Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Tl. 1 nn nn J. rättande R:dr 29,334: — till seminarier för folkskolelärares bildande „ 4,416: 66. till undervisningsmaterielens förbättrande samt läroböckers och kartors utgifning , 22,770: 99. till resekostnader för Folkskole-inspektörer „ 2,233: 64. till löneförhöjning åt de vid folkskolorna anställda lärare „ 171,425: 78. samt till folkskoleväsendets utveckling och förbättring , 116,011: 53. Summa R:dr 346,192: 60. varande dock en icke obetydlig del af denna genom besparingar utaf årsanslagen uppkomna summa, enligt derom till Fullmägtige tid efter annan expedierade Kongl. Bref, disponerad till flerfaldiga särskilda folkundervisningen tillhörande föremål. Stats-Utskottets Memorial N:o 3. 19 Dc för jcrnvngsanläggningarnc anvisade medel, De anslag och lån, som under sednaste riksdag beviljades och å Riksgäldskontoret anvisades för fortsatt utförande af statseller stambanorna äfvensom för åtskilliga jernvägsanläggningar, som genom enskilda bolag skulle företagas och fullbordas, uppgingo till ett sammanräknadt belopp af R:dr 37,940,000: — hvaraf anslagen för stambanorna utgjorde R:dr 28,296,000: — och lånen till de enskilda jernvägsbolagen „ 9,644,000:
De träffades om aftonen och drefvo rundt på gatorna i folkvimlet; och som det nästan alltid hade plägat ske på den sista tiden, det slutade med att de trötta och belåtna sökte hvila för en stund uppe i Williams dublett. Han riglade dörren och tände den stora kinesiska lyktan i taket; ur kaminen lyste glöderna efter en brasa och derframför slog hon sig ner i hans bekvämaste stol. Och innan hon visste ordet af låg åter hans arm kring hennes lif; den gången reste hon sig icke upp. »Vill du inte vara min vän», sade han sakta. Han ville icke säga »jag håller af dig», ty han trodde icke att han älskade henne. »Vill du inte vara min vän?? »Jo.» Så kysste han henne lidelsefullt. »Då skall du säga William och du? Och jag får kyssa dig ibland?» Hon teg. Det var något i hans sätt som hade gjort ett frånstötande intryck på henne; och det enda hon kände vid hans kyss var förvåning. Han begagnade sig ofta af sina förmenta rättigheter som förment vän, men ständigt hade hon samma förnimmelse af något som var hennes natur emot, något brutalt och ofint det var kyssen från de köpta famntagen. Han förundrade sig öfver hennes känslolöshet och han trodde, den var spelad. Han kunde taga hennes hand och stryka med den öfver sitt hår och sitt ansigte; men när han släppte den föll den tillbaka som ett liflöst stycke trä. En gång ryckte hon till ofrivilligt: »Du får inte kyssa mig så», sade hon. »Hvarför inte?» »Jag tycker inte om det.» Bäst belåten var hon då hon fick luta sitt hufvud in i hans axelveck, innanför rockslaget, med kinden mot hans mjuka sammetsväst, medan han sakta smekte henne med sin hand. »Det käns så lugnt och tryggt», sade hon. Lugn och trygghet, det var hennes lifsideal. Starka känslor och våldsamma själsrörelser fruktade hon. Denna lilla bräckliga jolle var icke bygd till att trotsa stormar och hög sjö, utan till att ligga kedjad vid en hvitmålad liten båtbrygga i en solbelyst vik. Hon var aldrig varm, endast ljum.
