Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vidare hafva Revisorerne under granskningen af räkenskaperna funnit, att, i flera fall, beloppen af den i riksstaten uppförda indelta spanmål, jemte kronovardet å indelta räntorna, äro olika med de summor, räkenskaperna upptaga, hvarpå såsom exempel må nämnas: att för Wester-norrlands län den indelta spanmålen utgör, jemlikt riksstaten, 606 tunnor 17 kappar, men, enligt räkenskaperna, 615 tunnor 31 kappar, att, för anslaget till befrämjande i allmänhet af bergsbruket, riksstaten utför kronovärdet å indelta räntorna med 2,263 R:dr 45 sk. 4 r:st, hvaremot i räkenskaperna — 2*2 — beloppet upptages till 2,212 R:dr 32 sk. 10 r:st. o. s. v. Vid anställd undersökning för utrönande af orsaken härtill, hafva Revisorerne inhemtat, att under en längre följd af år, derunder indelningarne undergått åtskilliga förändringar, beloppen förblifvit i riksstaterna oförändrade. Dock lära, enligt Revisorerne meddelad upplysning, åtgärder komma att vidtagas för att härutinnan bereda rättelse i den riksstat, som vid nästa riksdag varder upprättad. § 10. På grund af Kongl, brefven den 5 Mars 1836 och den 25 Januari 1842, har för hvar - dera revisionsåret, i likhet med hvad för de föregående åren ägt rum, anordnats, till Chefens för Kongl. Civildepartementet disposition, ett belopp af 300 R:dr, såsom ersättning till tjenstemännen vid Departementets Expedition för förlorade licensmedel.
St:r redan för sin del vidtagit ej så obetydliga förändringar i K. M:s förslag, dels i afseende på inkomster och dels i afseende på utgifter, så, då säkerligen ännu ytterligare anslag nog komma att beviljas utöfver hvad K. M. föreslagit, samt möjligen äfven några tullsatser blifva nedsatta, torde det också vara af nöden, under sådana omständigheter, att tänka på tillökning i statsinkomsterna. Det återstår då att bestämma sig för hvarest denna skall sökas, och i främsta fallet bör man då tänka på den utväg, som af K. M. framställts. Man l.ar antydt den utväg, hvarom vi nu öfverlägga, såsom varande den rätta, och man har äfven sagt, att det vore lämpligare att taga de behöfliga inkomsterna genom ökad skatt på konsumtionen. Jag får då hemställa, om icke denna konsumtion af bränvin är en konsumtion, som framför alla andra bör ihågkommas. Uär har vidare yttrats, att, derest skatten skulle böjas till 75 öre pr kanna, den nuv:de tullen å bränvin skulle vara för liten, och Be villo.- Utsk:t har t. o. m. velat afvakta denna frågas afgörande, innan det bestämde tullen för spritdrycker. Då det icke nu är rätta tillfället, att grundligen undersöka denna sak, vill jag blott i förbigående nämna, att jag ej anser den nuv:de tullen för liten. Såsom betänklighet mot den föreslagna förhöjningen, har vidare blifvit anförd den fara, som skulle uppstå genom lurendrejeri. Efter de upplysningars inhemtande, som af Hr Fåhraeus blifvit lemnade, torde R. o. Ad. hafva funnit, att farhågorna i det afseendet äro mycket öfverdrilna. Slutligen har man baft några skrupler, huruvida Svenska bränvinsproduktionen skulle kunna bära en sådan skatteförhöjning. Jag får då, likasom ett par föreg:de talare, påpeka, att det icke är produktionen, utan konsumtionen eller superiet, som möjligen icke kan bära den, derföre att varan blir för dyr. Således, ur alla synpunkter betraktadt, kan jag ej finna annat än lämpligt vore, om R. o. Ad. biträdde ilrågav:de förslag. Hr Reutersvärd:
Men det andra, rörande kroppsvisitation, finner jag desto betänkligare att i den underdåniga skrifvelsen införa, sorn jag ej känner, att rättighet lill en sådan visitations anställande förut finnes. Åtminstone bör ej denna visitation få sträckas längre, än till öfverplaggen. Är varan så litet dyrbar och volumineus, alt den kan döljas under de öfrige kläderne på kroppen, så är det ett fel, att den är med hög tull belagd; ty det uppmuntrar lill lullför - Den 22 Ja n ua r i i e. m. 131 spillning och insmugling, som svårligen kan förekommas. Herr von Hartmansdorff: Jag får till en början fästa