Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
De utvisa: a»c!)Ct. år 1850. år 1851. Balans frän föregående året: Tillgångar Uppbörd: Ordinarie statsanslag — Extra dito Försäljningsmedel Arremlemedel Balans till påföljande året: 308,006: 44. 11. 290,541: 1. 5. Balans till påföljande året: I anledning af en utaf Kommitterade för afgifvande af underdånigt förslag till ordnande af rikets sjöförsvar, år 1826, gjord framställning om inrättande i Carlskrona af en högre applikativ undervisningsanstalt för Flottan efter samma grunder, som Artilleriets på Marieberg, uppfördes, sedan förslag till en dylik läroanstalt samma år blifvit af Befälhafvande Amiralen uppgjordf, år 1830 ä stat ett årligt anslag af i ,50.1 Rdr för en applikations-skola derstädes, på det att ”denna nyttiga och lofvan’'de inrättning skulle kunna taga sin början”. Detta anslag nedsattes. sedermera, år 1837, då 500 Rdr deraf anvisades till arfvode åt en lärare vid Stockholms Station för undervisning i praktisk astronomi, till 1,000 Rdr om året; och utgjorde, enligt hvad nu granskade räkenskaper utvisa, behållningen derå, vid 1849 års slut, 5,500 Rdr eller, med tillägg af 1850—1851 ars anslag, 7,500 Rdr. llevisorerne, som icke äro i tillfälle att bedömma, huruvida behofvet af en sådan skola ännu oförändradt qvarstår, hafva likväl, vid det förhållande, att de medel, hvilka för inrättande af berörde läroanstalt anvisats, dels icke blifvit använda, dels utgått till främmande föremål, ansett sig böra härå fästa Rikets Ständers uppmärksamhet. _____ Slocliliolras Sialion. Räkenskaperna, som för år 1850 blifvit granskade i Kongl. Kammar-rätten med anmärkningar, hafva för ar 1851 ännu icke undergått revision derstädes.
Det händer understundom, att man lyckas sä ofta upprepa en obevisad sats, att densamma slutligen anses såsom ett axiom, som icke behöfv.er bevisas. Sådant har förhållandet varit med uppgiften om de betydliga lokalhindren, hvilka skola ligga i vägen för stambanans framdragande öster om sjön Sommen och hvarigenom banan eljest skulle erhållit ”ett mera centralt läge genom det 12 mil breda ”landet emellan Östersjön och Wettern.” Jernvägs-kommittéen ansåg nemligen icke ens behöfligt att låta undersöka utförbarheten af en jernbana förlagd i kortaste rigtningen mellan sjön Salen och Linköping, d. v. s. pä östra sidan om sjön Sommen; och fruktan för att i denna del vinna visshet om verkliga förhållandet har inom åtskilliga delar af de orter, som skulle gynnas af den mera vestliga sträckningen, varit så stor. att man med ali kraft sökt motarbeta en noggrann och fullständig undersökning om verkliga förhållandet. Det har dock genom ihärdiga och nitiska bemödanden inom åtskilliga delar af Östergötland och Småland lyckats att sammanbringa de för en sådan undersökning erforderliga medel, hvarefter Kongl. Maj:t, uppå derom gjord underdånig ansökning, under den 16 sistlidne Maj behagade i nåder anbefalla Chefen för Statens jernvägsbyggnader låta, på de enskilde subskribenternas bekostnad, verkställa de ifrågavarande undersökningarne samt att derefter med eget betänkande i ämnet till Kongl. Maj:t inkomma. Den ifrågavarande undersökningen har derefter under förliden sommar blifvit verkställd med all den 536 Motioner i Borgare-Ståndet 1862. JYs 289. noggrannhet, sorn den korta tiden och de inskränkta tillgängarne niedgifvit.