Här förekomma, bland annat, dessa yttranden: »Följden deraf att Frankrike konseqvent vidhåller skyddssystemet har blifvit, att detta land går i spetsen för civilisationen, deruti efterföljd! af Tyskland, Ryssland, Danmark och Sverige, hvilka stater alla antagit skvddssystemet och ouphörligt, stiga i rikedom, makt och civilisation». »Med England i spetsen gå Irland, Portugal, Turkiet och Indien ständigt tillbaka i makt och rikedom, och närma sig barbariet.» — Jag lemriar nu den värde förfrns national-ekonomiska teorier derhän; men då han med Frankrikes tnllförfattningssystem såsom likartade sammanställer Danmarks och Sveriges, och då han påstår, att England ständigt går tillbaka i makt och rikedom och närmar sig harbarisro, må det förlåtas mig, om jag icke särdeles högt upskattar hans statistiska insigter beträffande de faktiska förhållandena i Europa. I stället utbeder jag mig att få hänvisa till en annan bland samtidens författare, hvars namn såsom statsman och nationalekonom är kändt öfver hela den bildade verlden, och hvars ord i det nu omhandlade ämnet äro af desto större betydenhet, som de utgått från sjelfva prohibitismens förlofvade land, Frankrike. Denne man är Michel Chevalier. I ett förb år utgifvet, arbete, kalladt »LTechelle mobile et le commerce des céréales», hvilket sannolikt för flere af Eder, Mine Hrr, är bekant, har den frejdade författaren uttalat sin .förkastelse öfver protektionist-systemet i allmänhet, och, hvad särskildt angår spanmålstullen, anfört åtskilligt, hvaraf jag icke kan underlåta att här i öfversättning återgifva några hufvuddrag. Tåg bör till en början erinra, att jag i det nämnda arbetet icke kunnat igenfinna något posit.ift förslag i den syftning, som den nästföreg:de värde talaren omförmäit. Författaren förordar fullkomlig frihet i spanmålshandeln. och derefter yttrar han: »Det kan visserligen ej sägas, att lagstiftningen ingenting har att göra för jordbrukarne, men lagens mellankomst bör icke vara en sådan, som uppenbarar sig genom restriktioner eller angrepp mot ömsom producentens, ömsom förbrukarens frihet.
Samuelssons motion, likväl ansett böra utgå efter 24 sk. B:co milen. Till stöd för ofvariborörde yrkanden har blifvit åberopadt och anfördt, alt da den allmänna postgången är 1636 i landet först inrättades, postförarnes skyldigheter inskränkte sig till brefs fortskaffande genom gångbud; att några år derefter postföringen i så måtto ändrades, att posten skulle fortskaffas med ridande eller, efter en häst åkande, postförare, tvänne gånger i veckan; att, då på 1700 talet, postförings-besväret ökades, så alt fyra poster i veckan fortskaffades de större stråkvå - 14 Statssamt Alim. Bcsv. och Elon.
En kokett är fullkomligt medveten om sin makt, hon vet, hvilken färg, som kläder henne bäst, hur bon skall kamma sitt hår; hon förstår att placera en rosett, ett smycke, ett band, så att de åstadkomma förvånande effekt, hon kan utveckla den mest retsamt förtjusande nyckfullhet och är alltid kall som is och leende älskvärd just i rätta ögonblicket. » En_kvinna, som ej är kokett, är tråkig, » yttrade en gång en herre, » n. b. om hon ej är allt för gammal och ful. » Hade han rätt? Jag vet icke, men jag vet, att det ligger i kvinnans natur att vilja behaga, och jag vet också, att kvinnorna ej borde vara så redo att uttala förkastelsedomen öfver en lyckligare medsyster med de ordenf » hon är förfärligt kokett. » Mina damer, jag undrar om icke den gamla svenska afunden sticker fram en smula? I voren kanske lika » koketta » som hon, om I kunden - — men » de äro sura » sa ' räfven. » Hon är förfärligt kokett », sägen I med en ton, som hade hon öfverträdt alla tio buden på en gång. Hon kände sin tjusarmakt, och hon begagnade den — var det felet så stort? Kommen ihåg, mina damer, det är mänskligt att fela, men gudomligt att förlåta. Förlåten henne, att hon är en firad kokett! Hvem vet dessutom, hvad som gjorde henne därtill. Kanske döljes under baldrottningens glänsande, kalla, flärdfulla yta ett varmt hjärta, kanske dölja de leende läpparne, de blixtrande ögonen ett blödande sår, ett bittert aggande minne, en smärtsamt bekämpad kärlek. Hvem vet? Domen därför ej en kokett allt för hårdt! Vera. Teater och musik. ICungl. operan har återupplagit Rossinis melodiösa opera » Barberaren i Sevilla ». Reprisen, kan anses som synnerligen lyckad. Fröken Petrini, hvilken här har sin andra debutroll, gjorde Rosinas parti mycket förtjänstfullt, och o m hon än ej kan sägas i denna roll hafva lyckats fullt ut lika bra som i Lakmés, så beror detta därpå, att den senare antagligen bättre lämpar sig för hennes naturell.
