Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Befallningshafvandes försorg, försändas till sin hemort, på husbondens bekostnad, så vida han icke sjelf eger tillgångar att ersätta kostnaden för sitt hemförskaffande”. s Allm. Besv.- och Ehon.-Utskotlcls Betänkande, -V.o 38 Beträffande dernäst raotionärernes framställning om skyldighet, dels för socknarne sjelf ve att utse lumpsamlare för pappersbruken, och dels för pappersbruks-idkarnc att inom vissa district hålla commissionärcr till upphandling af lumpor, äfvensom att blott ett visst antal personer, hvilka af Beredningsoch Taxerings-Comitésrne årligen borde utses, härtill finge begagnas, så, och jemte det, i Utskottets tanka, hvarken socknarne, eller Beredningsoch Taxcrings-Coraitéerne kunna eller böra åläggas ett dylikt bestyr, anser Utskottet, genom såväl de nu förcslagne ändringarne i Kongl. Brefvet den 20 Januari 1824, som hvad detta Nådiga Bref dessutom stadgar i afseende på ifrågavarande ämne, så många controllör vara pappersbruks-idkarne ålagde, att någre ytterligare föreskrifter om deras skyldighet att hålla commissionärer i socknarne eller iagttagande af andre, i motionerne förekommande, yrkanden, icke torde numera vara behöfligej hvadan Utskottet får hos Rikets Ilöglofi. Ständer vördsamt hemställa, att hvad i dessa hänseenden blifvit framställdt måtte förfalla. Stockholm den 2 5 Maj i84o. STOCKHOLM, Elméms och Granbergs Tryckeri. 1840. Allm. Bcsv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande, N.*o 3$. i N:o 39. Ani. till Exp. Utsk. den 29 Maj, kl. 2 e. m. Betänkande, i anledning af väckta frågor om Näringsfriheten. Uti detta ämne hafva till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet blifvit remitterade följande memorial, nemligen: Från Höglofl.
September funnos i Kassa liggande. §. 24. Uppköp och Sorn de till och med år 1847 vidtagne åtgärder rörande köp vexterförBanoc^ försäljning af Vexlar, blifvit omförmälda uti Banko-Utskottets kens räkning vid sednaste Riksdag under N:o 14 afgifna Betänkande, hafva Revi m• sorerne ansett sig kunna inskränka redovisningen för dessa åtgärder till tiden från och med 1848 års början. Vid ingången af berörde år utgjorde Bankens på utrikes ort innestående behållning 1,342,961 M:rk 9 sk. Hamburger Banko eller 447,653 R:dr 41 sk. Silfver, hvaraf hos Handelshuset Salomon Heine Riksdaler Silfver 228,115: 16. — samt hos Handelshuset Peter Siemsen & Något uppköp af Vexlar för Bankens räkning liar under den sedermera förflutna tiden icke kunnat ifrågakomma, enär kursen städse hållit sig öfver pari; men genom utlottning och ränta å Bankens i utländskt mynt ställde Obligationer samt genom ränta å de hos Handelshuset Peter Siemsen & C. i Hamburg innestående behållningar har Bankens fordran derstädes under år 1848 ökats: den 3 Maj med 4,980: „ 8 Nov. „ 4,626: 32. — „ 30 Dec. „ 1,687: 41. 11,294: 25. S:gr Silfver R:dr 458,948: 18. Tillhopa försålda Vexlar å R:dr Silfver 452,416: 32. med en vinst af B:ko R:dr 24,482: 47. 4. hvarförutan Banken dels godtgjort Handelshuset Peter Siemsen & C. stämpel och porto med 590: 37. —■ samt dels för inköpta Ivölniska vigter utbetalt 47: 20. — S:gr R:dr Silfver 453,054: 41.
