Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Någon jemkning deruti skall naturligtvis komma att äga rum, i fall denna motion blifvcr bifallen, och således är, enligt 114 § Reg.F., tydligt, alt sjelfva slutet beror på samtliga Ståndens öfverensstämmelse och Konungens bifall. Men frågan, huruvida ärendet kan komma under de andra Ståndens pröfning, bör af R. o. Ad. afgöras, först sedan Ridd.Utsk. inkommit med sitt utlåt. i anledn. af motionen. Skulle R. o. Ad. då besluta någon så beskaffad ändring i representationssättet, som motionen åsyftar, då först bör nemi. målet öfverlemnas till de öfriga Ståndens behandling. Emedlertid då motionären ingått i åtskilliga detaljer i afseende på verkställigheten af det förslag, han i sin motion framställt, men Ridd.Utsk. måhända skall finna betänkligt alt i ett eller annat afseende bifalla dessa detaljer, så får jag fästa uppmärksamhefen derpå, att hvad motionen i hufvudsaken åsyftar, är, att R. o. Ad. måtte, i enlighet med dess vid 1840 års riksdag yttrade gemensamma tanka, hädanefter komma att genom valda ledamöter representeras, och att Ridd.Utsk. således bör pröfva motionen i hufvudsaken, men bestämma detaljerna såsom Ulsk. sjelf finner lämpligast och på ett sätt, som kan vinna R. o. Ad:s bifall. Hr Bildt: Jag har tagit mig den friheten att åter begära ordet, för att afstå från den begäran jag gjort om remiss af motionen till Const.Utsk., då jag blifvit upplyst, att en sådan icke kan äga rum. Deremot förenar jag mig med de talare, som begärt, alt den skall blifva behandlad enligt 114 § Reg.F., på det sätt Hr Gr. o. Landtm, sjelf pröfvar lämpligt. Frih. von Döbeln, Napoleon: I fråga om remissen af Den 11 September. 311 motionen förenar jag mig fullkomligt med de talare, som tro, alt don bör ske till Ridd.Utsk. Hvad sjelfva saken beträffar, så anser jag, att aldrig någon representation har blifvit på ett mera glänsande sätt utgjord, än det hvarpå R. o. Ad. nu representeras.
- I f i r l A. I ' ele~za NJIblom, Det var en gLng. Olivc Schreinej; Drommar. A. U. BiBth, Icvadet om Skide. Gullberg &amp; Hallberg: Bibeln eller Den I-Ielign Skrift. Hiertas bokfiirlags-nktiebolag: S m a n IdTmmcr, Rfr Rutherfords Barn. Lars Hekerberg: I: Awriza I; l.oste ?-zds-,~eqerst ?-n " le, I~lofverl~lnclet 135 GammelgZrcI. - Any I J u h, En sommnrl~juclning 11 % Sjovik. - Elise Orzcsako, FrHn Nie~nens striiucler. A. Johnson: MI ' S f3iu-riet Lieeche? ' - Stow, S d rlif \ w. - Sm ?i tomtar. S., I syskonriogen. A. E., Claudia. - Slottsfrnl~ i Provence. FiZip PmtCus, l3eatn Pnulus. - Johanna Spyri, Gossen frHn 1,esngSrcIen. S., Bnrnens n ynste l~ilclerl~olz. - 7. fltrnhnrd Lu~r (isfro / n, I-lvacl slioln vi leka. A. Noi-stedt &amp; Sbner: I. / &lt; BoZilr, Luclvig Anzengruber. A n m Iliutn/ \ ' etzim, Arbetsstugor fiir barn? 2 ex. - G. flang, Europeisk la~lturhistorin, - 7. C. v. lo / ste / z, E ' rKn Hysslnncl. - He (hCa A~z (icrson, Sngo1-7. - SewZZWe / zrr ' pZ,!, Vnclcrn svnrten. - Ch. - C. Tanem, Hans iron Dornen, II
