Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
St. en lag, hvarigenom åt motbok lemnades det vidsträckta vitsord, att den skulle gälla för fullt bevis emot köparen, så vida icke fel deruti kunde visas. Vid denna riksd. åter har Lag-Utsk. i sitt afgifna betänk, uteslutit allt stadgande om motbok, hvaraf således följer att den icke skall äga annat vitsord, än det domaren, efter vid hvarje särskildt fall sig företeende omständigheter, kan finna för godt att Den i Mars f. m. 15 densamma tillägga. Emellan dessa båda ytterligheter har K. M. i Sin nåd. propos. sökt finna en medelväg, då K. M. deruti föreslagit li. St. att stadga det motboken skulle gälla såsom fullt bevis derest köparen icke inom 6 månader efter sista utborgningen motboken klandrat. För min del är jag öfvertygad om lämpligheten af ett dylikt stadgande; och om jag varit ledamot af Lag-Utsk. hade jag ansett mig böra tillstyrka den nåd. proposis antagande i dess helhet. Emellertid kan det icke bestridas att ju detta stadgande kan ur lagen utgå, utan att dess sammanhang i öfrigt störes; och då jag numera erfarit alt detta betänk, blifvit af 2:ne Stånd bifallet, vill jag icke motsätta mig ett bifall af R. o. Ad. lill detsamma. Hufvudsaken ar att den grundsats, som i allmänhet i fråga om rättstvister gjort sig gällande, eller att med ed må man svara, men ej kära, äfven i detta hänseende må tillämpas; och ett sådant ändamål vinnes genom ett bifall nu af R. o. Ad. till Lag-Utsk:s förevar, betänk. hvadan jag vördsammast får tillstyrka Ståndet att i sådan syftning fatta sitt beslut. Frih. Cederström, Jakob: Detta betänk., som efter grundlagens stadgande först skulle framställas till antagande eller förkastande, lärer dock, att döma efter diskussionen, komma att punktvis behandlas. Jag anhåller dä att fä yttra några ord ang:de motbok.
Majrts och Regeringens omedelbara Befäl — för att oafbrutet till Konungen kunna lemna rapporter och erhålla sådana föreskrifter, som ensamt leda till önskadt resultat, de nemligen som gifvas med combinerad kännedom af Rikets yttre och inre ställning. Chefen för Magazins-inrättningen, hvars Embete bör vara af dem, som Kongl. Maj:t efter Nådigt godtfinnande afoch tillsätter — skulle, i min tanka, hvarje år till Konungen afgifva en EmbetsBerättelse, och inför en af Kongl. Majrt Nådigt tillförordnad Comité af 3 Personer summariskt redo; visa för det föregå .ide årets förvaltning. Han borde efter btu.ofvet vara biträdd af två eller flera DepartemensChefer, som ansvarade för Räkenskapernas rigtighet till ZifFran, och för göromålens behöriga skötande af de till verket hörande Tjenstemän. De afslutade Böckerna, sorn på vanligt sätt i Kongl. KanunarRätten skulle undergå Revision, borde af Högloft. StatsUtskottet, och emellan Riksdagarna af Riksens Ständers för Banco-, Statsoch Riksgälds-Verken, utsedde Revisorer, kunna granskas, likasom den till Konungen årligen afgifvan* de Berättelse och summariska Redogörelsen; Den 1G Maj. samt så väl Riksens Ständer, som bemälte Revision, till Kongl. Maj:t i underdånighet kunna anmäla de felaktigheter, som yppats, antingen i sjelfva Administrations-sättet, eller vid de till Magazins-inrättningen anslagne Medels förvaltning. Mitt svar å andra frågan, rörande beskaffenheten och storleken af de tillökta Fonder, som under Konungens Nådiga disposition, skulle öfverlemnas till Allmänna Magazins-inrättningen, är: Att jag icke anser dessa Fonder böra bestå i något visst anslag, utan i en Discont-rätt å Banquentill