Boskapsskötselns uppmuntrande genom export-premier, och vidare sagt, ”att beträffande Tullens förhöjande å visse victualier, hvilka, så vidt de ”äro utländske, till största delen från Finland införas, anser Utskottet något särskilt ”yttrande härutinnan nu icke vara af nöden, ”enär Rikets Ständer, genom det beslut de ”komma att fatta rörande Tulltaxan, tillika ”lära afgöra denna fråga.” Jag skulle således tro, att Ekonomiutskottet uträttat allt hvad det har för sin del i saken att göra. Jag är i vissa delar af samma tanka, som Herr Ribbing, nemligen att tullen på victualie-varorna förtjenar någon uppmärksamhet, heldst nu, då våra ladugårdar måste våldsamt förminskas, samt tror, att något skydd af tull derföre behöfdes för Boskapsskötseln; men hvad detta Utlåtande beträffar, linner jag icke något skäl till återremiss Den 22 Ju ni i e* m. 127 deraf, utan anhåller om Proposition till bifall derå. Herr Tham: Jag påminner mig väl Herr Ribbings, och någon annan Ledamots tillförene härstädes gjorde försök, att förvandla Rikets Ständers beskattningsrätt till ett önskningsmål; men derföre att TullBetänkandet återremitterades, är det väl icke sagdt, att pluraliteten af Ståndet ingått på dessa Herrars mening. Jag kan också försäkra, att BevillningsUtskottet, i afseende på återremissen, alldeles icke ämnar alt rådfråga något annat Utskott, och för öfrigt strider det emot grundlagen, att återskicka ett Utlåtande till annat Utskott, än det, hvartill det först blifvit remitteradt. I frågan åter om exportpremier, tror jag Ekonomiutskottet hafva gjort mycket rätt, hvarföre jag ock anhåller om proposition till bifall. Herr von Hartmansdorff., August: I sjelfva saken får jag yttra, att jag tror det ännu måhända hafva varit för tidigt, att afstyrka exportpremierna.
Utt unberbåtttg ffrtftoelfe af bett 20 t mtetoa ratthe månab ^afnac 281 f;o3 ÄDngl. £Dlaj:t anmält, att, ttteb tt^lfäftuaiibe af be angåenbe borgenär^ rätt att ersätta bisättning a gätbenär t färffitba författningar mebbefabe föreffrtftcr, 28t, för 28år bef, t betta affecnbc förorbnat på fatt uätnnbc ffriftoelfc tttnefyåfler. §. 60. ©eban, genom antaganbe af ben t fåbant affeenbe föreflagna grunblag3förän S7ia]':t3 §ögfta ©otnflol t tillfälle att arbeta på tioå afbelntngar, par Äottgl. ©läjd, font, ntcb päuftgt till bet bctpbltga antal mål, ptoilfct för närioaranbe more på namube ©omftolb pröfning bcroenbe, futtntt omförmälba uttoäg böra utan ttppffof anlitaö, utt ttåbtg proportion framftåflt förflag till be beftäminclfer, font uttber ben itärmafte framttben anfettö för berörbe änbamål erforberltgaj ocp paftoe 28 i utt unberbåtttg ffrtftoelfe af bett 12 ftfllibne ©laj anmält Söårt bifall till betta förflag. §. 61. ^3å fått 201 utt unbcrbåttig ffrtftoelfe till åfottgl. ©läjd af bett 15 intietoa
Och Gideon drog uppåt på den vägen, der man i tjäll bor, österut in mot Nobah och Jogbeha, och slog hären; ty hären var trygg. Och Sebah och Zalmunna flydde; men han jagade efter dem, och grep de två Midianiters Konungar, Sebah och Zalmunna, och förskräckte hela hären. Då nu Gideon, Joas son, kom igen af stridene, förr än solen uppgången var, Fick han fatt på en dräng utaf det folket i Succoth, och frågade honom; han skref honom upp de öfversta i Succoth, och deras äldsta, sju och sjutio män. Och han kom till det folket i Succoth, och sade: Si, här äro Sebah och Zalmunna, om hvilka I bespottaden mig, och saden: Är då allaredo Sebahs och Zalmunna hand uti dina händer, att vi ju skole gifva dino folke, som trött är, bröd? Och han tog de äldsta af staden, och törne utaf öknene och tistlar, och lät dermed sönderslita det folket i Succoth. Och tornet i Pnuel bröt han neder, och slog ihjäl folket i stadenom. Och till Sebah och Zalmunna sade han: Hurudana voro de män, som I slogen ihjäl i Thabor? De sade: De voro sådana som du, och dägelige såsom ens Konungs barn. Han sade: De voro mine bröder, mine moders söner; så sant som Herren lefver, om I haden låtit dem lefva, skulle jag icke aflifva eder; Och sade till sin förstfödda son Jether: Statt upp, och dräp dem. Men drängen drog sitt svärd icke ut; ty han fruktade sig, efter han var ännu en ung dräng. Då sade Sebah och Zalmunna: Statt du upp, och slå oss; ty efter som mannen är, så är ock hans magt. Så stod Gideon upp, och slog ihjäl Sebah och Zalmunna, och tog de spänger, som voro på deras camelers halsar.