Samma dag, den 9,4 Febr., då denna skrifvelse anlände till Hofcaneelleren, inkom äfven en annan från Coust.Utsk., af der. 20 Febr., med anhållan att få det prot. öfver ministeriella mål, hvilket inför K. M. blifvit tordt, ang:de eli för cabinettscassans räkning af frami. Statsministern för utrikes ärendena Gr. af Wetterstedt år i836 eller 1837 i England upptaget lån. Härå svarade Frih. Stjerneld d. 3 Mars i84o till Hofcaneelleren, att ett sådant lån icke blifvit upptaget hvarken före, under eller efter den antydda tidpunkten; hvarpå Hofcaneelleren, vid svarets öfversändande till Coust.Utsk., förklarade, alt något dylikt protocoll icke funnes. 1 anledn. af SlatsUtsk:s skrifvelse, anmodade Frih. Stjerneld Hofcaneelleren, den 7 Mars i84o, att meddela detsamma en af Frilnn samma dag lill K. M. afgifven und. berättelse, af följande hufvudsukliga i K. M:s nåd. skrifvelse lill StutsUtsk., den 3r sist). Dec., sedermera upptagna innehåll : att anslaget till rainisterstaten hade under somliga tidskiften befunnits otillräckligt, att de 16 år, som närmast föregått nuvar. Statsministerns inträde i embetet, efterlemna! en ganska betydlig brist, uppkommen dels genom flera af behofvel oundgängligen påkallade utgifter, hvaröfver handJingarne endast kunde föreläggas ett hemligt Utsk., dels genom åtskilliga högst kostsamma utländska ambassbtder; men att, genom flera åtgärder och inskränkningar, söm, på K.
Så vida K r o 110 -Br ä n n c r i erne j Stockholm, Götheborg och Carlskrona upps höra, komma dessa städer, efter enahanda grund, som alla öfriga, att B.rännyins-brän-a ningen idka, ? §• 1 Morn. Bevillningstafgifterne för Bränn-, vins-bränningen ära faststälde att utgå på Landet af Pannerymden och Hemmansvärdet, samt i Städerne af Pannerymden och Värdet af Städernas jord-egendomar. Afgift för Pannerymd beräknas 3 Landet och i Städerna, enligt den särskildt ppprätfade och liärhos bifogade Tariffen. 3 Mom. Den som å Landet, enligt hvad 1 §. 4 Morn, medgifyer, vill betjena sig af större Pannerymd, än för honom efter Hem-, an ans värde t belöper, skall, på sätt Tariffen utmärker, erlägga den föy en sådan Panna, i mån af dess storlek, bestämda afgiften, samt, dessutom, för hvad Pannan i rymd öfverstiger den honom efter Hemmansvärdet tillåtne 5o Procents förhöjning derå; men den som vill begagna större Panna, än för nästa 1000 B:d. Egendoms värde är utsatt, skall erlägga dubbelt, eller 100 Procent för det öfverskjutande Kannetalet, kommandes likväl endast 5o Procents förhöjning att i detta fall ega rum, för Pannor under, till och med 35 Kaiw nors rymd. Afgiften efter Egendomsvärdet alcali sålunda i Ståder na och å Landet utgå, att 8. sk. erlägges för hvarje iooo R:d. af Värdet å den Egendom, för hvilken tillverkning är tillåten; do.pk rnå denna afgift aldrig understiga 4 skillingar. Uti de prter af Dalarne, hvarest en utsträckt Hemmansklyfning är tillåten, må, i stället för den minsta Ilemmansskattcn, denna Bevillning utgöras efter Rotarnes delnings värde, 6 Morn.