uppmärksamheten derpå, att i denna punkt endast är fråga om visitation under bar himmel, icke om husvisitation, och ätt således Herr Cederschjölds gjorda anmärkningar ej böra hit, utan angå nästa punkt, till hvars pröfning vi annu ej hunnit. Hvad åter angår visitation på kroppen, Vill jag, såsom exempel på behofvet deraf, nämna, att under Continental-systemet colonialvat-or, i synnerhet Caffe, insmuglades till Hamburg i kläderne på kroppen, vanligen af folket af sämre klassen. Sådant insmuglingssätt kunde äfven användas hos oss, om ej kroppsvisitation vore tillåten. Jag anhåller derföre om proposition på antagande af ifrågavarande punkt med Grefve von Fersens tillägg, och att det senare mätte ånyo uppläsas jemte den föreslagna punkten. Herr Rosenqvist, Fredrik Leonhard: På det jag ej må confunderas om punkteriie, anhåller jag att få reservera mig mot hela det Friherrliga förslaget. Friherre Cederström: Visserligen vore det bia, om vi kunde komma derhän, att tullafgifter aldrig behöfdes; men då vi ej hunnit Så långt, torde det vara nödvändigt 58 H. 9* 132 Den 22 Januarii e. m. att hafva controller pä deras riktiga erläggande. Jag anser för detta ändamål till och med behölligt, att kroppsvisitation tillätes, men endast vid tullbom, och med ansvar, i händelse någon insmugling derigenom ej upptäckes.
Geijerska tomten å Riddarholmen belägna stenhus, hvilket, enligt Embetets åsigt, borde kunna anordnas för inrymmande af Arkivets samlingar, sig föranlåtet att i memorial den 1 Juli 1856 härom göra underdånig framställning. Efter det Embetet, i följd häraf blifvit anbeläldt att inkomma med utlåtande i fråga om de närmare omständigheter, hvilka vore förenade med ej mindre förberorda stenhusegendoms förvärfvande och apterande till Arkivbyggnad, än uppförandet derför af en nybyggnad vid Carl den XIIIis torg, i öfverensstämmelse med Embetets föregående förslag, hade Embetet, enär en nybyggnad, derest densamma kunde åstadkommas, skulle blifva tillräcklig för uppfyllandet af Riksarkivets behof äfven för en aflägsnare framtid, ansett sig böra framhålla det afgjorda företräde, sistnämnda förslag egde framför det af Embetet framställda alternativa projektet till användande lör ändamålet af f. d. Geijerska huset.
19 varande riksdag innehåller, bemälde fabriksidkare till Kongl. Maj:t inkommit med underdånig ansökning att, enär berörda, åt honom öfverlåtna mark numera vore använd ej blott till utvidgande af hans mekaniska verkstad och anläggning af hamnbrygga, utan ock, så långt utrymmet medgifvit, till plats för arbetare-bostäder, men nämnde bostäder, tillsammans med de förut varande, endast kunde rymma ett jemförelsevis ringa antal af den stora personal, som vid nyssnämnde verkstad vore sysselsatt och årligen ökades, samt den inom manufaktur-staden länge öfverklagade brist på dylika bostäder gjorde nödvändigt att för arbetarne vid verkstaden uppföra flera boningshus tillika med erforderliga uthus-byggnader, till hvilket ändamål tjenliga tomter saknades å den till Eskilstuna Fristad år 1829 upplåtna jord, en ytterligare jordrymd af 1 tunnland 19 kappland, hufvudsakligen bestående af bergig och stenig betesmark, till hvars afträdande Kundsladugårdens nuvarande arrendator, Rådmannen Per Gustaf Schotte, för sin del skriftligen samtyckt, måtte från ofvannämnde Norrhagsgärde å Kungsladugårdens egor få afsöndras och åt Munktell, till byggnadstomt för arbetare-bostäder vid hans mekaniska verkstad, emot afgäld och för alltid upplåtas. Efter inhemtande af Kongl. Kammar-kollegii underdåniga utlåtande, åtföljdt af de yttranden, hvilka utaf Kronofogden och Häradsskrifvaren i orten, äfvensom af Landshöfdinge-embetet i länet blifvit afgifne, har Kongl. Maj:t i nåder föreslagit Rikets Ständer, att, i enlighet med hvad såväl Kongl. Kammar-kollegium som Landshöfdinge-embetet tillstyrkt, af Norrhagsgärdet å Eskilstuna Kungsladugårds egor en jordrymd af 1 tunnland 19 kappland — upptagen å en af Kommissions-landtmätaren A. I. Hörnström år 1859 upprättad karta inom bokstäfverna A. B.