Hvad angår den mycket omtvistade kassans ställning, så anhåller jag att få fästa Hrrrnes uppmärksamhet derå att, om den af mig föreslagna förändringen vidtages den 1 April 1864, Riddarhus-kapitations-afgiften för ännu 2 år influtit och skulden, 266 Den 21 Meri. nu uppgående till 46.000 rdr, minskats lill 21,060 rdr. Om derå räknas 5 proc:s ränta, utgör den erforderliga årliga ersättningen till kassan: ränta 1,050 rdr. ersättning för förlorad hyra; samt ersättning till Riddarh.-Sekret. och vaktmästare, utöfver Riddarh.-kassans egen förmåga att densamma godtgöra 3,000 rdr. Summa 4,050 rdr. Om nu till Riddarlmsgårdens ordnande, på det af mig föreslagna sätt, erfordras, utöfver hvad de gården omgilvande byggnadernas försäljning torde inbringa, en summa af 2,000 rdr, skulle sål. d. 1 April 18<'4 skulden utgöra 23,000 rdr; den årliga utgiften (ersättningar, ränta m. m) 4,050 —; tili hvilka summors gäldande man hade att tillgå den med 12,500 rdr årligen ingående kapitations-afgilten. Jag för min del kan således icke finna kassans ställning utgöra något hinder för det önskvärda målets vinnande. Den beräkningen är ju ganska lätt. att med en summa af 8,450 rdr amorteras en skuld på 23,000 rdr på omkring 2| år. Vådan är således icke särdeles stor och, om icke oförutsedda olyckor drabba Riddarh.-kassan, kan kapitations-afgiften redan vid nästkommande riksdag nedsättas. Jag får derföre förena mig med dem, som yrkat återremiss, på det att Utsk:t må lemnäs tillfälle att inkomma med fullständigt kostnadsförslag för ett ordnande af Riddarhusgården i den syftning, jag i min reservation föreslagit, samt med fästadt afseende å att denna plan för ifrågavide ordnande af platsen först den 1 April 1864 skulle utföras. Frih, Bennet, Carl Steffan:
Exc. framställde propos. å förslagets förkastande, som med ja besvarades. llite punkten, innehållande förslag till tillägg i 109 § R.F. och 80 § R.O., angide upskof i Riksdag. Hr Printzensköld, Carl: Det förslag, som nu är före mål för öfverläggning, anser jag vara af beskaffenhet att icke böra bifallas. Jag tor måhända för detta förklarande af min åsigt få upbära många förebråelser; men jag har städse under min lefnadsbana sökt göra mig till regel, att först undersöka huruvida ett Den 14 December f. m. 315 förslag till förändring af det bestående är verkställbar och nyttigt, innan jag bifaller detsamma. Verkställbarheten bör således i främsta rummet tagas i öfvervägande. It. St:r skola enligt grundlagen hvart tredje år sammanträda, och man har tolkat dessa ord så, att de tre åren skola räknas från den ena Riksdagens början till den andras början, hvarigenom handt att den påföljande Riksdagen så nära inträffat efter den näst föregide, att mellantiden knappast hunnit blifva 18 månader, såsom t., ex. förhållandet är med den inriev:de och den näst förflutna Riksdagen. Vill man nu införa en prorogering, hvarthän skulle då detta leda? Följden blef ju den, att icke ens 18 månader komma att förflyta ifrån den ena Riksdagen till den andra, utan att dessa skulle rent af inträffa omedelbart på hvarandra. Kati detta vara meningen hos de lagstiftare, som först beslutat att Riksdag skulle hållas hvart 5:te år, och det på det sättet, att ett lustrum skulle förflyta mellan den ena Riksdagens slut och den andres början, hvilket sedermera förändrades till det nuvide förhållandet, eller hvart tredje år. Detta i alside på sjelfva Riksdagens hållande. Men nu säger grundlagen tillika, att Utskm skola vid Riksdagens början bildas för att bereda och utarbeta frågorna. Enligt detta förslag skulle nu, med undantag af ett, högst två Utsk., alia de öfriga komma att uphöra. Hvad blefve följden deraf, särskildt, med afside på ledamöterna al R. o. Ad.?
Ank. lil! Exp. Utsk. den 18 Juli, kl. i e. ra. Utlåtande, i anledning af väckt fråga orri indragning aj militär* distriktchefssamt kavalleri-inspektörs-embetena. R iksdagsfullmägtigen Anders Olsson från Jemtland har uti en, hos Hederv. Bonde-ståndet väckt, till Stats-utskottet remitterad, motion andragit, att då militär-distriklchefsoch ka valleri-inspektörs-embeteuas ogagnelighet samt öfverflödighet vore så allmänt känd och erkänd, serdeles inom sjelfva armeen, att öfvertygelsen derom längesedan hunnit stadga sig, samt regeringen sjelf, genom militär-distriktens miuskande till endast fem, erkänt, alt inrättningen icke hvilade på någon fast grundsats; trodde motionären sig böra föreslå, att de nuvarande militär-distriktschefssamt kavalleri-inspektörs-embetena, med åtföljands löner, i mån af innehufvarnes afgång, måtte, tillika med desse embetsmäns staber indragas, hvarigenom motionären ansett landet tillgodokomma en betydlig vinst. Sedan Stats-utskottet ansett nödigt att gemensamt med Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet behandla denna fråga, hafva CJtskotten sammanträdt och tagit densamma i öfvervägande; och få Utskotten, som icke dela motionärens åsigter om obehöfligheten eller ogagneligheten af de ifrågavarande embetena, endast yttra, att då, Rikets S-änder vid innevarande riksdag redan fastställt lönerna för generalitets-staten, och desamma blifvit i statsregleringen upptagne, Utskotten anse, att motionen bör förfalla. Stockholm den 17 Juli 1848. Bilt, till R. St. Ank. till Exp. Utsk. den 18 Juli, kl. i e. in. Utlåtande x i anledning af väckt fråga om anslag till inrättande af en öfverstyrelse för fromma stiftelser och. fattiginrättningar i riket. Uti en hos Höglofl.
Om det snart nog bör kunna antagas såsom politiska och oeconomiska aphorismer för Sverige, att vi behöfva ett ändamålsenligare sjö- och kustförsvar,att vära inre communicationer äro knappt till hälften gagneliga i det stånd de äro eller kunna sättas med vanliga medel; att vi för möjliga händelsen af ett krig väl hafva friska armar, men nödgas lägga dem i kors af brist på vapen; om vidare det är lika påtagligt, att medel till dessa ändamål hvarken nu eller snart torde kunna vinnas i skatteväg; att för öfrigt svårigheten för Sverige att luna, ineller utrikes, ligger mindre i fruktan för möjlig insolvens, än i trassliga former och missvårdad statsoch allmän credit; att således i dan mån, med vårt politiska läge och vår Regerings yttrade benägenhet för fondsystemet, det torde blifva omöjligt för Representationen att i längden kunna motstå detsamma (man mäste inse, att en ny bana torde böra öpprias, 0111 också blott för att stadga de stridiga begreppen, för att vänja till oss capitaler och för att pröfva våra egna krafter samt vår Regerings syftning under nya förhållanden); så vågar jag utsäga, efter ingen annan här på detta rum velat det, att det icke är okunnighet om eller ovilja emot ett af omständigheterna 318 Den ii Augusti e. ra. påkalladt fondsystem, som förmår en större del af Representationen att måhända säga nej till förslaget, utan det är bristen på garantier. Regeringen liar ännu icke, under någon form, synts vilja gifva oss sådana, och förtroende saknas till dess förmåga, under sådana styrelseformer som de nuvarande, att göra det goda, dankan tilltros åsyfta. Till det goda, det nyttiga kan man icke hoppa i ett enda vågadt språng; man måste gå steg för steg, ledd af klokheten och beledsagad af förtroendet. Jag behöfver icke gå längre eller till att föreslå, hvad som erfordras för att förmå Nationen att med en mun gifva sitt bifall till nödiga anslag, väl vetandes, alt förslag i thy mål löga skulle lända till efterföljd samt vinna föga medhåll inom ett
Genom denna promemoria vill ådagaläggas, att mina beräkningar, grundade på uplysningar, som blifvit hemtade från Brukssocietetens räkenskaper, skola vara oriktige först deruti, att förvandlingen frän bergsvigt till stapelstadsvigt är reducerad från 3000 Skit till 3,115 Skil, då det egentligen skulle vara 3,315 SkU, och sedan deruti, att för tillverkning af 1 SkU stångjern erfordras icke mera än 18 T:r kol i st. f. 24 T:r. Hvad först beträffar upgiften om den olika reduktionen af bergsvigt till stapelstadsvigt, sä är den en följd deraf att jag afskrifvit den beräkning Brukssocieteten härutinnan afgifvit; felet är således icke mitt utan just de värde Herrarnes som genom nämnde P. M. ville rätta misstaget. Hvad den andra förmenta origtigheten beträffar, så får jag anmärka att om här ett misstag är begånget, är det lätt förklarligt emedan enl. BergsColhii berat - Den 22 Mars e. ra. 371 telse, som i Utsk. varit tillgänglig, var uptagit såsom ovilkorligen erforderligt 24 T:r kol till hvarje Sktt stångjern. I denna upgift instämde ock Brukspatronerna inom Utsk., under förklarande att detta skulle öfverensstämma med smedsordningen. Enl. Bruksföreningens upgift skulle väl 18 T:r kol vara det rätta, men jag ansåg att, på grund af Bergs-Colhii berättelse, kolåtgången borde beräknas till 24 Tr. Men härmed må vara huru som helst, så är likväl klart, att de båda bestridda upgifterna motverka hvarandra i prisets bestämmande: och jag antager gerna till utgångspunkt för frågans bedömande det föreslagna priset af 15 R:dr I sk. 6 rst., emedan det icke är sjelfva beloppets summa, som här är hufvudsaken, utan det är, att efterse hvilka de utgiftposter äro, som egentligen bestämma detta belopp.