Den menniskan var värre att handskas med än herr Björk någonsin trott. Marianne satt och såg ned på sitt arbete, men höll på att gråta, fru Björk stickade med nervös brådska. Hon såg ut som vanligt, men hade två röda fläckar på kinderna. Börje gick fram till fönstret och stälde sig att se på regnet, som fortfor att plaska ned derute. »Men vi kommo ifrån vårt ämne», återtog den gamle, med öfvervinnande af sin motvilja; »vill du ge mig ditt namn?» Börje vände sig om för att icke vara oartig, men stod qvar vid fönstret med ryggen åt dagern. »Jag har aldrig brukat gå i borgen», sade han lugnt, »och jag skulle inte vilja göra det, utan på det enda vilkoret, att pappa ville förtro mig hela sin ställning och att jag såge någon möjlighet att reda den.» Kamrern harsklade sig. Han förvred sin min ett ögonblick, som om man stänkt honom någonting i ansigtet. Hvilken ton! Han ämnade sannerligen tillvälla sig ett slags förmynderskap, denne bondpatron, denne Nej, det gränsade till oförskämdhet. »Min ställning reder sig nog, när jag bara blir af med vexlarne. Med ett amorteringslån är det hjelpt.» »Pappa kommer att ta nya vexlar, ty pojkarne kosta för mycket, och skulden måste växa på alla kanter. Det är inte rätt, att vänja pojkarne vid att få allting till skänks, utan det ringaste besvär. De lära sig hvarken hvad arbete eller penningar äro värda. Och dessutom är hela förfaringssättet skeft. Pappa, som egentligen icke gjort skulderna, skall ensam påtaga sig dem, ställningen måste under en så onaturlig tyngd ramla öfver ända, fordringsegarne bli lidande derpå och de egentliga gäldenärerna gå fria som om hela saken icke rörde dem, derför att de kastat sina förpligtelser öfver på pappa. Det är att förtaga dem hvarje känsla af sjelfansvarighet. Nej, lär dem att inskränka sig, att arbeta och att sjelfva svara för sitt.» »Inskränka sig? Du menar lefva på halfportioner eller – » »Hå, jag har hört att Walter denna sista termin lagt sig till med dublett. Kan inte en sådan pojke ha nog med ett rum!»
Remitterades till Stals-Utskottet en motion af Herr Nordenankarj Fredrik Wilhelm, angående anläggande på statens bekostnad af en canal, benämnd Svea canal, lill förening af sjöarne Wenern och Hjelmaren. S. D. Vid förnyad föredragning af Stals-Utskottels sedan den 1 sistlidna De - Prot. TJulr. d. i3 Jan. i84>• 9 ne December på bordet hvilande Memorial N:o 375, med förslag till sammanjemkning och votering, i anledning af Riks-Slåndens skiljagtige beslut öfver Utlåtandena, N:ris 17U och 32G, stannade Ridderskapet och Adeln i följande beslut: lista punkten. Ståndet lade Utskottets hemställan, i fråga om målets sammanhang med Presterskapets privilegier, till handlingarne; vidblef sitt, rörande Irsla punkten, fattade heslut; och ansåg, med ogillande af den i hufvudsaken framställda voterings-proposition, att votering 'i Förstärkt Stats-Utskolt öfver den förevarande frågan kommer att förfalla. De tvänne, med litteris a) och b) utmärkta volerings-propositioner befunnos redan vara förfallna genom Vällofl. Borgare-Ståndets medelst Protocolls-utdrag af den 21 sistlidne December meddelade beslut. Ståndet vidblef sitt förut fattade beslut, och ansåg, att voterings-propositionen i denna punkt bör förfalla. Hvad Utskottet i öfrigt yttrat, ansågs icke erfordra annan åtgärd än alt läggas till handlingarne. S. D. Afslog Ridderskapet och Adeln Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens sedan den 1 sistlidne December på bordet hvilande Betänkande Njo 84, i anledning af väckt fråga om inställaqde af den, de Utsockne frälse-hemmanen i Halland ålagda, ordinarie rotering. S. D. Återremitterades BevillningsLagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens sedan den 1 sistlidne December på bordet hvilande Betänkande, angående reglementariska föreskrifter för Bränvinsbränningens utöfning, samt om hvad vid försäljning af bränvin och beskattningen derå iagttagas bör.