Då genom det förhållande, att plenum inträffat 2:ne dagar efter hvarandra, det blifvit möjligt ali pä en sä kort 2:ne gånger bordlägga detta Betänk., och erfarenheten vid föreg:de Riksdagar visat, att detta ämne väcker ett lifligt deltagande hos detta såväl som öfrige Stånds medlemmar, vågar jag föreslå, alt Hr Gr:n o. Landtm, behagade inhemta Ståndets tanka, huruvida det icke 6kulie vilja medgifva, alt detta Betänk, i stället att föredragas i nästa plenum, som lärer inträffa om Lördag, föredragningen måtte ske i plenum näst efter nästk. Lördag. Frih. Stjernstedt, Au g. Willi.: Då jag förmodar, att anledn. till Gr. Liljencrantz begäran är anskaffande af uplysningar, förenar jag mig med honom i anhållan att detta Betänk, ej måtte förekomma förr än i plenum näst efter nästa Lördag. 4 H 11 162 Den 16 Februari. Uppå härefter framställd propos. beslöts, alt Allm. Besv. o. Ekon,Utsk:s Betänk. JK 37, icke skulle förekomma till afgörande förr än i det plenum, som komme alt inträffa först efter nästa Lördag och således icke förr än då borde uptagas på föredragmslistan. Frih. Baab, Adam Christian: Samma skäl som legat till grund för R. o. Ad:s sista beslut företer sig äfven i afseende å det Betänk., hvilket innefattar decimalsystemet, och jag anhåller alltså, alt Hr Gr:n o. Landtm, behagade inhämta Ståndets tanka, huruvida icke detta Betänk, må föredragas i plenum näst efter Lördagen. Gr. Liljencrantz, Gust. Fredr, och Frih. Stjernstedt, Au g. Wilh., förklarade sig häruti instämma, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, hetnslälde om R. o. Ad. behagade bifalla Frih. Raabs förslag, att BankoUtskis nyss andra gången bordlagda utlåt. JK 14 icke må ånyo föredragas före det i nästa vecka först inträffande plenum. Ropades Ja.
Samma sida 176 uti Betänkandet N:o i3a om 3:dje HufvudTiteln står: ”Ehuru StatsUt”skottet instämmer uti den af Friherre Anc-”karswärd, Carl Henrik, hos Ridderskapet ”och Adeln yttrade förmodan, att vid Krigsakademien sådana indragningar kunna äga De .i 8 Octo ber e. m. 383 ”runi, hvarigenom anslagen må kunna räc”ka till sina ändamål; har likväl Utskottet "trott, att desse indragningar först kunna ”förekomma i sammanhang med regleringen "af Undervisningsverken i allmänhet; och "då emedlertid Utskottet, efter tagen kän”nedom af de för KrigsAkademien upprät"tade årliga Stalerne och dess räkenskaper, "ej haft anledning att något vid husbållnin"gen med de ansiagne medlen anmärka &c.” Således har Friherre Anckarsvvärd förut anseri L indragningar vid KrigsAkademien kunna verkställas, hvarigenom besparingar måste uppkomma, fastän Friherren nu är af motsatt tanka. I fall Ridderskapet och Adeln bifaller det tillägg flere andra Talare yrkat, torde Ridderskapet och Adeln äfven bifalla det af mig yrkade tillägg. Herr Ribbing: För min del tror jag det ej vara med formen öfverensstämmande, att göra sådana tillägg till redan fattade beslut, synnerligen som man då ej kan veta, huru många beslut möjligen kunna komma att af Rikets Ständer i samma fråga fattas. Friherre Anckarswärd: Det bevisningssätt Herr von Hartmansdorff mot mig använt, lemnar jag i det värde, hvartill hvar och en kan uppskatta detsamma. Jag har ej begått någon inconsequence, då jag trott besparingar kunna tillvägabringas genom för - 384 Den 8 October e. rn. minskning af Gratialister och Pensionärer vid Carlberg, och det oaktadt nu yrkar någon tillökning i löneinkomster för en förtjent Lärarepersonal. Huru Herr von Hartmansdorff kan säga, att jag förledt honom till den lilla rolighet, han här tillvägabringa!, kan jag ej fatta.
