Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Såsom ersättning för så väl upprättande af de i § 48 nämnda handlingar, som debitering och uppbörd, innehållas i landtränteriet tre procent af inlevererade landstingsmedel, hvaraf beräknas en och en half procent för debiteringen, en procent för uppbörden och en half procent att lika fördelas emellan Landskamreraren och Landträntmästaren. § 54. De i landtränteriet för landstingskassans räkning insatta medel skola, på ordförandens i Landstinget af sekreteraren kontrasignerade invisning, af Konungens Befallningshafvande utanordnas, och böra, så vidt ske kan och på sätt Landstinget beslutar, fruktbargöras till dess de för afsedda ändamål blifva behöfliga. § 55. Landstingets räkenskaper skola ställas på kalenderår. § 56. Landstinget utser hvarje år tre inom länet boende revisorer och ett lika antal suppleanter för granskning af det löpande årets räkenskaper och den från Tingets beslut bärflytande förvaltning, ltevisionen bör vara så tidigt fulländad, att berättelsen derom må kunna inom den 4 derpåföljande Maj vara genom tryck offentliggjord och länets kommuner tillställd. llevisorerna ega beräkna reseersättning på sätt, som för Landstingsman i § 24 sagdt är. 84 § 57. Revisionsberättelsen skall föreläggas det lagtima Landsting, sorn näst efter revisionen sammanträder, och eger detta afgöra, huruvida ansvarsfrihet må meddelas, eller, i anledning al förekomna anmärkningar, laga anspråk väckas. § 58. Kongl. Maj:ts godkännande erfordras för att gifva bindande kraft åt beslut, som afse: a) påläggande af afgifter, som erfordra uttaxering för längre tid, än fem år; b) upplagande af utländskt lån, eller annat, på längre återbetalningstid, än fem år, släidt lån; c) försäljning, pantförskrifning eller utbyte af någon sådan länskommunen tillhörig fastighet, som antingen genom gåfva, testamente eller annat laga fång länskommunen tillfallit och till underhåll för vissa dess gemensamma nytta afseende ändamål blifvit anslagen, äfvensom förlikning, som medför ändring uti länskommunens i sådan fastighet egande rättigheter; samt d) bildande af två Landsting i ett län. § 59.
Derföre att åtskilliga frågor som förut varit under öfverläggning icke blifvit af R. o. Ad. godkända, kan väl icke rimligen ett nu framställt förslag, om det befinnes ändamålsenligt och nyttigt, anses böra förfalla. Hvad sjelfva förslaget beträffar, så synes mig, att det just af de skål, som Gr. Mörner anfört mot detsamma, bör af R. o. Ad. antagas, ty om bolaget har för afsigt att noggrannt fullgöra sina förbindelser, så behöfver bo>- K, 558 Den 29 A ugusti f. m. laget icke hysa någon fruktan deröfver, att Staten förser sig nied alla de garantier, hvarom fråga kan blifva och som för Staten kunna vara nödiga. Att den garanti, sorn Gr. Lagerbjelke nu ansett böra tilläggas de vilkor betänk, innehåller är af vigt, lärer hvar och en inse, ty om Staten icke har säkerhet derför, att bolaget noggrannt skulle upfylla sina förbindelser, så följer ju deraf, att Staten kan komma att betala sin ränta å det bestämda kapitalet, utan att vägen blir sådan att den, på det sätt man borde vänta, upfyller sitt ändamål, äfvensom alt bolaget, sedan vägen en gång blir färdig, trakaserar och i ingen mån fullgör hvad bolaget sig åtagit, dag får således för min del vördsamt tillstyrka R. o. Ad. alt bifalla det förslag som Gr. Lagerbjelke i förevande fall framställt. Den fruktan som Gr. Mörner härvid hyst alt Slaten skulle kunna egenmyndig! förklara att bolaget icke upfyllt sina förbindelser och sålunda beröfva bolaget de fördelar Staten detsamma garanterat, är ju en orimlighet, ty icke kan den ena parten egenmyndig! beröfva den andra parten en fördel. Följden af ett sådant förklarande å Statens sida, blir naturligtvis en tvist emellan Staten och bolaget om huruvida Statens förklarande är af beskaffenhet att leda till den påföljd som kontraktet innehåller, hvilken tvist vederbör.-de domstol då skall slita. Förklaras då, alt bolaget icke upfyllt sina förbindelser så måste väl bolaget underkasta sig följderna deraf.