Ridderffapet och A - Den 9 gurlii. 653 deln, i fall min tanka befinnes wara rigtig, mätte anmoda wara Medstander at i förening med Ridderskapet och Adeln i underdånighet'bedja Hans Majtt Konungen, at sa fort sorn möjligen ffe kan, han täcktes wara nådig at til Riksens Ständers 5.-inctlon förestå en mogen man til sin Thronföljare. Begärdes pä bordet. Sedan Herr Grefwen och Landtmarssalken utsatt walet til de npa Llecrorer af andra och tredje disserne t-il i morgon kl. 10, åtskiljdes Ridderskapet och Adeln klockan 2. In Lclcm NrorocnII! O. Mandagen -en 12 Junti. INenum kl. 11. Herr Grefwen och Landtmarssalken upbröt sch lät upläsa andra och tredje klasser. TILS wallistor til Lloccoror efter Herr Kisellskölä, Olot^ Herr 6ripenrvs1ät, jan, Herr blbrencroriL, stollen Oustil, Herr ^lonlAOmerie, Lvante, och Herr idZerliring, wara i deras ställe walde följande Herrar: Af Andra dassen: N:o 1L1 Herr IlljertLz Ouscak trävik, I.ieuteNÄNt. Den 12 431 Herr ^örnsköldLarl kolian, Lapltalns R. S. 0. 928 Herr Lerkman, Ambrosius Magnus, löf» werste, R. S. 0. Af Tredje Olasson. 1921 Herr dloräonstolpo, /^näers, Laxitaine. L021 Herr klorxendjolm, Larl, Laxitaine.
Det vill dock falla sig svårt att vederlägga de stora fördelarne deraf, att skicklige läiare kunna lättare anskaffas, att eleverne utan svårighet kunna begagna academiska undervisningen icke blott i pracliska hushållningen, utan oek i naturvetenskaperna i allmänhet, att Universitetets bibliothek, dess chemiska och physiska instrumentsamlingar, dess botaniska trädgård äro för de studerande lätt tillgängliga, alt den studerande ungdomen i allmänhet och i synnerhet söner af de betydligare rikets jordegare, finna tillfälle att, under studiernas mellantider, göra sig bekanta med jordbrukskunskapen, hvarigenom samma kunskap säkrast och skyndesamrnast skall i landet allmängöras; så vida eljest måste medglfvas, att en väl underbyggd jordbruks-elev, med ett större eget landtbruk r sigle för framtiden, skall både sjelf inhemta och bland medborgare utbreda kunskaper både grundligare och vidsträcktare, än en blott rättare eller gårdsd rangs-elev. Universitetets närmare beröring med ifrågavarande Institut kan .sålunda icke annorlunda anses, än sorn en verklig fördel, högst väsendtlig för en Normal-inrättning. Andra länder framställa: häraf talande: bevis, i enlighet med hvad motionen upplyser Att uppskjuta frågans afgörande till nästkommande Ständer skulle troligen vara^ detsamma, sorn att låta den förfalla, då ny arrende-auetion bör utlysas vid samma tid. Äfvenledes vöre mellantiden högst behöflig för angelägna förberedelser, och för alt af årliga arrendesummans grundlägga etti capital för Inrättningens organisation, . På anförde skäl, tillstyrker jag bifall till motionen.. Den nya inrättningen vid Ulltuna bör för; den redan vid Degeberg organiserade ingalunda blifva skadlig, men väl genom inbördes täflan och uppmuntran gagnelig; den: bör blifva, i afseende på sitt läge och öfriga förhållande såsom normal, mycket lämplig; den eger, på Statens egen grund, en borgen för säkrare varakDih. lill R. St. Pro t,. 1840•
