Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Året derförut fo r j ag till Södertelje på en ångbåt, och då var der en liten köksa som hette Fina .. och hon hade de vackras te små klumpar till fötter man kan se .. nå! jag slog litet kurtis med tösen, och det var al ldeles uppgjordt, när det kom en förbask ad extra vaktmästare i Posten och nöp den .. och nu är hon akterstäderska på ett postfartyg .. så nog är det bra allti d! A L B E R T ( skrattande ). Stackars Pickanell! Det bevisar i alla fall att han har god smak! Ja, men j ag får sj elf aldrig något godt utaf det. Det är med mig som med de der svinen som di dress erar att leta opp svampar som duger att äta .. det der l äste j ag om i en bok som jag h ade ur Bildningscirkelns bibliothek, det der som gick på auktion på Lad'gårdslands-teatern .. jag gräf ver opp dem, jag , och andra s mörjer sig med läckerbischen .. nog är det läskande, alltid! A L B E R T . Nå s å l åt bli att g räfva upp några c hampignoner då! Det kan i nte tusan! Det ligger i naturen hos mig, alldeles som hos svinen! Men jag vet hvad jag skall göra! Som jag har fått sigte på en bit som duger, så äter j ag tvärt upp den sj elf, hel lre än att andra ska' smö rja sig med den. A L B E R T . Ja det är ganska förståndig t! ( tar u pp sin portmonnaie och g er honom pengar ). Se här har Pickanell sina pengar. P I C KANE LL . Tackar ödmjukast som tackar! Ä' det något annat s mått i fotografiväg, så .. he-h e-h e si vi skomakare ä' också fotografer .. så glöm inte bort mig .. det blir all tid några skilling billigare än hos mästaren! Nej si! dumheten hos mig är att jag gått och vari t plutonisk som en klockark att, och knappt tordats se på töserna, då andra deremot ... men det
Efter nogaste uträkning öfver det qvantum Spannemål , sorn synes kunna högst åtgå till hungersnöds afvärjande, under den årstid, då, efter inträffad missväxt, Spannemäls-bristeri är störst, har Oeconomie-Utskottef, för sin del,' vunnit den öfvertygelse, att ett. ständigt upp-' lag af 2 å 3.000 Tunnor Spännemål, uti hvarje lii behållet Krono-Magazin, eller något deröfver, i man af den kringliggande ortens behof, skall i detta afseende göra tillfyllest, och som ett antal af några och trettio sådana Magaziner för det närvarande uti Riket finnes,’ så tillstyrker Utskottet, att ifrån 60, till Joo,000 Tunnor torr Säd, eller mera, ifall Kongl. Maj:t skulle pröfva behofvet så fordra, måtte varda bestämdt till ständigt upplag, för att kunna anlitas vid inträffande missväxt och hungersnöd, samt att en till sådant upplag erfordelig Summa, af 5 å 600,000 Riksdaler Banco,’ måtte af Riksens Högloil. Ständer anslås, att,: jämte den behållna Tond Allmänna Magazinsx?irectionen, jämlikt 1814 års sluträkningar,' för Jed närvarande äger, få, efter redovisning af AUn?änna Magazins-Styrelsen, användas; görandes XJfskottet'sig förvissadt, att ett ständigt upplag till ofyännämnde ungefärliga belopp skall vara till rac kel i gt, desto heldre, som en total missväxt ej så hastigt påkommer, att icke, genom .Herrar Eandshöfd ingar nes afgifvände Rapporter, Regeringen kari i tid blifva derom underrättad, och äga rådrum, att,’ Femte Dand.