Ali upptänkelig indragning utaf Miiitairbehofven, ali upptänkelig förbättring uti Svenska Jordbrukarens belägenhet så väl i anseende till skatternas belopp, sora till sättet stt utgöra dem hade varit de åtgärder hvilka jag ifrån Riksens Ständers verksamhet hade önskat, och jag tror att den enskildta financen endast genom sådane medel kunnat förbättras. Då StatsUtskottets Betänkande första gången förevar tog jag mig friheten yttra, huru jag ansåg två Millioner för Landtförsvaret och en Million för sjöförsvaret vara den summa som icke botde öfverskridas; men som det kan bända såsom en följd deraf skulle synas mången, att Svenska Folkets hela uppoffring till Tredje HufvudTitteln endast uppginge till Tre millioner, så utbeder jag mig att få fästa uppmärksamheten vid det förhållande, som genom den nya RiksHufvudbokcn utvisas, och som för Landtmilicen gör 2,373,000. Oberäknadt Arméens beklädnad , tross och utredning, Artilleriutgifter och fästnings-byggnad gom utföres med • 700,000. Den 18 September f. m, 163 Spannemål och Bagerikostnader, Beväringsexcercice, Wanäs Fästningsbyggnad, Wed och Ljus för Garnizonerne, Skrifmaterialier, reseoch tractamentpenningar, Durchmarschkostnader, Casernebyggnader, Garnizons sjukhusbyggnaden , indelta Infanteriets lifmundering, oförsedda utgifter 484,000
Kammar-rätten anmärkt post, blifvit på ett i formelt hänseende oriktigt sätt läroverket godtgjordt genom dess läggande till 1861 års ingående balans, Domkapitlet dock trott sammandraget af hufvudredogörelserna böra, för att icke gifva anledning till anmärkning, noggrann! och utan ali ändring upptaga dessa hufvudredogörelsers resultater, hvilket Domkapitlet uti ifrågavarande fall ansett så böra ske äfven af det skäl, att den anmärkta postens inflyttande ibland årets inkomster, i __ 348 — stället för dess qvarstående uti ingående balansen, icke i ringaste mån inverkar på slutsummorna af årets räkenskaper, hvilka i båda fällen blifva desamma. Med djupaste undersåtliga vördnad, trohet och nit framhärda, Stormäktigste, Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter: TU ANNERSTEDT. JOH. GEZELIUS. LARS BROMAN. L. F. KUMLIN. LINDMAN. H. AMINSON. Strengnäs Domkapitel den 9 December 1863. E. G. Lundblad, Wexio stifts Konsistorii underdåniga utlåtande öfver en i 1863 åre revisionsberättelse förekommande anmärkning vid Konsistorii räkenskaper för år 1861. Stormäktigste, Allernådigste Konung! Med återställande af Eders Kongl. Maj;ts nådiga remiss å den af Rikets Ständers Revisorer, vid granskning af 1861 års redogörelse för Konsistorii kassor, gjorda anmärkning: vatt uti räkningen öfver caducmedlen samt befordringsoell sterbhusafgifter ingått bland inkomsterna ett belopp å 26 R:dr 25 öre, utgörande besparing under 2\ne månaders ledighet af den 8:de adjunktslönen vid Wexiö högre elementarläroverk anslagna indelta spanmål». får Konsistorium, på befallning, afgifva underdånigt utlåtande.
Hvad gränsboerna för eget hushåll må hafva behof att från grannriket förskaffa sig är följaktligen undantaget från tullkammarens behandling. Endast då tullpligtiga varor i större myckenhet och således för handels bedrifvande införas, kommer tullbehandling i fråga. Och äfven i detta hänseende äro gränsboernas fördel, så vidt det allmännas säkerhet medgifver, tillgodosedd, då tullpligtiga varor icke blott vid de ständiga tullkamrarne utan också å gränseorternas marknader kunna tullbehandlas. Utskottet finner sig följaktligen böra hemställa, att omförmälda motion icke måtte till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda. Stockholm den 9 Mars 1857. STOCKHOLM, tryckt hos Eric Westrell, 1857, Rättelser uti Bevillning s-WJts kottets Betänkande, W:o S. I Betänkandet, sid. 4 0, r. 48 nedfr. st. hvadan Utskottet uti 4 0 och 27 §§' /. hvadan Utskottet uti 4 0, 27 och 28 §§ I Förslaget, sid. 4, r. 7 nedfr. och sid 5. r. 2 uppfr, st: Fjerde d:o - R:dr R:mt 3: 7. läs: Fjerde d:o — R:dr Bänt 3: 75. ’ st: För Frälst-egendomar: § 22. 'läs: § 22. bör b rä/se-egendoinar. BUc. till R. St. Stockholm, e. westrell, 1857. ■ ... öv#. _<;> p ‘Ii lii h)Jf'-i lii : • >- ,\ . ; ■■( - ■ .cÅ*-'- > lilli• •!!•<n i .1 lii sfc r i -till:!! ' ■T lii’' 'i nr. ‘iiS1 *■ K>'t ¥ - ' . BevillningsUtskottets Betänkande N:o 8. 1 .VO §. Ank. till Exp.-Utsk. d. 23 April 1857, kl. ä e. m. Betänkande, angående stämplade pappers-afgiften.
