Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Som lian nu icke är tillstädes, och jag ej har den sakkännedom, att jag kan yttra mig deruti, så torde någon af härvar. Hrr bruksägare upplysa om förhållandet. Eljest tror jag, att Hr Lagerhjelms yttrande luinde vara nyttigt alt höra. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: A den upplästa punkten om hammarskatts-jernet och Hr Lagerhjelms yttrande, hvarom den förre talaren nämnde, får jag upplysa, att Hr Lagerhjelm sagt, att den af StatsUtsk. gjorda beräkningen vore för hög. StatsUtsk. har också föreslagit att densamma skulle nedsättas till 6000 Sfå mot samma pris, så att den önskan redan vunnits, hvaråt Hr von Hartmansdorff syftade. Hr Frih. o. Landtm, fästade, i anledn. af Frill. Terstnedens yttrande, uppmärksamheten deruppå, att frågan örn tionde-tackjernet vore upptagen uti den utur utlåt. N:o 64 upplästa punkten, och att inkomsten deraf der vore beräknad till 102,000 r:dr. Hr von Hartmansdorff: Dessa 102,000 r:dr angå tionde-tackjernet, hvaremot hammarskatts-jernet är höjdt i Konungens propos. till 70,500. Utsk. liar beräknat liarnniarskalts-jernet i sitt sista betänk, till g4,ooo r.dr och således höjt Konungens beräkning med ii,5oo. Det är farhågan att dessa iå,5oo r:dr vore för mycket, som föranledt min anmärkt!.; men jag erkänner, att jag icke kan, på grund af egen sakkännedom, säga, örn något misstag liär blifvit begånget. Frih. Tersmeden: Hvarföre jag ansåg att den delen endast, som rörde hammarskatts-jernet, var föredragen, var, att punkten slutade dermed i betänk. Jag medgifver visserligen att i betänk. N:o 64 upplästes allt.
Hon var väpnad till motstånd mot hvarje teologisk dogm, hvarje kyrkans fordran på en renlärig luthersk bekännelse, men denna sorgsna och kärleksfulla blick kunde hon icke emotstå. Har du läst katekesen och gått i skriftskolan? lydde den nästa frågan. Jag har läst katekesen och gått i skriftskolan med jungfrurna Kurck, när jag var fjorton år gammal. Fru Maria fattade hennes hand med den samma oemotståndliga blicken och sade: Så ung, så begåfvad och redan fallen för jägarens pil! Vet du väl, att tron på flera gudar är hednatro? Men jag vill icke strida med dig; jag vill bedja för dig. Har du någonsin erfarit en sorg? Ingen sorg, men mycken förödmjukelse. Detta är en väg, men icke den raka. Har du älskat någon människa mer än dig själf? Åter en fråga, svår att besvara. Hagar fann en undflykt. Hon svarade: Jag har läst, att man skall älska sin nästa såsom sig själf. Och huru älskade Han, som blödde för oss på korset? Barn, du förstår lika litet kärleken, som du förstår sorgen. Märk nu, att jag inte vill vara din skriftefader; jag vill vara din mor. Din tro eller otro lämnar jag åt Guds helige Ande, som allena kan böja ett trotsigt hjärta, och går hvarken nu eller framgent till rätta med dig. Vårt hus är ett kristeligt hus, och jag förväntar af dig, att du i yttre måtto ej gifver anstöt. Men hyckla skall du inte. Min Erik har stridt vid sin store konungs sida för samvetsfrihet i världen, och ditt samvete skall inte vara en nunnas på Riseberga, det skall vara en dotters. Förstår du mig, barn? Jag skall bjuda till att förstå det, svarade fosterdottern. Hon kände rebellen uppresa sig, men han stod på ett glasberg, han fann intet fotfäste. Gör så! Och fru Maria var åter den praktiska husmodern, om hvilken Hagars första intryck varit, att denna frus rätta plats vore i ladugården. Hvad kan du annat än läsa, skrifva och räkna? Jag har varit ett fattigt barn, som vallade kor i skogen. Jag hjälpte den tiden en torparehustru i alla sysslor.