Det säger äfven, att fordom meddelades icke någon grundlig grammatikalisk undervisning i modersmålet; men, besynnerligt nog, fick man ändock kunskap i dettas grammatik genom latinet. Hvad var val orsaken dertill? Jo, den ligger deri att den latinska grammatiken gör den allmänna grammatikens reglor så åskådliga för lärjungen, att dessa icke behöfva på ett abstrakt sätt bibringas honom. Jag har fått denna åsigt derigenom, att jag sjelf aldrig läst någon annan grammatik än den latinska; men jag tror ändå, att jag har någorlunda reda på andra språks grammatiker, fastän jag icke läst dem. Har man en gång fått riktig insigt i den latinska grammatiken, så blifva de andra så lätta att lära, att man icke behöfver mer än en dag för att sälta sig in i dem. I det län, som är mig anförtrodt, finnas åtskilliga läroverk, och jag har gjort det till min pligt alt ofta besöka dessa läroverk. Vid dessa besök har jag, när jag inkommit i klasserna, hört huru man i den ena läste grammatik på Svenska, i en annan läste grammatik på Tyska, i en 3:dje på Franska, i en 4:de på Engelska, i en 5:te pä Latin o. s. v. Jag frågade då rektorn, om det icke var möjligt att bestämma en mera allmän grammatik, som befriade lärjungarne från detta mångfaldiga grammaticerande, och han sade då, alt delta undveks, så länge man började med den latinska grammatiken, ty sedan gick det nästan af sig sjelft att lära sig de öfriga. Jag har äfven hört, att man vid den examen, som nu undergås af dem, som vilja blifva studenter, lägger mycken vigt vid skrifprolvet och att det ofta är på della prof, som de examinerade underkännas. Jag anser likväl, att man nu för tiden skrifver mindre väl, än man gjorde, då man studerade endast den latinska grammatiken. En reservant, Doktor Thyselius, har yttrat: »Språkundervisningen är så vigtig, emedan af alla elementära läroämnen den är den mest bildande. Latinska språket är det tjenligaste att lätta den allmänna grammatikens grundreglor, språkens logik, emedan formerna äro så starkt utpreglade, och sä enkla.
Garnisons-regementenas mathållning och portions-skillings-tillökning år 4 861, (bilagan Lit. E.); och 5:o. Uträkning å mathållningskostnaden för värfvade Garnisons-regemen o o o tena efter nu föreslagna utspisningsstat med beräkning af antalet af år 1864 utdelade naturaportioner och portions-skillings-tillökningar, (bilagan Lit. F.); tillkännagifvande Kollegium, att kostnaden för hvarje portion, uti hvilken värdet af brödet icke ingår, utgör 44 öre, samt att det belopp, som erfordras utöfver det bidrag, hvilket af manskapets enligt stat utgående gage för mathållningen användes, för 4,338,850 portioner uppgår till R:dr 423,677: 40. och att, om härifrån afräknas det för Garnisonsregementena samfäldt beviljade mathållningsanslag 200,000: — alltså den genom Utspisnings-staten uppkommande tillökade kostnaden skulle blifva R:dr 223,677: 40. hvilken kostnad komme att nedsättas med 2 öre för hvarje portion, eller med 26,777 R:dr, derest det till frukostmåltiden beräknade smör komme att från staten uteslutas. Kollegium upptager således den utgift, som utöfver den härför redan påräknade tillgång skulle erfordras, till 196,900 R:dr 40 öre, eller i jemnt tal till 200,000 R:dr; hvarjemte slutligen antnäles, att Kollegium icke funne skäl tillstyrka någon tillökning i den hittills utgående brödportionen, helst någon framställning i berörda hänseende från vederbörande Chefs-Embeten icke blifvit gjord.
