Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag kan icke förmätet tilltro mig att bedöma rigtigheten af alla de uppgifter, hvaraf man lånar skäl för och emot de motioner, i fråsan blifvit väckte. Dertill fordras en så omfattande kunskap, en så skarp blick, att endast fa kunna ä^a den, och mängden skall Bill?.?g till RiksSt, Fröt, >8170818, 8“h SarnhR^ 77. 70. 6og Besv. och Ekon. Utsk. Eetänkanclen alltid dervid stadna villrådig. Men de första grunderna al naturlig rättvisa skola leda mitt omdöme, och så länge dessa bestå, skall jag icke kunna bringas till några, lör det allmänna farliga, åsigter. Ville man antaga ett fullkomligt isolerädt samhälle, utan samband med andra, så skulle jag tro, att alla dess krafter och förmoner borde njutas i en evig Cirkel inom detsamma, och dess behofver kunna med lika så helig rätt inom dess råmärke begära sin fyllnad, som dess njutningar skillde sig från andras, och vore tillräckliga för dess sällhet. Men communicationen emellan Folken, och handeln som utbytt våra producter och tillskapat förut okända behof, hafva förstört dessa förhållanden, och hvarje medborgares naturliga rättighet att draga fördel af dessa nya Combinationer, är lika så gifven, som det för hans bestånd är nödvändigt. Frän denna synpunct betraktar jag den nu under öfverläggning varande frågan, och kan icke förena mig med Höglofl. Utskottets Betänkande, såsom icke fattadt på rigtiga grunder. Första Producenten af en vara måste äga en obestridlig rätt, att denna vara till sin största fördel afyttra, och utan tvifvel sker detta förmonligare ju närmare han står Consumenten. Hvilken, som emellan dessa framtränger, måste göra det på egen risque, och kan aldrig fordra sitt bestånd på deras bekostnad eller eftergifvenhet. Nedtvingar han Besa. och Elon. XJtsh. Eetänkanden. 609 varans pris i första handen, för att dräga en egen vinst deraf ur den sista, är han skadlig för sitt samhälle, och hans Rikedomar äro en betungande gärd på den medborgareklass, hvarinom Statskraften hvilar.
Alt berörde magaziner böra vara inrattade för ett bestämdt antal af år, så alt det icke måtte bero af Innehafvarnes godtycke, att upplösa inrättningen, och under dyr tid, förskingra eller afyttra det uppgifna förrådet, och alt Konungens Befallningshafvande i Länen måtte ega, attsjelfve, eller genom utsedde Ombud, anställa revision öfver förvaltningen af inrättningarne, såsom varande en art af Allmänna Hushållsanstalter. Besv. och Oecon. TJtsk. Vid öfvervägande af denna Motion, hvars goda ändamål är omisskänneligt, har Utskottet funnit densamma likväl icke innefatta någon allmän fråga, utan en enskild, som emot 90 § i Regerings-Formen, icke kan blifva föremål för Rikets Höglofliga Ständers åtgärder; hvadan ock Utskottet ansett sig dermed icke böra taga annan befattning, än alt hos Rikets Höglofliga Ständer om detta förhållande göra vördsam anmälan. Stockholm den 28 Januarii 1829. Betänkande, angående Helsinge-Buldans stämplande. "V ällofliga Borgare-Ståndet har till Utskottet remitterat ett af Herr Eric M. Leffler ingifvet Memorial, deruti lian, jemte framställning om de olägenheter, som tillskyndas både Kronan och enskilde personer, derigenom, att den från Helsingland kommande Buldan, vanligtvis utgörande 100 alnar i stycket, endast till de yttersta 20 ä 3o alnarné är god och försvarlig,- men a6 Ses v. och Oecon. Utsk.