M.,’ under den 30 December 1819, i Nåder beviljat den af Riksens Ständer, vid sistlidne Riksdag , begärde Porto-frihet för Städerne vid afsändande af, så val Kronans Uppbörds-medel, sam Brotttnåls-ransakningar, Städerne likväl ännu skola få vidkännas Post-umgälder för mångfaldig Brefväxling, äfven uti mål, som icke röra dem sjelfva, har hos Riksens Ständer , vid innevarande Riksmöte, det förslag blifvit framstäldt, att, antingen Magistraternes skyldighet, att indrifva 430^ Underdåniga Skrifvélseri böter af dertill fällde personer samt ingifva Corn» munications-bevis vid Lagsökningar , måtte inskränkas till de i Städerna boende personer, eller ock Porto-frihet i så beskaffade ärenden jemväl Städerna förunnas. Vid pröfningen af detta ämne, har väl, å ena sidan, förekommit, att en ytterligare utsträckt Porto-frihet för Städerne måste uti en icke obetydlig mån bidraga till minskning i de från Postverket påräknade inkomster till Stats-behofvens fyllande; men sorn, å den andra , Riksens Ständer ej kunnat undgå, att fästa afseende, dels derå, att rättvisa och billighet fordra , det alla Rikets Innevånäre komma i åtnjutande af lika friheter och den ena Medborgaren icke betunga* med en afgift , derifrån den andra är fritagen hvilket ‘förhållande skulle inträffa, om Städerne nödgades än vidare betala Postporto för Embetsbref, heldst en sådan Post-afgift olika drabbar de större Städerne , särdeles Läne-Residencen , och de mindre samt på längre afstånd derifrån belägne, dels ock å svårigheten, att förebygga missbruk eller deremot tillvägabringa en säker Controll, då ifrågavarande frihet är Städernes Magistrater i vissa Embets-ärenden medgifven } få alltså Riksens Ständer, som bifallit , det Stä— dernes Magistrater må hädanefter för Embetsbref i allmänhet njuta Portofrihet , i underdånighet anhålla , att E. K.
Icke nog dermed, att man skall förebrå mig att hafva åstadkommit hinder för remissen till LagUtsk. och sålunda några dagars förlängande af riksdagen, äfvensom att möjligen genom mitt förvållande äfventyras hela den efterlängtade inrikes vexelrörelsen, i händelse K. M linner i nåder för godt åtskilja R. St., innan beslut hunnit ånyo fattas; men, hvad värre är, den sats, hvilken för min motion till ny vexellag legat till grund, som genom en artikel i ett allmänt läst blad d. g Febr. detta år blifvit till en del vidare utvecklad och af Bancooch LagTJtsk:n samt R. St. med exempellös enhällighet hyllad och antagen, att nemi. lagen borde vara gemensam förinoch utrikes vexlar, — denna sats ser jag mig oförmodadt hindrad att, genom undanrödjande af alla de uppenbarade och icke uppenbarade motiverna för vägrad sanction, så kraftigt försvara, som det kunnat vara i min förmåga, om det stått mig öppet att bit för bit till vederläggning upptaga och besvara skälen för afslag. Men då jag funnit det till R. o. Ad. ankomna exemplar af K. M:s nåd. svar vara en af Konungen ensam undertecknad och expedierad act, så har jag blifvit försatt i den största villrådighet, hvad jag, såsom laglydig representant, deremot äger eller icke äger att yttra. Yäl bjuder 87 § Reg.F., att Konungen, innan han fattar sitt beslut till bifall eller vägran af R. St:s förslag i lagstiftningsväg, skall inhemta StatsRädets och Högsta Domstolens tankar deröfver, hvaraf synes otvifvelaktigt, att prot. deröfver blifvit földt; väl föreskrifver 38 § samma Reg.F., att alla från Konungen utgående expeditioner skola contrasigneras af den föredragande, som vare ansvarig, att de instämma med prot.; men icke dessmindre framkommer denna expedition i en civillags fråga till R. St. såsom en enskild eommunication från H. M. Konungen, oansedt R.