På frågan, huruvida jag anser, alt lagens straffhot till intet tjenar, får jag lemna det svar, att jag anser straffbotet, då del öfverensstämmer med folket^ tänkesätt, tjena bland annat dertill, att när tanken, afsigten att begå något brott, som t. ex. rån, först upstår i en menniskas hufvud, hon deri må finna en orsak, att afstå ifrån att låta afsigten öfvergå till handling; hvilket ändamål, enligt mitt förmenande, snarare ernås, då han vet, att gerningens begående ådrager dödsstraff, än om brottets nptäckt och hans öfvei bevisande derom i värsta fall endast medför fängelsestraff. Hr Printzensköld: Utan tvifvel^ är Brottmålslagen stiftad i ändamål att afskräcka från brott. Det vill således synas mig som rätts-grundsatsen vid straffens bestämmande skulle vara den, att man ställer straffet i förhållande till brottets beskaffenhet, enligt hvad jag förut vid flera tillfällen under nu pågående öfverläggning' haft äran yttra. Om jag nu betraktar det brott, hvarom bär är fråga, och hvarigenom en person kan så illa misshandlas, att han blifver lam eller lytt för hela sin återstående lifstid, så finner jag för min del denna brottsliga gerning vara af så grof, så vådlig beskaffenhet, att densamma bör med dödsstraff beläggas, med lika mycket skäl som hvarjehanda andra brottsliga gerningar, hvarigenom lif spilles. Det saknas ingalunda exempel uppå, utan det händer beklagligtvis ganska ofta 10 H. 24 370 Den 16 Augusti f. m. att menniskolif spilles i bråd skillnad, utan att den, som på detta sätt afdagalagit en annan, haft för afsigt att begå en sådan gerning. Vi hafva i vår brottmåls-statistik ganska många exempel af menniskolifs spillande sålunda, att en person, under upkommen ordvexling, men utan någon afsigt att dräpa, gifvit en annan ett ingalunda allt för våldsamt slag, men hvarutaf den andre, genom en eller annan tillfällighet, ljutit döden.
Men månne obilligheten varit mindre mot Halländska kvrkorna, eller är kyrkors egendom — i vår tid användbar för så många vigtiga, välgörande ändamål — mera ställd utom lagens skydd än annan? Utsk. har anmärkt, att Konungens rådgifvare fortfarit alt gifva H. M. råd, (d. v. s. icke nedlagt sina embeten) ehuru H. M. till ett högt embete, emot deras afstyrkande, gjort en utnämning. Jag erkänner den grundsats, att innehafvarne af de ypperliga förtroende-embeten, alt vara Konungens rådgifvare i regeringsärenden, böra nedlägga sina embeten, när de finna sig der ej mera kunna vara sin Konung och sitt fädernesland nyttige; men när detta fall inträder, kan intet lagbud bestämma, — det måste öfverlemnas åt det egna omdömet och samvetet. Men lika bjuder pligten dem att icke tyckmycket frånträda deras vigtiga embeten hvar gång de icke lyckas att göra deras åsigt till Konungens, d. v. s. såvida de icke från rådande förvandlas till regerande. Beträffande ifrågavar. fall, så måhända funnos bland dem rådgifvare, man kanske tyckt deraf hafva bort hemta anledn. att bortgå, men för hvilkg qvarståendet under ingen synpunkt var förenadt med egen fördel. Innan jag lemnar de gjorda anmärkningarna, må det tillåtas mig alt emot Utsk. sjelft framställa en anmärkning. Man har på förmiddagen med upplästa handlingar styrkt, att Utsk., vid fattande af sina beslut rörtde de anmärkta rådgifvare-åtgärderna, icke kan hafva läst de handlingar, hvarpå dessa åtgärder grundats; och Utsk. har sjelft i ett utlåt., afgifvet sednare än den tid, inom hvilken de'- charge-betänkandet hade kunnat vara af samtliga RiksStrn afgjordt, erkänt, att deri inkommit oriktiga uppgifter på hvilka personer, sorn i vissa anmärkta rådgifvare-åtgärder deltagit. Nu fiågas, huru hade Utskts yttrande i afseende på nit, skicklighet och drift månne utfallit för den statssekreterare, som, vid föredragning inför K.