Jag anser det likväl icke löna mödan att förspilla lid [tå en motion, som hvarken inom det Stånd, der den blifvit väckt, eller, om det ieke der lyckas, inom något af de öfriga, kan påräkna det af Const.Utsk. föreslagna understöd. Det synes mig önskligt, ali hvarje motionär, innan han framkommer med sitt förslag, tvingas alt allvarligt genomtänka detsamma, och kan han, det oaktadt, icke inom något Stånd erhålla 4 till 5 ledamöters biträde, så är förslaget, om än aldrig så riktigt och godt, för tidigt väckt, och således är pä detsammas undertryckande intet förloradt. Hvad åter angår den här yttrade farhågan för nödvändigheten, att i bestämda ordalag skriftligen affatta de förslag man framställer, sä får jag fästa upmärksambeten pä det undantag, som, i slutet af det nya mom. af 51 § Kiksd.Ordn., är medgilvet, nemi. då motionären endast afser underd. anhållan hos Konungen om föreläggande af något förslag lill lag eller förordning. Den motionär, som har en sund idé, eller en af honom och 4 Ståndsbröder för sund ansedd idé, (hvilket icke alltid är detsamma) har ju sålunda sig alltid öppet, alt affalla sin motion i form af underd. anhållan hos K. M. Detta medel, Mine Hrr! är inom flere andra länder använd! och har inom vårt land ganska ofta varit begagnadt. Förhållandet är i sjelfva verket, alt sällan kan elt II. Sits Utsk. lika väl bereda och utarbeta ett lagförslag, som det sker af en embetsmyndighet, hvilken dertill har nödig tid, behöfliga kunskaper och kännedom i de ämnen, som dervid mäste komma i betraktande. Jag skulle derföre anse högst nyttigt, om en sådan utväg än oftare begagnades. Förslagen kunna dä af embelsverken, behörigen utarbetade, öfverlemnas till II. St. och leda till ett önskligt resultat.
Men akta dig för att skratta åt deras utseende: om några år skulle du vilja gifva allt hvad du har för att få omfamna dem. » Något sådant behöfde man emellertid icke befara med Thérése. Det var icke nog med att hon var ful; det var tydligt, att hon också skulle förblifva det. Och hon hade till på köpet ett fel på högra benet, som gjorde henne alldeles omöjlig. Hon haltade. Det var icke mycket, men i så- dana fall är ungdomen lika skarpsynt som obarmhärtig. Hon haltade! Det var nog. » Och dessutom — Thérése var en enklare flicka. Jag vet icke hur vi andra, hvilkas pappor voro tjänstemän, grossörer, handlande, mer eller mindre godt folk, fått reda på den saken, men — jag upprepar det ännu en gång — barn äro skarpsynta. Kanske att hennes svarta klädning var för enkel, att hennes händer voro för stora, att hennes skor icke voro lika fina som de andra flickornas. Hvad vet jag? Sådant där är genomgående. Det är en klasskillnad. » Med ett ord: vi voro ganska elaka mot den stackars Thérése. Hon fick vara för sig själf och satt för det mesta i ett hörn af salen och såg på, hur vi dansade. Och då lärarinnan tvang henne fram på golfvet, skrattade vi högt. Den stackars flickan blef blodröd och bar sig ännu mera förvirradt och tafatt åt. » Hvarför kom hon då egentligen till dessa danslektioner, som hon tydligen icke passade för? Det är svårt att säga. Kanske hon hade en öm och omtänksam mor, som var bekymrad öfver sin dotters utseende och som gjort en kännbar uppoffring genom att låta henne gå i dansskola för att lära sig hållning och att föra sig. Och så märkvärdigt det än förefaller — men det roade henne själf. Hon såg så intresserad ut, där hon satt i sin vrå, hennes ögon strålade och hon skrattade lika hjärtligt som \ i. » Men en kväll gick elakheten för långt. Barn ha inga känslor; de äro grymma som små vildar. En af flickorna tog sig för att härma henne, hennes hängande armar, det ängsliga utseendet, det obetydliga, men olyckliga linkandet på högra benet. Det såg så komiskt ut, och vi brusto i skratt allesammans, ty den lilla apan hade en viss talang att härma efter.