Skulle detta Mobergs uppdrag icke lyckas, förklarade Anders Jonsson sig villig fortsätta processen och i Kongl. hof-rätten söka få ändring uti landshöfdinge embetets berörda beslut. Häremot reserverade sig likväl Jöns Ersson i Lassgård, Nils Carlsson i Österåsen, Olof Salomonsson i Swedje och Erik Svensson i Nygård, hvilka afsade sig allt deltagande uti frågavarande process. In fidem N. S. Edlund 1841 d. 27 junii är förestående protocoll offentligen uppläst i Häggenås sockenstuga och godkänt, intyga på församlingens vägnar: Jöns Ersson i Lassgård Nils Nilsson i Backegård 99 Häggenås kyrkoarkiv, vol. K I:1, ej pag., ÖLA. Protocoll, hållet vid allmän sockenstämma uti Häggenås sockenstuga den 27:de junii 1841. § 1. S.D. Uplästes nyss föreståede sockenstämmas protocoll af den 24:de dennes, hvilket till alla delar erkändes, men önskar likväl bonden Olof Johansson i Österåsen, det de orden: ”att Erik Larsson sagt sig kunna måla kyrkan för intet, om så behöfdes” måtte utgå, såsom icke sagda i den mening att de borde i protocollet intagas. § 2. Derefter framlämnade bonden Anders Jonsson i Kougsta följande skriftliga anförande till protocollet: ”Som herr mästaren Sundin ej kan emot en erbuden förliknings summa af 50 r.d:r banco afstå från kyrkomålningen i Häggenås, så medgifves, att han på det accord, med bonden Mats Moberg upprättadt, den 6 december 1840, då accord trettondags-marknad der efter skulle bestämmas.
Dä LIeÄorerne stola Utstötts-Ledamöter ivälja, ffer sädant genom simna Sedlar, teknade med sa manga personers namn, som af Nidderstapet och Adeln i hwarje Utstött tilsättas böra, hwarwid altid iaktrages, at en tredjedel tages bland dem, hwilka som Grefwar och Friherrar Säte hafwa §. 25. Den ibland Nidderstapets och Adelns Ledamöter, som ester Matrikeln är den äldste, före i hwarr och ett af Riksens Ständers Utstött, ordet, enligt hwad i Riködags-Ordningens 39 §. stadgadt är. §. 26. Sedan första Walet til Utstötts-Ledamöter blifwik werkstäldt, aro kleKoierne äfwen styldige at wäija nya Ledamöter i deras ställen, som antingen äga rätt at afsäga sig eller annars afga, men fä icke företaga nägor sadant Wal, utan gifwit samtycke iu kieno. och ej heller man at minst Tretton af dem äro närwarande. Sa snart LleÄorernes Wal är förrättadt, bör Wal-krotocollet genast af de tilstädes warande understrifwas och förseglas, för at i nästa kleno upbrytas och kungöras. §. 27. Ej mä nägon pa en gang wara Bänkman och Lleickor. Blifwer Bänkman til k-leLoi-wald, uphör hans förra befattning, och utwäljes en ny Bänkman, pä sätt här ofwanföre stadgadt är. Befatlningarne af Bänkman och Ucstous-Ledamot mä IZ92 Den 29 Mars. e. m. mä likwäl hos en person kunna förenas. Warder MeÄor til Utstötts-Ledamot wald, ups)öre han al wara Lleckor, och böra genast Bänkmanmn sammanträda och en annan utwälja. §- 28.