JDnfva, Drottninggatan 41, Louise Blomberg, Vesterlånggatan 39, Elin Edlund, Drottninggatan 03, Allmänna Tidningslzontoret, Gustaf Ad. Torg, Södra Tidningslcontoret m. fl., i landsorten å en del Apotek samt i välförsedda l * arfymeri-, EUipei-ingsoch Cigarraffärer ä 1 krona pr st. jQ4F Sändes franko mot kr. 1,10 i frim. [1720] A.xel Litstvöm, Falun. [2316] Rådgifvare för husmödrar. Idun Fredagen den 24 maj 1889. B yrå: Klarabergsgatan 54, en tr. Annonspris: 25 öre pr petitrad ( Tidningen kostar Redaktör o c h postarvodet inberäknadt. Ingen lösnummerförsäljning. Träffas å byrån kl. 10 — 11. A l l m. Telef. Helene lår man i Höijers musiklexikon upp namnet Munktell, finner man, att det är nedärfda anlag, som göra sig gällande hos den tonsättarinna, hvars bild vi just för tillfället trott skulle intressera Iduns älskvärda läsarinnor. Fröken H. Munktell är nämligen den första svenska qvinna, som komponerat för teatern, och hennes förstlingsarbete, opera-comiquen » / Firense », skall just i dagarne gå öfver Stora operans tiljor. Hennes far, brukspatron Henrik Munktell, var utan gensägelse ett musikaliskt geni. Jenny Lind yttrade en gång, då hon hörde honom spela: » Ett sådant anslag på pianot har jag aldrig förr hört. » Hans musikaliska minne var någonting alldeles ovanligt: han kunde utan noter på pianot på ett glänsande sätt återgifva många af Mozarts och Haydns violqvartetter. Och hans improvisationer väckte stort uppseende i Tysklands förnämsta konstnärskretsar, der han kom i intim beröring med de utmärktaste tyska musici, bland andra Spohr, med hvilken han slöt ett varmt vänskapsförbund. Det är från fadern Helene Munktell ärft sin utgifvare: endast 1 krona för qvartalet. FRITHIOF HELLBERG. TJtfrifning-stid: hvarje helgfri fredag.
Hade Hr Dalmans motion varit väckt före min ronde pensionsväsendets reorganisation, hade jag förenat mig uti det slut, Den 25 Febrosrl f. m. 555 hvartill lian kommit, eller att endast begära nedsättandet af en Komité, lill frågans utredande. Jag gör det nu, under vördsam anhållan om återremiss af förevarale Utlåt:de, till vinnande af ett sådant resultat. En 22-årig tjenstgöring i Arméens pensionskassa har gifvit mig ökad anledning alt våga fästa R. höglo!]. Sl:rs upmärksamhet på denna vigtiga fråga, eller pensioneringsväsendet för Stålens embetsoch tjenstemän, hvilket Utsk:n icke velat förneka vara »såsom »det för närvaride finnes inrältadt, behäftad! med flera brister, ■hvilkas alhjelpande vore önskvärd!.» Hr Dalmans egenskap af Ledamot uti Direktionen för Civilstatens pensionsinrättning har troligen likaledes upmanat honom alt göra enahanda framställning som jag; och hade icke en väldig slämma inom detta rum, jag menar i dessa dagar aflidne Ledamoten uti Direktionen för Arméens Pensionskassa, Hr Gr. Anton Gabriel Gyldenstolpe, alltför tidigt tystnat, är jag fullt förvissad att denna fråga uti honom fått en varm och grundlig förfäktare. Att sådane skola saknas befarar jag dock icke: den ifrågavande frågan rörer altför vigtiga och deruti inleresserade personers interessen. Men, enl. milt förmenande, erfordras skyndsamhet uti försöket att tillvägabringa ett förbättradt pensioneringsväsende; och just tidpunkten då Arméens Hrr Fullmäktige nu äro härstädes församlade, synes mig böra begagnas. Inses sakens nödvändighet, skulle jag icke föreställa mig att de svårigheter, hvilka visserligen niola, äro »oöfvervinnerliga», såsom Hiskin anser. Att en del pensionsinrältningar äro i åtnjutande af enskilda donationer synes väl vid första påseendet hinderligt. Samma farhågor hystes då de Kongl. Borg-Rätterne skulle indragas; det skedde likväl; och någon fara deraf har icke försports.