Herr von Hartmansdorff: Sedan Herr Berghman tyckes hafva förklarat, att han medelst voteringar vill taga sin skada igen för den mindre tid han upptagit med talande, så får jag afstå från mill begäran. Herr Grefven och Landt-Marskalken framställde derefter följande Voterings-propositionl Den som bifaller Riddarhus-TJtskoltetS Kidd. o. Ad. Prat. X Band. 4 i 64a Den 16 November. Memorial, i anledning af Grefve Cronlijelms väckta motion, att framdeles blifvande Riddarhus-Secreterare ej må tillika innehafva något Embete i Staten, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, kommer Riddarhus-Secreteraretjensten hädanefter aldrig att förenas med något Embete i Statens tjenst. Hvilken Voteringsproposition af Ridderskåpet och Adeln godkändes samt anslogs. Sedan 44> 4^ och 46 §§-'ne i Riddarhus-Ordningen blifvit uppläste, börjades voteringen klockan 8 eftermiddagen; och befunnos vid voteringens slut, klockan 1 till 9 om aftonen, sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarne öppnade, rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 19. Nej — a5. I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen särskildt förde Protocoll blifvit uppläst, Herr Grefven och Landt-Marskalken Den 16 November. 643 förklarade, det Ridderskapet och Adeln således beslutat, att Riddarhus-Secreteraretjensten hädanefter aldrig komme att med något Embete i Statens tjenst förenäs. v Herr Roos: I anledning af det beslut Ridderskapet och Adeln nu behagat fatta, att till Riddarhus-Secreterare hädanefter icke får antagas någon person, som innehar tjenst på Kronans Stat, och att således den sökande, som vid inträffande ledighet kan komma i fråga vid nämnde Tjensts återbesättande, ovillkorligen skall vara förbunden att afsäga sig den Befattning i Staten han förut kan innehafva, vågar jag vördsamt hos Höglofl.
Maj, kl. 1 e. m. Utlåtandej, i anledning af Olof Olofssons från Vesterbottens Län motion om rättighet för Idof-Notarien J. Haggström till retroactivt åtnjutande af den honom på Allmänna Indragnings-Staten beviljade Pension. Uti en inom Hedervärda Bonde-Ståndet väckt och till Stats-Utskottels behandling remitterad motion, har Riksdagsfullmägtigen Olof Olofsson från Vesterbottens Län förmält , hurusom Hof-Notarien Johan Hceggströirij uppå ansökan om afsked från sin vid Kongl. Maj:ts Borg-Rätter innehafvande Hof-Notarie-beställning, med vilkor alt, under sin lifstid, få såsom pension å Allmänna Indragnings-Staten komma i åtnjutande af ett Hof-Notarie-lönen motsvarande belopp, 200 R:dr Banco årligen, val blifvit under år 1829 ifrån nämnde sin tjenstebefattning endtledigad, men ej förr af den begärde pensionen kommit i åtnjutande, än Kongl. Majit, uppå Hceggstroms i underdånighet förnyade ansökan derom, uti en till Höglofl. RiksmarskalksEmbetet den 8 Februari i834, aflåten Nådig skrifvelse, förklarat bemälde Haeggström dei till berättigad, hufvudsakligen på den grund, att han, i likhet med Hof-Conlorets tjenstemän, vore att hänföra till de vid Högstsalig Hans Majit Konung Carl XIIIis
Jag skulle tro, att samma Utskott så våf nu, som vid förflutna Riksdagar, kommer att öfverse eller granska denna förordning, och följaktligen äfven det stadgande hvarom nu är frågaoch vid sådant förhållande lärer Lagutskottet icke kunna sig dermed vidare befatta. Mot återremiss af Betänkandet har jag icke något att erinra, Herr Grefven och Landt Marskalken frågade om Ridderskopet och Adeln ansåg DagUtskottets Betänkande bora, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet åteyyemitteras, . | Ropades Ja. Den 5 Maji f. m„ 45, Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch QcconomieUtskotlets den 21 sistledpe April under N:o 69 afgifne, samt den 3jo j samina månad eftermiddagen på bordet lagde Memorial, angående tillämpning af föreskrifterne i fiongl. Förordningen af den 00 December 1819, i fråga om vacance-afgift för släp-kläder, fann Ridderskapet och Adeln, att samum ^Jernprial endast borde läggas till Handliogarne. föredrogs å nyo och remitterades till Stuts -Utskottet Herr Berghrnans, Ambrosius Magnus, den 5o, sistledne April eftermiddagen på bordet legde Memorial, angående anmodan till bemålta fJtskott, att meddela Riksens Ständer en detaillerad calcul öfver hvad Staten hittills påkostat Götha Canal-byggnad. Upplåstes och lades på bordet följande från nedannåmnde Utskott inkomne Utlåtanden; Från Bevillnings-Utskottet; Af den 28 sistlidne April: N:o 6, Angående grunderne för den bilfyande Bevillningen, 44 Den 5 Maji f. m. Från Stats-Utskottet: Af den 5 dennes: N:o i3o. I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, om ^understöd för Hamnbyggnaden i Lidköping, N;o la i. I anledning af väckt motion, om öfverlåtelse till Götheborgs Fattigförsörjningsanstalt af den vid Auctioner å confiscerade varor utgående fattigprocent. ' No loa.