— K — 103 Kommitté, i anledning af väckt motion om nedsättande af en sådan för uppgörande al förslag till omorganisation af straffanstalterna i riket: B. lil. 271, 429, 444, A. 444. —, angående nedsättande af en sådan för utarbetande af förslag till ny lag rörande såväl afledande som tilledande af vatten; motion af Friherre David von Schulzenheim: se Motioner. —, angående nedsättande af en sådan för undersökning af vidden och beskaffenheten af statens skogar uti Gefleborgs, Wester-Norrlands, Jemtlands, Westerbottens och Norrbottens Län; motion af Grefve Claes Magnus Lewenhaupt: se Motioner. Kommitterade till Tryckfrihetens vård, deras berättelse till innevarande riksdag: I. 31, R. 31, B. 90, A. 92. — —, i anledning af en utaf dem gjord framställning angående förändradt sätt för tryckningen af Rikets Ständers underdåniga skrifvelser: B. I. 90, A. 92. — —, angående val af Elektorer till utseende deraf: II. 119. — Förrättadt: II. 210. — —, protokoll vid val af dem: II 256. — —, de nyvalde, angående anmodan till Expeditions-Utskottet att uppsätta och till Riks-Stånden ingifva förslag till förordnanden för dem: II. 257. Kommunal-Nämnd, i anledning af väckt motion om behörighet för sådan att upptaga och afdöma de mål, hvilka röra förseelser mot öde §:n i Kongl. Kungörelsen den 12 Juni 1861 angående hundskatt: B. II. 458, 462, A. 462. Kommiinal-stvrelse i stad, i anledning af väckta motioner om ändringar i Kongl. Förordningen derom den 21 Mars 1862, samt i 28:de kapitlet 5:te §:n Byggninga-Balken: B. III. 638; IV. 39, 136, A. 136; E. V. 139.
124. 3 ©focfljolm rodljer 23orgerffapet SonertngÉmdn efter manligheten, 0# på bet Saneringémdn af Sfibberffap ocl) Stbel, farn t $prepe»©tånbet mib Sanering3»£onunitteeng fammantrdbe ej må fafnaé, anmobar Öfwer» ©tåtbållaren SKibbarM ©irection ecb ®tocf&elm« ©tobé donftflorium, att, bwar på fltf (fålle, falla be inom ©tabén boenbe Sebamöter af fcfje ©taub, att å mip bag fanimantråba och Saniringémannamal fårrdtta; ffolanbe af be§e walforrdttningar tibig bel lenina^ Ofmer*@tåtli)dllaren, för att mib Sanering&Committeenö förfäa fammantråbe, bå be tttfebbe Sebamötetne bora owilforligen tilipåbed femma, funna <£ommitteen mebbela$. §• S25» ©j må ttnber påpåenbe Sanering i ©tdberne någon Sän<ring£man, utan lagligt förfall, från Saneringen uteblifwa, od) i Ijdnbelfe af ett fåbant fårfall, bor bet t få gob tib tjos (Temmifteen tillfdnnagifwaö, att ben fan Suppleant t pdllet tillfalla. £5en härutinnan annorlunba pg fårfallet, plifte ^roarje gång Små Stifdbaler till ©tabend fattige. §. 126. ©e för ©fdbernaS Sanering nobige uppfinningar, bora i fpnnerljef bernin* af föregångne ©faftffrifningar, famt be uppgifter, forn b marje ffattffplbig bermib åligga.