Motionären har ansett lagliga tillkomsten af denna beskattning vara tvifvelaktig, och förment, alt sådana afgifter kunde på lika goda grunder åläggas alla offentliga lustbarheter och folknöjen samt slutligen till och med lekstugor i landsorterna; — dessutom vore, i motionärens tanke, ifrågavarande afgifter, som utgå till dubbelt belopp af den lie - Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande, N:o 35. 5 villning, hvilken af Rikets Ständer är skådespelare ålagd, desto mera betungande för desse, då man afsåge deras ekonomiska ställning; ej eller syntes det rättvist och med Kongl. Theaterns värdighet förenligt, att den vidare mottoge bidrag till sina pensions-anstalter af personer, hvilka likväl aldrig kunna vinna delagtighet deri på grund af dessa bidrag. Utskottet har, vid behandlingen af denna fråga, ansett nödigt inhemta fullständiga upplysningar rörande Kongl. Theaterns Pensions-Cassas närvarande ställning samt huruvida densamma numera kan umbära de understöd, som af framlidne Konungar blifvit åt densamma ansiagne; och har dervid blifvit upplyst, att denna Pensions-Cassa, ursprungligen bildad genom ett af Konung Gustaf lil doneradt capital, sedermera, till följd af delegares sammanskott, årliga benefice-spektakler och de afgifter, som af främmande skådespelare af alla slag till densamma erlagts, uppgått till ett capital-belopp af R:dr 143,283: 23. 1. Cassans inkomster bestå för närvarande af: a) Räntor å ofvannämnde capital 6,929: 36. 8. b) Delegares afgifter, beräknade efter medeltal för de sista 5 åren 1,515: c) Bötesmedel, medium för samma 5 år ... 103: dl Afgifter, erlagde af främmande skådespelare, medeltal 1,877: e) Behållen inkomst af ett årligt benefice-speklakel, hvilken summa således utgör Gassans inkomst, beräknad efter medeltal enligt de sista 5 årens förhållanden. 5 års medeltal 636: 11,060: 36. 8. Cassans utgifter deremot utgöra: Aflöning till Embetsmän .
vållat, det Bergvall kommit i tillfälle att å ifrågavarande medel balans sig åsamka, blefve, med tillämpning af grun derna uti 1 Kap. 12 § Rättegångs-Balken, Öfverste af Ekenstam förpligtad att ofvanuppräknade balans-poster med sammanlagde 1,188 R:dr 21 sk. 5 r:st. Banko ersätta; hvarefter Högsta Domstolen, på häröfver anförde besvär, genom ofvanberörda Utslag den 27 Augusti 1852, fastställt Kammar-rättens beslut endast med den förändring, att af Ekenstam på uppgifne grunder befriats från ersättande af de 6 R:dr 7 sk., som utgjort ett oguldet belopp ä Konfiskations-kontorets Uppbörds-konto öfver Tull-statens enskilda Pensions-iurättnings medel, så att den återstod af hela balansen, som Öfversten af Ekenstam blifvit dömd att ersätta, utgjort: Kongl. Maj:ls Nåd. Prop. N:o 45. 15 Tullmedel, tillhörande Konliskations-kontorets uppbörd Öfversten af Ekenstam i lifstiden har, till stöd för sin hos Kongl. Maj:t underdånigst framställda begäran att från den honom ådömda ersättnings-skyldigheten varda af gunst och nåd frikallad, förnämligast åberopat dels svårigheten för honom att under utöfningen af Tull-distrikt-chefens många, vidsträckta och vigtiga embetsåligganden, som påkallade både vaksamhet och skyndsamhet, äfven medhinna en oafbruten och åt alla detaljer egnad tillsyn å de distriktet tillhörande elfva särskilda uppbördsman, dels ock den åberopade Instruktionens stadganden, som af Ekenstam förmenat innefatta öfverdrifna fordringar å en enda embetsmans verksamhet och förmåga samt i öfrigt vara mindre tydliga och bestämda i afseende på de
