kunna krafwa en till tiden mindre inskränkt handläggning; hafwa Riksens Ständer förenat sig, att va sätt Regeringsformens 109 och Riksdags-Ordningens 8o:de §.§. stadgar, hoS Eder Kongl. Magt i underdånighet anhälla, att Riksdagen - Den 22 Jultt. i9zi -agen mätte utöfwer den 25 dennes förlangas till någon wist tid af högst en manad: förmodandes likwäl Riksens Ständer famtelige, att genom en skönd, sam ärendernas behandling, denna tid asen manad icke i hela sin utsträckning mätte blifwa behöflig, utan kunna förkortas. Riksens Ständer framhärda rc. Uppläst hos Ridd. ock Adeln den 23 Julli. Prest-Ständer, den 2; - Borgare-Ständet d. 2; - Bonde-Ständet den 2z Stsrmägtigste Allcrnädigste Lsrrung! H anledning af hos Riksens Ständer wackta Motioner om widtagande af anstalter att beskydda Ni* kets Fabriker under narwarande bekymrande stallning, hafwa Riksens Ständer tagit detta wigtiga amne under öfwerläggning och fä hos Eder Kongl. Majit i underdånighet anmäla hwad de funnit derutinnan böra beflutas.
Att Utsk:ts, i dess utlåt, fällda, klandrande omdöme icke kan drabba 1860 års revisorer, tror jag mig nu till full evidens hafva ådagalagt, och får jag således hemställa, att Ståndet, med förklarande att Utsk:ts anmärkning, i hvad den rörer 1860 års revision, saknar befogenhet, måtte lägga nu föredragna Utlåt, till handlingarne. Hr von Ehrenheim, Per: Det total-omdöme öfver 1860 och 1861 årens revisioner, som Stats-Utsk:t i förev:de punkt uttalat, kari jag icke biträda. Rättigheten att tillse, huru de af Stats-verket beroende verk och inrättningar uppfylla sina ändamål, synes mig böra åt revisorerne bevaras, och framtida revi - 164 Den 14 Januari e. m. sorer icke genom sådana omdömen, som ifrågav:de, föranledas att derifrån afstå. Särskildt vill jag fästa mig vid formen för denna anmärkning, som synes mig egen. Det heter nemi.: »att revisorerna understundom väl mycket ingått i detalj vid granskningen af förhållandena vid de verk och inrättningar, de besöka, hvilken detalj-gransning någon gång föranledt framställningar, som synas ligga utom gränsen för deri instruktion, R. St:r för revisorerna utfärdat.» Efter mitt sätt att se saken, är det en förtjenst af revisorerne att de vid de tillfällen, de besöka allmänna verk och inrättningar, ingå i detalj och icke inskränka sig till att se endast det ytligaste, och för mig är omöjligt att inse, hvartill det skulle tjena att revisorerne »se», om de ej skola påpeka de förhållanden, som efter deras uppfattning kräfva ändring. Anser StatsUtsk:t och R. St:r de anmärkningar, som blifvit en följd af revisorernes besök, icke förtjena afseende, så komma de icke heller att leda till någon påföljd, men härom blifver tillfälle att för hvarje enskild fråga döma, och icke må man på förhand uttala ett allmänt klander öfver något, som måhända sedermera, i särskildta läll, kominer att vinna bifall. Af dessa skäl får jag vördsamt hemställa att ifrågav:de punkt måtte med ogillande läggas till handlingarne. Hr Montgomery, Robert:
Jag kan icke bifalla denna punkt på de skäl jag redan anfört och hvilka en talare vidare Den 1 Juni. 15 utvecklat, nemi. alt det i vårt vidsträckta land, med en mängd olika lokal-förhållanden, vore obilligt, att skjutslegan öfverallt åsältes lika hög. Att åter rakt afslå denna punkt vore, såsom Gr. Sparre anmärkt, att nog knapphändigt betaga jordbrukaren allt hopp om lindring i detta onus. Det af Gr. Sparre framställda förslag anser jag icke kunna, i anseende till de, många olikheter, som förefinnas, fullkomligt npfylla det dermed åsyftade goda ändamål. Fullkomligt instämmande i Hr Grins åsigler och premisser, anser jag dock endast 3 legobelopp icke kunna rigtigt uttrycka de verkliga värdena i alla delar af landet. Jag har icke kunnat biträda de molionärer, som önska att entreprenad skulle vid hvarje gästgifvaregård utbjudas. Legans förhöjande kan enl. min tanka icke ändamålsenligt tillvägabringas annat än genom entreprenader, men icke för hvarje gästgifvaregård utan distriktvis efter vissa väglinier, hvarigenom först deligens-inrättningar, underbjudande den stadgade skjutslegan, skulle kunna komma i gång, och sålunda med mindre hästanlal en större mängcf passagerare fortskaffas. Såsom en förberedande åtgärd härtill erfordras en undersökning sådan som den af mig föreslagna. Jag fortfar i min anhållan om återremiss. Gr. Liljencrantz: Jag ber blott att få lill besvarande up laga några af Gr. Sparre framställda anmärkmr. Han sade, all det vore en dryg afgift för ett hemman alt, för befrielse ifrån skjulsningsskyldighelen, betala 33J Ridr biko, men jag får uplysa, att innan entreprenad inrättades fick samma hemman understundom betala dubbelt eller 100 Ridr. Således måste detta argument qvarstå såsom ett bevis på hvad fördel entreprenad medför. Hvad åter angar de gästgifvaregårdar, sora ligga nära Stockholm, så om entreprenader der icke blifvit inrättade, har det föranledts deraf att egendomsegare i allmänhet hafva lagt sina hemman under eget bruk och sålunda gjort det omöjligt för sig att utgöra skjutsen, hvilken de genom bönderna verkställt.