MerrGrefven och LandtMarskcilken föreslog, ?tt Inkommande Tullen å Saltsten mätte från till 10 procent nedsättas; hvilket bifölls* Den 20 Augusti J. m. 823 ”Senap , malen ; Inkommande Tullprocent ”50. Utgående Tullprocent 1.” Herr Hjerta: Jag fruktår, att tullen för Senap är alldeles enorme. För en kanna malen senap har hittills betalts 24 sk. efter ett värde af 1 R:dr Hamburger Banco; men att denna procent efter det verkeliga värdet är alltför hög , är min öfvertygelse. Jag tror således att tullen å denna artikel kunde nedsättas till likhet med den på specerier. pjerr Cederfchjöld: Emedan Senap är en inhemskproduction, synes det vara billigt, att genom en lämpelig tull försvåra den onödiga införseln. Herr Grefven och Landt-Marskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln önskade, att Inkommande Tullen å malen Senap borde från 50 till s5 procent nedsättas. Ropades Ja. ”Silfver; Oarbetad*; Utgående Tullproeent 35.” Herr Cederfchjöld t I anledning af hvad förut blifvit yttiadf om myntad* Silfver, hemställer jag , om ej utgående tullen å oarbetadt Silfver antingen kunde alldeles försvinna , eller åtminstone nedsättas till 5 procent. Friherre Cederström: Jag anhåller fa fästa S24 Pen 20 Augusti/, m. uppmärksamheten på likheten i afseende på denna metalls exporttull , och den för kopparn. Här är ej fråga om att utföra Silfvermalmen, utan den förädlade eller slammade metallen, så att den är att jemnföra med gårkoppar. Om derföre samma afgift betalas för Silfver, som för sådan koppar, så är det ej för mycket, samt för arbetadt silfver samma afgift, som för manufacturerad koppar, nemligen a a 3 procent. Herr Grejven och Landt-Marskalken hemställde, att utgående Tullen å oarbetad! Silfver måtte från 25 till 15 procent nedsättas. Ropadeg Ja och Nej. Herr Cederschjöld: Jag får först anmärka, att
I England tillgår det sä, att alla platser inom arméen köpas och sedermera åter säljas vid innehafvarens afgång eller förflyttning till högre tjenst. Således har hvar och en militär uti denna ackordssumma nedlagt ett kapital, och hvilket för de högre graderna uppgår till ett ganska betydligt belopp, och det är klart att frågan om pensioner här i Sverige således icke stå i jemförligt förhållande till frågan om pensioner i England. Det är blott dessa omständigheter jag velat tillägga vid återremiss. Hr von Hartmansdorff: Jag anser StatsIItskrs afstyrkani detta fall vara särdeles obilligt. Det finnes visserligen icke någon tjenstemanna-corps i riket som, i det hela taget och särdeles hvad de ringare graderna beträffar, är så illa aflönt som militärbefälet. Om nu staten icke vill lemna arméens befäl tillräckliga löner och icke heller vill gifva erforderliga bidrag till pensionsfonden, så att de ålderstigne tjenstemännen kunna taga afsked med någon utsigt till en knapp bergning under deras återstående dagar, huru må man då kunna vänta att ungdomen skall vilja ingå pä en bana, der han har så inskränkt utsigt till fortkomst under sin verksamma lifstid och än mindre till bergning på ålderdomen. Ett sådant förhållande bör icke få fortfara, ulan staten bör gripa sig an och göra något för arméen. Jemför man nu förhållandet med amiralitetskrigsmanskassan, finner man att denna, till följe deraf att hon inrättades 100 år före arméens pensionskassa, numera vuxit till den betydenhet, att de från den förre utgående pensioner till flottans officerare jemförelsevis med hvad arméens pensionskassa lemnar, äro mycket betydliga. Det vore väl om man sökte rätta detta missförhållande, de olika vapnen emellan, genom att nu, till någon del fylla hvad som brister för arméens pensionskassa. Staten har en särskild förbindelse dertill, hvilken icke rörer denna kassan allena, utan äfven alla andra allmänna kassor som måste hafva sina medel utlånade nemi. uti den bankrutt staten gjorde, vid sista myntbestämning.
M: t i nåder behagade tala, var såsom det höfves Bernadottes sonson, betydligt mera korrekt än Gustaf Gullbergs, hvar-emot man skulle kunna säga att H. M: ts prononciation hafva fransmännen själfva ännu icke lyckats förvärfva sig. ) Grefve Carlo är rörd, hans hjerta är för fullt för att han skall kunna tala i längre än en timmes tid, han står inför förverkligandet af många års i tysthet närda önskningar: grefve, italiensk till och med, är han, Nordstjernans kommendörs-plaque är honom lofvad och Italienska ministerposten hägrar i fjärran (unge Bildt fick den). Han älskar österlandet allt sedan han i Faraonernas land tjenstgjorde som dragoman åt grefvame Wachtmeister. Fördragsamheten är der större än i vesterlandet, hvarest man ännu faster sig vid en hedersdomstols utslag, österländingen är indolent, och en energisk vilja kan bland dem snart komma till makten. Låtom oss eröfra Orienten, utropar han. Och så gif-ver han i stora drag tillkänna kongressens stora mål och djupa betydelse. Orientalisterna skola förena österoch vesterland och bereda båda folkens välfärd. Årtusendens rashat och fiendskap skola utplånas och med upplysta furstars hjelp skola försoning och samhällsfrid utbreda sig från östgöta-bygdens leriga jord till Libyens sandiga mark. Medlet härtill äro orientalistkongresserna, hvilka med sina fester och banketter så lätt förmedla den första personliga bekantskapen mellan österns och vestems söner och gifva rika tillfallen till brorskålars drickande, för hvilket ändamål H. M: t konung Oskar II med öppen blick för dess civilisatori-ska betydelse behagat i nåder till kongressen förära det ryktbara cisilerade hornet. För att få tillträde till orientalistkongresserna måste man dock vara orientalist och orientalist är man icke utan att känna det arabiska gatsprå-ket, hvilket i sin simplaste användning innehåller mera poesi än v. Heidenstams underskönaste stanzer. Lärom det altså och vi skola under H. M: t konung Oskar II: s höga protektorat öppna en ny æra för civilisationen i Orienten.