Ånyo föredrogs LagUtskrs d. 9 och 16 dennes på bordet lagda betänk. n:o 17, i anledn. af vackt motion, angtde meddelande af serskilde föreskrifter för behandlingen af besvärsmål, som från Gottland fullföljas i Hofrätt. Gr. Mörner, Carl Göran Detlof: Det är R. o. Ad. bekant, att med Gottland inträffar det egendomliga förhållande, alt innevånarne derstädes ofta en stor del af året äro stängda från kommunikation med fasta landet, och således äfven urståndsatte alt der bevaka sina angelägenheter. Erfarenheten derutaf att, till följd af detta förhållande, på Gottland bosatte personer ofta förlora sina fatalier, och obehaget af att till följd af sådana försummelser nödgas bidraga till fastställelse af beslut, som understundom kunna synas mindre riktiga, har föranledt mig till att väcka del förslag, som nu är under R. o. Ad:s öfverläggning, likväl icke det förslag sora nu är framlagdt, ulan ett annat, vida enklare. Då i mål, som till Hofrätten inkomma, det i allmänhet är vederlaget, att kommunikations-förklaringars infordran i besvärsmål anses af behofvet påkallade, hade jag föreslagit, att kommnnikations-åtgärden skulle verkställas af vederbör. K. Bef:h:de, utan parternas besvärande dermed, och jag hade trott, att för en provins, som led af det naturhinder jag oranämt, nämde föreskrift skulle vara lämplig och ändamålsenlig, hvarföre jag äfven derom tog mig friheten väcka förslag. Nu har blifvit framstäldt ett annat förslag, hvilket visserligen går ut på att söka bereda en lättnad, en möjlighet för innevånarne på Gottland att bevaka sina fatalier, men tillika medför så mycken svårighet, alt jag tror föga dermed vara vunnet. K. Bef:h:de på Gottland skulle genom det npgjorda förslaget få en mängd bestyr sig ålagda, vida besvärligare än att öfversända handlingarne till Länsmännen för kommunikations verkställande. Parterna skulle genom delta förslags antagande nödsakas hålla ombud icke allenast i Wisby utan äfven i Hofrätten här, till bevakande af deras fatalier då målet förekom.
Dragonkår förordadt och af synerätt godkändt öfverarbete å karaktärshuset vid majorsbostället Grytegård, genom resolution den 11 Mars 1862, med åberopadt stöd af Kongl. Maj:ts vid flera tillfällen meddelade nådiga beslut, förklarat sig förhindradt att bifalla utbetalning af ersättning för sistberörde arbete, af orsak att det blifvit öfver kontraktets innehåll och utan föregående anmälan om behofvet deraf verkstäldt. § 7. Enär Revisorerne af räkenskaperna inhemtat, att hvart och ett af de värfvade regementena uppställer sina aflöningsrullor väsendtligen olika, men det för möjligheten af verklig kontroll och jemförelse är nödigt, att ett gemensamt formulär följes, hafva Revisorerne härom velat göra framställning. § 8. Med anledning af under granskningsarbetet gjorda iakttagelser, hafva Revisorerne trott sig icke sakna skäl för den framställning, att Kongl. Krigs-kollegium, vid medde lande af försträckningar åt de många Kollegii förvaltning underlydande redogörare, måtte taga i noga öfvervägande de behållningar, hvilka hos desamma förut kunna vara innestående, samt derjemte, så snart ett utgifvet förskott visat sig icke vara för det afsedda ändamålet fullt behöfligt. förordna om återbäring af det återstående beloppet; till hvilka erinringar Revisorerne funnit sig föranlåtne vid granskning af bland annat kassa-räkningarne för Karlsborgs tygoch ammunitions-förråd samt Karlstens artilleri-förråd, af hvilka den förra utvisar, att vid revisionsårets början förefanns en tillgång af 3,140 R:dr och att af Kongl. Krigs-kollegium under loppet af året ytterligare utanordnades 1,583 R:dr 68 öre, hvaraf bestriddes utgifter, uppgående endast till 2,499 R:dr 14 öre, hvadan kassabehållningen vid årets slut utgjorde 2,224 R:dr 54 öre, samt den sednare att, oberäknadt en vid årets början befintlig behållning af 1,231 R:dr 61 öre, från Kongl.