St:r malte å allmänna indragningsstalen låta upföra, för förre Garnisons Läkaren å Dalarö fästning, Hr Vroman, ett årligt anslag af t SO H;dr b.lio, svarande mot hans, i och för denna befallnings bestridande, upburna arfvode. Dessa motioner remitterades till StatsLJtsk. Uplästes en af Hr Gripensvärd, Jakob Olof, inlemnad motion, innehållande: Uti K. M:s Nåd. CirkulärBref af d. 2 Febr. 1833, ang:de löneregleringen för indelta Arméen, äro Reg:tsSkrifv:ne vid nämnde Armé tillerkände rättighet, att å de till dem under lönerne anviste boställen, på MilitiseBoställs-kassans bekostnad erhålla karaktershus, sedan alla andra vid Reg:tene till bostäder uplåtne boställen, der karaktershus borde finnas, med sådane blifvit försedde; och har K. M. tillika, vid berörde tillfälle, behagat förklara, att inqvartering från år 1833 icke skulle komma att bestås andra än innehafvare af boställen, der karaktershus saknades, men borde finnas. Häraf vill alltså synas, som skulle de Reg:tsSkrifvare, hvilka saknade karaktershus å sina boställen, varit tillförsäkrade rättighet att, såsom vederlag för karaktershuset, från nämnde års början upbära inqvarteringspenningar. Genom K. M:ts Nåd. Förordn. af d. 21 April 1837, hvaruti beloppet af inqvarteringspenningarne bestämdes för de löntagare, som äro berättigade till boställen, men ännu icke fått dem tillträda, eller de som tillträdt boställen, hvilka äro i saknad af karaktershus, stadgades likväl, att rättigheten för Reg:tsSkrifvarne att erhålla inqvarteringspenningar, hvilka för dem borde utgöra 60 R:dr b:ko, skulle börjas först när rättigheten för dem att erhålla karaktershus på deras boställen inträdde.
„ Nådegåfvor till medellösa Sterbhus efter Tjenstemän oeh Vaktbetjent^. 7:e Afdeln. §.§. 8:e Afdeln. §. §* f §■ §• §• §• §•§• 9:e Afdeln. §.§. §• §• §• §• 12 Bil. till Stats-Utskottcls Meni. N;o 470t 9:e Afdeln. §. 103. angående Tjenstemännens och Vakt-Betjentes Pen sipns-rött. föreskrifter om hvad vid sysslors tillsättande bör iakttagas. Betjeningens skyldigheter i allmänhet och dess ansvar för tjenstefel samt besvärs anförande öfver Fullmägtiges åtgärder, liden inom hvilken Riksgälds-Contorets Hufvudbok skall vara afslutad samt om tryckning af Utdrag ur Contorets Räkenskaper, och Berättelsers afgifvande till Rikets Ständer och deras Revisorer. äldre föreskrifter, hvilka uti detta Reglemente icke öro åberopade, få ej tillämpas. Tryckt hos P. A. Norstedt & Stats-TJtskoUels Memorial N.-o 47 *• * N:o 471* Ankom till Exp -Iftsk. den 9 Maji. Memorial, med hemställan om en gratijication till Cancellisten C. O. Vougt.