Hans llllxcel Isacs Herr G:ekmon och Landt-Marskalken bad Herrar Ofwerste Kammar - Junkarue för Kongl. Majit fran,bara RidderstapetS och Adelns underdåniga wördnad och tacksägelse. Sedan Herrar Ofwerste Kammar-Junkarne begifmit sig borrr, antecknades och npropadeö de Herrar, som skulle alnjula ben uaden ar spisa mid den Kongl. Taffeln. I2S Eker erhållet tilständ at tala, tilkannagaf ulidctteckreid Riddarhus - Kocrsleriirs ar Herr Hof, Mcuchalkerc Ffr,herre Lo^e, som nu, af sin tjenst körhindrad, war fränwarande, strapt efter flutadk ?Isnum den i. elprii, för Secrekersrsn förklarat, dek han wid den samma dag stcdda juitsiieiA af krotocalcr för den 24. Martti anmärkt, ak hanö sibstnamnda dag yttrade kanka, rörande kundgöra! det af Riksgälds - Lontarers förwaltning och tlEänd, icke blifwic i kromcaller riktigt fattad. Riddarhus Loretsraren förmälte widare, at Friherre af höflighet för honom ej welat yppa denna anmärkning genast och offenteligen, utan trott julksrinnsn af sin tcnka wara honom lika öppen efteråt. Derpå hade R ddarhus-Leoreteraren fwarat at, sedan procoLoller e>r gäng more justeraät och Högloflige Ridderstapet och Adeln acstillda, stöde det ej mera r hans magt ar i ?-c>^ rneollsr göra mindsta förändring; men at, som han i k^-num Veu 24.
Oindelt. Summa. Mått. Värde å 6 R:dr Tunnan. Mått. Värde förslagsvis ä 6 R:dr Tunnan. Mått. Värde. St. Pensions-Staten för Civile Embetsoch Tjenstemän Dito för deras Enkor och omyndiga Barn Dito för Militaire Émhelsoch Tjenslemäns samt Underofficerares Enkor och Barn Ersättning för minskade Löne-innehållningar Ersättning åt Pensions-Cassorne för Nådårsoch Begrafningshjelps-besparingar: Civil-Statens Pensions-Cassa 4,360: Arméens Pensions-Cassa 18,720: Amiralitets-Krigsmans-Cassan 1,720: Wadstena Krigsmanshus-Cassa (deraf ersättning för Hemrnansräntor och Kronotionde, Förslags-anslag 32,800) Amiralitets-Krigsmans-Cassan Invalidhus-Fonden: Ersättning för Hemmansräntor och Arrenden, Förslagsanslag Allmänna Indragnings-Slaten. Förslags-anslag: Indelt på förslag. Mått. T:r. Värde å 6 R:dr Tunnan. Oindelt. Mått. | Värde förslagsvis ä 6 R:dr Tunnan. T:r. k. Summa. Mått. Värde. Allmänt fiaDtjanöe.