St:r medgifvit, att de genom sådan Begrafningshjelps innehållning inflytande Besparingar må, emot lika förbindelser, som StatsVerket nu åligger, på Arme'ens PensionsCassa öfverlåtas ; hvaremot R. St:r, under förmodan, att behofvet af Pensionsförbättringarne sålunda till största delen kan afhjelpas , icke ansett nödigt, att något derutöfver må af 3:dje HufvudTitelns besparingar dertill anordnas, enär desamma, påräknade till mångfaldiga andre utgifters bestridande, genom afskiljande derifrån af ifrågavarande Besparingsmedel, komma att betydligen förminskas. Och hafva R. St:r, på lika skäl, som för Armdcns PensionsCassa blifvit anförde, äfvenledes bifallit, att Amiralitets-KrigsmansCassan må erhålla den, under namn af Begrafningshjelp, innehållne lönebesparing för sådane Embetsoch Tjenstemän, hvarmed delaktighet i Cassan åtföljer, och sådant under eua \ - y6 Stats-Utskottets handa skyldighet som för Arme'ens PensionsCassa bestämd blifvit. AmiralStaternes anhållan, att den vid Fastighets^ köp ålagda och till Wadstena Krigsmanshus nu ingående En per mille afgift mätte vid alla köp afRoterade BåtsmansHemman i Riket, samt husköp i Carlsn krona tillfalla AmiralitetsCassan, bär synts R. St:r innefatta en fråga om fördelning Cassorne emellan af dit ingående Afgifter, hvilken icke ägt inflytande på StatsVerkets tillstånd ; hvadan R. St:r i detta ämne icke haft något att erinra eller anföra. Åttonde HufvudTitelnj För Allmänna och Extra Utgifter, (Se Bil. Till vinnande af besparing i kostnaderne för Fångars skjuts och underhåll hafva R.
Jag tror att man derifrån måste komma till besinnande af nödvändigheten att frånträda ett sådant system, och att på sätt som bär är föreslagit, en gång för alla komma ifrån det förhållande, som nu finnes i vårt skatteväsende, och komma ifrån de nuvaride svårigheterna för räkenskaperna, som ändock är det miosta, och att komma ifrån ett sådant förhållande, att icke den skallskyldige sjelf skall kunna kontrollera sin beskattning; samt att kunna förekomma sådana underslef, som vi hafva sett uppbördsman på flera ställen beklagligtvis hafva begått, just derigenom, att skatteförhållanderne äro i dess nuvande skick. I komilerades betänk, har åberopats ett förhållande att den ränta af ett hemman i Malmöhus län sorn utgått i penningar ännu efter ganska lång tid utgår oförändrad; då deremot en ränta i Stockholms län, som vid samma tid utgjorde 18 r:dr 32 sk. 7 rist., genom varuvärdenas stegrade belopp under tiden ökats ända till 183 r:dr 44 sk. 3 rist. Jag tager mig friheten hemställa till Hrrmes rättskänsla, om ett sådant förhållande är rigtigt, om det är enl. med rättvisa, att räntegifvare ställas i så olika förhållan - Den 7 September e. m. S5 deri, att under det den ena vidblifver det förhållande hvaruti han varit, den andras skattetunga stegras och ökas så betydligt. Jag är sjelf innebyggare af den ort inom hvilken ett så beskaffadt skalteförhällande äger rum, och jag känner förhållandet och huru tungt del drabbar. Jag hemställer om tiden icke nu är inne alt kunna åstadkomma ett slut pä delta förhållande, hvilket jag icke anser kunna ske på annat sätt än som StatsUtsk., på grund af komitérades betänk, föreslagit. Jag lager mig friheten att här begära Hrrmes uppmärksamhet på hvilken den samhällsklass är, som frågan rörer. Det är ovedersägligen det Svenska BondeSt. Discussionen har här förnämligast gått ut på att vilja vårda sig om BondeSt:s intressen, alt vilja befria BondeSt. från de olyckor, som kunna drabba dem till följd af våra skatteförhållanden.