Ut dr. d, 4 Murs i834 15:o Herr Stråles, Nils Wilhelm, nio lion, att då tilltalad eller lill höler fälld person allider, åtalets fullföljd må förfalla, 16:0 Herr Du Rietz3s, Carl, motion, om revision af nu gällande Skråförfattningar, 17:0 Herr von Stahls, August, motion, om fördelning af domsrätten i TullfÖrsniliningsmål på Rikets samtlige Hof-Rätter, jemte det, i ahr ledning deraf, denne dag afgilne vinande, 18:0 Herr von Stahls, August, motion, alt underställning af UnderRätts ransakning och d< m i vissa falt må upphöra, 19:0 Herr Svedenborgs, Carl, motion, 0111 ändring i Rättegångsordningen vid Härads-Rätter, 20:0 Herr Rosenqvist , Fredrik Leonhard, motion, alt inga förskrifning ar hädanefter må ställas till sedeihafvaren eller till viss man eller 01- dres, 31:0 Herr Rosenqvists, Fredrik Leonhard, motion, om ändring af 1 §. i i83o års Concurs-Lag, 22:0 Herr Rosenqvists, Fredrik Leonhard, motion, om förändrad redaction af 2 §. i5 Gap. Rättegångs-Bafken, 20:0 Grefve Cronhjelms, Otto August, motion, om ändring i nu gällande Författningar rörande bysättning; Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Ut skot tet: 1:0 Herr Dalmans, Wilhelm Fredrik, motion, om förbättrande af lands vägarnc, . - 2:0 Grefve Löwenhielms, Gustaf, motion, angående Pastors-Adjuncters löner, jemte det, i anledning-dm-af; denne dag-nfgifne yttrande, 3:o Herr Adlerbergs, Bror Reinhold, motion, att arbetssökande
Hvad nu orsaken till herr Ekmans till-bakaträdande kan vara, är naturligtvis mycket svårt att af-göra, men onekligen skall han # kunna anses ega fullgiltiga skäl till sitt beslut deri, att han af mångahanda arbetsamma och kraftpröfvande enskilda göromål är hindrad att mottaga ett uppdrag, så tidsödande, som att i egenskap af ordförande leda ett af en sådan mängd göromål öfverhopadt utskott som statsutskottet. Emellertid har man velat se ett politiskt skäl till herr Ekmans tillbakaträdande och kanske icke utan orsak. Man torde erinra sig, att förliden riksdag, då den De Geerska ministérens värnpligtslag diskuterades, herr Ekman var en af dem, som energiskt uppträdde for regeringens förslag, förklarande, att om landtmannapartiet drefve sin hårdnacken-liet till dess spets, så skulle det blifva nödvändigt för alla vännerna af ett verkligt effektivt forsvar att genom motstånd mot grundskatternas afskrifning söka framtvinga ett medgifvande i fråga om försvaret. Värnpligtslagen föll, och måhända har herr Ekman nu ansett tidpunkten vara inne att förverkliga de åsigter, han 1880 framkastade, samt sålunda icke velat ingå i ett utskott, der han i många fall skulle hafva ansett sig nödsakad att arbeta för en regering, livars stora politiska mål han icke gillade. Möjligen kan man till stöd för denna mening åberopa de ord, med hvilka från landtmannapartistiskt håll hans vägran att inträda i statsutskottet förklarades. Det heter nämligen i Göteborgs Handelsoch Sjöfarts-Tidning att » det måste också medgifvas, att en man med herr Ekmans politiska färg under nuvarande förhållanden icke kan anses vara den rätte att stå i spetsen för riksdagens mest betydande och företrädesvis politiska utskott. » Om någonsin ordspråket » otack är verldens lön » blifvit besannad t, så är det väl här. Att höra från landtmannapartiets sida klander utgå i fråga om den » politiska färg », herr Ekman visat, är verkligen i högsta måtto orättvist och obilligt.