Hvad angår Herr von Hartmansdorffs anmärkning om en orjgtig uppgift af mig, lemnar jag derhän, om den uppläste paragrafen af SkolOrdningen, hvilken jag medgifver, att han vcrbotim rätt uppläst, talar för honom , eller för mig. Der står, att först efter tvenne års förlopp, råd skall gifvas icke blott åt gossen utan äfven åt dess målsman, att icke fortfara med vistandet vid Skolan, och att gossen 3:dje året skall ovillkorligen köras bort, om han acke förkofrat sig. Jag frågar, då naturligtvis redan i det meddelade rådet ligger en förvisning, om jag icke hade rätt, ehuru jag icke omständligen repeterade hela omfånget af stadgandet. Månne icke i allt fall denna för gossens qvarblifvande vid ett Läroverk bestämda lid af 3 år, skulle kunna användas till gossens förtryck , serdeles om cabaler äga rum. Som jag nämnde geck Linné i Wexiö Skola i 5 år, och ungefärligen samma förhållande lärer DOL 6 Junti c. r/t. rot det vara med tvenne af våia nu mäst utmärkte vetenskapsmän, hvilka göra Fäderneslandet heder. Hvad beträffar, att jag skulle hafva yttrat, att en ensam man kunde sammanskrifva en Skolordning, och det förslag, sorn Herr Friherre Adlerbeth i anledning deraf framstält, så måste jag först erinra, att jag itkc sagt, hvad han vill mig påbörda, men i alla fall tackar jag rätt mycket för det förtroende Fri - herre Adlerbeth har för mig, i synnerhet om han tillika vill bestå mig de arfroden och an. O ' dra emolumenter, som tillfalla UppfostringsComitéen. Hvad angar mitt omdöme om SkolOrdningen, hsr jag inhämtat så pass underrättelse rörande opinionen om SkolOrdningen, att jag icke fruktar, att om man kunde räkna röster* ne inom Sverige, äfven hos dem sorn skola efterlefva densamma, jag ej vore rädd för att jag skulle blifva på den sidan, som hade ringaste antalet röster. Friherre Adlerbeth: Hvad Herr Hammar skjöld sist yttrade , anser jag fordra ett korrt återsvar.
Maj månad och under några år fortgålt, utan alt i dervid skeende räffångst tillvägabringa en motsvarande nytta mot förlusten af de dagsverken som på dessa skall ofta alldeles fruktlöst föröddes, hafva något mera äu halfva antalet af socknar på 29 ön genom afgifter till en för dem gemensam jagt-kassa friköpt sig fran skallgången. Häråt liar det förmånliga resultat uppstått att genom de från denna kassa utgående premierna ett flerdubbelt antal räfvar blifva dödade än hvad som genom skallgången förut skedde, med hvilken öfrige socknar ännu fortfara. Utom förenämnde premier tilldelas utaf ett i Länet stiftadt Jägareförbund 2:ne större premier, som årligen tillfalla de 2:ne personer, som under året fångat eller dödat det största antal räfvar. Genom dessa åtgärder hafvs räfvarne på ön ock betydligen förminskats. I sydligaste delen af ön och på Fårön, der allmogen har största antal af får, anställes genast skallgång, så snart det förmärkes, att någon räf inkommit i socknen. fVisbyj Länets enda Stad, har mantalsskrifne invånare: Qvinkön . 1,437. man talsfrie: Mankön 171. Qvinkön 260. minderårige: Mankön I . 703. Hvilken folkmängd i den generella uppgiften om öns befolkning redan blifvit upptagen. Stadens förnämsta näring är handeln, dernäst jordbruk med bränvinsbränning, sedan handtverkare-arbeten och slutligen fiske, hvaraf en del invånare hemta sin bergning. Fisket är dock icke särdeles lönande. Exporten består i utskeppning af kalk, trädvaror samt spannemål. Importen förnämligast i salt, specerier, men äfven uti alla slags fabriksförnödenheter, emedan, utom för snus och tobak, samt ett dåligt pappersbruk, inga fabriker finnas på ön. Handeln drifves af Wisby handlande, så väl här i staden som vid landthamnarne, genom expediter, och af några vid dessa hamnar bosatta köpmän. 30 Sex handlande deltaga äfven med sina fartyg uti den allmänna frakthandeln, så väl inom som utom Europa.
Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående anslag af kronotionde till en prostetunna får Singö församling inom Närdinghundra kontrakt af Upsala stift; Gifven Stockholms Slolt den 16 December 1859. Hos Kongl. Maj:t har Kontrakts-prosten i Närdinghundra kontrakt, Johan Nordling, i underdånighet anhållit, att dä från Singö församling hörande, till Häfverö pastorat, Närdinghundra kontrakt och Stockholms län, hittills ingen prostetunna varit åt Kontrakts-prosten anslagen, men denna församling, i anseende till sin afsk ilda belägenhet, så väl vid expeditioners utfärdande som i synnerhet vid embetsresor, förorsakar Kontrakts-prosten mera besvär än många andra, Kongl. Majit täcktes till Rikets Ständer aflåta nådig proposition om anvisande af en tunna Kronan besparad tionde att utgå till Kontrakts-prosten i Närdinghundra kontrakt; varande denna ansökan med förordande af nådigt bifall, af Konsistorium i Upsala till Kongl. Majit i underdånighet insänd. Till följd af härå meddelad nådig remiss hafva Kongl. Majits och Rikets Kammar-kollegium och Stats-kontor, sedan vederbörande Kronofogde och Härads-skrifvare samt Landshöfdinge-embetet i Stockholms län blifvit i ämnet hörde, i gemensamt underdånigt utlåtande den 30 sistiidne November i underdånighet anfört: att då sökanden, enligt Kongl. Resolutionen på Presterskapets besvär den 10 Mars 1719, bör tillgodonjuta en tunna kronotionde af hvarje till prosteriet lydande församlings kvrkoherberge, och inom Singö kapellförsamling, hvarifrån prostetunna icke utgår, finnes Kronan behållen tionde-spanmål till belopp af 6 tunnor 133/i5 kappar, Kollegierne ansett sig böra i underdånighet tillstyrka, att Kongl.