Bondeståndet blifvit framställde mot Utskottets hemställan, angående öfverlemnande af ett exemplar i guld af Bankens jubelmedalj till författaren af oftanämnde skrift, Herr Presidenten m. in. Skogman; så får Uiskottet å nyo uttala sin öfvert37gelse, att ifrågavarande arbete, innefattande ej mindre fullständiga historiska upplysningar, rörande Bankens styrelse och förvaltning från L Bill. lill R. SI. Fröt. 1847 och 1848. 6 Samt. 1 Afd. 8 Hä[U 1 2 Banlw-Vtskotlets Utlåtande, N:o 21. dess sliftelse intill närvarande tid, än äfven åtskilliga af Herr Presidenten med föranledande deraf yttrade omdömen och reflexioner, eger ett så högt värde, att Herr Presidenten, genom utgifvande af samma arbete, gjort sig väl förtjent af den utmärkelse, Utskottet, på sådan grund, åt honom föreslagit; och Utskottet bör derjemte dels till följd af en ledamots af nyssbemälda Riks-stånd erinran, att, så vida det af Utskottet tillstyrkta inköp af omförmälda arbete verkställdes, författaren redan derigenom erhölle skälig godtgörelse för den möda och kostnad, som arbetets utgifvande för honom medfört, lemna den upplysning-, att Herr Presidenten redan långt före detta till annan person afstått förlagsrättigheten till berörde arbete, så att hvad som genom försäljning deraf kan inflyta, icke i någon mån kommer Herr Presidenten till godo; dels ock meddela, att de exemplar i guld af ifrågavarande medalj, hvilka, i och för åtskilliga Bankostyrelsen lemnade upplysningar, på sätt af 5g § i i845 års revisionsberättelse inhemtas, till vederbörande konsuler blefvo aflemnade, utpräglades af 5o dukater hvardera. Utskottet anser sig, på grund häraf, böra vördsamt förnya sin, af a:ne Riks-stånd redan bifallna hemställan, att till Herr Presidenten och Kommendören C. D. Skogman måtte få öfverlemnas ett exemplar i guld af Bankens jubelmedal j. Stockholm den 7 Februari 1848, K: 0 21.
Hvad i öfrigt vöre af nöden, hade Kyrkolagen att bestämma1.- Under åberopande af de skäl, som finnas’ upptägne uti en vid förra5 Betänkandet fogad reservation, är af Herr Prosten Lundblad yttradt, att 6 Lag-Utskottets Utlålandej N'.o 70. offentliga kyrkoplikten åtminstone borde bibehållas för ljufnadsbrott, helst i en Lid sorn denna, då en öfverhandtagande fattigdom utgjorde hufvudolägenhelen, och olofliga tillgrepp af andras egendom mångenstädes hörde till ordningen för dagen. Emot Utskottets förslag, att i de fall, då någon undergått enskild skrift i stället för uppenbar kyrkoplikt, underrättelse om den felandes namn och brottets beskaffenhet borde meddelas från predikstolen i kyrkan, der skrifLermålet skett, hafva anmärkningar äfven blifvit gjorda, nemligen af Herr Friherre Cederström, Thure, Herr Friherre Boije, L. J., Herr Friherre Cederström, Jnders, Herr Pastor Primarius Doctor Hagberg, Herrar Doctorerne Thomander, Elmgren, Wallin och Björkman, Herrar Conlracls-Proslarne Hallström och Örnberg samt Herr Siats-Rådet Poppius, hvilka ansett, att berörde kungörande ej borde ega rum, emedan det dels Vöre oförenligt med begreppet om enskildt skriftermål, dels medförde föga mindre skam för brottslingen, än offentliga kyrkoplikten, dels ock vöre störande för andakten i kyrkan, samt således motverkade det ändamål, som med uppenbara kyrkopliktens afskaffånde åsyftats. Slutligen har det jemväl blifvit af sistnämnde fyra Ledamöter af Högvördiga Preste-Slåndet anfördt, att Udskottets förslag borde förenklas, genom uteslutande från detsamma af alla der uppräknade fall, då uppenbar kyrkoplikt nu eger rum och skall emot enskild skrift utbytas.