Utskottet finner det visserligen i allmänhet innebära en afvikelse från behörig form, att Konungens Nådiga Befallningar utfärdas på ett sätt, som kunde betaga dem gällande verkan till åtlydnad} Men XQo Constitutions-XJtskottets Betänkanden. * då ofvannämnde Handbref icke innefattar några nya stadganden i ämnet, utan blott en erinran om efterlefnaden i allmänhet af Kongl. Förordningen den 19 Februarii J8n samt om ännu subsisterande, redan förut, till förmån för vissa Makters undersåter, medgifna dispenser från samma Förordning, och då för öfrigt Hans Excellence Herr Grefve von Engeström härvid icke handlat i offentlig characlére af StatsMinister för Utrikes Ärendena, till hvars Departementmål af denna egenskap icke heller synas höra, saknar Utskottet tillräckliga skäl för Anmärknings-anledningens godkännande. Stockholm den 2t Junii 1825. Anl?em den 1 Julii 1823. Memorial till Riksens Ständer, med hem• ställan om anslag af Tractamente för en Waktmästare. När åt ConstitutionsUtskottet, för dess sessioner, uppläts en del af KammarCollegii Rum, antog äfven Utskottet till sin uppasping tvenne Collegii Vaktbetjenter. Då ConstitutionsUtskottet$ Betänkanden. i8± emedlertid blott en af dem blifvit till Riksdagstractamente anmäld och uppförd, men begge icke allenast förrättat verklig tjenst, utan ock befunnits hittills oumbärlige, får Utskottet vördsamligen hemställa att, för deras disposition, ett ytterligare Vaktinästare-tractamente måtte beviljas och anslås, från och med den i sistlidne Februarii till och med denna dag eller innevarande månads slut, hvarefter Utskottet hoppas blifva belåtet med en enda Vaktbetjent. Stockholm den 50 Junii 1825. Ankom den 16 Julli XÖ25. Memorial till Riksens Ständer, med föreslående af ett nytt Moment vid slutet af 68 Jf. Regerings Formen.
Hon, som några månader förut uttryckte sin, tyvärr så snart besannade, förkänsla af ödets oberäknelighet, den förkänsla, hvilken, så länge människohjärtan fröjdats, varit den utomordentliga lyckans skugga, hon hvilar nu i den jord, som hon gladde sig att se skrudas i den italienska vårens underbara fägring för att så mottaga hennes förstfödde. Hon fick blott lefva så länge, att hon hann jubla ut sin, af oblandad modersglädje fullkomnade, kärlekslycka innan hon slets bort, snabbt och grymt, från sina älskade och från sitt lifsverk. Minnesbild. Anne Charlotte Leffler sökte i Sonja Kovalevskys personlighet grunden till dennas brist på lycka. Lättare funnen är grunden till hennes eget öfverflöd på lycka. Under större delen af hennes lif berodde detta ej på undantagsförhållanden, utan på hennes eget lyckliga temperament. Anne Charlotte Leffler var en af de sällsynta naturer, hvilka äga jämnvikt och harmoni som naturgåfva, ej som resultat af resignation och strid. Hon kunde häfda sin egen personlighet utan att förlora känslan för andras; hon kunde öfva rättvisa och äga förstående äfven för dem, som motstodo eller misskände henne. Hennes skaplynne hade en solig middagsklarhet, som hindrade henne att någonsin tillkrångla eller öfverdrifva verkligheten; hon såg sin såväl som andras rätt i fullt riktiga inbördes proportioner. Denna hennes enkla uppfattning af lifsförhållandena kom henne – som diktare lika väl som människa – att stundom afhugga psykologiska knutar, dem andra kanske löst på ett mera mödosamt sätt. Men hon kräfde ej att alla skulle godkänna hennes sätt att lösa lifsproblem, hvilka föreföllo mera sammansatta naturer ytterst invecklade; hon önskade endast att man mot henne skulle öfva det ädelmod, hon själf var genomträngd af: tron att hennes vänners handlingar – äfven dem hon ej förstod – voro gjorda i enlighet med deras egen syn på det rätta. Hon var mild, mjuk, måttfull i alla förhållanden till andra människor och i alla sina kraf på dem. Hon hade förmågan att alltid och allestädes se lifvet som det var, att hvarken lägga till eller taga ifrån, hvarken förringa hvad det gaf eller begära hvad det icke skänker.