Och anhåller jag således om propos. på ett förslag i sådan syftning. Hr von Koch: Då R. o. Ad. för en stund sedan beslutat, att detta Betänk, skulle punktvis föredragas, kan jag icke tro att Hr Gr. o. Landtm, nu kan lemna propos. på annat än första punkten af Betänlct, och att således Gr. Sparres förslag icke kan komma under ompröfning. Hvad för öfrigt beträffar nämnda Betänk., har Gr. Sparre visserligen sagt, att han egenlligen gillade tendenserna deri, men jag befarar alt under detta ord »egentligen» ligger ett stort undantag, och jag anser att om Hr Gr:n icke hade annat emot Betänka än de enstaka anmärkningar, han här gjort, han, om han gillade tendenserna, gerna kunnat vänta med att framställa dessa anmärkningar till dess hvardera af de punkter, med hvilka han icke var belåten, blifvit föredragen. Att man, lör det att några få detaljer finnas, som kanske icke äro fullt lämpliga, söker undanskjuta eri sak af så omällig vigt som denna, är ett förfarande, som jag högeligen måste ogilla, och jag anser det nära otroligt att man så förfar, oin man gillar tendenserna. Jag måste derföre tro, att Gr. Sparres förslag innefattar ett sätt att undanskjuta frågan; ty att säga, det tiden icke skulle vara kommen, måste förefalla högst besynnerligt, då K. M. redan tagit initiativet och hört vederbörande samt det dessutom är af synnerlig vigt att få på ett ställe samlade alla de väsendtligaste föreskrifter rörande näringsrätten. Huru intrassladt förhållandet för närv:de är, kan man veta deraf, att, till följd af den stora mängd förordningar, som ändra och upphäfva hvarandra, t. o. m. de högsta instanserna icke kunna m<:d bestämdhet säga hvartill man är berättigad eller ej. När det nu är ett sådant kaos, bör man icke för några småsaker, några konsiderationer undanskjuta denna sak, ty här är, örn någonsin, verkligen »periculum in mora».
Under Deposition stående Medel: Innestående Medel af Anslaget till FörsvarsVerkets iståndsättande Innestående Medel af Anslaget till Vattenledningen vid Carlskrona (förut icke upptagne i Räkn.) Lefvererad Lösen för Ekeskog ; Från Wasa Ränterie insände Medel, utan Reversal , Summa Skulder B:co il:dr Skenbar storrö Tillgång än Skuld 4 . Af ofvanstående Skulder Kr,; På bestämde tider till betalning forfallne, och löpande med ränta .:<Jr 1,323,772. samt de till Banken utgifna Obligationer . 4,400?000' ' 5,723,772. — —‘ Ursprungligen räntefrie Skulder, jemte sådane, å hvilka ränteberäkningn upphört vid Skuldernes förfallotid 1,064,654: 2. 10. Under deposition stående medel 878,386: 19. 1. ^.666.812: 21. u Ouppsägbara Capital, hvarå endast räntan godtgöres T 7 7 i ^30,676: Summa R:dr 7,897,488: 21. 11 7,953,438 Réele, men icke disponible, Tillgångar: 33,ooo. 35,696: C?dJhi C JL UI lil lili'itJL 9 JLUjJrtllllö IHCll rduld • af f. d. Allmänna HingstmedelsCassanl „ , , „ ... f „ f. d. Skånska HingstpriemieCassan lMot ‘“tecknade Reverser pa 3 a 6 manaders uppsägning,) ” Kongl. BergsCollegii f. d. Värdet af RiksgäldsContorets Hus, efter inköpspris Dito af General-AssistanceContoirets Hus med tillbyggnad . Säkre Fordringar, löpande med ränta: