Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag ber likväl att man icke förstår mig så som om jag skulle vilja förneka fördelarne af den lyckliga ställning som Sverige innehaft, men jag tror att förhållandet blifvit precist detsamma, om ingen neutralitetsförklaring blifvit utfärdad, likväl med den skillnad att vi icke hade behöft använda dessa stora summor under förevändning af neutralitetens uprätthållande. Jag har redan haft äran göra mina anmärkmr mot de medel, som blifvit använda af det vid 1850—1851 års Riksdag anvisade kreditiv, nu kommer jag till det vid sista Riksdagen å 878 Den 17 Juni e. m. Riksg:eKont. anvisade kreditiv af 2,500,000 Rdr Bko till uprätthållande af en neutralitet, som aldrig var hotad. För försvarsverket är sedan 1853 använd den icke obetydliga summan af 6,000,000 Rdr Ernt, utan att K. St:r före användandet i minsta mån haft tillfälle att yttra sin tanka öfver behofven. Det torde derföre ursäktas mig om jag tog mig friheten att fästa StatsUtsk:s och R. Stars uppmärksamhet på detta förhållande. Då jag väckte min motion i detta afs:de trodde jag, att som vanligt vid våra B.iks dagar hela ltiksstaten skulle komma att föredragas i sitt sammanhang, så att jag vid 4:de och 5:te Hufvudtitlarne kunnat anföra hvilka summor som till sådana ändamål blifvit använda, utan att R. Star varit i tillfälle att godkänna något system för dessa medels användande. Då jag nu går att yttra min tanka om det sätt, hvarpå dessa 3,750,000 Rdr Rint blifvit använda, så faller mig genast i ögonen första raden i detta Betänk, nemi. »Landtförsvaret tillhörande föremål». Då jag afgaf denna motion var jag långt från att förmoda, att jag skulle komma till så beskaffade uptäckter som jag här tinner. Först och främst står här en utgift af 17.380: 23. 7. för den till dels Drottningholm och dels Ladugårdsgärdet år 1854 kommenderade indelta trupp, och för samma ändamål 1855 en utgift af 5,057: 16. I.
S. I), F,öredrogs ett från Höglofliga I^iddersl^apet och Adeln ankommet Protokolls-Ctdrag N:o 2 72, innefattande, bland annat, inbjudning till öfrige Riks-Stånden alt biträda hvad Ridderskapel och Adeln beslutat med afseende ä 19:de punkten i Stats-Utskottets Utlåtande N:o 62, angående fö.reslagne jernvägs-slamliniers utförande och dertill erforderliga medels anvisande; och blef inbjudningen af Bonde-Ståndet afslagen. S. I). Vid förnyad föredragning af Sammansatta Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande N:o 5, i anledning af dels gjorda anmärkningar emot vissa delar, dels ock Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i afseende å andra delar af Betänkandet N:o 2, angående vilkoren lör bränvins-tillverkning, fattade Bonde-Ståndet följande beslut: 1 afseende på § 2. Den gjorda inbjudningen uti lista punkten afslogs och lades till handlingarne, med vidblifyaude af Ståndets förra beslut. Anmälan i 2:dra punkten lades till handlingarne. Tillstyrkandet i 4:de punkten bifölls; och Vid anmälan i den 5:le punkten lät Bonde-Ståndet hero. § 13. Hen gjorda framställningen i l:sta punkten biföll?; och Hemställan i 2ulra punkten afslogs och lades tjil bandlingarne, med vidh.lifvande af Ståndets förra beslut. I 20, Förklarandet i l:sta punkten blef med ogillande lagdt till bandlingarne. Ben gjorda anmälan lades till( bandlingarne. § 35. Den aflåtna hemställan bifölls. § 39. Inbjudningen afslogs, med vidblifvande af Ståndets förra beslut. § 41. Ben gjorda inbjudningen afslogs och lades till bandlingarne. § 68, § 70 mom. 1 och § 72 mom. 1. *rr>\» x fftwq' Peri gjorda hemställanden biföllos. § 85. W ■
Till och med i Köpenhamn finnes - eller fanns för några år sedan - en kvinlig folkhögskola, utgiircznde en afdelning af fröken Zahles bekanta stora institut, en afdelning, hvari, som jag hört förest&amp;ndariiinan yttra: ~cointesseii och hennes kammarjungfru sitta sida vid sidaw i basta samförstånd och utan a t t det naturliga förhållandet inellan öfveroch underordnad på något satt förryckes, för det båda i ett stycke känna sig likställda. Enligt det danska systemet och framför allt af ekonomiska skal deltaga alla eleverna i förest %ndareiis hushåll, d. v. s. äro, helt inackorderade~ till ett pris +f omkring 30 kronor i nihnadeii för både '. undervisning och kosthåll. Dessa jättehushåll, där tjänstepersonalen stiger till öfver 20 personer och till hvilket i de flesta fall .afven komma alla de bestyr, so111 medfölja ett stort landtbruk, skötes i regeln af föresthndarens hustru. Daraf följer, att skolhusliållet kommer att taga hennes tid. och .krafter vida mer i anspråk an skoliiiidervis' ningen, i hvilkeii hon mera sällan direkt deltager. Hösten 1885 upprättades vid Askovs B utvidgade w folkhögskola en samskola för man och kvinnor, något i Danmark alldeles nytt. T y ehuru inan dar, som annorstädes, ar van vid att se flickor och gossar gli tillsammans i folkskolan på landet, var det för de allra flesta en friimmaiide tanke att se vuxm ungdom af bhda könen samlade i en skolsal eller en föreläsningssal. Resultatet haraf har visat sig godt; dock får .man ej förbise, att samtliga eleverna utgöras af unga man och kvinnor, som redan under en eller flera kurser genomg %tt andra folkliögskolor och shlunda redan aga en viss karaktersutveckling, samt att de rekryteras afven af den bildade medelklassens söner och dött~ar.
Ständer ej funnit skäl att dem afskrifva, såsom det skedde vid sista Riksdag med en då uppstådd brist å RiksStatens 7:de hufvudlitel. Sjelfva dispositionerne å besparingarne äro ej i strid med föreskriften i Regeringsformens 65 §., att de för Statsverket anslagna medel icke må annorlunda användas än faststäldt blifvit; ty denna föreskrift, sorn afser, att anslaget för hvarje hufvudtitel ej må användas till föremål, främmande för titeln, har vid hvarje sådan disposition blifvit uppfylld, hvaremot den tillgång besparingarne lemna, så myckel mindre kan utgöra ett anslag för vissa af Rikets Ständer prof Vade behof j som den är tillfällig och till beloppet okänd, samt derföre omfattar alla en titel tillhörande föremål, efter Kongl. Majlis Nådiga pröfning af behofven. Den omständigheten, att anvisningar å besparingarne lid efter annan funnits öfverstiga den sedermera utrönta tillgången, har, såsom en följd af sakens natur, ej heller föranledt till åtal af Rikets Ständers Konstitutionsutskott vid föregående Riksdagar. Uti en vid sista Riksdagen den 6 Oktober i834 aflåten skrifvelse anmälte deremot Rikets Ständer, att de funnit det vara Kongl. Maj:ts höga rätt, att, till de med en hufvudtitels anslag åsyftade ändamål_, disponera öfver sådana besparingar, som inom titelns ordinarie anslag kunna uppkomma, och hvilken Kongl. Majrts fria dispositionsrätt vore oundgänglig, på det kostnader, vid Slatsregleringen oförutsedde, men under tiden mellan Riksdagarne pröfvade af nöden, må kunna bestridas, och hvartill borde räknas tillfälliga arjvoden och traktamenten, men att löner och löningsförmåner på ordinarie Statj i Rikets Ständers tanka, icke vore af denna beskaffenhet, utan borde desse rätta sig efter den Statsreglering, som en gång blifvit fastställd och måste betraktas såsom gällande intill dess densamma i vederbörlig ordning förändras, samt att Rikets Ständer alltså beslutat, att de under RiksStatens hufvudtillar uppkommande besparingar hädanefter icke må anvisas till något bestämdt lönanslag på Stat.
Nämnde Betänkande, som Högloflige Ridderskapet och Adeln samt Yälloflige Borgare-Ståndet bifallit, har deremot blifvit återremitteradt af de öfrige båda Rrks-Ståliden, med hufvudsakligast följande anmärkningar: 46 Allm. Btsv.- oeh Ekon.-Utskoltels Utlåtande, N.-o lfa. a) inom Högvördiga Pr este-Ståndet, af Herrar Prosten Sandberg, Prosten Ahlqvist och Prosten Hallström, med hvilken sistnämnde Herr Prosten Östberg sig iörenat: att en motsägelse skall förefinnas i Betänkandet, så vida, som å ett ställe antydes, att obetydlig vinning, om icke snarare förlust, skulle för Tullverket uppstå genom beviljande för Döderhultsvik af ifrågavarande rättighet; och å ett annat ställe åter, att medgifvandet af denna rätt skulle undergräfva beståndet för städerne Calmar och Westervik; att Handels-Societelens i Calmar uppgifter derom, att ingen eller ganska ringa tillgång på friskt vatten vid Döderhultsvik finnes och att farleden dit vore trång och farlig, ej öfverensstämde med förhållandet, enär klagomål i förra fallet aldrig försports , och den servare omständighet bäst vederlädes medelst anförande af exempel derå, att vid Döderhultsvik blifvit nära land lastade fartyg så djupgående, att de icke kunnat föras genom Calmar-sundet, ulan måst ledas öster om Öland; att det icke syntes rätt, att, under allt ordande om näringsoch handels-frihets förträfflighet, man oupphörligen tillbakahöll den ena ortens uppkomst endast derföre, att en annan satte sig deremot; och att blotta afståndet från Westervik och Calmar, utgörande 16 mil, borde visa behöfligheten af en mellanliggande afsältningsorts tillvaro.
Landtm, ankommen så lydande skrifvelse: Af sjukdom hindrad att i afton infinna mig i It. o. Ad:s plenum anhåller jag, att Hr Riddarh.Sekret. ville härom till St:ts protokoll göra anmälan, med anmodan till den, enl. 23 § ltiksd:sOrdn:n, härtill berättigade att i mitt ställe föra ordet. I följd häraf intogs Ordfide-platsen af främste närv:de ledamoten, Fullmäktigen för Grefliga ätten N:o 8, Oxenstjerna af Korsholm, Frih. Åkerhjelm. Johan Carl. Justerades pleniprot. för den 31 sisth Aug. Fortsattes pröfningen af LagUtsk:s Betänk. N:o 46, i anledn. af ej mindre K. M:s Nåd. Propos. ang:de utvidgad religions-frihet och vissa dermed gemenskap egande ämnen, än äfven särskilda dermed sammanhängande inom RiksSt:n väckta motioner. Då härvid öfverläggningen ang:de ingressen till LagUtskrs Förslag till beslut fortsattes, yttrade sig: 302 Den 31 Oktober e. m. Hr Carlheim Gyllenskiöld, Henr. Adolf Oscar: En talare yttrade under förmiddagens plenum den önskan, att ingen måtte här lättsinnigt afgifva sitt votum, utan allvarsamt betrakta närvide förhållanden och eftertänka huruvida man kunde inom sig upgöra något annat förslag, än den Kongl. Proposms, till bestämmelser, hvarigenom splittringen i kyrkligt hänseende kunde motvägas. Jag anhåller, med anledn. häraf, att få för It. o. Ad. uppisa ett förslag, som, i den af talaren nämnda afsigt, blifvit af mig upgjordt. Det lyder sålunda: Föreslås (med afs.-de å skedda afvikelsen från Svenska lutherska Fyrkan:) Att lt.
Ridderskapet och Adeln återremitteradt, har, hos bemälde Stånd, Herr IV. W. Stråle, i anledning af samma Betänkande, afgifvit ett anförande, hvilket Utskottet jemväl fått till sig hänvisadt, hufvudsakligen af det innehåll: att Förmyndares fasta egendom hitintills varit till obestämdt belopp graverad äfven för det obetydligaste förmynderskap, och att Herr Stråle trodde det böra^ undersökas, om det icke kunde blifva möjligt att, vid en förändring härutinnan, i stället utfinna ett medel, hvarigenom Förmyndarens fasta gods till bestämd summa graverades medelst inteckning. Härtill fordrades allenast en Autoritet, som af Förmyndare-räkningen gjorde sig underlättad ora beloppet af det slående capital, Förmyndaren, såsom Låntagare, sjelf innehade, derpå tog hans förskrifning och besörjde inteckning i fastigheten. Denna åtgärd syntes vara så enkel, att den af en skrifkunnig borde kunna besörjas; och det tycktes således ej böra blifva synnerligen svårt alt finna personer, hvilka, såsom Ledamöter i Förmyndare-Kammare, åtoge sig en sådan befattning. De intecknade skuldsed larne borde likväl af Förmyndare-Kammaren förvaras och intecknings-förnyelser besörjas. Således uppkomme behofvet af ett förvaringsrum och en anteckningsbok öfver de förvarade handlingarne. Då kunde man, utan synnerlig utsträckning af besväret, äfven förvara öfrige de omyndige tillhörige skuldsedlar» hvar - 6 Llag-Utslotlets Utlåtande IV:o 108. igenom Förmyndare blefve urslåndsatt -att uppbära capitalet'ulan Förmyndare-Kammarens vetskap och samtycke. För att kunna utöfva dessa controler, borde Förmyndare-Kammaren i sitt förvar ega Förmyndarens redogörelser. På dessa grunder, att Förmyndare-Kammaren, ulan alt ingå uti några administrerande åtgärder, blott conserverade de omyndiges tillgångar uti fordringar, infordrade
St:s beslut, ang:de garanti för hypotheksföreningar, jemte förslag till hufvudgrunder för sådana föreningar; N:o 448. i anledn. af gjorda anmärknlr vid Utsk:s betänk. N:o 425 i fråga derom, att Utsk måtte inkomma med förslag till formulär för den förbindelse, som skall af hypotheksföreningar afgifvas; iN:o 449- i anledn. af erhållen återremiss å Utsk:s utlåt. N:o 4.27; N:o 4åo. i anledn. af K. M:s nåd. skrifvelse till StatsUtsk. ang:de en uppkommande brist i statsverkets tillgångar för år i835 genom R. St:s beräkn. af tulloch brannvinsinkomsterna; N:o 451. med anmälan af RiksStrns fattade olika beslut i fråga om en årlig nådegåfva till förre t. f. Öfvercommissarien vid Gen.assistancecont. P. J. Åhman; N:o 4^2. i anledn. af K. M:s nåd. skrifvelse till StatsUtsk. , ang:de de å Barthelemy-cassan anvisade utgifter; N:d 453. i anledn. af erhållen återremiss å betänk. Nio 429, ang:de Frih. Franc .Sparres motion om medels anvisande å 8:de hufvudtiteln, såväl för underhållet af arbetscompagnierna på Kungsholmen, som för dessas sysselsättande med fästningsbyggnadsarbetet vid Carlskrona; Statsoch BancoUtskotten: Nio 59. i anledn. af erhållen återremiss å utlåt. Nio 5t i fråga om förändring i vissa delar af Bankens grundfonds obligationer, m. m.; Nio 60. i anledn. af väckt fråga om förändring uti föreskrifterna, ronde uppsigten och controllen öfver vården af Götha canalverk; BevillningsUtskottet: Nio 61. i anledn. af anmärknir emot betänk. Nio 57 med förslag till 1 och 2 artina af bevilln.förordn.; BancoUtskottet:
Den, som vill att, på sätt Ridderskapet och Adeln samt BondeStåndet beslutat, Rikets Ständer, för anläggning af elektrisk telegraflinea emellan Ostersund och den punkt vid Bottniska viken, som Kongl. Majit kan finna lämplig, från Riksgäld s-kontoret anvisa ett belopp af 66,000 R:dr R:mt, under vilkor att Kongl. Majit i nåder medgifver det beloppet må till Riksgälds-kontoret af Handelsoch Sjöfarts-fonden ersättas i den mån sistnämnde fonds disponibla tillgångar sådant medgifva, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, är frågan om nämnde bidrag af Rikets Ständer afslagen. » Sammansatta Statssamt Allm. Besv.- och Ekonomi-Utskottets Memorial N:s 38 & 39. 3 jw a». Alik. till Exp.-Utsk. den 3 Oktober 1860, kl. 1 e. m. Memorial, i anledning aj återremiss å Utskottets Betänkande N:o 12, i fråga om lindring i rustning s-skyldigheten, genom Statens öfvertagande af munderingsoch utrednings-persedlars anskaffning och underhåll. Ifrågavarande Betänkande har blifvit af Hedervärda Bonde-Ståndet återremitteradt; men då de öfriga tre Riks-Stånden Betänkandet bifallit, har Utskottet allenast skolat Bonde-Ståndet om detta Rikets Ständers beslut underrätta. Stockholm den 1 Oktober 1860. JW 3». Ank. till Exp.-Utsk. den 3 Okt. 1860, kl. L e. ni. Memorial, i anledning af återremisser å Utskottets Betänkande N:o 19, ■t fråga om förändring af bestämmelserna i Kongl. Brefvet den 5 Februari 1808 och Kongl. Kammar-kollegii derpå grundade Kungörelse den 29 i samma månad, rörande företrädesrätt till besittning af kronojord.
Vare det ock, när enskild Bank sålunda brustit i betalning, hvar och en af Bankens borgenärer obetaget, att väcka fråga om dess försättande i konkurstillstånd, derom anmälan göres hos Konungens Befallningshafvande, som genast undersöker Bankens ställning. Gitter direktionen då ej visa, att den inträffade oförmågan härrört af en skyndsamt öfvergående tillfällighet, och att Banken alla sina borgenärer förnöja kan, åligge det Konungens Befallningshafvande att låta inställa bankrörelsen, och öfverlemna målet till domstol, som beslutar att Banken i konkurstillstånd försättes. När konkurs inträdt, har ock bolaget förverkat rättigheten att vidare begagna sig af det erhållna tillståndet till bankrörelses bedrifvande. §. 9. Uti enskild Banks konkurs ege innehafvare af dess tryckta eller graverade kreditscdlar förmånsrätt framför dess andra borgenärer: börande sådana sedlar med först i massan tillgängliga medel infrias. §. 10. Oberoende af den i 8 § enskild Banks borgenärer tillagda rätt, ege innehafvare af kreditsedel, som ej inlöses, att genast erhålla qvarstad å en eller flera ledamöters i direktionen egendom, samt alt, sedan en månad förflutit från den dag, kreditsedels inlösen vägrad blifvit, lagsöka en eller flera direktionens ledamöter, med samma rätt att använda utmätningstvång, som lag och författningar i allmänhet medgifva. §. 11. Hafva direktionens samtlige ledamöter undergått utmätning, men full tillgång saknas i deras lösa egendom, kan bristen, under enahanda tvång, genom ny lagsökning utkräfvas hos den eller dem af delegarne i bolaget, fordringsegaren för godt finner. §. 12. Af Bankens delegare eller deras arfvingar eller sterbhusdelegare vare ej någon berättigad att träda från bolaget eller sin lott å annan person öfverlåta, med mindre bolaget dertill samtycker och det i § 2 stadgade minsta antal af delegare derigenom icke understiges. 100 Kongl. Maj:ts Nåd. Skrifvelse, N:o i0.
Jag åtog mig utan betänkande denna sista och lättaste delen af ett teaterstycke; jag kände ej svårigheten att författa vers efter föreskrift, förrän jag lade handen vid detta odrägliga arbete. Det var omöjligt för mitt snille att omfamna ett främmande foster, ehuruväl ett kungligt barn, med lika värma som dess egna. Konungens öfverflödande inbillningsgåfva var icke eller lätt att redigeras i ordning utan att omflytta flere detaljer, utesluta någre och för sammanhangets skuld inflicka andre, hvartill fordrades mycken granlagenhet i anseende till den höge författarn. Jag vågade det likväl och släpade mig fram, så godt jag förmådde, till slutet af första akten, där de så kallade divertissements slogo mig för hufvudet. Jag, som aldrig varit galant, stannade där i en absolut omöjlighet att fortfara och hade blifvit tvungen att återställa utkastet med förklarande af min oförmögenhet att uppfylla konungens önskan, om icke ödet vid samma förlänt mig ett oförmodadt biträde af en ung skald, det lyckligaste snille ej mindre för dramatiska arbeten än andre vitterhetens grenar, hvarmed han riktat Gustaf den tredjes odödliga tidehvarf. I ordningen af min lefnad förekommer en tid, den jag med det lifligaste nöje i minnet återkallar, min första bekantskap med Adlerbeth135. Han hade de senare månaderne af 1773 anländt till Stockholm och i konungens kansli blifvit intagen, när han hedrade mig med sitt besök. Vår gemensamma kärlek för de vackra vetenskaperna lade grunden till den närmaste vänskap. Under ett inbördes förtroende af våra arbeten lemnade han mig del af en författad imitation af Iphigenie i Auliden, blandad med korer efter de greska skalders exempel136. Jag trodde mig höra Racine i de behagligaste vers och flyttas på Athens teater af de skönaste korer. Samma afton meddelade jag min förtjusning åt konungen genom berättelsen af det arbete, jag afhört. Mitt ändamål att därigenom göra min unga vän känd hos konungen kunde ej fela.
Pä dessa förenade skäl, får jag anhålla att R. o. Ad. ville bifalla Utsk:ts hemställan. Den 10 Juni e. m. 153 Hr Carl heim-Gvl ten sköld, Henrik Adolf Oscar: Då för närv:de sådan klagan förspörjes öfver den mängd af ämnen, som måste läsas i skolorna, kan jag visserligen icke nu biträda motionärens yrkande på återremiss, men jag hoppas, att han en annan gång vili förnya sin motion. »Tid är penningar», säger ordspråket; och om man besinnar, att man på Ty.del af den tid, som åtgår att skrifva med vanlig stil, kan uppsätta detsamma på snabbskrift, så synes klart hvilken slör vinst det skulle medföra, om detta skrifsätt hlelve allmännare kändt. Denna tidsbesparing skulle då kunna vinnas vid skolor, universiteter och domstolarne. Angående dessa sista, kan jag framdraga ett exempel pä nyttan af stenograf). I ett ganska inveckladt mål, der en mängd vittnen hördes, förde en referent prol:t på snabbskrift. Då han sedan genomläste detsamma, märkte han att vittnenas uppgifter voro sinsemellan stridande, hvilket förhållande undfallit domaren, och härigenom räddades en oskyldig från att blifva fäld. Detta är väl ett enstaka fall, men visar dock nyttan af stenograf!. Som sagdt, jag kan icke nu biträda motionärens yrkande på återremiss, men hoppas att hans förslag en annan gång måtte röna bättre framgång. Frih. von Platen: Frih. Cederström har, bland annat, anmärkt, att det nu ifrågav:de undervisningsämnet vore menligt derföre, att det ökade lärjungarnes göromål uti skolan. Utaf ämnets egen natur följer dock, att det, i stället för att föröka göromålen, tvärtom i det stora hela förminskar dem. Het är väl gifvet, att om jag, så att säga, på detta ämne deponerar ett tidskapital och sedermera genom samma ämne återfår detta kapital mångdubbladt, en sådan placering af tid måste anses icke menlig, utan i högsta grad fördelaktig. Samme talare har vidare ifrågaställa huruvida användandet af detta ämne vid våra domstolar skulle vara behöflig!
Majus Nådiga Proposition till Riksens Stander, angående en särskild Försättning med Swensta Ultramarinsta Besittningars Styrelse och Drätsel; Gifwen Orebro Slott den r8 April 1812. Kongl. Majus Nådiga Proposition till Riksens Ständers Smts-Utstott, angående ändring uti wista omständigheter a.f hwad hittills blifwit förordriadt om Accords-ersättningar^ till Officerare af f. d. Finsta Armeen; Gifwen Orebro Slott den 22 April 18 > 2. Kongl. Majus Nådiga Proposition till Riksens Ständers Stats-Utstött, rörande räntan pä det Län agaren af Rosenfors Jernbruk Majoren Rosenborg af Wadstena Krigsmanshus-Casta innehar; Gifwen örebro Slott den 22 April :8>2. Riksens Ständers för deltagande i ÖfwerRevision af Krigs-Räkenstaperne utsedde Deputerades Berättelse rörande Krigs-Redogörelse och Revisions-werket. Bewillmngg, Utskottet. Kongl. Majus Nådiga Skrifwelse till Riksens Ständer, angående Bewillningen; Gifwen Orebro Slott den 18 April »iM. Dicta - Den 25 April. izg Diktamen af Friherre Rudbeck, Pehr Alexander, innehallande förslag till principer till Utgörande af Bewillning. Allmänna Beswärsoch Ekonomie,Utskstter. Kongl. Majus Nådiga Proposition till Riksens Ständer, angående Beklädnaden för Extra, NoteringSmanstapet; Gifwen Orebro Slott den 22 April >812 Memorial af Herr Flach, Carl Fredrik, hwaruti förestas medel till hämmande af Bränwinets vmatteliga bruk Beivillningssamt Allmänna Beswärooch Economie-Ulskotten. Kongl. MajUs^ Nådiga Proposition lill Riksens Ständer, angående bestämmandet af wilkoren och alglfterna för Bränwins-tillwerkmng samt ansvaret för Bränwins och andre starka dryckers omatt, liga bruk; Gifwen O.ebro Slott den 18 April 18»-. Lag, Utskottet.
HofRätten, genom Utslag den 17 December 1833 sig utlåtit: så vidt åtalet anginge Öfversten af Callerholm samt den i sammanhang dermed emot hans sterbhusdelägare yrkade ersättningsskyldighet; att Kongl. HofRätten, vid det förhållande, att han aflidit förr, än detta åtal blifvit hos Kongl. HofRätten af AdvocatFiscalsEmbetet anstäldt, ansåge någon pröfning af hans ansvarighet för förvaltningen af LåneContoret i Malmö lagligen icke äga rum; såsom följd hvaraf, och då, i afseende å den emot Öfverstens sterbhusdelägare förda ersättningstalan dessutom förekomme, att, på sätt Kongl. HofRättens öfver Skåne och Blekinge den i/f Juni i833, efter årsstämning å hans samtlige Borgenärer, gifna Dom utvisade, denna ersättningsfråga icke efter årsstamningen blifvit anmäld, fastän detta mål då redan varit anhängiggjordt, och LåneContoret i Malmö bevakat annan fordran, bemälde Öfverstes sterbhusdelägare ej eller kunde någon ersättningsskyldighet ådömas; äfvensom, vidkommande åtalet för öfrigt och dervid till en början den å Svarandernes sida väckta fråga, huruvida Directionen ägde att tillgodonjuta de decharger, som för förvaltningen af LåneContoret i Malmö intill slutet af år 1828 blifvit Directionen meddelade, Kongl. HofRätten, enär i detta mål anklagelse skett, icke för något brott, utan allenast för felaktigt och försumligt förhållande vid styrelsen af DiscontContoret, funné samma decharger böra lända till befrielse från åtalet, så vidt det rörde Contorets förvaltning intill 1829 års början; hvarföre ock förre Riksdagsfullmägtige Nils Månsson i Skumparp och Anders Nilsson i Tottarp, hvilka, enligt hvad styrkt vo-' re, i October månad 1828 lemnat deras befattningar inom LåneContorets