Utskottet föreslår en negativ definition pä Commandomål, innefattande generella principer i afseende på hvad dertill icke borde hänföras, hvaremot jag anser denna definition förnämligast böra bestämdt upptaga hvad sorn egenteligen borde såsom Commandomål anses , och då, som äfven den föreslagne definitionen upplyser, Commandomål icke kunna lämpas till Civila Auctoriteter, utan, såsom enkla Militaire mål endast innefatta högre Militaire föreskrifter och Ordres, till Militaire Embetsman och Gemenskaper; så far jag vördsammeligen tillstyrka att , ifall den af Utskottet föreslagne redaction bibehälles , att, nemligen med Commandomål förstås sådana enkla Militairiske mål, som icke efter Grundlagen höra till Föredragning i Stats-Rådet och Srats-Sec-eterare-Expeditioner , icke leda till stiftande af nya, icke till ändring, förklaring eller rubbning af Lagar och gällande allmänna Oecono» miske Författningar, eller i Dispositionen af allmänna Medel, dertill kunde fogas det uttryck, utan blott hafva till föremål Ordres får Trouppers roreiser och discipline. Jag anhåller att i afseende på denna anmärkning, Betänkandet måtte återremitteras och densamma få till Utskottet åtfölja. Friherre Anckarsvärd, Carl Hinric: Jag får min del anser det vara nödigt vid Redaconen i synnerhet af Grundlagen, att fästa sig Den a? April. 373 viri ord. Ordet omedelbarligen är åtminstone för mig ofattligt. Ehuru det brukas på flere ställen i Grundlagen kan jag likväl ej förstå det. Jag kan ej föreställa-mig en omedelbarlig åtgärd af en materiel Varelse, en sådan tänker jag mig endast, om jag så får säga, af ett Sacramenterligt väsende. Mera begriplig tror jag meningen blifva, om i stället för omedelba'ligen, sättes ordet directe, eller utan omväg; och anhåller jag att denna Anmärkning, må åtfölja återremissen till ConstitutionsUrskottet. — För öfrigt förenar jag mig med Grefve Gyllenborg i det närmaste. Friherre Stael von Holstein, Corfitz Ludvig:
Nio äldre Läkare hade derjemte åtagit sig inseendet, hvar för sig, öfver vissa sjukhus. Inom hvarje Territorial-Församling voro Sundhets-Nämnder organiserade, med en, högst tvenne Sundhets-Bureauer inom hvar och en Församling, å hvilka Bureauer, så val dag sorn natt, någre Ledamöter af SundhelsNämnden, samt Läkare och Badare, med nödigt antal Sjukbärare och Sköterskor, voro lill hands, och der medicamenter samt transportoch hjelpmedel lemnades. Å Apotheken tillhandahöllos färdiga satser af medicamenter emot sjukdomen, jemte åtföljande anvisning af Svenska Läkare-Sällskapet om sättet för deras begagnande. Af omkring 60 då i Staden vistande practiserande Läkare hade de fleste åtagit sig sjukvård, efter districtvis uppgjord fördelning. En serskild förening af Tjenstemän och Borgare hade ock bildats, för att till vederbörande Embets-myndighet erbjuda deras biträde, då det i ett eller annat afseende kunde erfordras. Det hela ordnades och leddes af Allmänna Sundhets-Comilen, bestående, under Öfver-Ståthållarens Ordförande, af en vald Ledamot ifrån hvarje Territorial-Församling, och uti hvars sammanträden år 1834 deltogo, utom tvenne tillkallade Läkare, jemväl Ordföranderne i Sundhets-Nämnderne, för att bereda enhet och skyndsamhet vid de göromål, som rörde helsovården. 2:0 Fl vilka af dessa anstalter voro bibehållne vid 183 års slut? Ibland sjukhusen voro ännu att disponera tvenne, nemligen: det å Castellholmen och ett å lägenheten Claes på hörnet inrättadt; likasom ock provisoriska sjukhus å Catharinae f. d. Kronobränneri kunde, i fall af behof, genast vara alt tillgå. Betydliga förråder af inventarier voro jemväl bibehållne. Församlingarnes Sundhets-Nämnder äro icke genom något beslut upplösta, och kunna således när som helst åter träda i verksamhet.