Utom det att jag får förena mig i hvad Herr von Hartmansdorff anfört rörande löne-tillök11 ing för HofCanzleren och JustitiasCanzleren, samt i öfrigt i hvad Herr Hjerta anfört om StatsSecreterare-lönerne, vill jag endast i anledning af hvad Pierr von Hartmansdorff yttrat om det underliga förhållandet år 1809, då jag nara deltog i ärenderne, att HofCanzleren, oaktadt dess vigtiga befattningar att vara Ledamot i StatsRådet, och tryckfrihetens vårdare, ej blef satt i jemnlikhet med StatsRådets öfriga ledamöter, nu upplysa, att man då var i den belägenhet, att man sökte inskränka alla möjliga utgifter, och i följd deraf inskränkte, så mycket man kunde, både rang och löner. Mycken fråga var annars, atfc StatsRåden skulle blifva RiksRåder; men enär HofCanzleren, hvilken redan fanns i Carl XI:s tid, då ansågs såsom en underordnad embetsman med mindre functioner, och äfven så fortfor under frihetstiden, tog man sig deraf anledning, att ej upphöja honom mera än förut. Då hans befattning likväl sedan blifvit så utsträckt, som Herr von Hartmansdorff omtalat, bör han i följd deraf hafva en lönförhöjning, och jag får således i allo förena mig med Herr von Hartmansdorff. Men hvad StatsSecreterarlie angår, förenar jag mig uti den mening, att det må förblifva vid hvad StatsUtskottet föreslagit. D e n a5 Sep tern be r f. m. 171 ^ Herr Crusenstolpej Magnus Jacob: Jag vill icke yttra mig om beloppet af lönerlie för de ifrågavarande Embetsmännen, utan endast yrka, att det villkor StatsUtskottet fästat vid den föreslagne löneförbättringen för StatsSecreterarne, ”att den ”icke må åtnjutas af andre, än dem, sorn ”enligt Kongl. Maj:ts
Ständer, med anledning af ofvan, omförmäldte disposition, måga finna lämpligt hos Kongl. Majrt i underdånighet anhålla, att de medel, hvilka genom Arbetsvinst vid Corrections-Inrättningarne inflyta, icke måga till föremål, som med Inrättningarnes underhåll ej hafva gemenskap, användas. Allmänna Garnizons-Sjukhus-Byggnaden i Stockholm; Cassem-Byggnaden för Kongl. Andra Lif Gardet; samt Strömrensningar och lättade Transporter m. m. För de härtill åren 1827 och 1828 beviljade Statsanslag hafva vederbörandes upprättade redogörelser blifvit vid sisthållne Riksdag af Rikets Ständers Statsutskott granskade, samt utlåtanden derom till Rikets ( i5a ) Ständer afgifna; hvadan alltså någon åtgärd i desse afseenden vid nu öfverståndne Revisionsfbrrättning icke kunnat äga rum. Revisorerne få anmäla, det de hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit, om Nådig befallning till Kongl. StatsContoret, att utbetala nödige medel till de arfvojjen Revisorerne, jemnlikt Instructionens 16 §., funnit lämpligt bestämma för de personer som under Revisionsförrättningen tillhandagått med erforderligt Cameraloch Cancellie-biträde, äfvensom till kostnadernes bestridande vid tryckningen så väl af denna Berättelse med bilagor som den serskildt afgifna om förrättningen af de under Kongl. Commerce-Collegium stående Fonder. Enär StatsVerkets räkenskaper för de tvänne åren 1829 och 1800 böra finnas afslutade år i832 och då, jemte de få räkenskaper för år 1828, hvilka, efter hvad här framföre tillkännagifvet är, nu icke kunnat granskas, böra undergå revision af Rikets Ständers Revisorer, hafva Revisorerne, i likstämmighet med foreskrifterne i 5:te och 6:te §§. af den för Rikets Ständers Revisorer förnyade Instruction, utsatt tiden till nästpåföljande Revision af StatsVerket till den i5 September x832.
Brunnsvikens sidländta stränder blefve förvandlade till osunda träsk, hade strandegarne varit betänkte, ej mindre på förekommande häraf, än ock att förskaffa norra delen af Stockholm hamn och upplagsplats från Saltsjön vid Roslags-tull m. fl. ställen. Härtill erfordrades, att det 220 alnar långa utloppet vid Ålkistan uppgräfdes till en segelbar Canal, genom hvilken, då Brunnsviken försättes i lika höjd med Saltsjön, sjötransporter kunde verkställas samt friskare vatten erhållas i nämnde vik och i canalerne vid Haga; och som, enligt uppgjordt förslag, för upgmuddring af desse canaler skulle åtgå 5,000 R:dr, och för gräfning af en segelbar canal vid Ålkistan 12,000 R:dr, eller tillsammans 17,000 R:dr, anhöll motionären, alt Stats-Verket måtte bevilja 2/3:delar häraf med 1 1,333 Rrdr 16 sk.