2S7 Tullförsnillning verkställdes på mångfalldigt sätt, nederlagsvaror till en ringadel förtullades eller åter utfördes, och till största delen insmygdes, oförtullade, öfverhopade hela landet och införde utländsk lux bland massan al nationen, ända till de lägsta klasserne, och igenom den förlägenhet, hvaruti England då var bragt af de fleste Europeiske hamnars stängning förde, ras varors afsättning, påtrugades man sådana till priser, troligen vida under deras tillverkningsoch transportkostnad. 1 de fläste Rikets landsorter sågo tjenstepigor och allmogens hustrur och döttrar klädde i oftast bräckliga utländska bomullstyger, förrätta sine gröfre syslor; de afvändes frän egen konstflit, och e« huru man kände att i Rikets norra Provincer, Linculturen utgör en hufvudnäring , som hos en del af allmogen grundlagt välstånd och tillskyndat hela landet en betydlig vinst, öfvergaf man äfven denna, för den öfriga delea af Riket, till binäring så passande och så nödvändiga handtering och vinterns långa aftnar förnöttes i en maklig overksamhet. Sjelfve den idoge Svenske Bonden nödgades ofta aflägsna sin önskan att inköpa en behöflig häst eller oxe, för hustruns mode-lydande begär att, för sig eller någon dotter, få en ny schawl eller klädning af utländsk tillverkning. Ett sådant förhållande, om det längre tid fått fortfara, skulle för allmogen, liksom för mindre bemedlade Ståndspersoner, blifvit helt och hållet förstörande.
Jag anser fördenskull bäst att man bestämmer sig för en större summa på en gäng, och upgör affären med ett kändt bankirhus; men dock med det förbehåll, att obligationerna icke utsläppas på en gång, utan endast för hvarje år den summa, som erfordras till jernvågsarbetet. Man må nemi icke tro att de stora bankiema anse dessa summor, hvilka vi finna vara så enorma, för så öfverraskande stora. Detta, hvad den financiella sidan af frågan beträffar; men jag hörde nyss här yttras, att denna lånefråga borde äfven derföre skyndsamt afgöras, emedan man först bör se till huru mycket penningar man kan disponera, innan man företager ett arbete. Detta yttrande torde icke vara något skål, som talar för vår åsigt, och borde derföre möjligen icke af mig uptagas, då det kommer ifrån den sidan, som yrkar bifall till inbjudningen. Jag vill dock i förbigående nämna ett par ord derom. Då man ämnar med sina öfverskott företaga ett större arbete, t ex. jernvägars anläggning, ser man efter huru stora öfverskotteu åro och önskar naturligtvis att för denna summa kunna fullborda så stort arbete som möjligt. Här måste man först råkna penningen och sedan halkylera arbetet. Deremot då man måste göra arbetet med lån och betala en dryg ränta, så år man tvungen att först upgöra en fullständig plan af arbetet, hvilken då bör så myc - Den 7 J tnuerl. 29 ket som möjligt, som man säger, »jemkas ihop», att icke kostnaderna måtte blifva för stora, ty annars kan det hända att arbetet icke kan bära räntan, och att, då arbetet en gång år färdigt, egaren går öfver ända. Således måste uti sakernas närvarande skick alltid först afgöras, hvad man skall åstadkomma. Men då man nu böljat på motsatt våg, så kan man icke så lätt afvika derifrån, synnerligen som penningarne måste indragas, i lall en allmän ruin icke skall inträffa. Återstoden al det s. k. 12 millions-lånet kan icke till utlandet betalas, oaktadt alla vackra fraser o eli löften i den vågen.