Revisorerne icke undgå anmärka densamma såsom obehörig och af natur, att böra Cassan godtgöras. 5:o Förändrade Politiska förhållanden hafva de sednare åren i så väsendtlig mån minskat ConvoyCommissariatets göromål, att dess Ledamöter åren 1833 och 1834 sammanträdt blott 7 gånger årligen; att under berörde tid arne af Commisse riatets Ledamöter bivistat endast g sammankomster och att vid en af dem endast arne Ledamöter vant tillstädes. Också vitsorda de inför Commissariatet förda protocoll, att de handlagde ärendena hvarken till omfattning eller vigt varit af särdeles betydenhet; men icke destomindre uppgår ConvoyCommissariatets aflöningsstat jemte husfiyfa, ved, ljus, skrifmaterialier m. m. till en sammanräknad summa af emellan 6 till 7,000 Rrdr årligen, en utgift, hvilken åtminstone till större delen skulle kunna besparas, i händelse, på sätt Rikets sednast församlade Ständer, medelst skrifvelse den 23 Febr. innevarande år, i underdånighet hemställt, ConvoyComm.issariatets åligganden blifva på Kongl. CommerceCollegium öfverflyttade och hvilken fråga för närvarande lärer bero på bemälde Kongl. Collegii åtgärd, hvars utlåtande i afseende på öfverflyttningen Kongl. Maj:t under den 19 sistlidne Juni behagat i Nåder infordra. Revisorerne anse sig slutligen böra yttra, att den nu verkställda granskningen af ConvoyCommissariatets förvaltning, i Rcvisorernes tänka, gifver ökad vigt åt Rikets Ständers ofvannämnde underdåniga hemställan om Commissarialets indragning. Lappmarks Ecclcsiastik-Vcrkets Fond. J^ör år i832 äro Räkenskaperne i Kongl.
Berdttelfer intaget eller af gullmågtige i 9?ikagålta»(£onforet anmålea, att 3?efiantierne på något flålle, utan uppgifmenjårteleö gilltig orfaF, fiigit till mera ån manlig Böjt, genaf! låta genom i?tnungena 33efallningaBaf# mante ?trt. iv. §. 172. gg manbe i orten elfer annan weberbårfigen fårorbnab perfon, be&orige re fl. ranfafningar anftdlla, fain t berell rodrbélåe&et, fel elfer får fummel f;o$ ndgon Upbörbdman fårmdrfeS, utan allt uppehåll Idta ben felaFtige till. tala od; till lagligt anfrnar beforbra; dfmenfom €nibet$merFet dligger mibtaga fdbana anffalter, att be befunbna Rejfantierne meb måiligafie ffpnbfam^et inbrtfmas. §• »7*- (Dm ffybb får CareHngsmdn. ©om Sebamåter af 33erebningS'$ape»ingS. od; $Pf5fningS*€ommit. fee dro att anfe fdfom RifetS ©tdnberd Ontbub, bmilfa dga icfe allenafi att merffldlla befidmba fåreffrifter, utan ccf att meb RifetS ©tdnbers magt od) mpnbigbet afgöra od) be flata uti frdgor ber enbaf? ben enffdba fdnnebomen ecb åfroertpgelfen om mebborgareS olifa fidllning od; forbdf» lauben mdjle ligga till grunb för pråfningen; altfd fornma befe Sebamo» ter att i ocb får utöfningen af beråd fall tdlgobonjuta enabanba ffpbb od> fdferbet, forn uti 111. §.