— I afseende på den förra delen af detta förslag eller hvad som angår ordet allena, så måste jag för min del säga, att jag anser tillkomsten af detta förslag från Const.Utsk. vara snarare en följd deraf, att Utsk. funnit hos ItiksStm en allmän obelåtenhet med det sätt, hvarpå Regeringen fortgått under de sista decennierna, och synnerligen de sista 5 åren från föregtde riksdag, eller att närma sig till hvad man skulle kunna kalla a 11 e n a-s t y ra 11 de, d. v. s. ett förbiseende af 9 §:n Reg.Ftns stadgande. Delta förslag anser jag således innefatta ett försök att verkligen protestera å Ständernes vägnar mot ett sådant allena-styrandc. Det är dessutom ganska väl kändt, isynnerhet inom detta tius, att åtskillige tolkare framträdt, som af ordet allena hafva velat draga den slutsats, att verkliga effecten af 9 §:n Reg.Ftn skulle bortfalla. Jag har aldrig fästat särdeles vigt dervid; och jag minnes mycket väl, att första gången, som en numera afliden Konungens rådgifvare företog sig att tolka 4 §:n på det sättet, så fick han genast ett svar af en nu för tillfället icke närvar, ledamot, på ett sätt, att jag åtminstone och många med mig icke kunde anse hela försöket till tolkning annorlunda, än som en löjlighet. För min del har jag också alltid ansett dessa tolkningsförsök mera löjliga än farliga; men då sådana försök förnyats af personer med erkänd fosterländsk syftning, och tyckas tillkännagifva, att vårt constitutionella systeme här i Sverige så betydligen differerar från andra constitutionella länders, att Konungens makt och myndighet är vida upphöjd öfver hvad den bör vara inom constitutionella samhällen , så har jag deruti funnit en anledn. för Const.- Utsk. att framkomma med sitt förslag, men ingalunda i afsigt att inskränka konungamakten.
— nov., pr st. 60 öre å 1 kr. A1 m e &lt; Ormbunkar, l ^ t ^. antum, från 50 öre till högre pris. Vid köp af större partier lemnas rabatt. Prisförteckn. på begäran franko. John Wallmark. Postadr. : Kanaan, Stockholm. Telefon. [2493] En bok för föräldrar, lärare och lärarinnor! På Nordin &amp; Josephsons förlag har i bokhandeln utkommit: Barnens fyra temperament, deras yttringar och behandling i hem och skola, af B e r n h a r d H e l l w l g. Ofversättning från tyska originalets 4:e upplaga af FIL. kand. VILNA MEYER. P R I S Patenterade 1 K R. » Det bör läsas af föräldrar och lärare, icke blott en gång; det bör höra till hemmets i dagligt bruk varande bibliotek. » (Nya Dagl. Allehanda). » Detta lilla häfte är det ett nöje att rekommendera till alla uppfostrares och uppfostrarinnors synnerliga uppmärksamhet. Beskrifningarna på de olika temperamenten äro förträffliga. » (Eskilstuna-Pos t en). » Boken är ända igenom ädel, så till syfte som framställning.&gt; (Blekinge Läns Tidning). » Den är med ett ord väl värd att taga kännedom om, icke endast af alla samvetsgranna uppfostrare ex professo, utan äfcen af alla tänkande och för sina bains bästa intresserade föräldrar och målsmän. » [255l] (Svenska Dagbladet). komna dir. fr. Amerika, säljas t. i kab.- och 50 öre i visitformat, fotografi af hans arbetsrum 50 öre, franko då 10-öres frim. insändas som likvid med rekvisitionen till Fotogr. etablissementct i Engelholm. ™ " -; i££Sä2 !i (G. [2569]] TILLVERKA OCH FÖRSÄLJA Nya, eleganta fotografier af vår världsberyktade landsman KAPTEN Handelsmärke. C I B I L S är, hvad smak och godhet beträffar, oöfverträffad, emedan den buljong man däraf bereder ej kan frånskiljas den, kokt på färskt kött. Bruksanvisning på hvarje flaska.