Pg rs Allmänna Liff orsäkringsaktiebolaget, i Då antalet friimlingar, som årligen besöka vårt land, viker, och Sverige med rätta genom sin natur, sång, ~9 uppfinningar, industri m. m. allt mer tager utländingenk uppmärhmhet i tknspdlk, ämnar undertecknad, som sedan år 1875 med &amp; 3 och d %d bistiitt fr&amp;mlingar af olika nationer här i hufvudstad T o r i utlandet öfverallt funnit lifliga sympatier för Sverige skarne, ' att f f i. början af Oktober öppna S v e n s k a Främlingsbyrån vid Gref-Thuregatan 24 B, la de anvisningar, der utländingar af alla nationer fortfarandeall den hjelp, af råd och upplysningar, som rle åstunda, med ' hvilken: de kunna vara i behof i ett främmande land. Undierteoknad har redan satt sig i förbindelse med och afsändt meddelande (&amp; vis aux touriste$) till oliks orter i utlandet shsom till flers fr&amp;rnrn8nde siindebud, med hvilka han egcr personliga relatioder, titl &amp; ok ' s mer. iin 60 filialer pB olika plateer af jorden, till flere för hvilka dia+ lofvat sia medverkan: Den utländska preaeen, till Miken jag sk n$gra Ar tillbaka lemnat bidrag f r h Sverige vid vigtigara. tillfällen (bl. a. !&amp; ?US) torde komma att göm saken kand i utlandet. 9 På det att främlingar, som af intresse för svensk kultur, historia, vitterhet eller annorledes af politiska och sociala fränsyn besöka v&amp; l t d for studiers idkande, eller efter erhlhllen anstallning bosiitts sk härstiides, snart skola uppnå iindamiilet med sin härvaro, kommer. Joseph Roux: Pensees. Paris 1887, 4: Ine ed. Anteckningar af Sigrid Leijonhufvud. Frankrike har utbildat sig en literaturart, SOM i andra länder eger jämförelsevis få representanter, npensken-literaturen.
Skulder: l o Till Rikets Ständers Bank, Kongl. Kommerskollegii kreditiv för Manufakturdiskonten, emot 3 procents årlig ränta a begagnadt kapital, 1,800,000: obetald ränta till 1850 års slut - 24,895: 44. 9 utevarande Bankoattester - 1,498: — i 1,826,393 4 1 9 Summa 1,707,78/ 5 6 kontoret den 19 Juni 1851. S. Agrell. Bilaga Litt. C. — 18 — Kapitalslut öfver Gamla Ull - Debet. Balans från år 1S4S. Skuld: Till manufakturdiskont-fonden, för lemnade förskott, kapital —. 13,150: ränta derå 402:12. 9. Kongl. Kommerskollegii Statistiska kontor, för lemnade förskott af influtna tulloch konfiskationsmedel, Utgifter år 1849: Aflöning till Ullkontorets tjenstemän och betjening 3,211: 32. — Dito till Direktören Hofman Bang 1,000: Reseoch traktamentspenningar till dito 969: 38. 11. Extra utgifter 305: 19. 7. Reparationer ä ullmagasinsbyggnaden i Norrköping Ränta till Manufaktur-diskonten å lemnade förskott Balans till år 1850. Tillgångar: l:o Säkra fordringar, hos Ullkontoret i Norrköping diskontlån hos Rikets Ständers Bank, 2:o Fastighet, ullmaganiset i Norrköpin; 3:o Inventarier, vid Ullkontoret i Norrköping „ Credit. Balans från år 1S4S. „ Ullkontoret i Norrköping diskontlån hos Rikets Ständers Bank, behållning å räkningen N.o 7, 485: 1 2:o Fastighet, ullmagasinet i Norrköping 3:o Inventarier, vid Ullkontoret i Norrköping 981: 20.
För att visa, huru omtyckta våra väffabrikat äro, kan som exempel nämnas, att vi nu tillverka 4, 1 5 0 meter klädningstyg af ull och stickylle pr vecka ( • Särskildt påpekas vår förädling af S T I C K Y L L E, dessa ofta som värdelösa ansedda rester af förslitet ylle (stickadt och virkadt), som med tillsats af litet ull kan här beredas till godt och vackert GARN, präktiga SCHALAR och FILTAR eller starka och vackra TYGER (se här ofvan om den stora efterfrågan på häraf tillverkade klädningstyg). O B S. Profver, priskiiranter samt alla upplysningar lemnas genast på begäran. O B S. Gods och order eller till våra kunna lemnas antingen direkt Kasten aldrig bort gammalt stickylle! Undertecknad emottager jämte ull äfven GAMMALT YLLE till spinning, väfning (för hand), schaloch filtberedning. H o s mig spunnet s. K. TRASGARN är bevisligen det bästa och vackraste, som kan erhållas. Spånadslönen den billigaste i Stockholm. Beredningen af filtar oöfverträffad. till fabriken kommjssionärer (omkring 2 0 0 ST.), som finnas i alla provinser från Ångermanland till Skåne. [1339] • B * Å A É É Å " V T V T T V T Y T m ™ " Finns det någon af Iduns • läsarinnor, hvilken ej tagit kännedom om den märkliga boken [1619] FLYGLAR, PIANINOS, TAFFLAR Qvinnofrågan och från inoch utländska utmärkta Fabriker TILL D E B I L L I G A S T E priser. För instrumentens bestånd ansvaras. Äldre Pianos tagas i utbyte. OBS. af ORGLAR af GUST. PETTERSSON &amp; Komp., 38 Regeringsgatan 38. o. Lyxartiklar, TILL ALLRA BILLIGASTE PRISER. JjS§T * från J. FLYGLAR, TAFFLAR OCH PIANINOS [1367] G. MALMSJÖ. gas n i. Dragning å ofvanstående pjäser kommer att försiggå den 3 april detta år.