Vit använde lill andra redan påbörjade företags fortsättning och fulländning, och att annan tillgång lör Canalbyggnaden vid Säffle icke funnes än medelst anlicipation å nästa års anslagssumma; så har E. K. M., ehuru Rikets Ständer vid sista Riksdag beräknat det årliga anslaget till Ströinrensningar, att utgå till och med år i835, då, i händelse Rikets Ständer icke blifvit till Urtima Riksdag sammankallade, ny Stats-Reglering vid Lagtima Riksdag kommit att ega rum, genom Nådig Proposition den i sisth Mars lill Rikets Ständers ompröfvande och afgörande öfverlemnat, huruvida något binder förekomme att för ofvannämnde ändamål anticipera å Strömrensningsanslaget för år 1835. Rikets Ständer hafva tagit detta ärende i öfvervägande; och som härvid förekommit, att oförutsedde omständighetar v.ållat, att tillgångarne sisth år icke medgifvit utbetalandet af de till ifrågavarande företag anslagne medel, och att innevarande års tillgångar måst användas till fullföljande af redan påbörjade anläggningar, hafva Rikets Ständer af ett sådant förhållande hemtat anledning förmoda, dels att anticipationsvis verkställda dispositioner i allmänhet medföra olägenheter vid pröfningen af följande års behof, och dels att arbetet vid Säffle, som 2:ne år efter hvarannan ansetts kunna, vid jemförelse med andra anmälda behof, uppskjutas, icke är af den stora angelägenhet, att ett undantag ifrån den i allmänhet gällande ordningen, att anslagen böra för året disponeras, derföre bör göras; och hafva Rikets Ständer, på sådan grund, ansett sig icke kunna bifalla hvad E. K. M:s högstberörde Nådiga Proposition i berörde afseende innehåller. Hvilket Rikets Ständer få härigenom i underd. anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den n September i834* Expedition!-Ulskotiets Förslag till und. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 11 Sept. 1834. Preste-Ståndet den 11 — —■ Borgare-Ståndet den 1 [ Bonde-Ståndet den 11 Rikets Ständers underd.
Kanske anmärkningen ej bort äga rum, Den 5 Ju-li, c. m. 277 men hvar och en som är i tillfälle känna svårigheterna vid indrifvandet af Landets vanliga contributioner, skall säkerligen förlåta den villrådighet jag yttrar uti en fråga, sorn föranleder till en så dryg extraordinaire utgift, hvilken nödvändigt mäste tillskyndas hvarje hemmansägare. Allmänna opinionen befarar jag äfven att Projectet har för det närvarande emot sig, och ehuru sådant väl icke bör afhälla ett beslut som äsyftar ett godt ändamål, torde likväl äfven denna omständighet leda till en noggrann granskning. Flera Seclers vana hos Allmogen, att efter nu gällande Författningar följa Rättegångs hrenderna, gör allt nytt i den vägen, motbjudande; den oupplystare delen af Nationen, som utgör mängden af rättsökande, inser troligen ej Kongl. LagCornmittéens värdiga afsigter; tvärtom, den kommer helt säkert att se saken på en motsatt sida, och den blifver svår att öfvertyga. I följe af hvad jag nu haft äran yttra, månne ej det lämpeligaste vore, att låta Ärendet i hela sin vidd hvila intill den tid Konung och Riksens Ständer finna omständigheterna af den beskaffenhet, att »73 Den 5 Juli, e. m. Kongl. LagCommittéens Förslag med fulls komlig säkerhet kan antagas. Herr Manner stam, Johnn. Jag katt icke full-täridi^t i minnet återföra alla de anmärkningar, hvilka blifvit gjorda mot LagUtskottets under öfverläggning varande Betänkande; sä vjdt jag fattat och erinyar ntig dem, ar likväl icke något enda nytt. inkast framställdt af de varda Ledas möter sorn yttrat sig, hvilket icke redan l>litvit förut af andra yppadt, och andtligen är af Lagutskottet uti dess Retänkan-r de upptaget och besvaradt eller ock ansedt af så liten vigt, att dess vederläggning icke funnits nödig.