Hr Bildt, Didrik Gilli s: När denna fråga förevar i Den 8 Bl ars e. ta. 169 StatsUtsk:s plenum, hyste jag åtskilliga betänkligheter att bifalla Utlåt., men jag blef då underrättad om, att Utgifts-afdelningen, der frågan blifvit förberedd, kommit till det resultat, som Utlåt, innehåller, efter att hafva ganska noga granskat de tillgänglige handlingarne och inhemtat uplysningar frän Stats-Kont. Till följd häraf ansåg jag mig ej hafva skäl att reservera mig emot Utsk:s förslag. Emedlertid har Frih. Palmstjerna nu anfört åtskilliga förhållanden, som visa att 1833 års K. Bref icke är på förevarrde fråga fullt tillämpligt, och vill jag derföre icke motsätta mig en återremiss pä det att Utsk. måtte få tillfälle att taga saken i förnyadt öfvervägande. I afseende å den , siste värde talarens yttrande, att SlatsUtsk. alltför knapphändigt och utan förutgången motivering afspisat motionen, ber jag att få fästa upmärksamheten deruppå, att, enl. min åsigt, sä väl det förhållande, att det öfverklagade afdraget sedan äldre tider egt rum, som ock det citerade K. Bref, naturligtvis under förutsättning att det verkligen är på frågan tillämpligt, utgöra fullt tillräckliga motiver för afstyrkande af denna motion, hvars föremål i allt fall ej kan sägas vara af annan än underordnad vigt. Jag föreställer mig, att ett Utsk., så öfverhopadt af de mest maktpåliggande göromål, som StatsUtsk. icke bordt förspilla tiden med att, omständligare än som skett, ingå i efterforskning, huruledes ett, etil. Utsk:s mening, lagligen existerande förhållande upkommit, synnerligast som, enl. min upfattning, det ligger en större förtjenst uti att säga en sak tydligt och klart än att uttänja bevisningen i längden; och anser jag således Utsk, ej hafva förtjent de förebråelser, Hr Adelborg emot detsamma riktat. Hr von Troil, Sam. Gust.:
Redan i tio år hade han suttit i sitt lilla kapell, utan att en enda gång ha sökt sig bort. Det var en sak, på hvilken han icke ens tänkt och än mindre på att taga pastoralexamen – hvilket visserligen för honom varit en lätt sak, ty på verldsliga kunskaper, de som mest lära komma i fråga vid en sådan examen, hade han ej brist, om man får dömma deraf, att han innehaft ett hedersrum vid en magisterpromotion. Ja, om det erbjudits honom ... utan alla resor, profpredikning och annat embarras ... en bättre lägenhet, i sanning, han hade icke antagit den, om det äfven varit en biskopsstol. Så kär var han i sin lilla församling, hvars bildande han ansåg nog för sig såsom lefnadsmål. Det rådde äfven en innerlighet emellan allmogen i detta kapell och deras själaherde af den art, att de gingo till honom, såsom barn gå till sin fader, och han talade till dem, såsom en broder med bröder. Men när han på prediksstolen för dem tolkade Guds ord, mindes de icke mera, att det var en menniska, som talade. Medan han nu försjunken i tankar satt på sitt kära gungbräde, blef han störd af sin hushållerska, gamla Regina, hvars steg voro hastigare än vanligt. Denna Regina, en gammal flicka på andra sidan femtitalet, var ett slägtinventarium, som ifrån sitt femtonde till sitt tjugufemte år tjenat hos Ortmans morföräldrar, ifrån det tjugu och femte till det fyratiosjunde hos hans föräldrar, efter hvilken tid hon antog sig f. d. unga herrns hushåll, sedan nemligen denna blifvit ordinarie kaplan. Icke för det gamla Regina så väl förestod hans hushåll, nej, af annan orsak kom det sig, att Ortman var ... ogift. Saken var helt enkelt den, att han ... aldrig älskat. Det var icke af tillbakadragenhet och folkskygghet, som det kom sig, att han aldrig erfarit denna mäktiga känsla; han hade i sina yngre år sett sig mycket om i verlden, och ännu var han icke förvandlad till en sådan tafatt landtprest, som den moderna verlden, icke just utan skäl, så gerna gör sig lustig åt.
Propos. ang:de utbyte af f. d. förareboställe! vid Södermanlands regemente, | mantal Wreta, emot kfonoskattehemmanen Kroberga Westergården | och Östergården | mantal i Nyköpings län; N:o 155, i anledn. af väckt motion ang:de, uphörande af den dagsverksskyldighet, som åligger de till Roma klosters kungsgård hörande Nährsoch Skenholmarne; Sammansatta Bevillms-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.- Utsk:t: N:o 14, i anledn. af väckta motioner ang:de ändring i gällande författningar rörande ansvaret för lurendrejeri; Sammansatta Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:t: N:o 25, i anledn. af väckta motioner om ändringar i nu gällande föreskrifter rörande vilkoren för afsöndring af jord och andra lägenheter å landet; N:o 26, i anledn. af väckta motiouer om uphörande eller förändring af lärares vid universiteten och elementar-läroverken rätt till presterlig tjensteårs-beräkning; N:o 27, i anledn. af väckt motion om förändrad klassificering af rikets pastorater; RiddarhusUtskottet ; N:o 14, med svar på återremissen af Mem:t N:o 13, ang:de löneförhöjningar för åtskillige Riddarhusets tjenstemän. Företogs val af 21 Ledamöter och 9 Suppleanter till Förstärkt BankoUtsk:t; och belunnos vid valförrättningens slut hafva blifvit utsedde till Ledamöter: N:o 115, Gr. Lagerbjelke, Gustaf; N:o 139. Gr. Wirsén, Axel Emil; N:o 26, Frih. Leijonhufvud, Axel; N:o 213, Frih. Armfelt, Magnus; N:o Den 11 Augusti f. m. 11S N:o 392, Frih. Peyron, Gustaf Oscar; N:o 119, Hr Duse, fullm. Frih. Palmstjerna, Carl Fredrik; N:o 103.
Jag tror visserligen, att olågenheter kunna, såsom Herr Riben nämnt, uppkomma derigenom, att en person möjeligen blifver borttagen af ’en föregående afdelning; men mig synes, att detta lättast afhjelpes, om tillräckligt rådrum lemnäs, att före valets början uppgöra en lista på 25 personer, och man dervid öfverenskommer, att, om den man velat välja blifver borttagen, alltid taga den, som närmast derefter icke år borttagen. Da ända - tyen oo Maji f, m. målet år att få 25 Electorer, år ingeri skada skedd för de efterföljande afdelningarne, orri en af deras personer redan blifvit utvald. Dé af Herr Riben omförmålte svårigheter årö således icke af den beskaffenhet, att förslaget derföre ej kan antagas, och jag tror, att föremålet just såkrast vinnes, örn Utskottets förslag, för hvilket jag för min dei röstar, bifalles. Friherre Hjerta, Fredric: Förra gången * då detta ämne förevar, hörde jag talas om det inflytande visse partier kunde hafva på valen j men nu, sedan Afdelningarne skola blifva 25, anser jag detta inflytande långt snarare kunna åga rum, ån förut, jag finner ock af hvad Herr Riben anfördt, stor olågenhet följa af Utskottets förslag, emedan derigenom en efiergående afdelning kan komma i förlägenhet. Ått åter lemna hvarje afdelning nödigt rådrum, skulle medtaga alltför mycken tid, Den tanka, att man inom hvarje afdelning skulle välja en Elector, anser jag vara ändå mera förkastelig. Vid denna Riksdag, då Riddarhuset redan vid början var ovanligt fulltaligt, hade likväl på sådant sätt endast omkring 20 personer kommit att utgöra hvarje afdelning. Då nu till exempel på tredje bänken finnas 6^7 personer, som ej årö valbare, skulle man vara alltför inskränkt uti sin Valrättighet och under Riksdagens iopp blifva det ån ytterligare. Jag anser således vinsten af den föreslagna förändringen i sättetj att välja Electorer, vara ingen j eller fit Då ämnet förra gången förevar, vågade jag höja min röst för att tala för det förslag Riddarhusutskott framställt. Flerfaldige olägenheter uppkomma genom hittills bruklige val af Bänkmån.