Deremot torde bokens förnämsta och i första rummet gifna syfte vara, som namndt, att utgöra dels handbok, dels repetitorium och uppslagsbok f6r " den efter genorngilngen kurs i mera själfstiindig verksamhet utgAende sköterskan. " I detta afseende bör arbetet i mAnga fall motsvara Bfsen 1Angt gAende fordringar. Det kan dock till en början sattas i frilga om den kemiska afdelningen öfverhufvud varit ' behöflig. Den som skulle kunna anvands densamma, har sakert p&amp; annat hall inhemtat hvad htir meddelas. Denna afdelning synes ock mindre val uppsttillcl för SA vidt betraktelser öfver luft, jord och vatten m. m. förekomma redan i början och innan lasaren fAtt nilgon inledande kaniledom om de allmanna kemiska och fysikaliska processerna. Äfven fbljer af denna uppstallning att kemiska föreningar, stundom af nog invecklad sammansattning, behandlas innan de i dessa föreningar ingAende grundamnen blifvit beskrifna. Af liknande omkastning lider afven i nilgon m&amp;n afdelningen om anatomi och fysiologi. Har förekomma brister i dispositionen, särskildt deri att flerstades stycken och 18nsatser ur patologien tranga sig in i den fortlöpande anatomiska och fysiologiska beskrifningen, att sinnesorganen beskrifvas före nervsystemet m. m. *) I afseende p&amp; helsovirdsl&amp;ran &amp; r redan omtaladt att framstallningen deraf ar för knapp för bruk i hemmet. Än mera a r denna anmarkning befogad om man tanker sig boken sisom ledning för sjuksköterskor i själfstandig verksamhet. Der göres visserligen behof af detaljerade föreskrifter. Fortfarande ur synpunkten af bokens anvandbarhet sisom handbok för yrkessköterskor, torde man vara berattigad att om innehallet i andra delen uttala följade omdömen: D: r Warfvinges uppsats om sjuksköterskans egenskaper, pliyler och dliggande~ gr genomg8ende god och nyttig ehuru möjligen afven har för mycket ingenitlrs-detaljer förekomma.
Och har Kongl. Maj:t, som funnit den af Styrelsen föreslagna förhöjning i aflöningen för åtskilliga af Styrelsens tjenstemän och biträden, af billighet påkallad, men ansett aflöningsförhöjningen för Förste Kanslisten, kunna inskränkas till 600 R:dr, så att hans lön komme att utgöra 1,800 R:dr eller lika belopp med en Kanslistlön inom Stats-departementets Kansli-expeditioner, begärt att, med denna inskränkning, Rikets Ständer måtte bestämma anslaget för bemälda Styrelse och tillhörande personal lör nästa statsregleringsperiod till 32,800 R:dr årligen. Utskottet, som, vid granskning af den föreslagna Staten, icke haft något att erinra, hemställer, att, med bifall till Kongl. Maj:ts förevarande nådiga framställning, Rikets Ständer under nästa statsregleringsperiod malte, lill aflöning för bemälda Styrelse samt dess (jenstebiträden så väl i hufvud staden som i landsorten, anvisa ett belopp af 52,800 R:dr årligen. 55:o. Till arfvoden dt Lärare vid Mariebergs Artilleri-läroverk för undervisnings meddelande åt Civil-Ingeniörer, äfvensom till Stipendier ut elever, som genomgå den för Civil-Ingeniörer beslämla kurs, har Kongl. Maj:t äskat enahanda belopp, som vid förra riksdagen beviljades, nemligen 3,000 R:dr årligen för hvart Bilt. till R. St.