Så ofta ett bränvinsbränneri sättes i gång, beräknas afgiften för detsamma för en tid af minst 12 dygn, och för en tillverkning af minst 1500 potter i medeltal per dygn, om än tiden varit kortare och tillverkningen per dygn mindre. Härifrån göres undantag endast i det fall, att bränneriets gång genom olyckshändelse varit stadnad under 2.ne fulla dygn eller längre, i hvilket fall afgiften icke beräknas för de dygn eller delar deraf, under hvilka rörelsen al nämnde orsak varit afstadnad. § 22. Skatten för bränvinsbränning är förfallen sista dagen af månaderna December och Februari samt den 15 April. Om afgiften icke ino o en månad efter förfallotiden är betald, får bränvinsbränning i det bränneri hvarest afgiften sålunda innestår, icke fortsättas, utan skall apparaten förseglas och på sådant sätt blifva stående, till dess afgiften är betald, äfven om säkerhet derföre blifvit gifven i annan egendom. Denna förseglingsförrättning betalas af vederbörande. Till säkerhet för afgiften skall statskassan hafva första panterätten i samtlige bränvinsredskäp, nemligen hvarje i bränneriet befintligt till kokning, mäskning, jäsning och afverkning begagnadt redskap, samt den uti bränneriet eller dess upplagsställen befintliga qvantitet bränvin och de kärl, hvaruti det är förvaradt. Politimästaren och politibetjeningen i köpstäderna samt fogden och länsmannen på landet, hvflka tillsynen öfver denna lags upprätthållande till följe af hans embete eller tjenst åligger, skola vara förpligtade, att när som helst, och så snart sådant åstundas, vara kontrollörerna bebjelpliga till utöfvande af deras åligganden. Norska Regeringens underd. Utlåtande. Politiets betjente samt länsmännen åligger tillika att anmäla hvarje af dem känd öfverträdelse af denna lag så fort som möjligt, och sist inom 24 timmar i köpstäderna och 8 dagar på landet. § 24.
Vid pröfning af 60 och 62 torde böra komma under öfvervägande det af Riksdags-fullmägtigen Anders Andersson från Wermlands län, uti bans här ofvan omförmälda motion väckta förslag att, för vinnande af större erfarenhet och sak-kännedom inom Pröfnings-kommiltéen, halfva antalet af dess ledamöter skulle i två, år vid befattningen qvarstå. Härvid förekommer all då, enligt § 60, hvarje Taxerings-kornmitlé bland sina medlemmar föreslår fyra till ledamöter af årets Pröfnings-kommitté, hvars samtlige ledamöter, enligt § 62, utses bland de sålunda föreslagna, samt sistnämnde § dessutom innehåller dels att Pröfnings-kommiltéen, så vidt förhållandena medgifva, bör utgöras af ett efter beskattningens belopp och mängden af de skattskyldige skäligen lämpadt antal dels näringsidkare och dels löntagare, dels att det bör tillses, att inom Kommittéen icke saknas tillförlitlig kännedom om länets särskilda delar samt dessas ekonomiska tillstånd och hufvudsakliga näringar, det af bemälde motionär föreslagna stadgandet icke synes vara erforderligt, hvadan ock Utskottet tillstyrker alt motionen mätte lemnäs utan afseende. § 64. Rättigheten att med allmänna posten insända besvär öfver Taxerings-kommillés beslut har Utskottet, lika med hvad Kommitterade uti 68 § föreslagit, ansett böra de skattskyldige medgifvas; men på det att icke obehöriga personer rnå Bevillninqs-Utskottets Betänkande M 20. af lättsinne eller illvilligt begär att åstadkomma oreda, förorsaka Pröfnings-kommiltéen besvär genom insändande af diktade klagoskrifter, har Utskottet trott det böra för eskr il va s. att i det fall, hvarom nu är fråga, bör genom intyg af Borgmästare eller Magistrats-sekreterare i stad samt af inom församlingen tjenstgörande Prest eller Kronobetjent å landet vara styrkt, att den klagande egenhändigt undertecknat besvärs-skriften eller att densamma på hans begäran eller med hans samtycke blifvit uppsatt. .§ 65.