B:co* Som borde tillfalla angifvaren; derigenom skola andra arbetare sky sädaiie skymfligt bestraffade personers sällskap, Och deras förledande inbjudningar, till en förderflig njutning, blifva fruktlösa, Jag anhåller vördsamt* att dessa anmärkningar må få åtfölja Herr af Grubbens motion till det Utskott, hvartill remissen blifvit beslutad. Remitterades tili Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet, 84 Den i5 Januarii. Herr Montgommerie, Gustafhade inlemnal följande, som upplästes: Att min vördsamma motion om en ökad Bränvins-beskattning, skulle väcka mångens ovilja och mycket motstånd, hade jag förutsett. Ett ämne, som så nära träffar det enskifta interesset, kan man icke opåtaldt vidröra. Att så hårdt pröfva beredvilligheten, att för det allmänna och enskildta bästa, till Moralens och Statens Ekonomiska fördel, och derjemte till hämmande af ett verkligt och känbart, mer och mer öfver handen tagande, missbruk af bränvins-production och consumtion, göra så stora uppoffringar, som jag vågade projectera, skulle naturligtvis icke blott klandras, utan äfven anses såsom orimligt och overkställbart. Orimligt i afseende på rlet uppgifna tillverkningsbeloppet och derpå kalkulerade beskattnings-summan; overkställbart i anseende till sättet och controllen af bränvins-afgiftens möjliga utgörande. Det första inkastet sökte jag genast, då det gjordes, vederläggande besvara; men jag kan icke nog ofta upprepa denna bevisning, för att icke försumma något tillfälle att göra den gällande och få sanningen erkänd, i trots af egennyttans starka rop deremot, eller fördomens icke lätt undanröjda förblindelser. Att här införa ett detailleradt utdrag af 1825 års RiksHufvudbok och de derupp - Den i5 Januarii. 85 tagna pannerymcler af olika storlek, sorn vid de årliga Mantalsskrifningarna till beskattning blifvit anmälda, anser jag icke af nöden.
att blanketternas särskilda inrättning blifvit vidtagen till försvarande och förebyggande af assignationsrättens begagnande utaf någon obehörig, och att vid assignationers approbering i Banken största uppmärksamhet följaktligen torde fästas äfven å utseendet af de blanketter, som lill uppviste assignationerna blifvit nyttjade och å deras öfverensstämmelse med formulär-blanketten, kunde dock så mycket mindre medgifvas, att uppmärksamheten borde och finge inskränkas endast dertill, sorn obestridligt vore, att hvarje assignation hämtade sin gällande kraft mera från underskriften än från blanketten, hvarföre äfven hufvudsakliga vigten syntes böra fästas vid den förra, och lika stor, om icke större, noggranhet följaktligen användas vid jemförelsen af densamma med firman å assignationsformuläret, än vid jemförelse af blanketterna till dessa handlingar, 2 — 10 helst svårligen kunde bestridas, att det vore lättare att till fullkomlig likhet eftergöra en tryckt blankett, än att efterapa ett egenhändigt skrifvet namn, och att något fullkomligen pålitligt försigtighetsmått mot det förra knappast vore tänkbart; samt att, då emedlertid vid den pröfning af ifrågavarande assignation och dess jemförelse med det gällande formuläret till Kongl. Räntekammarens assignationer, som den 12 Januari 1830 i Banken föregingo Kamererarens, ÖfverKrigskominissarien Carl Berghs påskrift örn assignationens godkännande till inlösen af Banken, ofvananförda olikheter så till den skrifna kontexten, som hufvudsakligen namnteckningarne och synnerligen Herr Presidenten Westers Irands, hvilka ägde rum emellan denna assignation och berörde formulär, icke upptäcktes eller åtminstone ansågos icke vara af beskaffenhet att påkalla någon närmare efterfrågan rörande tillkomsten af assignationen innan densamma approberades till inlösen, AdvokatFiskalen icke kunde skilja sig från den öfvertygelse, att bemalde Kamererare, som vid tillfället förde Kongl. Räntekammarens räkning i Vexelbanken, och hvilken det, enligt 1800 års då gällande arbetsordning för Bankens embetsoch tjenstemän, följaktligen tillhörde att, före approberingen af assignationen, granska densamma, dervid ej Lillvägagått med den noggranhet, som åtgärdens obestridliga vigt fordrade, utan deremot, med åsidosättande af den, enligt AdvokatFiskalens tanka, högst maktpåliggande närmare jemförelsen af namnteckningarne under den ifrågavarande, till inlösen upp vista, assignationen, med namnteckningarne å assignationsformuläret, endast eller, emot hvad ske bort, hufvudsakligen fästat uppmärksamhet på sjelfva blanketten till assignationen och, enär densamma ägde likhet med blanketten till formuläret, ansett assignationen vara riktig och antagningsgild till inlösen af Banken;
— M. — Se svar till Linda i n:r 6! Dido. 1) Massage och elektricitet. 2) Drick en tid hvarje morgon ett glas Emservatten (arteiicielt) med lika mycket varm mjölk. 3) Operationen lätt och ofarlig. Vänd er till närmaste lasarettsläkare! Se svar till Mary i n:r 3 (jemför ock svar till Tyne i n:r 2!). Maria 26 är. Använd den salva, som föreskrifvits fru Hulda 2) i n:r 11! När svullnaden och hettan minskats, kan ni åter försöka den förut använda medicinen. Orolig moder. Ni kan väl knappast begära, att vi skola kunna utan tillfälle till undersökning ge er ett råd på grund af sä ytterst knapphändiga upplysningar. Olja. FÖi sök det medel, som tillrådts X. Y. 2. i föregående nummer! Jemför dock svar till Frågvis 3) i n:r 5! Tamina. Se svar till Fru på landet i n:r 9 I En moderlös. Sé svar till Elsa 23 år i n:r 7! Lukten minskas genom tvättningar och ännu mera genom sköljningar med ljumt vatten, hvilka äro alldeles ofarliga, lika väl som det är fullkomligt oskadligt och ur snygghetens synpunkt nödvändigt att byta om linne och tvätta ansigtet vid dessa tillfällen. B. Se svar till Finska i n:r 9! Elisabeth. Då rå nu är frisk, kan ni utan fara göra det. Äfven om ert barn uppfödes arteficielt, kan det ändå bli skrofulöst. Något - blodrenande » medel hjelper i alla händelser ej. Fru 38 år. Hvarpå denna egendomlighet beror, kunna vi^ ej afgöra. Till äfventyrs kan hvad som tillrådts den med er mycket nära befryndade » Fru Wilhelmina^ (i förra numret), medföra lindring i dessa obehag. Gustaf 30 år. Borsta först in en lösnmgaf 8 delar salpetersyrad silfveroxid i 70 delar vallen ocb, sedan detta intorkat, en lösning af S delar svafcellefvcr i 70 delar vatten. Om så behöfs, kunna lösningarna göras starkare. Om det af er nämda medlet sakna vi erfarenhet. D:r — d. Rättelse.
Hvad åter angår Herr Sommelii motion rörande detta ämne, synes det af flera, lätt insedda, skäl mindre välbetänkt alt emellan barn af olika förmögenhetsvilkor göra en sådan åtskilnad, som denne motionär föreslår. En gradering i della hänseende vore otvifvelaktig! också lika svår alt verkställa, som den är förhatlig; och då vid det förhållande, alt Slaten bekostar afiöningen åt alla lärare vid ifrågavarande skolor, den höga afgift, motionären påyrkar, således icke kan, på sätt han likväl antyder, anses behöflig för sislberörda ändamål; samt läroverkens öfriga behof, till hvilkas fyllande nuvarande terminsalgilter användas, icke, så vidt för Utskottet blifvit ådagalagdt, påkalla en sådan förhöjning i samma afgift, som motionären föreslår, belöpande sig för ett läroverk med t. ex. 300 lärjungar — om endast hälften af dem befunnes hänförlig till de ”behållna” och endast omkring tiondedelen till de ”rika” — lill mer än 5,000 R:dr årligen, finnér Utskottet sig böra jemväl å sistnämnda framställning afslvrka bifall. t I Betänkandet N:o 67, afgifvet i anledning af väckt motion om inrättande af ett Öfver-konsistorium, har Utskottet förbehållit sig alt i sammanhang med andra väckta förslag till undervisningsväsendets ordnande afgifva yttrande i afseende på föreslagna medel till ernående, i fråga om undervisningsväsendet, af nödig enhet, kontroll och tillsyn. Den i berörda Betänkande besvarade motion sysselsatte sig icke vidare med elementarläroverken än att deri åberopades ett vid 1853—1854 årens riksdag väckt förslag om inrättande af ett Ecklesiaslik-kollegium, i hvilket förslag behofvet äfven för elementarläroverken af .en .öfverstyrelse framhölls, men derförulan hafva Grefve Björnstjerna och Herr Sommelius påkallat uppmärksamhet å detta ämne.
Jag beklagar nemi, att Utsk. ej hos Ständerna tillstyrkt en und. anhållan till K. M., det tillses måtte, att den värfvade armeen ställes på en sådan fot, att medel för beväringens beklädnad må kunna inom den ordinarie staten beredas; och det är på öfvertygelsen, att sådant kan ske, som jag grundat mitt afslag å de äskade extra anslagen i omförmälda afseende. Jag hade trott, att Utsk. icke bort handlöst lemna denna sak, hvilken gjort så mycket uppseende både inom och utom Representationen, och hvars egentliga beskaffenhet torde klarast visa sig vid jemnförelsen emellan klagoropen deröfver, att beväringen hålles klädd i trasor, och det förhållande, man bär finner, att nemi. några rangreglters beklädnad medtager i5o,ooo r:dr, under det man icke har tillfälle att använda mera Den 4 December e. m. St mera än 12,000 r:dr för att utbyta trasorna, Iivari landets nationalgarde beklädes, emot sådana persedlar, att det åtminstone äro anständigt beklädt. Det är detta, som jag funnit anmärkningsvärd! och hvaröfver jag hade önskat, att Utsk. med sådana åsigter hade yttrat sig. Att Hr Stuarts anmärkn:r voro obetydliga har jag ingalunda yttrat; men jag har sagt, att vigtigare verkligen förefunnos. Hr af Billbergh, Joli. Peter: Till en början får jag gifva tillkänna, alt jag icke deltagit i sjelfva revisionsarbetet inom Utsk.; men jag har öfvervarit öfverläggningen vid berättelsens uppfattning, och kan således redogöra för Utsk:s åsigter, utan att försvara sifferuppställningen, som jag nu ej kan controllera. Utsk. har följt samma grundsats nu som förr, att nemi. framlägga sjelfva resultaterna. De gjorde anmärkningarna utvisa ock, att upplysningarna varit tillräckliga, emedan anmärkningarna eljest icke kunnat framställas. Skulle man göra berättelsen så fullständig, sorn man bär tyckts fordra, så finge man skrifva folianter.
Då denna fråga redan är af tre Stånd afgjord, kan det ej vara min mening att tala något i sjelfva saken. Jag har blott velat fästa uppmärksamhet på det något besynnerliga tili den af Hr Printzensköld ul talade sats: ’’att våra bysättningar icke voro barbariska, emedan de icke tillämpades emot dem, hvilka icke blottställde sig för desamma ulan gingo försigtigt till väga och visste att rätt begagna sig afcredit-systemet.” Enligt denna sals var den första Romerska creditlagen, som gaf borgenären rättighet alt stycka sin gäldenär lefvande, 0111 han ej kunde betala, ej heller barbarisk; ty den tillämpades icke på dem, som icke satte sig i större skuld Un han kumle betala. Hr Frih, o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s förslag till 4 §:n Ropades starka nej, blandade med ja. Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna att nej öfverröstat ja. Hr I,andtm. hemställde, om R. o. Ad. ansåg hela 4 $:n böra utgå. Ropades ja och nej. Frih Roye: Jag anhåller, att näst efter propos. till bifall på §:n må framställas deu propos. till redactionsförändiing, som jag begärt. Uppå derefter framställd propos. beslöt R. o. Ad., att 4-'de §:n i förslaget borde erhålla följande förändrade red idion : För fordran, som i gäldenärs concurs bevakad blifvit, må ej bysättning kunna honom sedan åläggas, der borgenär ej visar skälig anledn., det gäldenär undandöljer tillgång, som efter concursen honom tillfallit och till gälds betalning gå bör: visar borgenär sådan skälig anledning, hänvise då Konungens Bef:h:de frågan till domstol, som äger att sig deröfver utlåta.” Den 16 Jinuari c. m. 5 och 6 u’:ne äfvensom ine ressen. lii föl los. Ånyo föredrogs LagUtsk:s den I oell 5 sisiI. Dec. på hordet Ingda utlåt.
vi Och middagsstund, från sin svettens Vi bland när Ånyo gifves: hjul så sin nu Så y alla sig dater bedrifves, man, på han och hvad Ett hvardagsvana blir Då Och Af små, gå en rassel och odelat ord sist. gällde; Idun Nog Så blifva. och varsel Maskinens siste det med Kamraten dag och åren hetast till för vi och gång, plötslig Det stora kuggar som och Frithiof styra? drifva en man En dag drifhjul, axlar den dust Ja, yra? synrand till lagt pendelslag böljorna, vår allt vi urets bullrande Till Dä ha till räknar från takt förbrännas. lyssnar Ut glida. spännas, att denna varm och oförtruten lemmar Hvem larm svedande bölja Maskinens Hvem Idun. döfvande ställde, först, i förvisst ledet en iankar, Vår ock i Efter kaffet samlades man kring bålarne, och afiöste där det ena talet det andra. Bland dessa framstodo särskildt ett humoristiskt anförande af fru Lovisa Petterkvist (författarinnan fru Alfhild Agrell) samt uppläsandet af ett hundratal telegrafiska hälsningar från alla delar af landet. Bland dessa funnos ock instuckna följande verser af den kända signaturen » Snorre », hvilka vi afslutningsvis anföra, då de helt visst böra intressera våra läsarinnor: vida, Där I ock i minnas Den 1897 drogo och ledt togo. e ANDEKSOJ 1 Jakobstorg1 fattas fruar, ungdom Författarinnorna sett, ljuft gamla Ringar, Broscher, Till näpna Och där Och tänker mellan heller jag små står bara ftoveller. på den gourmet ' n, stipén Armband, Kedjearmband, Bref läsarinnor! M e d både förvåning och ledsnad har jag i I d u n s senaste n u m m e r läst först » Augustas » förbittrade utfall mot » Isa », » så » Isas » svar och n u senast » Ellens » försök att i sin stad nedgöra stackars » Isa&gt;. — ser Jörgen, Iduns er besvaras Kedjor. Nålar, omgående. Silfverarbeten, Bordsilfver. Modernast Solidast!
Län berättade, det han hört omtalas, att en lika fråga förevarit hos Högvördige Preste-Ståndet, i afseende på BancoFullmägtigen, Kyrkoherden Doctor Drysén, hvilken såsom vald Riksdagsman det blifvit ålagdt att hi tresa; likväl hade Ståndet valt någon annan Prestman att intaga Doctor Dryséns rum, så att Ståndet å stället ägde nödigt antal Fullmägtige. Efter Longbergs tanka borde Bonde-Ståndet härutinnan sig på enahanda sätt förhålla. Han hemstälde derföre, om icke de vid sista Riksdag . utsedde Suppleanter kunde anmodas att, uti de till Riksdagsmän valdes ställe, i Stockholm sig infinna; af hvilken anledning Oxelberg förklarade, att derest Suppleanterne kunde användas, vore han för sin del ock dermed nöjd. Anders Bengtsson frän Örebro Län förmente, att Bilaga till Protoeolls-Utdrag till Bondeståndet. 187 om Bonde-Ståndet tilläte sine Fullmägtige i Banquen och Riksgälds-Contoiret att öfvergifva deras post, kunde ock de öfrige Stånden göra det samma, och all Fullmägtiges befattning i anseende till Bancooch Riksgälds-Verken komma att afstadna. Eric Öhman från Upland ansåg det vara ostridigt, att Bancooch Riksgälds-Fullmägtige icke hade någon rätt att tillika vara Riksdagsmän. Anders Jansson Hychert förklarade, det han trodde sine hemmavarande Committenters rätt att välja honom till Riksdagsman vara fullkomligen deciderad, och här blott kunna uppstå fråga, huru Banquen och RiksgäldsContoiret, i händelse af verkligt behof, måtte förses med andre Fullmägtige i hans och de fleres till Riksdagsmän valdes ställe; kunde, emot hvad han förmodade, desse uppdrag ej förenas hos en person, hade han redan tillkännagifvit, det han afsade sig Fullmägtigskapet i Riksgälds-Contoiret. Anders Joachimsson från Östergöthland förmente det bero på ifrågavarande Fullmägtiges egit godtfinnande, hvilketdera förtroendet de hälst ville sig afsäga.
H:vad angar först angränsande Byars skyldighet, at emot hwaraudra hägnad upräkka, sä stadgas wäl uti g. H/lom. af förenämnda Z., at dä By »nöter annan By i aker och äng och den ena will sik »fran annan ffillja, da giswcs honom wittsord som stänga »vill, om det »stan den andras försäng ske kan; men som snarast deras synes upkomma försäng, ak inaqor ä ömse sidor om rågängen ligga ögna, och der införda wilkoret af en stridig granne kunde miflbru» kas til twist och rättegång med den, son» stängseln päfordrar; sä hemställer Utskottet, om densamma icke alldeles bör Utgå, och uran allt undantag, Byar, hwilka) sammanstötande aro Aker eller äng, anses förbundne, at til rägangarnas upstangande, wara hmarannan härutinn n behielpclige. Widare angående förhållande med stängsel, skyldigheten, dä twaN»e med tagangar aMllde Byar möta hwarannan uti skog, betesHage eller utmarks sä har Kong!. Maj:! uti Dest Nadigsta Bref kil Kongl. Götha Hos, Kält af den I Z. Augusti 1790 i Nader behagat förordna, at de Jordägare, hwllke astunda, al genom stängsel kil större eller mindre del skillja deras egen skog. beteshage eller utmark ifraN andras lika beskaffade ägor, ej kunna förbinda de sed. nore, emot deras willin, at kaga del i skilliohägnaden, men för Wester-Norrlands La»i, medelst den Maji 179; j Nader utfärdad Förordning, gjort der undantag, at derstädes stäNgselfkyldigheten i rumark skast rv -ra Byar emellan gemensam.
Svar på återremiss 4 1 57 ■ a. a.l9Febr. a. a. 13 Febr. a.a. ISFebr. a.a. 13 Febr. N. • National-Museum, användande af anslaget dertill — 4 1 48 — b. 19 Febr. b. 19 Febr. b. 19 Febr. !.b.22Febr. National - Representationens ombildning, från förra Riksdagen hvilande förslag dertill — 5 2 — a. 18 Dec. a. 17 Dec. b. 21 Dec. a. 18 Dec. 15 » om uppskof med afgörandet ' deraf — 5 5 — b. 21 Dec. b. 17 Dec. a. a. 18 Dec. a. a. 21 Dec. » till nästa Riksdag hvilande , 07 OO ■XJ förslag dertill — S — 7 — j ä/, itö, OX | Maj 27, 28 Maj 27 Maj 27 Maj Svar på återremisser — 3 10 — 19 Juli 25 Juli 21 Juli 23 Juli Voterings-propositioner . — 5 21 — 3 Aug. 8 Aug. 6 Aug. 3 Aug. Voterings-resultat — 3 50 — a.a.19 Aug. a. a. 18 Aug. a. a. 19 Aug. a. a.19 Aug. 39 Naturalisation för utländsk man, vissa vilkor dervid — 8 116 — b. 19 Juli b. 23 Juli b. 25 Juli b. 19 Juli 124 Nauckhoffs, J. 0., enka, pension för i 4 1 90 17 b. 26 April b. 50 April b. 3 Maj b. 5 Maj 174 Navigationsskolan i Calmar, dess förflyttande till Westervik — 4 2 43 — b. 13 Aug. b. 14 Aug. b. 16 Aug. b. 13 Aug. Ei “ B ' « K o c/a C Ridd. o. | PresteBorgareStåndet. BondeStåndet. N:0 N:o| Sid. Adeln. | Ståndet. Nilsson, N., i Barud, se Eftergift.
Stockholm den 13 Juni 1815. På Höglofl. Ridd. och Adelns J.edamöters vägnar A. Lantingshausen. På Högvördig» Prest•Ståndets I>edam. vägnar Bryn. Hesselgren. På Vällofl. Borgare? Ståndets Ledarn, vägnar And. Fredin. På Hedervärda Bonde Ståndets Ledamöters vägnar Nils Mänsson. M M. Rosbeck. Uppläst hos HögloflRidd. och Ad. d. 19 Juni. Högvörd. Prest Ståndet d. 20 —- Vällofl. Borgare Ståndet d. 19 — —- — Hederv. Bonde-Ståndet d. ig — Vördsamt Memorial! Uti ett till VälloflBorgare-Ståndet ingifvet Memorial, hvilket blifvit till Lag utskottet rernitte radt, Den 19 Juni. 655 rädt, har Herr Borgmästaren Holm anmärkt, att fastän det enligt Lag tillhör Konungens Befallningshafvande, att meddela fordringsägare handräckning till betalnings erhållande förklara och ostridiga skuldebref samt jemväl är stadgadt, att Gäldenären vid underlätet godvillgt gäldande deraf -skall undergå Utmätning och, örn tillgång dervid brister, varda bysatt eller aftjena skulden med arbete, har dock hardt, att, då hos Konungens Befallningshafvande påstående af fordringsägare blifvit gjordt, att Gäldenär, hos hvilken vid utmätning tillgång till det ådörnde saknats, måtte till arbetstvånget befordras, Konungens Befailninghafvande ansett frågan derom vara af tvistig beskaffenhet och förvist fordringsägaren att sin talan derom vid Domstol utföra; i anledning hvaraf en sådan Lagförklaring tillstyrkes, att Konungens Befallningshafvande i dylika fall åligger att Fordringsägarens yrkande om bysättning å Gäldenär och att få honom i arbete inställd pröfva och afgöra samt beslutet till verkställighet befordra.