Och, hvem vet, kanske första steget därvid togs mot framtida obestånd! Hvad som dock utan öfverdrift kan påstås är, att skuldsättning alltid medför bekymmer, trassel och oreda. Må vi därför vara nöjda äfven med mindre dyrbara gåfvor, hvilka kunna gifvas med gladt hjärta och lätt sinne, icke inleda våra närmaste i frestelse att gå längre, än hvad rätt och skäligt är, hvarigenom vi åsamka oss en svår skuld, som kanske sent eller aldrig kan gäldas! Frida 1 et var i flyttningsveckan. Kommissionskontoren voro fullpackade af tjänstesö- kände utaf nära nog alla åldrar. De stodo packade i ingångarna; och ända ut på gatan sträckte sig en kö af dem, som ej i tid infunnit sig och fått plats därinne i mottagningsrummet. M ä n och kvinnor om hvartannat. Mustigt skämt hördes, råa knuffar utdelades. Skratt, som skulle ljuda muntert, men som ofta lät som ett ångestskri. ™ Natten tillstundade. platser! C H U M A C H Till » Grabbens Gärde » sträcka de oftast sina vandringar. D e gamla eller sjuka där lefva sitt tunga ensliga lif, i hvilket åsynen af de unga flickorna med sin kärleksfulla blomstergärd utgör veckans ljuspunkt. antagliga Inskrifven medlem erlägger en årsafgift af tre kr. oeh eger då tillgång till alla omnämnda afdelningar äfvensom till de språkkurser, tillsvidare i engelska, som af föreningen äro anordnade. Denna omfattande förening, hvilken endast under fem år existerat i Sverige, har, såsom så mycket annat stort och andligt godt, uppkommit i England, där den redan år 1 8 5 5 bildades af den lika så inflytelserika som varmhjärtade lady Kinnaird. Så har det gått år ifrån år. Unga friska oförderfvade kvinnor ha tanklöst gifvit sig upp till hufvudstaden eller andra städer, och få af dem äro de, som ej, de flesta af oerfarenhet, åtminstone snuddat vid lasten.
Bevillning} - Uesko t tet: 1:0 Grefve Cronhjelms, Otto -Augnst, den i5 dennes e. ra. anmälde samt den 17 derpåföljde f. m. på bordet lagda Motion, angående åtskillige föreslagne ändringar i nu varande Bevillnings-Förordning. tSto Grefve Cronhjelm*, Otto August, den 15 dennes e. m. anmälde och den r7 derpåföjde f. m. på bordet lagda Motion, angående eftergift af åtskillige utaf Kammar-Rätten ådömde anmärkningsmedel. Banco - Vtshottet: I:o Herr Bibbings, Arvid , den 15 dennes e. m. på bordet lagda Motion , att Banco-Utskottet måtte inkomma med förslag om lämpligaste sättet och medlen, FrötUtdr, d. 30 Dcc, isis, att för alla möjliga händelser ställa Bankens fond i största säkerhet. a:o Herr Gripenstedts, Jacob, den 15 dennes e. 111. på bordet lagda Motion, angående ersättning ät öfverste-Lieuterianten G. II. Adlerstam för dess genom en rättegång med Rikets Ständers Bank orsakade lidande! jemte Herr Gripenstedts, rörande samma ämne, denna dag afgifne yttrande. 3:0 Herr Rosensvärds, Adolph Reinhold, dea 15 dennes e. 111. anmälda och den 17 derpaföljde f. m. på bordet lagda Motion, om inköp och utdelning bland Riks-Ståndens Ledamöter af deri genom Banco-Styrelsens föranstaltande från trycket ulgifna skrift, kallad -.Hand. lingar och upplysningar , rörande Banker i andra Länder. 4:0 Herr Rosenqvists , Fredrih Leonhard, deri 15 dennes anmälda och den 17 derpåfoljde f. rn. på bordet lagda Motion, angående Assurance på lif i R. S. Bank m. m.