Alt nu, genom nedsättning af 1 sk., ytterligare med 20 procent minska det skydd, denna näring för närvarande åtnjuter, anser jag i högsta målto orättvist, enär det visat sig, att den finare garnspånaden under nu egande skydd betydligen ökat sig, hvilket säkerligen upphör, om skyddet förminskas. För den inhemska konsumtionen, vare sig till fabriker eller husllit, är denna nedsättning så ringa, att den icke utgör mer än 1 rst. för hvarje aln bomullstyg, men deremot minskar statsinkomsten med minst 25,000 R:dr årligen, enär importen af bomullsgarn, som föregående åren varit ännu högre, uppgick år 1849 till 1,201,176 skålpund. 4:o. Hudar och Skinn: oberedda, torra. Importen häraf, sorn under de sednare åren varit i ständigt stigande, utgjorde är 1849 3,156,473 skalp. En tillökning af 2 rst. i tull per skalp, häraf skulle alltså öka statens inkomst med 10,959 R:dr 46 sk. 10 rst., utan kännbar tillökning för konsumenten, hvars fotbeklädnad väger högst 4 skalp., men med beredande af ökadt skydd för svenska boskapsskötseln. Jag får derföre vördsamt tillstyrka Rikets Ständer, att, med underkännande af Utskottets lägre tullsats, besluta, att, på sätt Kongl. Maj:t föreslagit, tullen på denna artikel skall, äfven efter 1853 års början, utgöra 2 sk. per skålp. 5:o. Borttagande af förbudet mot utförsel af Tackoch Ballast-jern, Kanoner, oborrade, och Hällar.
Enligt det uppgjorda kostnadsförslaget skulle byggnadssättet för den ifrågavarande jernvägsanläggningen, hvilken hade en längd af 2 mil 30,000 fot, blifva lika med Christianstad—Hessleholms jernväg, eller af 4,83 fots spårvidd med räler af 17 skålpund per fot, så att samma rörliga materiel kunde för båda banorna begagnas, derom aftal mellan båda bolagen jemväl blifvit träffadt. I förevarande ämne hafva dessutom motioner blifvit väckta inom Ridder skalet och Adeln af Herr Nordenfelt, E. W. (motion N:o 60), inom Preste-Ståndet af Doktor Ternström (motion N:o 70), inom Borgare-Ståndet af Herr B. F. Ekerot (motion N:o 118) samt inom Bonde-Ståndet af Riksdagsfullmägtigen Andreas Eskilsson (motion N:o 155); varande i dessa motioner yrkadt, att Rikets Ständer måtte för anläggning af en bibana mellan Christianstad och Sölvesborg anvisa ett lån, motsvarande två tredje - Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 80. 35 delar af den derför beräknade kostnaden, med 933,000 R:dr, mot samma vilkor i afseende å amortering och ränta, som vid sistförflutna riksdag bestämdes för det Christianstad—Hessleholms jernvägsbolag beviljade lån. Bland de uti dessa motioner för lånesummans beviljande anförda skäl torde här böra anföras, att Blekinge, som allt hitintills saknat regelbunden, snabb och billig kommunikation med sina grannprovinser, hvarigenom dess stora naturliga förmåner ej kunnat behörigen tillgodogöras, genom den föreslagna jernvägsanläggningen skulle komma i närmare förbindelse med södra stambanan, hvilket skulle mägtigt bidraga till att omgestalta ortens landthushållning och der bereda införandet af ett rationelare landtbruk genom att underlätta transporten af ladugårdsprodukter och jordbruksalster, hvarigenom möjlighet bereddes att inskränka bränvinsbränningeu, hvilken nu utgör en hufvudnäring i den föreslagna banans trafikområde. Fördelarne af denna jernvägsanläggning vore icke heller mindre betydande för Christianstad och hela nordöstra Skåne.