Stallhyra, i anseende till bristande utrymme i Regementets egande stallbyggnader 360: eller tillhopa Riksmynt R:dr 1,089: 3:o. Med hänvisning till hvad i Stats-Råds-protokollet öfver Landtförsvars-ärenden för den 14 dennes finnes anfördt Transport 956,224: 87£. 40 Kongl. Majds Nåd. Prof. N:o t, om Statsverket t8SC. Transport rörande Kronprinsens Hussar-Regeinente, upptages här föreslagen tillökning i medikamentspenningar för Regementets hästar, 537 stycken å 25 öre, med 134 R.dr 25 öre Riksmynt. Förestående 3:nc tillökningsbelopp utgöra tillsammans 7,205: 25. hvarifrån likväl, med anledning af den särskildt föreslagna ersättningen för stallhyra m. tn. för Officerares tjenstehästar, kan afdragas det för Lifgardet till häst nu utgående stallhyresbelopp för 55 befälshästar, å 6 R:dr 25 öre 343: 75. då återstoden 6,861:50. utgör den summa, hvartill remonterings-anslaget skulle förhöjas, och hvilken summa här ut föres Lega för hästar Ull Artilleriets exercis. I anledning af anmäldt behof af ett ökadt antal legda hästar för ArtilleriRegementenas exercis, föreslår Kongl. Majit att den beräknade legningskostnaden på detta anslag måtte anvisas, nemligen: för 34 hästar i 42 dagar, å 123 R:dr 40] öre R:mt för hästen 4,195: 77. för 20 hästar i 30 dagar, å 60 R:dr för hästen 1,200: — Skoningsoch Medikamentspenningar för dessa hästar, 255
Utskts ord för., som icke af någon lärer beskyllas för för mycket conservativa åsigter, har yttrat, det lian till och med röstat för Prosten Ödmanns förslag, och har sålunda på ett högst förtjenstfullt sätt visat, att de liberalaste åsigter ej kunna eller böra utestänga den varsamhet eller försigtiga omtanke, som är af nöden vid hvarje förändring af samhällsskicket i allmänhet. Prosten Ödmanns förslag har dessutom fördelar af den högsta enkelhet och lätthet vid utförandet, förtjenst»' af icke van I i ° J,o Den a i Octo ber c. m. 81 lig art, oell sorn isynnerhet vid alla förändringar iho af högsta värde. Slutligen i afseende på det formella af var representation och dess förhandlingar, tyckes mig Utsk. vida utförligare bort redogöra för dess olämplighet, då denna härutinnan är både lättare att ådagalägga och kräfver en skyndsammare förändring än i något annat hänseende. Utsk. har deremot sagt nästan intet om alla de oräkneliga svårigheter, närvar, representation framkallar. Det har blott brutit stafven öfver detsamma och såsom botemedel för allt dess onda föreslagit e ti k arn m ar-sy st erne t efter det mönster, Norriges grundlag erbjuder. Det har ofta blifv it sagdt, men synes dock ännu behöfva upprepas, alt hvad som möjligen ar godt för det ena landet, kan blifva ett ond t för det andra, och i alla fall är Norriges erfarenhet ännu för ung och litet pröfvad, att man blindt bör förlita sig deruppå. Sjelfva Utsk. Ilar för Ivåkammar-systeinet uppställt skäl, sfi vackra och välgrundade, att man icke nog lian förundra sig, att del sedan, nästan utan angifvande af något skäl, förklarat sig för en kammare. Må vara, att Utsk. icke ansåg sig kunna vidblifva den reservants mening, som ville bilda öfre kammaren genom val från landskapsting, då dessa ting ej lunnes och för sin framtida existens förutsatte inrättningar, hvilka ej heller ännu sett ljuset.
Dessutom går det an att betala pappret litet högre än »inköpspriset;« sådant betyder icke mycket för mig, som är rik. En idé faller mig in! Tänk om jag skulle låta detta blad utgöra början till ett album. Album, hvilket nobelt och högtidligt ord! Jag minns i pensionen, huru Therese V. rätt ofta med en särdeles vigtig min talade om sitt album. Det var en viss fåfänga i denna min, och hela albumsidén föreföll mig osmaklig. Men väntandet på gästgifvargårdar måtte säkert ha makt att förändra smak och tycke. Nu tänker jag som så: om man förroskull, och »utan att göra affär deraf,« företar sig att föra album, hvad kan det just ligga för ondt deri? Kan det icke roa en på gamla dar? Och kan man icke derigenom vänjas att stiga ner i sin själs innersta och opartiskt forska, huru god eller elak man den eller den gången var. Man vänjer sig att skärskåda bevekelsegrunderna (högtidliga ord!) till sina handlingar, och den rätta arten af sina känslor. Huru ofta, då verlden kan tänka oss ha varit mycket ädla, kan det icke vara någonting svart och sjelfviskt, som gjort oss så goda och ädla. Och åter tvertom Ja, man kan derigenom komma till en grad af sjelfkännedom. Nog är det sannt, att Clinton säger, det qvinnan bör vara blott känsla, men jag tror han har orätt, fast han är min bror. Ja, jag skall börja föra ett album. Men detta album skall fördenskull icke bli en dagbok. Om den ena dagen förflyter lik den andra, hvad skall man då uppteckna alla bagateller? Är det icke nog att anteckna sådant, som man tycker ha en viss verklig vigt? Mitt album skall således ta sig friheten hoppa öfver en hel mängd dagar. Måtte jag blott ha smak och omdöme att skilja agnarna ifrån hvetet, att icke uppteckna snömos och förbise sådant, som har inflytande på min ställning i lifvet, min själ och mina känslor. Hvad hästen dröjer! Hvad skall jag nu hitta på att skrifva. Jo, en af de resande, som såg mig der i yttre rummet, mönstrade mig icke, utan det var liksom han skulle sett mig förut.
Herr von HartmansdorffÄfven jag anser mig böra instämma med Grefve Spens i hans förslag, helst de öfrige Herrar Ledamöter, som föreslagit ändringar i den af Utskottet tillstyrkta redaclion af ifrågava-r rande 5 §., icke anfört någon annan grund dertill, än deras lycke, utan alt uppgifva, hvaruti Utskottets förslag är felaktigt. Herr Lefren: Det skulle förundra mig,- om den grund, som är följd i Successionse Ordningen, kunde anses beroende af tycke, och då jag föreslagit samma grund för bestämmandet af Riddersoch Adelsmäns representationsrätt, hade jag ej väntat, att här få höra yttras, det endast eget tycke, men icke något skäl blifvit anfördt till stöd för mitt förslag till ny redaetiöir af 5 §; i Ridrt darhusOrdningen, i stället för det af RiddarhusUtskoltel uppgifne. Dock vill jag nu ts8 Den 3 Augusti e. rn. något närmare uppgifva, hvarföre jag anser den af Utskottet uppgjorde redaction otydlig och felaktig. Dé-r saknas nemligen ali föreskrift, i hvad ordning representationsrätten må ärfvas, om det är den förstfödde eller den siste bland Ättemännen, som älfver hufvudmanna-rätten. Det är likväl just denna ordning vi skola bestämma. Men i Utskottets förslag står endast: ”Äldre ”Ättemän är den som förr, och yngre Ät”teman den, som sednare kan ärfva hufvud”manna-rätten;” och detta förefaller mig ungefärligen så, som då man stundom i brefstil nyttjar ordet vederbörande, för att slippa nämna personen, när man ej vet, hvil-, ken är behörig. — Hvad deli af Grefve Spens i mitt förslag till redaction af denna §. anmärkta olägenhet angår, så troi’.jag den vara lätt afhjelpt genom den ändring, att man nyttjar uttrycket: ”utdör denna gren ä manssidanj’ &c. Då är det naturligt, att om grenen ej utdör, utan hufvudrnannen bl i fver upphöjd till Friherrlig! eller Grefligt