De a Staten N:o z an - Den 17 Julik. 1729 Transp. 16,579: 4. 15,220:14,8. vesa löta indragningar komma, att, antingen till hälften eller till det belopp, som för Expectanterne, enligt Staten N:o 9 framdeles af Ost i Nader kan—- blifwa bestämdt, gravera sistnämnde Stat, till dest innehafwarne afga eller befordras. Utom de ständiga aflönings-Staterne N:ri§ 1, 2 L z, hafwen I före^ siagit: L7:o 4. Inrerims, Gcac för erforderlig Betjening till Räkenskapernes granffning och Balancernes utredande för äldre tider 900 pä hwilken Stat, enligt hwad förut är beflutit, tillkommer vice Ad, vocat-Fiscals lönen 150 isss:—» N:o s.IndragningsGrat för tjenstgörande Betjeningen hos Eder 592:52 hwarwid anmärkes, att difference, lönen för RevisionsCommissa, rien här tillägges med i »c» 692: z 2.' -7Z2 Den i? Iulls. Transp. r8,Z2i: z6. l?,soo: »4,8- cch erinras ytterligare »vid denna Stat, att dcn minskning sein, genom Lönetill, ökningen pä Otdinarie Staten, häruti winnes, behörigen innehallas och besparas. InLragningsStal för tjenstgörande Betjeningen wid Magazinen ZZ4: 16. Hartvid erinras, att som de 8-> R:dr hwilka bestas P:oviantmästaren och Controlleuren wid Stockholms Magazin hwardera, i utfordring för hwar sin hast icke kunna anses lika med en personel Löneförmån, och således böra indragas, sä snart detze Tjensteman finnas kunna umbära hä, star; sa uppföras hara» afgä och besparas r6OR:dr hwarester äterstär — 174:16. Nw?.
Ad. till eftermiddagsplenum, hvilket öppnades af Grefven och Landtmarskalken med ett yttrande af följande innehåll: ”Med ledsnad har jag hört berättas, att, vid den för en kort stund sedan slutade voteringen, den i Riksd.Ordn. stadgade formalitet, att innan sedlarnes uppräkning en bland dem borde ut - 201) Den 12 Mars e. m. tagas och förseglad afläggas, blifvit uraktlåten; men jag får tillika till R. o. Ad. hemställa, om, då många ledamöter icke nu härom kunnat vara underrättade, den nya voteringen, som förmodligen derföre lärer böra anställas, icke kunde få uppskjutas tills i morgon, då R. o. Ad. kunde vara mera mangrant församlade.” — ”Frih. Cederström, Jacob: Det är otvifvelaktigt, att en ny votering kunde synas öfverflödig, emedan resultatet hos R. o. Ad., antingen ja eller nej vinner, i detta mål, såsom en lagfråga, är likgillligt, sedan de andra tre Stånden redan enstämmigt bifallit densamma; men iakttagandet af en formalitet, och i synnerhet en i 53 § Riksd.Ordn. så uttryckligen stadgad, är utan all tvifvel vigtigt, och af detta skäl måste den förra voteringen anses ogilltig och en ny anställas. Hvad åter angår uppskof med voteringen, kan sådant icke äga rum, emedan Riksd.Ordn. stadgar, att så snart votering är besluten, bör den företagas genast.” Derefter föregick en discussion på Riddarhuset, som slutades med en votering, och i stället för att rösterna vid den första voteringen hade utfallit med 22 ja emot 23 nej, så utföll deremot den votering, som på e. m. verkställdes med 63 ja emot 53 nej. Uppgiften om tiden för voteringen och derom, att det var jag som tillställde densamma på natten äro, således begge alldeles stridande mot verkliga förhållandet. Jag har för öfrigt ingenting emot Gr.