Jag fortfar således i min förut framställda anhållan om bifall till den förändrade redaktion af g:n, jag nyss tog mig friheten framställa. Frih. Raab: Jag anhåller endast att få närmare bestämma min propos. Den var nemi. att §:n skulle få följande lydelse: »Den allmänna hypotheksbanken öppnar sin verksamhet, så snart en eller flere hypotheksföreningar till inträde deruti sig anmält för en sammanlagd inträdessumma af minst 5 millioner rmt.» Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, yttrade H. Exc. Hr Gr, o. Landtm., att derunder afgifvits fyra särskildta förslag till förändrad lydelse af den ifrågav:de 6:te §:n, nemi. af Hr Aker* man, som yrkat, att innehållet skulle blifva följande: »Den allmänna hypotheksbanken öppnar sin verksamhet, så snart från en eller flere hypotheksföreningar anmälan göres om inträde och det sammanlagda lånebeloppet, som sökes, minst upgår till 10 millioner rdi»; af Gr. Mörner, som föreslagit, att §:n skulle lyda sålunda: »Den allmänna hypotheksbanken öppnar sin verksamhet, så snart halfva antalet af nuv:de hypotheksföreningar till inträde deruti sig anmält och beloppen af deras inträdessurnmor bestämmt»;. af Frih. Tersmeden, som påyrkat den förändring i §;ns lydelse, att i stället för orden »en hypotheksförening» skulle sättas orden »tre hypotheksföreningar.» Härvid anmälte sig Frih. Tersmeden och yttrade: Som mitt framställda förslag i det närmaste öfverensstämmer med det af Frih. Raab afgifna, anhåller jag att med honom få förena mig. H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, förmälte vidare, att Frih. Raab hade yrkat, att oftanämnde § skulle erhålla följande lydelse: »Den allmänna hypotheksbanken öppnar sin verksamhet, så snart en eller flere hypotheksföreningar till inträde deruti sig anmält för en sammanlagd inträdessumma af minst 5 millioner rdr.» Härefter framstälde H. Exc. först propos. på bifall till Hr Åkermans förslag, dervid svarades blandade ja och nej; sedermera propos. å antagande af Gr.
Är vexel aflemnad, utan att vexeltagare!» derföre eilagt öfverenskommen betalning, och fullgör han den icke genast, då bör vexelgifvaren, inom 8;de dagens utgång, protestera och, inom samma lid, jemväl å vexeltagare!» taga stämning till den Domstol, som i 4° §• siigs: försummas det, bafve då vexelgifvaren ej bättre rätt, än i annat skuldfordringsmål. Lag-Utskottens Betänkande Ar.o l85. 3 8. § DS tvänne eller flere exemplar af samma vexel utfärdas, vare det andra i ordningen (^secunda), äfvensom livart och ett af da följande, uti vexeitagarens liand gällande såsom qvitto å erlagd betalning till vexel, gifvaren: å betalning för ensam vexel (sola-vexel) erfordras serskildt qvitto. 9• §■ Hvar, som i egenskap af syssloman vexel upphandlar, och vill vara fri från ansvar för densammas inlösen, läte ställa vexeln på sin hufvudman, och vare då endast i ansvar derföre, att valuta lill vexelgifvaren erlägges: låter deremot sysslomannen 'Ställa vexeln på sig sjelf, blifve då, sedan han densamma öfverlåtit, för inlösen af vexeln lika ansvarig, som bade han upphandlat den för egen räkning. lil. C AP. Om vexelns godkännande. 10. §. Hvar, sora vexel om händer fått, att derå söka godkännande, vare, ©m han en sådan förrättning sig påtagit, skyldig att, så fort ske kan, uppvisa vexeln för honom, på hvilken den är dragen, samt äska hans uttryckliga förklarande, om han den godkänna vill, eller ej: försummas det, och förefaller emedlertid något till dens förfång, som vexeln öfversändt, vare den försumlige skyldig gifva skadestånd. 11. §. Är vexel ställd att betalas å viss lid efter uppvisandet, då bör densamma till godkännande uppvisas, inom tre månader från utgifningsdagen. 12. §.
