Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Chartas-Sigillalas-medel, enligt beräkning vid i834—1835 årens Riksdag 357,000 Bränvins-afeift d:o 75o,ooo , ö i 1 4-3ÖS.OOO: då återstoden i,6o6,5oo: utgör Statsfyllnadssumman. För 1842 och följande åren, intill dess ny Stats-reglering vidtager: Utgifter. Enligt i:sta Hufvud-Titeln (Kongl. Hofoch Slotts slaterne. ) 719,700: a:dra Dito (Justilias-Departementet 689,570: 3:dje Dito (Utrikesdito) 226,65o: 4:de Dito (Landtförsvarsdito) 4’1 °ö>5 1 o: — —- 5:te Dito (Sjöförsvarsdito) i,33i,43o: 6:te Dito (Civildito) 843,700: 7:de Dito (Financedito) 1,380,770: 8:de Dito (Ecclesiastikdito) 988,880: grcle Dito (Pensionsoch Indragnings-staterne) Summa R:dr B:co 10,740,880: Efter afdrag af Stats-verkets Ordinarie inkomster. 4>566,38o: återstår, att af Bevillnings-medel fyllas, här ofvan upp gifne summa 6,174,000: och då de Extra-Ordinarie inkomsterne beräknas, enligt Bevillnings-Utskottets godkända Memorial N:o 5o eller: blifyer Statsfyllnads-summan i,5o3,5oo: kommande likväl de sålunda uppgifne Slatsfyllnads-summor att, i händelse det ifrågakomne högre anslaget för fiskerien af 5ooo R:dr skulle varda fastställdt, öka» med 2000 R:dr årligen. Serskildt anser sig Utskottet, i anledning af det förhållande, att nu beräknade Stats-brist-summan så betydligt öfverstiger den vid senaste Stats-regleringen bestämde, eller 1,145,190
Corpus delieli är ju sjelfva skriften, och det behöfver således ej bevisas, hvilket ytterligare ådagalägger olämpligheten att göra dessa ämnen till föremål för en voluminös rättegång. Man har citerat den erfarenhet, att jurymän, som fällt i tryckfr:smål, varit blottställda för tryckpressens anfall. Detta har visserligen vid något enda, särdeles marquant tillfälle inträffat, och jag vill ej gilla sådant; men jag hemställer, för hvilket än hårdare klander domaremagten val skulle blottställas under de injuriösa skriftvexlingarna genom alla instanser? Och är det väl ens rimligt, att en domaremagt, tillsatt af Regeringen, skulle döma öfver tryckpressen, som är ämnad till en controll öfver både Regering och domaremagt? Slutligen har man förespegla! oss Den 18 December f. m. återkomsten af frihetstidens partier, i hvilket fall, om jury fortfure, det rådande partiet förmentes skola tillsätta jurymän. Jag förstår ej denna slutkonst. Den anklagade äger ju alltid välja bland sitt, och åklagaren bland sitt parti. Vöre således domstolen opartisk, som den borde vara, så valde den ju ock alltid opartiska jurymän, som medlade partierna emellan; och om domaren tillhörde något parti, vore ju hans magt farligare, då han ensam afgjorde ärendet, än då han dertill behöfde bifall af juryn. Beträffande formfrågan, anhåller jag att få återföra i Frih. Cederströms och Hr Lagerhjelms minne, hvad jag förut yttrat i detta hänseende; och för att med exempel bemöta det påstående, att man uti sin åsigt i detta ämne låter af saken hänföra sig att förbise formen, vill jag endast påminna, hurusom vid ett föregående tillfälle, då enahanda formfråga förevar, men saken var lemligen likgiltig, B. o. Ad. likväl utan votering beslöt, att en sådan form borde iakttagas, som den jag och de med mig liktänkta nu försvara. Här är icke fråga om att yttra den ena eller andra opinionen i ämnet, utan här är fråga om hvad opinion man äger om rätta förståndet af lagen; och att Ulsk. öfverträdt lagen, det skall jag begära att ånyo få upptaga till bevisning.
M. täcktes förständiga vederbörande, alt förhandlingar emellan rusteller rotehållare och soldat om lönevilkoren böra försiggå enskildt dem emellan och såsom de kunna åsämjas, samt ulan all inblandning dervid af befälet; hvarefter, och sedan karlen blifvit af läkare approberad, contractet skall underskrifvas och då först till granskning inför Landshöfding och Regementseller CompagnieChef uppvisas; hörandes någon invändning eller anmärkning icke ega rum mot contractet, så vida det upplager och tillförsäkrar soldaten alla de förmoner, honom tilläggas i det ursprungliga Kneckte-contractet för provinsen, jemte tillägg eller förändringar dervid, sorn tillkommit genom frivillige öfverenskommelse!- emellan Kongl. Maj:l och Kronan, å ena, samt rustoch rotehållare, å andra sidan. I sammanhang härmed, och då det är af icke ringa vigt, att rustoch rotehållarne ega tillförlitlig kännedom af föreskrifterne i de gamla Knecktecontracten, men full tillgång A dessa nu mera saknas, samt dä ett Förfall - Expeditions-Vtskottets Förslag till und. Skrifvelsej N.o 215. 493 nings-sammandrag, som upptager alla rustoch rotehållare tillhörande rättigheter och skyldigheter, redan af Rikets senast församlade Ständer ansetts vara af behofvet påkalladt, och hvarom de äfven hos E. K. M. gjort underdånig hemställan, men denna Författnings-samling ännu ej blifvit utgifven, få Rikets Ständer hos E. K. M. i underdånighet anhålla, alt de ursprungliga Kneckte-contracten samt de Kongl.
Från Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Upplästes det den 8 dennes hållna protocoll hos Rikets Ständers Herrar Electorer till val af comiterade till tryckfrihetens vård af hvilken handling inhemtades, alt till comiterade för tryckfrihetens vård blifvit utsedde; Pastor Primarius, L. N. O., Doctor Abraham Zacharias Pettersson, Expeditionschefen och Riddaren Nils [Vilhelm af Zellén, 810 Pral,-Utdra™, den <j Maj i845. Lagmannen och Riddaren Christinn Sundin, Professoren och Riddaren Lars Magnus Enberg, Riksantiquarien och Riddaren Bror Emil Hildebrand, samt Expeditions-secreteraren och Riddaren Juhan Gabriel Richert: Med läggande i öfrigt till liand/ingarne af omförmälda protocoll, öfverlemnade Ståndet till Expedit,ions-Utskottet, att för förutnämnde comiterade förordnanden uppsätta. S. D. Föredrogs ånyo och bifölls BeviUiings-Utskottets betänkande N:o 38, med förslag till bevilluingssummans fördelning. S. D. Föredrogos å nyo Stals-Utskottets memorial och utlåtanden: N:o 306, angående den upprättade Riks-Staten: gillades; N:o 290, i anledning af dels erhållne återremisser, dels serskilda Riks-Stånds skiljagliga beslut, rörande utlåtandet N.n 1 6: Yoteringspropositionerna godkändes, och i öfrigt lades memorialet till handlingarne\ N:o 291, i anledning af dels erhållen återremiss, dels serskilda Riks-Stånds skiljagtiga beslut, rörande utlålandel N:o 258: Mom. litt. a, och b. lades till handlingar ne, v oter i ngsproposi lione u, vid mom.
Det fins en magisk trollformel, hvarmed sfiväl förläggare som teaterdirektörer tro sig kunna tillintetgöra hvarje anklagelse för forseelse mot smak och literatur, h var för de utsätta sig vid valet af sina resp. repertoarer, och den lyder: publiken vill ha den sorten. Att det ofta varit ursäkten för upptagande af de tyska dramatiska produkter, hvarmed vi Under senare år varit hemsökta, är alldeles gifret, men nu visar det sig gång på gång att ursäkten ej löngre är hållbar. Det är med en verkligt rörande oförtrutenhet, teater * Måhända beror detta derpå att han och hans gelikar enligt nyare forskningar i grund och botten äro reaktionära varelser. Ut Dagms Krönika. 13direktörerna ändå fortsätta med importen af slikt kram. Lägger man i hop alla etycken af ifrågavarande slag, Svenska och Sftdra teatern detta spelåret haft fram, blir resultatet ganska respektabelt — kvantitativt n. b. — och ingen annan skådespelsgenre har likt uppmuntrats på långa stycken när. Lifslängden har dock icke varit synnerligen lång, vår pnblik står dock numera icke fullt på samma ståndpunkt som den göteborgska, hvilken för närvarande tyckes inne i ett menlöshetstillstånd och i fråga om gengäld för mångåriga uppoffringar och sympatier på sin teater ej ställer högre anspråk än till operetter — och det är ändå en viss reson — och lustspel af samma nivå som » Slabstrnmpetaren », » Söm * merskan », » Nya bibliotekarien » etc. — Svenska teatern särskildt, som har ett gammalt anseende att åter tillkämpa sig och som genom den sällsynt stora framgången med » Lifvet på landet » rönt en sådan ekonomisk uppmuntran, borde vara pligtig att rikta Bina sträfvanden till något högre mål. Egnades den ihärdighet, tids * spillan, kostnad och omsorg, som nu kräfvas för framdragandet af den ena produkten efter den andra af ofvan antydda literärt-kälkborgerliga tyskeri eller dermed befryndade, i stället på saker af mera idé och värde, skulle de ekonomiska resultaten antagligen bli lika goda och repertoaren verka uppfostrande på skådespelare, publik och hvarför inte — äfven på kritiken. — Att det sista behöfs är nog hvarenda teaterdirektör och teatermenniska genast med om.
För min del önskar jag bifall till den underd. skrifvelsen och förenar mig med Hr von Troil i den begäran att reservationen måtte läggas till handlingarne. Frih. Cederström, Rud.: På Frih. Klinkowslröms förfrågan, hvad meningen vore med den reservation jag afgifvit, får jag svara, att med densamma är enahanda mening som med alla andra reservationer, nemi., att gifva tillkänna en, från majoritetens åsigt eller förslag, skiljaktig tanke. Jag finner icke i Riksd.Ordn. något förbud för Exped.Ulsk:s ledamöter att gifva för Ständerna tillkänna när de finna Utsk. i något ärende icke hafva valt fullt lämpliga ordalag. Efter min upfatlning, som nära sammanstämmer med Hr Hjärnes, ang:de Exped.Utsk:s åligganden och skyldigheter, är det Utsk:s pligt att tillse, det hvart och ett beslut, jemte de detsamma grundläggande skäl, varda i de bästa ordalag, som Utsk. kan åstadkomma, till R. St:s bepröfvande framställde; hvilka ordalag derjemte måste hufvudsakligen öfverensstämma med det ursprungliga förslaget som af något bland principala Utsk. blifvit afgifvit och af R. St. godkändt. Den åsigt jag i delta ämne hyser, kan således icke vara såsom Hr Hjärne tyckes ifrågasätta, att jag skulle anse det vara Exped.Utsk. tillåtet att utesluta något som utgör verkligt motiv. Men de ifrågavar:de raderna, som jag inom Utsk. önskat få uteslutne, ulgöra, enl. mitt förmenande i sjelfva verket icke något motiv för beslutet. Att Ständerna gifva ökade förmåner åt Strömsholms kanal-bolag, derföre att Direkt, skulle hafva betett sig i någon mån felaktigt, det tycker jag alldeles icke måtte innebära något bevekande eller beslutgrundläggande skäl; man skulle snarare kunna säga att det innebure raka motsatsen deraf. Det erinrar om Dnpins Den 25 Jtuli. 565 bekania uttryck: ”Non pas parceque Bourbon, mais quoique”. Huru kan man då anse tiradens uteslutande minska motiveringens styrka? Den skulle väl snarare vinna derpå.
— Nio 178, angående anvisande af medel till betäckande af kostnaden för iståndsältande af åtskilliga broar å den så kallade Carl-Johans-vägen i Jemtland: VII. 289. — Nio 179, angående en den Svenska beskickningen i Turkiet tillhörig, i Pera belägen fastighet: VII. 289. — Nio 180, i fråga om afsöndring al jord från Eskilstuna stads samt Klosters och Forss församlingars begrafnings-plats: VII. 289. — Nio 181, i anledning af Kongl. Majits Nådiga Proposition, angående försäljning af Nya Warfvet i Götheborg: VII. 289. — N.o 182, angående beräkningen af Stats-Verkets inkomster: VII. 326. — Nio 183, med förslag till lag för enskilda banker, med rätt alt utgifva egna bank-sedlar: VII. 326. — Nio 184, med förslag till lag för enskilda banker, utan rätt att utgifva egna bank-sedlar: VII. 326. — Nio 185, i anledning af Kongl. Majits Nådiga Proposition, med förslag till ny Straff-Lag: VII. 334. — Nio 186, angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Nionde Hufvud-Titel: VII. 335. ■— Nio 187, angående förändrade föreskrifter i afseende på skogs-hushållningen i riket: VII, 335. — Nio 188, i anledning af Kongl. Majits Nådiga Proposition, med förslag till ny Jagt-Stadga: VII. 363. — Nio 189, angående anslag till National-Musei-byggnadens inredning, jemte andra i sammanhang dermed erforderliga kostnader: VII. 363. — N:o 190, angående deltagande framdeles för statens räkning i revisionen af Nya Trollhätte-Kanalbolags räkenskaper, styrelse och förvaltning: VII. 366. — Nio 191, i anledning af Kongl. Majits Nådiga Proposition, angående Krigs-GolIegii ombildning till en armé-förvaltning: VII. 387.
Uts stottet sin öfwertygelse om Ullprämiernes mindre wäsenteliga wigt för UIIhanteringens upmuntran och.fortkomst i märt Fädernesland, der desiukom fä mänga hinder deremot sig förete, härrörande dels af sjelfw» crimalet, dels deraf art Landtbrukaren, pä det hela af betta Land betraktad , genom mänga andra hushällsp speciilationer kan rakna pä en wida större och säkrare winst än den han stulls kunna hämta af en till ut - 478 Den 14 AprN. gängen ofta gansta osäker Färafwel, afwen med beräkning af Len hie!p, utfallande prämier kunde förskaffa, att Utstottet icke anser sig böra tillstyrka bifall till Herr 1?riritr:slc6Icls Förstag i denna del, widare, an att detta mäl i hela dest widd till Kongl. Majit , unLerdänighetöfwerlemnas, samt att Riksens Högloft. Ständer tillika i underdånighet updraga Kongl. Majit att, såsom upmuntran och distinction, med någon belöning hugna dem som genom en wissträsk och updrifwen Färafwel gjort sig af det allmänna wäl förnente; i sammanhang hwarmed Utstottet tros kunna framföras den underdäniga anhällan, att Kongl. Majit i Räder mätte widtaga nödige anstalter att ifrän England eller Tpskland införstrifwa Fär, sä wäl Gumsar som Tackor nf en god gröfre Kard-ullart, samt läka dem i Riket pä tjenlige ställen af hwilka i synnerhet i södra proistncerne ej är brist, utdela; emedan Utstottet anser denna sort Ullproduktion för Riket i synnerhet wara af wigt och fordra upmuntran. Hwad dernäst angär frägan, att en fri handel med Ull mätte, utan hinder af LsgenS fSrbud emot Landsköp i 6 Cap. 1 §.
I afseende på första Frågan, synes i allmänhet kunna anföras, att Staten eger ert otvifvelaktig rättighet, att uppbära Harn. marskatten in natura, då den är en grundskatt, till sitt belopp alltid bestämd i Stångjern, och att således stadgandet om danna grundskatts betalande med silfver icke kan sägas innefatta ett förnärmande af Bruksegarnes rätt, enär det tillika blifvit dem öppet lemnadt att afbörda sig samma skatt med Stångjern, i fall de skulle linna sådant för sig förmånligare. •— Hvad åter angSr, huru vida det för Staten kan vara fördelaktigt eller nyttigt, att bestämma lösningspriset å Hammarskatten i en myntsort, sorn i allmänna rörelsen äaknas, och som åtminstone i de fleste orter af Riket icke utan mycket besvär och omkostnad kan anskaf. fas; samt egenteligen huru vida ändamålet sned Stadgandet i 1820 års Kungörelse, nemligen förstärkandet af Bankens réela Fond, genom denna utväg kan på ett emot behofvet svarande sätt vinnas, äro omständigheter, hvilka Allmänna Besvärsoch Ekonomi utskottet icke anser tillhöra sitt bedömande, heldst Stats Utskottet uti dess afgifne utlåtande N:o 129, angående några gi2 Besv. och Ekon. Utsk. Betänkanäen, vid Förslaget om Inkomsternas beräkning förekomne frågor, redan deröfver sig yttrat. Beträffande andra frågan eller den om dimensionerne af Hammarskattsjernet, enär detsamma levereras in natura, så synea Utskottet ingen skälig anledning nu vara för handen, till förändring af hvad derom hittills varit gällande. Genom Kongl, Brefvet af den 5 October 1774» är stadgadt, att ej andre sorter jern lemnäs, än i|- t. platt eller •£- t. fyrkant, såsom varande bägge jemngoda mellansorter, som vid aila Bruk merendels smidas, och som i allmänhet äro efterfrågade och säljbare: och synes ej heller böra befaras, att desse jernsorter icke skulle kunna hvar som heldst föryttras; men deremot kan skäligen förmodas, att, om
— Inoch utvexling af kopparskiljemynt. — 24 — Transport 23,750 Wermlands Lån „ 1,901 Gefleborgs „ „ 5,000 Hallands „ „ 4,500 Norrbottens „ „ 4,500 Summa 39,651 Enahanda förskott hafva under nämnde tid anordnats: till Låne-kontoret i Götheborg 330,000: — „ D:o i Malmö 315,000: — „ D:o i Wisby 37,500: — hvaraf vid 1862 års slut utestodo: hos Låne-Kontoret i Götheborg 30,000: — „ D:o i Wisby 7,500: — Sammanlagda beloppet af de under år 1862 i berörde ändamål utgifna förskott uppgår således till 855,000 R:dr, hvaraf vid årets slut voro oredovisade 77,151 R:dr. § 21. Följande sammandrag utvisar förhållandet med inoch utvexling af kopparskiljemynt under tiden från den 30 Juni 1862 till samma dag innevarande år. Af äldre prägeln, som icke utvexlas. T 2 sk, samt Riksgälds-Kontorets Poletter. ä 4, 2, 1, f, i ock ,1 skill. Oresmynt. Summa. Behållningen utgjorde den 30 Juni 1862 från sistnämnde dag till och med den 30 Juni detta år åro: från allmänheten invexlade från Kongl.
Banco, utom de i Finland samt hos Pommerska Fälf-Contoiret, Committéen för utredningen af Krigsskulderne och Förvaltningen af Sjö-Ärenderne utestående fordringar, 1,068,539 R:dr 38 sk. 10 rst. hvilka ännu i denna stund balan, céras såsom oliqvidefade och blifvit lånj^t före dbita till afskrifning i Räkenskaperne anmälde; äå visar sig, ätt Allmänna Magäzins-Inrättnir jjen, stiär alla déss vid Öctober månads början 1822 fegaride tillgångar blifvit, i öfverensstämmelse med de uträknihgar och calculer, som åtfölja 1822 4 Samt4 Bänd, seo Stati -Utskott et* Be t än k andert,- Irs Bevisions-Berättelse, till skuldfurbindelsernéS godtgörande observerade, vid nämnde tidpuncf; sta dna t för en trist eller minskning af 1,186,830' B:dr 20 sk. 10 rst., hvilken brist nödvändigt måste i stigande mån okas, då mån bc-tragtar Verkets närvarande ställning samt de betydliga underhålls-kostftadér och räntebetalningar AllmännaMagazinS-Ifirättningen har att vidkännas. Derr äldre fond, som på grund af 3,811 års Bokslut,- blifvit Allmänna Magaziös-Inrättningcn påförd uti ofvan åberopa de, af Stats-Utskottet uppgjorde prövisionelle förslag, bär vid anstäld jemförelse äfven funnits ungefärligen instämma med de un* derdåniga uppgifter, hvilka Kongl, Allmänna Ma gazins-Directionen,' i följd af föreskriften uti Kongl. Brefvet den 7 November 1811, till Kongl.- Maj:t under den 27:de April 1812 ingifvit.
Att Jerntillverkningen, som för flere år varit uppgifven, år i82s efter afvägningeri på våg utgjort: 318,356 Sfe 9 fe Bv. stångjerns smide samt 381640 Sfe 4 fe Bv. manufactur D:6 Hvaremot Exporten samma år inskränkt sig till 311,705 Sfe 18 m 17 fe stångjern och 36,699 Sfe 10 gfe manufactursmidé, stapelstads vigt: att på ailä orter i Riket, så väl inom Sorn utom Bergslägerne, anställda tack jernsblåsnirigar, tillsammans räknade, påstått 30,682 dygn ii timmar: ätt, enligt Kongl. BergsCollegii Utlåtande i frågan om tackjerns-tillgångarne i Riket af den 22 IVfaj 1821, dåvarande förhållandet, i anledning af derom skedd utredning, blifvit hos Kongl. Majit uppgifvet, som derefter, genom Rescript af den 26 Juni 1821, förklarat, att 10 å 15,000 Sfe tackjern utöfver behofvet för de före 1821 privilegierade smiden vore Besv. och Ekon» Utsk. Betänkanden•
N:o 297, i anledn. af gjord framställning, ang:de förvaltningen och vården af K. lustslotten Drottningholm och Svartsjö; N:o 298, i anledn. af väckt motion om uppförande å in dragningsstat, af de med lagmans-emhetena förenade löne-in komster; N:o 299, med förslag lill samman jemkning eller volens-propos. , i anledn. äf RiksSt:ns skiljaktiga beslut, ang:de ifrågaställd befrielse för förre departements-chefen i general-tullstyrelsen, presidenten af Billbergh och cansli-rädet Valerius samt kammereraren kammar-rälls-rädet Winroth och kontrollören Middendorff, för ådömdt ersättningsansvar i målet rör:de den efter aflidne tullförvaltaren Fine'r yppade balans; N:o 300 ang:de anslag till ytterligare kanslistlön vid R. St:s Justil iae-Ombudsmans-Expedit ion ; N:o 301, i anledn. af ålerremiss å förslaget lill första afdelmn af riksg:s-konl:s nya reglemente; N:o 302, i anledn. af erhållne återremisser å betänk. N:o 216, ang:de väckt fråga om restitution af erlagde bränvins-bevillnings-medel; !V:o 303, med förslag lill reglementariska stadganden, ang:de riksg:s-kont:s inkomster; N:o 304, i anledn. af erhållne återremisser å betänk. N:o 265, ang:de ifrågastäldt låne-understöd af allmänna medel för hamnanläggningen vid Warberg; Statssamt Allm. Besv.- o. E k o n.U tsko 11 en : N:o 64, i anledn. af ålerremiss å Ulskms betänk. N:o 31, ang:de rolerings-verket för den tillökade ordinarie båtsmans-roteringen; !N:o 65, i anledn. af ålerremiss å utlåt.
Ut Supra. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls ExpeditionsUtskottets den 25 dennes aflåtne, 678 Den 27 November e m. och samma dag på bordet lagde, Memorial, angående ersättning för Renskrifnings-kostnader. Ut Supra. S. D. Föredrogos å nyo och gillades föl» jande, från, nedannämnde Utskott inkomne, samt den n5 dennes e. m. på bordet lagde, Utlålauden: Från Stats och Bevillningsutskotten: Af den 18 dennes: N:o 612. Angående väckt fråga om ytterligare förmåner och friheter för Gästgifyerierne uti åtskillige orter. Från Stats-Utskottet: Af den 21 dennes: N:o6i6. \ngående gralification åt StatsCommissarien Tunelius. N:o6ig. I anledning af S. G. Kullings ansökning att erhålla betalning för en af Riksgälds-Contoiret utgifven, derstädes såsom hypotheque aflemnad, Obligation. Ut Supra. S. D. Vid förnyad föredragning af Förstärkta Allmänna Besvärs - och Oeconojnie - Utskottets den 24 dennes under N:o Den 27 November e. m. 679 218. afgifne, samt dén a5 derpåföljde e. in. på bordet lagde, Memorial, angående frågan om sattet till Extra Roterings-skyldiglieten-s utgörande; fann Ridderskapet och Adeln, att samma Memorial borde till Oeconomie-Utskottet öfverlemnas. Ut Supra. S. D. Uppå derom vackt motion, beslöt Ridderskapet och Adeln att, som uti de Förstärkta Utskotten, ofta är svårt, att, vid i synnerhet mera invecklade propositioners blotta afhörande, genast fatta ett moget beslut, alla sådane voterings - propositioner borde tryckas, och bland de Förstärkta Utskottens Ledamöter utdelas, för att kunna så mycket bättre begrundas; Uti hvilket beslut de Öfrige Riks-Stånden skulle inbjudas, att sig med Ridderskapet och Adeln förena.
Hon skulle eller borde kunna betraktas såsom delta folks andliga föreningspunkt -tsåsom ett inbegrepp af den upplysande och försonande kraft, som utgör 12 Lag-Utskottets Betänkande M 46. all verklig förenings vilkor. Huruvida hon motsvarar denna sin bestämmelse är åter en annan fråga; men om sjelfva den grundtanke, hvarpå kyrkan hvilar, synes meningarne ej böra vara delade. I statskyrkan har man emellertid trott sig finna en emot protestantismens innersta väsende stridande institution, såsom innefattande ett tvång på den taukeoch tros-frihet, hvarför Luther uppträdde och sorn utgjorde vilkoret för det andliga lifvet. Men den ställning kyrkan intagit förklaras ur sakens egen natur. — I den första uppsvallningen, eller då själen helt och hållet är genomträngd af tron, omfattas begärligt hvarje form, som ger uttryck åt den andakt, sorn bor i bjertat. Hos kommande slägter åter begynner traditionens makt. Aktningen för hvad, som varit, blir då en del af tron sjelf; — behofvet af en auktoritet, som fastställer lära och kultus uppstår; Och dermed erhåller kyrkan lätteligen ett välde öfver de troende. Men detta sker alltså icke på tvångets väg, utan genom den lefvande traditionens makt; och från denna makt kan ej något menskligt samhälle sig frigöra. Den gifver fasthet och helgd åt del bestående; och hvarje våldsamt afbrott har, enligt historiens vittnesbörd, skakat samhället i sina grundvalar. Det är ock under en våldsam samhällsskakning, som idéen om en allmän tankeoch tros-fribet först sökte blifva en verklighet. Men blickar man tillbaka på denna verldshistoriska, denna den nyare tidens mest betydelsefulla tilldragelse, finnér man likväl en strid under andra förhållanden än våra. Man skådar ett folk, kämpande emot verldsligt och andligt förtryck, gå segrande ur striden och söka att på allt sätt befästa segrens frukter. Det var en kamp icke blott om social frihet, utan äfven emot en kyrka, som alltid hade varit ett villigt redskap i maktens hand, alltid visat sig fiendtlig emot folkfriheten. Men med politisk frihet sammanföll i följd deraf begreppet andlig frihet; Och dermed utgick stridsropet till folken.