Perssons från Östergöthlands län, om den s: k. privilegierade jordens deltagande lika med skattejorden i byggnad och underhåll af prestgårdar, tingshus och häradsfängelser; samt . 21:o Lars Anderssons från Gefleborgs län, om instruktion för dårhusen i riket. Allmänna Bevärsoch Ekonomi-Utskottet'. l:o Anders Petterssons från Jönköpings län, om prestval; Prot.-Utdrag den 23 December 1853. 45 \ 2:o Anders Jonssons från Östergöthlands län, om förändring i sättet för prester skapets aflöning m. m.", 3:o Gustaf Bjerkanders från Skaraborgs län, om upphörande af Bevärings-manska pets vapenölningar; 4:o Lars Gustaf Sandbergs. Olof Lindströms och Olof Pehrssons, alla från Westerbottens län, Anders Bäckströms från Norrbottens och Pehr Mattssons fran Wester-Norrlands län, angående rättighet att få fortfarande, såsom hitintills, låta förfärdiga fiskekärl af tall; 5:o Daniel Danielssons från Orebro län. angående förändring i nu gällande föreskrifter, rörande gesällvandringen; (5:o Anders Pehrssons från Östergöthlands län, om bevärings-skyldighetens upphörande; 7:o Gustaf Bjerkanders från Skaraborgs län. angående ändring i nu gällande författning, om rättighet att idka landthandel; S:o Daniel Danielssons från Jönköpings län, angående Smålands Hussar-regemen tes afsittriing; 9:o Olof Pehrssons från Gelleborgs län. om upphörande af Bevärings-manskapet* vapenöfningar; 10:o Johan Peter Andreassons från Elfsborgs län, om ändring i sättet för levererinaen af den del af bevillningen, som ingår till skolstyrelsen; ll:o Johannes Nilssons från Malmöhus län, om rättighet för Bevärings-skyldige att välja vapen, till lands eller sjös; 12;o Per Eric Anderssons från Westerås län, om afskaffande af vågoch mätarepenningar i Westerås stad . 13:o Gustaf Nilssons från Kalmar län, om förhöjning i reservskjuts-legan; samt 14:o Nils Svenssons från Christianstads län. rörande klockarelägenheterne i Skåne, Halland, Blekinge och Bohus län.
Vidare utbetalas af Inqvarterings-Verket hushyre-ersättning för ÖfverStåthållare-huset och för Chefs-Boställsrummen i Castenhofshuset, äfvensom — 107 Verket underhåller ett serskilt Boställshus för Chefen vid Kongl. Svea Artilleri-Regemente; och för kommande och gående Truppers begagnande bär Inqvarterings-Verket i beredskap tvänne Casserner med nödig Service. De Inkomster hvarmed Inqvarterings-Commissionen har att bestrida ofvanberörde Utbetalningar, härflyta dels ifrån förutnämnde T3?3^:delar af Stadens allmänna Tolag, ursprungligen tillerkände Inqvarterings-Verket genom Kongl. Maj:ts Beslut den 16 Julii 1688, dels ifrån de så kallade dubbla V'ågoch Mätare-penningar, som tillfalla Verket, i följd af Kongl. Brefvet den 28 Maji 1717, dels genom afgifter, sorn erläggas, den ena hälften af Stadens Husegare, och den andra af Borgerskapet. Enligt föreskrift i Kongl. Kungörelsen den i3 November 1766, bör denna beskattning verkställas sålunda, att på lius och Fastigheter årligen uttaxeras ett efter behofvet lämpadt belopp, uträknadt i lika förhållande med den å hvarje särskild Egendom Belöpande Brand vakts-afgift; hvarefter en lika stor Summa af Borgerskapet erlägges till Inqvarterings-Cassan. •— För närvarande motsvaras hvarje Riksdaler Brandvakts-afgift af Fyratio Skillingar Inqvarterings-afgift af fast egendom; och den andel, som af Borgerskapet blifvit erlagd, har uttaxerats åren 1827 och i838 till jj, samt 182g, i83o, 1831 och i832 till hälften af hvardera årets på Borgerskapet uttaxerade ordinarie Uontributions-Summa till .Staden. Inqvarterings-Verkets Intrader hafva varit: Tolag »arnt dubbla Vägoch Måtare-pennningar R:dr Iiii(varterings-afgift af Hus 60I1 Borgerskap
Frågan är således nu endast, huruvida den kostnad, som införandet af nya systemet medför, kan lillvägabringas. I detta afseende har man sagt, att, i anseende till de stora utgifter, som förutsågos vid Riksdagens början, då man ännu icke hade sig bekant beloppet af de blifvande inkomsterna, borde man vid denna Riksdag icke införa sjelfva systemet; men då nu 11. Stur, och i främsta rummet BorgareSl., beslutat införandet af ett allmänt medelporto, i strid med K. Mrs Propos., hvari föreslogs 2:ne olika medelporto, och 11. o. Ad. samt PresteSt. återremitterat Utsk:s första Petänk., dervid PresteSt. beslutat antagande af ett medelporto, hvaremot i R. o. Ad:s återremiss förordades antagande både af K. M:s Propos. och af ett medelporto, så var det väl riktigt handladt af Utsk., att tillstyrka införande af blott ett medelporto och att taga steget fullt ut. Dertill går det säkerligen i en framtid. Nu är det fråga om, huruvida Statsverket kan undvara de ifrån Poststyrelsen år - Den 16 Augusti e. m. 403 ligen bekomne 115,000 R:dr, hvilka Poststyrelsen hädanefter skulle få disponera. Då måste man väl medgifva, att de brefskrifvande icke hafva skyldighet att bekosta dessa 115,000 R:dr, Statsverket hitintills upburit. De brefskrifvande böra ju kunna lyckas att erhålla någon lindring uti afgifterna, emedan enskildtas och Kronans bref nu forslas på samma gäng. Visserligen har till forslingen Kronan anslagit kronohemman ; men om Kronan för sina bref skulle betala samma postporto som den enskilde, skulle sannerligen Kronans utgifter blifva betydligt större, än den förlust Kronan skulle hafva af posthemmanen, om de befriades frän [iostskjutsen och, lika med andra hemman, ålades onera, hvarifrån de, såsom postskjutsskyldiga, nu äro befriade.
Cempagais, dec de mgä uran sörwandlig och derefter hrr ten Melbo, de till uträknande af hwarje Lönkagarcs sörhöjningsandel bliswic kill efterrättelse stadgad. För att genom exempel närmare förklara utröks nings-melhoden an föres förhällandet med en Kammaks ffrifwarc.Lön, säsom den ester räke aska perns ulgakt fös är 1776, nemligen: Jordeboks och alla Penninge-Räntorne Utgjorde da « « ' 14^9: Z8» Derilrän asdraqas de utan förwandling utgående Penninge-Ränror Z2o: 20. 2. Äterstär Jordeboks Ränta 872: 19. Is» Hwars sörwandlings-Summa besteg sig M 4,92): zr - Den 'i2 December. 721 Och sawin half Kammar-Skrifware-Läll skall förhålla sia till Iordeboks - Räntan såsom Iordeboks, Räntans formniidlings Sulsima till Läiiesörbällringen, sä blifwsr upställningen häraf salunda: 872:19. ro. 4,923: Zk:: 2Z-facit 141: 4. s. Härtill älerstäende halfwa Länen » 25: Skulle äter, twärt emot Författningens mening, penniugc»räntornc ingått i Uträkningen, hade Resultatet deras Vlifwit salunda: Till Divisor» uptages Jordeboks räntan 872: 19,10^ Dertill kommer Penninge räntan wid de Rcgcmcnter, der sörwandling äger rum Z22: 20, 2. Och de fyra Negemcnternas penninge räntor - » - » 216: 46. « 1,409: 38- Uti devidendeu uptages forwandlingcn as Jordebokswänlorne H92Z: 31. » Dertill lägges Pcnninge-räntan » Z20: 20, 2.
Borgareståndets, s. 347» DjeknePenningarne, örn användandet af, i Hernösands Stift; StatsUfskottets betänkande, bif. af Adeln, s. 146*. af Presteståndet, s. i|g. af BorgarestSn» det, s. 157, af Bondeståndet, s. 153» *«**• — om förhöjning af > StatsUtskottets betänkande bif. af Presteståndet, s. 524. af Adeln, s. 532. af Borgareståndet, s. 5-4.3* af Bondeståndet, s. 547» Discontlnrättningarnes, Filial-, ännu utelöpande skuld* förbindelser, om inlösen af* StatsOch Banco Utskottens betänkande bif, åf Presteståndet, s. 1190, Bondeståndets beslut, s> 1198, deladt af Adeln, s, 1229, bif. af Borgareståndet, s. i-,33* Memorial om Ståndens skiljaktiga beslut bif. af A* deln, lil. s. 37- afisl. .af Presteståndet, lil. s»'5l» bif. af Borgareståndet, III. s. 59* IX Sämb Tredje B:d. f 34 Ytterligare Memorial, bif. af Ådetn, III. s. 2äg. äf Bondeståndet, III. s. 24o. lagdt till Handlingarne af Presteståndet, III. s. 268. af Borgareståndet, s-. 274. Förslag till VoteringsPropositioner, bif. af Adeln, III» s. 301. af Presteståndet, lil. s. 305. af Bonde, ståndet, lil. s. 311. af Borgareståndet, lil. g‘. 33 o.
ProtocollsUtdrag, Ridderskapets och Adelns, oin remitterande till BancoUtskottet af Revisorernes Berättelse rörande BancoVerket, 275. — om Tryckning på StatsVerkets bekostnad af Riksens Ständers tillförordnade Revisorers Berättelser, dito. — om remitterande till Allmänna Besvärsoch Oeconomi Utskottet, af Hans Excellence Herr Grefve von Engeströms, Lars, Memorial, angående en fristads anläggande, försådane personer, hvilka blifvit hragte till förseelser, hvarigenom de förlorat medmeuniskors aktning, 276. — om remitterande till sistnämde Utskott af Herr Svedenhjelms Memorial om Bran vinsbränningen, dito.— om återremitterande af RiddarhusUlskottets Betänkande, angående åtskillige ändringar i RiddarhusOrdningen , dito. — om remitterande till ExpeditionsUtskottet af Herr Brummers m. fl. yttranden, rörande en lämpelig Redaction af Bihanget till RiksStåndens Protocoll, 277. — om godkännande af Riksens Ständers underdåniga TacksägelseAdress till Hans Maj:t Konungen, Hans Kongl. Höghet KronPrinsen och Hans Kongl. Höghet Hertigen af Södermanland, 322. — om bifall till ExpeditionsUtskottets hemställan om antagande af E11 Gancellist, utöfver livad eljest bestås, dito. —. om remitterande af Herr von 164 Heynnes Memorial angående utfärdande af en förordning emot yppighet och öfverflöd, till Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottet, dito.
M e n herr henne sin hand, anse både hon o c h han i sina Birger grep hastigt sin hatt o c h blankslitna rock. tysta tankar detta vara en räddning för henne » G o d natt, Tatjana! » sade han. » Sof godt! » undan denne landtlige o c h i ovanlig grad hän» Hvarför går ni, herr Birger? » frågade h o n o c h synslöse don Juans förförelsekonster. Elisabet reste sig hastigt. blir emellertid Wiedemanns hustru o c h styfmor » Hvarför, » — upprepade han o c h öfver hans till hans tre barn samt lefver relativt belåten i tärda ansikte flög en hastig rodnad. — » Jag måste den anspråkslösa vrå af världen, han kan erbjuda sitta uppe på en tidningsredaktion i natt. Jag henne. har göromål där. Jag har göromål, jag måste, » tillade han nästan häftigt. Men ej ens här lämnar baronen henne i fred. En vacker dag dyker han upp i Wiedemanns » Om ni måste, så. Orsaken till detta tillbud ögon. erkänner baronen utan tvekan inför Elisabet vara, » G o d natt, Tatjana! Sof godt! » sade han ännu att han vill ha henne i sin närhet, han har allen gång, o c h han öppnade långsamt dörren till tid älskat henne, han älskar henne ännu o c h det farstun. Då stod hon plötsligt tätt invid honom, är hans fasta beslut att vinna henne. Elisabet slog båda armarna o m hans hals o c h hviskade förlorar för ett ögonblick den själfbehärskning, m e d munnen tätt intill hans öra. h o n lärt sig bevara, o c h tillstår, att baronen är » Du är god. g o d. g o d. Jesus o c h jungo c h varit hennes stora kärlek. Efter en del själsfru Maria löne dig. » strider o c h slitningar beredes dock tillfälle tillI nästa ögonblick var han u t o m rummet. I en förklaring mellan Elisabet o c h hennes make, trappan stannade han o c h for m e d handen öfo c h den nobless, han nu visar, k o m m e r henne ver pannan. att utan betänkande välja lyckan i den vrå af Från skyltmålarens ljöd vaggsången. världen, där hans h e m är, värnadt af hans starka, » Sof!
Ridderskapet och Adeln, som. på grund deraf, till Utskottet återvisat den fråga, öfver hvilken Utskottet afgifvit omförmälda Betänkande, hvilket Högvördiga Preste-ståndet och Hedervärda Bonde-ståndet godkänt, men Vällofliga Borgare-ståndet afslagit; och som frågan, genom sistnämnde tre Riks-stånds beslut, icke blifvit afgjord, tillhör det Utskottet att upptaga densamma till den af framställda anmärkningarne påkallade förnyade pröfning. Af dessa anmärkningar äro visserligen en del riktade mot hvarje lagstiftnings åtgärd i anledning af väckta motionen; men då frågan, det oansedt, blifvit till Utskottet återremitterad, synes deraf kunna antagas, att en motsatt åsigt varit den, som allmännast gjort sig gällande. Den, som rätt uppfattat frågans vigt och betydelse, lärer ej eller kunna instämma med dem, som förmenat, att den ifrågaställa lagförändringen blott skulle medföra olägenheter, utan att i någon mån gagna, och dessutom endast kunna hänföras till sådana specialiteter, som, enligt regel, borde i lagstiftningen undvikas. Han förbiser nemligen icke att ju lösare man gör, ju mindre afseende lagstiftaren fäster vid varaktigheten af de band, som i yttre måtto förena makar, destomer undergräfves helgden af denna förening; och han stämplar icke såsom en gagnlös specialitet lagstiftarens bemödande att vårda sig om och söka bevara de för samhällets bestånd vigtigaste elementer. Han inser väl att fall gifvas, då lagstiftaren måste tillåta upplösning af äktenskap, men han vet äfven att endast nödvändigheten rättfärdigar brytningen af denna för hela lifvet ingångna förening. Erfarenheten inom andra Christna samhällen varnar ock emot alltför mycken lätthet i Bih. till R. St. Prot. 1856 & 1857. 7 Sami. 1 Afd. 13 Uäft. t t Lag-Utskottets Utlåtande M 30. förevarande hänseende; och ingen, som fördomsfritt öfverväger saken, lärer gilla en lag, under skydd hvaraf sådana missbruk, som de af motionären öfverklagade och af särskilda talare inom Ridderskapet och Adeln bekräftade, kunna ega rum.