Redan för åtta dagar sedan skref jag till min björn i***, samt underrättade honom om min tillernade rika förbindelse, hvarjemte jag på det bevekligaste anhöll, att han ville, emot en ytterligare liten godtgörelse, tillöka ännu tvenne månader till de två som återstodo, innan förfallotiden var inne, emedan det föll sig något svårt att så hastigt få i ordning både förlofning, bröllop och hemgift. Men en timma förrän jag i afton begaf mig till festen, ingick ett svar, som kunde sätta det lugnaste blod i jäsning. På dagen, aldrig en timma längre, skulle penningarne åter vara i hans händer, eller – ”herr kaptenen får ursäkta, att jag nödgas falla besvärlig.” Hvad är nu att göra, under en så förtviflad sakernas ställning? En förfärlig kyla genomlöper mina ådror, när jag betänker att professorn får erfara, det jag spelat bort 700 riksdaler banko af ackordsumman. Det vore ingen omöjlighet, att jag genom detta streck ginge miste om hela arfvet; ty gubben är sträng i sina grundsatser, och jag vet, att min lättsinnighet kommer att svårt förtörna honom. Giftermålet är det enda halmstrå, hvarefter jag kan gripa, för att hålla mig uppe; men hvad hopp eger jag att se denna önskan så snart realiserad? I följd af mina böner och min häftiga, varma kärlek, medgaf man artigt och vänligt, att förlofningen blef eklaterad; men med bröllopet kan icke brådstörtas, det har man redan sagt mig. Jag deremot, som vid begge delarne framför allt sett på kärleken till mina kreditorer, måste nödvändigt vara af mycket olika tankar; ty hvad förlofningen beträffar, kan den liknas vid ett litet köttstycke, som man slänger in i högen mellan en hop skällande hundar; bröllopet blir deremot en hel oxe, hvarvid något hvar kan se sig i tillfälle att få stilla sin hunger. – Liknelsen är just icke fin; men jag är, förb– mig, icke i lynne att, bröder emellan, stöpa mina ord i form af sockergryn. Jag har nu lättat hela mitt hjerta, och tror att jag derigenom skall sofva något bättre.
Lag N. N. lofwar och swär wid Gud och Hans Heliga Evangelium, att, alldenstund Swea Rikes Ständer, den -8 ro, genom fritt och enstämmigt Wal, Ulkorat den Högborne Furste, Prins Johan Baptist Julius, Swea Rike» KronPcias, att efter Hanö Kongl. Majit War «u Regerande Allernädigste Konung och Hene, ten Xlll .ve, Sweciges, Götheb och Wenoe^ Konung rc., enär Hans Kongl. Majit med döden afgår, thwarmev den Högste Gusen Nådeligen länge fördröje) Regeringen öfwer Swea Rike samr^ detsamma underlydande Länder tillträda, till EpwerigeS Konung kröna» och hyllas samt Riket styra; Riksens Ständer äfwen genom af dem upprättad och. Under den i8>o, af Konung och Ständer fastställd Successions, ordning tillagt Hans Kongl. HöghelS manliga Bröstarfwingar rättighet art, pä sätt nämnde Successions, ordning sörmär och innehäller, Hans Kongl. Höghet i Regeringen efterträda; allrsä will och stall Jag, enär ester den Högstcs skickelse wär nu Regerande Allernädigste Konung blifwer utur det timliga liswet kallad, samt Hans Kongl Höghet Prins Iohan Baptist Iulius afgiswit sin Konungsliga Försäkran att Riket styra ester den af Riksens Sänder fastställde samt Konung och Ständer amagna Regeringsforms af den b. Junst 1809 bokstafliga föreskrift, Rikets öfriga 126 Den Zl Aug. gällande Grundlagar, Allmänna Lag och Laga Drak gar, Högstbemälte Hans Kongl. Höghet för min rätte och laglige Konung hafwa och hasta, Honom Tro och HulbhetS Ev swära och rätt lydnad gifwa. Jag skall ock emevlecrid Hatt» Kongl. Höghet är» och wörda, Honom huld wara och efter yttersta föcmäga, laglikmätig!