Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:t nu föreslagit Rikets Ständer, att de* under förutsättning af borgrnästarnes oell kommissions-landtmätarnes upptagande till delaktighet i civilstatens pensions-inrätilling, vid sisla riksdag beviljade anslag af tillhopa 8,8oa ridr* deraf blifvit beräknade 4,000 r:dr för borgmästare och 4,800 r:dr för kommissionslandtmätare,matte, oaktadt så beskaffad delaktighet icke kunnat merbemälde tjenstemän medgifvas, för framtiden lå utgå och ställas under förvaltning af pensions-inrältningens direktion, för att genom dess försorg göras fnjktbäiaude, med skyldighet för direktionen att af de derå inflytande räntemedel, jemte de fran d degar ne i denna serskilda fond ingående afgifter, ombesörja borgrnästarnes i släderne utom Stockholm, äfvensom kommissions-landtmätarnes samt deras enkors och barns pensionering, på sätt och efter de grunder, sorn. i sådant afseende kulina varda bestämda. Jemte Borgare-ståndets remiss å högslberörda nådiga skrifvelse, bär Utskottet emottagit ett bos bemäldte Riks-slånd af herr Stenberg afgifvet anförande, innefattande hemställan, dels att det af Kongl. Majit
En positif förmån ha dock de missgynnande årsväxterna medfört, nemligen att allmogen och mindre bemedlade lärt sig, a IL till brödbakning äfven begagna vårsäd och potates, i stället för att härtill förut nästan uteslutande användes rågmjöl och af de mera förmögne hvetemjöl. Emellertid synes mig förhållandet med allmänna välmågan äfven påkalla lagstiftarens allvarsamma omtanka. Om tillgången pä arbetare och dess beroende af årsväxlerne gäller ännu hvad min sista Femårsberättelse innehåller, med tillägg att arbetssökandes antal förökat sig i större proportion än utvägarne lill arbetsförtjenst, oaktadt arbetet vid Strömsholms Kanal, hvarest i proportion ett ringa antal Weslmanlänningar varit begagnadl. De årliga markegångsprisen på ett drängedagsverke hafva varierat emellan 21 sk. 4 rist. och 22 sk. 8 rist. §. 3. Näringar. Jordbruket är hufvudnäringen i största delen af Länet. Numera kan man här urskilja tre särskilda åkerbruksmethoder, nemligen: l:o. Den på slättbygden och i den egentligen sädesproducerande delen af Länet af ålder antagna praxis, att låta åkerjorden hvartannat år ligga i träde och hvartannat år besäda den, hufvudsakligast med råg och till mindre del med hvete, korn, blandsäd och bafra. Detta brukningssätt följes ännu i allmänhet af allmogen och af de flesta jordbrukande ståndspersoner på landet; dock att klöfveröd lin g, ehuru i mindre skala, börjat göra någon förändring härutinnan; äfvensom hveteodlingen under sednare åren tilltagit. 2:o. Ett i Bergslagen redan af ålder vedertaget brukningssätt, bestående d e i ii t i att, sedan gödslad trädesjord blifvit besådd med råg, uti densamma utsås lin othejoch andra gräsfrön, hvarmed jorden igenlägges till vall och derefter användes lill ledel produktion så många år å rad, som gräsväxten är lönande, hvarefter jorden åter upplöjes, besås med bafra i ett eller två år och sedermera åter lägges i träde och gödslas, lör att återkomma i samma omloppsbruk.
Jag hade icke ämnat deltaga i discussionen, men måste i anledn. afen talares yttrande erinra, att i händelse man vill beröfva privatbankerna rättighet att betala med allmänt gångbart mynt, förfar man på samma sätt som det RiksSt., hvilket förbjudit pri - Dun ig Mars f. m. vatbankerna att utgifva sedlar; ty föreskriften för dem att hålla en särskild cassa i klingande mynt vore så hinderlig för dessa inrättningars uppkomst, att jag icke kan tänka mig densamma. Hvad den juridiska sidan af frågan beträffar, kan jag icke inse någon rättighet till förbud, då grundlagen förklarar, att R St:s Banks sedlar äro lika med mynt. Det vore både orimligt och ett dråpslag för allt sedelmynt. Jag yrkar aliså antagande af motsatsen. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg öfverläggningen fulländad, röride denna punkt. Ropades ja. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställde propos. till bifall å 8 § i Utsklns förslag. Ropades starka nej, blandade med ja. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, det lian funnit nej hafva öfverröslat ja. Frih. Boye begärde votering. Hr Stråle: Jag tror icke, att Frih. Boye vid närmare eftersinnande kan hafva något emot antagande af Gr. Frölichs förslag. Frih. Boye: Jag får till prot. förnya min hemställan, huruvida någon propos. kan meddelas å motsidans yrkande, såsom stridande mot grundlagen. Hr Stråle: Jag tror, att afslag å 8 § i Utsklns förslag bör föregå proposin till antagande af Gr. Frölichs. Jag hemställer altså till Frih. Boye, om han icke vill invänta denna sednare propos., för att då, i händelse af befogenhet, begära votering. Frih. Boye: I fall afslag å 8 § i Utsk:ns förslag icke innefattar afslag å Gr. Frölichs, så återkallar jag för närvar. min begäran om votering.
Särskildt minnes jag den allvarsamma och begrundande min hon tog på sig, då hon kom under bar himmel, huru hon långa stunder kunde sitta och stirra upp i molnen liksom fängslades hennes uppmärksamhet af något, som vi andra icke kunde skönja. » Den lilla ser ut som kunde hon skåda rakt upp till änglarna, » hörde jag en gång Lisas unga svärmiska beundrarinna utbrista, då hon en stund gifvit akt på barnets tysta sätt att underhålla sig själft. Hennes anmärkning föreföll mig nästan sorgligt träffande, och jag såg, att Ninas blick för en liten stund blef allvarsam. Men i detsamma kom en jungfru ut med kaffebrickan. Den lillas ögon föllo på sockerskå- len, och pjötsligt fick hela hennes lilla person ett så ifrigt och jordiskt uttryck, att hennes mamma i en hast blef helt lugn och glädtig till sinnes. Hvad far och mor voro stolta och sälla, när lilla Lisa tog sina första fjät. Nu först började fadern riktigt kunna förstå sig på henne; nu var hon ju blefven en » riktig liten människa-, som kunde vara honom ett » riktigt » sällskap. Och, hade han än så brådt, nog måste han springa upp och öppna sin dörr, då han fick höra lillans små steg traska hän öfver salongsgolfvet i riktning mot hans rum. Då lilla Lisa nyss f} ' llt två år, mötte jag en dag Ivar Gran, när han gick till sitt arbete. Han såg så upprörd och förstörd ut. Lisa var farligt insjuknad, upplyste han helt kort. Efter endast två dagars sjukdom liknade lilla Lisas trötta ögon en vissnad blåsippa. De tycktes längta att sluta Och hvad de då helt säkert med sig föra. En väldig makt en gång uti vårt land. Hvad som gör hvitt af svart. En snillrik man ibland. Hvad oss till nytta är, men till fördärf också. Hvad kan man kalla den, som icke har ett strå? Bidrag mottagas med tacksamhet. Ett djur i bibeln nämndt. Ett kunganamn i Nord. Nu kan det vara nog med stafvelser och ord. Gammal dam. Charad. Om man som » Enoch » kunde fara, mitt första ej på jorden fanns, mitt andra synes nyttigt vara, då flickan kommer ur en dans. Mitt hela är, som hvar man vet, en del af prästens rättighet. Logogryf.
Rdr 570,548: 62. att dertill kommer det belopp, som erfordras till utgifter i och för byggnaders underhåll, utskyIder för mötesplatser, ro. m., som från Krigs-Kollegium direkte utgå, förslagsvis 50,000: — att verkliga kostnaden för 1859 och 1860 års öfningsläger i medeltal uppgått till 203,642: 78. tillhopa Rdr 824,191: 40. skolande således denna summa blifva erforderlig för bekostande af indelta Arméens vapenöfningar under hvarje år af nästkommande statsregleringsperiod, under föutsättning att mötena bibehållas vid redan föreskrifvet antal, tidslängd och nummerstyrka, samt att varuprisen på det hela taget icke stegras; hvadan, med någon förhöjning för summans jemnande, Kollegium i underdånighet hemställt, att anslaget för indelta Arméens vapenöfningar måtte af Kongl. Maj:t föreslås till ett belopp af 825,000 Rdr, innefattande en förhöjning af 175,000 Rdr i nuvarande anslag. Såsom ytterligare stöd för angelägenheten att anslaget till indelta Arméens vapenöfningar icke nedsättes under det af Kollegium föreslagna belopp af 825,000 Rdr, har Kollegium åberopat ett af förutnämnda Kammar-Kontor upprättadt sammandrag, som, på grund af de pris, hvilka för 1862 års möten af ProvianteringsDirektionerna uppgifvits såsom gångbara och under förutsättning af de mötestider, Underhålls-Reglementet föreskrifver, utvisade att, oberäknad all kostnad för öfningsläger, 1862 års möteskostnader för regementens och corpsers samt KrigsKollegii utgifter skulle komma att uppgå till 716,426 Rdr 32 öre eller nära Bil. lS:o 3 lill Kongl. Maj:ts Nåd. Rdr mer än det belopp, Kollegium, enligt hvad här ofvan blifvit anmäldt, trott sig för ändamålet böra föreslå.
Han hade fått en djerf dröm uppfyld: han hade fått en sommarkondition. Hvarför icke förr? Han hade icke vågat hoppas; och derför aldrig sökt. Det han rigtigt lifligt önskade vågade han icke sträcka sig efter, af fruktan att få ett afslag. En krossad förhoppning var det tyngsta han tänkte sig. Men nu kastade lyckan hela hornet öfver honom på en gång; konditionen var i ett förnämt hus, beläget i den vackraste natur han visste: skärgården; och hvad mer var, i den mest poetiska af alla skärgårdens nejder: Sotaskär. Han tyckte nu om de förnäma. Styfmoderns råa behandling, slägtingarnes eviga lurande på att upptäcka högfärd der det endast fans öfverlägsenhet i förstånd, ädelmod och offervillighet, skarpskyttekamraternas bemödanden att stuka honom, hade jagat honom från den klass derifrån han kommit; han tänkte icke mer som de, kände icke som de; hade annan religion, andra begrepp om lifvet, och hans estetiska sinne hade tilltalats af de förnäma kamraternas måttfulla väsen, harmoniska och säkra sätt att uppträda; han kände sig genom sin uppfostran närmare dem och allt mer aflägsnad från underklassen. Han tyckte att de förnäma voro mindre högfärdiga än de borgerliga; de vräkte sig icke; trampade icke, värderade bildning och talang; de voro på visst sätt mera demokratiska mot honom, då de togo honom som jemlike, än de der hemma, som behandlade honom som en mycket underordnad, underlägsen. Fritz till exempel, som var mjölnarson från landet, mottogs hos kammarherren och spelade komedi med sönerna inför kungliga teaterdirektören, som erbjöd honom engagement, och ingen frågade der efter hvad hans far var för en. Men när Fritz var hemma på bal i Johans hem granskades han fram och bak, och det var med stor förnöjelse en slägting kunde meddela att hans pappa bara var för detta mjölnardräng. Johan var blifven aristokrat utan att upphöra sympatisera med underklassen, och som adeln omkring 65 och strax eller var ganska, liberal, nedlåtande och för tillfället populär, blef han duperad.
— Nio 2 11. angående decimal-systemets tillämpning på indelningen af rikets mynt, äfvensom på mått, mål och vigt. — Nio 212. angående en i Riksgälds-kontoret innestående Kapiten Cronstrand beviljad anslagssumma. — Nio 213. angående förklaring af 21 Kap. 1 §. Rättegångsbalken. IX. 446. — Nio 214. om sättet för uppsägning af solidariskt ingångna förbindelser. — Nio 215. i fråga om ändring i de angående fattigvården samt försvarslösa och kringvandrande personer gällande bestämmelser. — Nio 216. angående låneunderstöd för Stora Barnhuset i Stockholm. IX. 496. — Nio 217. angående upphörandet af den akademiska Jurisdiklionen. IX. 496. 7 ( 50 ) Expeditioner till Kongl. Majit, Rikets Ständers. — N:o 218. angående anslag till inköp af en Kanslirådet Krutmeijer tillhörig gravyrsamling. — N:o 219. angående till skolinrättningen i Lycksele Lappmark anslagen spannemåls utgående in natura. — N:o 220. angående bildandet af en fond till understöd för afskedade Folkskole-lärare. IX, 550. — N:o 221, angående uphäfvande af 24 kap. 4, 5 och 6 §§. i Byggninga-balken. — N:o 222. angående vilkoren för utländsk man att här i Riket få besitta fast egendom. — N:o 223. angående ändring af 10 mom. i Kongl. Brefvet den 17 Augusti 1804 angående storskiften i Stora Kopparbergs lån. — N.-o 224. angående beräkningen af Statsverkets inkomster. IX. 626. — N:o 225, angående befrielse för rusthållare inom Kungsörs fögderi från dagsverkslösen i afseende på deras stamhemman. — N:o 226. med öfverlemnande af ny be vill ningsstadga. IX. 604.
Det gladde henne så barnsligt rart att jag gjorde en smula affär af henne. Alla voro vi så glada att vara fria från tvång och smygeri. På eftermiddagen skrefvo de unga till Karls föräldrar, och Karl skref till Anna Whitlock, Matti till Gustaf och Anna. Vid half femtiden, då allt detta var undangjordt, kom Matti ut från sängkammaren, der de suttit och skrifvit. ”Hvad det nu skulle vara skönt att komma ut och åka!” sade hon. ”Det kan godt gå för sig, bestäm hvart ni ha lust att resa; jag består skjuts.” Hon blef så glad. Ack om de kunde resa rundt kring Ringsjön! Jo – hvad de det kunde. Jag sprang strax till gästgifvaregården och bestälde skjuts. Och så gåfvo vi oss i väg. Hvad de gladde sig åt den turen! Alla voro vi i sådan feststämning. Vi lågo en stund i skogen och sågo solen gå ned och skymningen långsamt sänka sig öfver sjön. Vi lågo på en liten bergknalle, hängande ut öfver stranden. Der var skönt. Jag tror att vi alla skola minnas den färden, oförberedd och improviserad, derför så frisk och omedelbar. ”Kära, kära Ernst,” sade Karl gång på gång för att betyga sin tacksamhet. Han var så öfversvallande lycklig, derför skulle också jag ha min slick af slefven. Han var så blek – min stackars gosse – men så glad. Han var full af historier och lustighet. Och inte voro vi sippa, inte. Riktigt lössläppta voro vi och kunde skratta åt hvad det skulle vara. På hemvägen var det kallt och började mörkna. Vi svepte oss alla i filtar och schalar. Stjernor började titta fram. Alla färger höljde sig i skuggor. Dragen skymtade otydligare, men ögonen glänste, och ansigtsuttrycken framstodo så harmoniskt, liksom med en sådan enhet. Karl satt och sjöng Bellman hela tiden; hans minne är outtömligt och han var förträffligt i stämning. Intet pryderi. Allt var så friskt och naturligt. Och så Bellmans underliga ömsom sorgsna ömsom saftiga humor. Kanhända rodnade Matti ibland, men det kunde man knappt se, ty skymningen – som endast mildrade alla linier – förtog eller uppslukade alla färger.
Maj:ts Befallningshafvande, all i underdånighet afgifva sin Berättelse om Upsala Läns tillstånd i ekonomiskt och statistiskt afseende under de Fem åren 1838, 1839, 1840, 1841 och 1842, har jag, underdånigst åberopande de åren 1822 och 1828 afgifna relationer i hvad de röra Länets allmänna naturbeskaffenhet, som icke någon förändring undergått, skolat, i den ordning Formuläret föreskrifver, anmäla följande såsom tillägg lill de 2:ne i nåder anbefallda Tabellerna för landet och för städerna, hvilka nu underdånigst bifogas. §. 1. Allm ii n beskaffenhet. Till bortskaffande af de förderfliga samlingar utaf stillastående vatten, som ännu på ganska många ställen hindra landets odling och förbättring, hafva, särdeles efter sista Riksdag, med biträde af de medel, som Eders Kongl. Maj:t i nåder läckts dertill bevilja efter anvisning af Rikets Ständer, flere åtgärder blifvit vidtagna. De betydligaste företagen i denna väg äro:
Känner icke den ädle Frilen, känne vi icke alla, M. Hrr, huru, kort efter det samvetsfriheten blifvit proklamerad, just på sätt motionären nu yrkar, såsom hvarje menniskas oafvisliga, oförytterliga rätt — medan frihetsropen enstämmigt skallade från torg, gator, talareoch predikostolar, —■ Frankrikes frommaste, kristendomen mest tillgifna, mest samvetsömma söner, tillhörande den i landet allmännast rådande bekänI H. 21 322 Den 19 December. nelsen, — fördrifna ur kyrkorna, mäste med lifsfara förrätta sin gudstjenst i hemlighet, deras blod flöt i templen, vid sjelfva altarets fot — och Konungens egen lifvakt, strafflöst, vägrade Honom salut, då Han begaf sig täll sitt kapell, endast derföre, att den prest, som förrättade gudstjenslen, ej hade, i strid mot författningen, erkänt samhällets rätt att dömma öfver v samveten. Det är karakteristiskt att höra, huru en af det rådande partiets egna män i konstituerande församlingen uttrycker sig. Torné, konstitutionel Biskop i Bourges, utropar biand annat: ”Huru M. ”Hrr! viljen J, uti toleransens namn, återuprätta inqvisitiouen? ”viljen J till godtyckliga proskriptorer förvandla frihetens grundläggare? J skullen då dömma, J skullen landsförvisa,-J skuilen ”häkta i massa menniskor, bland hvilka, i fall del finnas några '''‘brottsliga, det dock finnas ännu flera oskyldiga. Men om de ”alla skulle vara brottsliga, skullen J kunna vara nog grymma ”att på en gång afhugga denna massa af liufvuden, när den ”vildaste despot i liknande fall skulle åtnöja sig med att decidera?
Till denna afdelning af Banko-verket hänföres allt, som angår nya sedlars tillverkning samt obrukbara sedlars inlösning och annullering med all i samband dermed erforderlig redovisnings och arbets-åtgärd. Föremålen för Sedel-kontorets omsorger blifva alltså: a. Kontroll öfver tillverkning af papper till högre sedelvalöreme, från och med I6Y3 B:dr till och med 500 B:dr; b. Sedeltillverkning eller sedlars tryckning och skrifning; c. Magazinsvård af: l:o Sedelpapper af alla slag både brukbart och kasseradt, som till Sedel-kontoret inkommit. 2:o Sedelblanketter af alla slag, jemte de vid tryckning uppkomna maculaturer. 3:o Nya tillverkade sedlar, ifrån det de äro bragta i fullfärdigt skick intilldess de kunnat aflemnas till magazinet för färdiga sediar under kassa-afdelningens redovisning, jemte de under skrifningen tillkomna maculaturer. 4:o Inlösta, förslitna sedlar å 10 B:Jr och derunder ifrån och med deras aflemnande från kassa-afdelningen intilldess de, efter skedd slutlig granskning och annullering, blifvit förstörda genom brännings - 36 Banko-Utskottets Betänkande, M 61. anstalten. (Inkomna sedlar å de högre valörerne från och med SOO R:dr till och med 16% R:dr, äfvensom transportsedlarne, förvaras inom kontoret såsom verificationer till sedelräkningarne, intill dess de kunna allemnas lill Bankens arkiv.) d. Speciel redogörelse öfver sedelräkningarnes särskilda balancer, hvilka, tillhopatagne, innefatta Bankens total—skuld både för utelöpande och i kassa liggande Bank-sedlar samt motsvaras af den summa, Sedel-kontoret har, såsom sin fordran, påförd kassa-afdelningen.
St:r densamma ej godkänt såsom grund föranslagets beräknande, får Utskottet erinra, att en stor del af Arme'ens förråders behof är oberoende af Utländska myntförhållanden, samt att den uträknade dilferencen är vida större, än den Summa, som K. M:t, sedan anslagen för de förflutna åren till de mindre beloppen utgått, nu i .Nåder äskat såsom behöflig Betänk anden, N:o 239. i53 för en gång lill Förrådernes completterande; hvadan det år 1818 äskade Anslag, om än Statens tillgångar medgifvit detsamma i hela sin utsträckning, kunnat anses till en del öfverflödigt. Då, ehuru Utskottet tagit behörig kännedom af de speciela utredningar öfver behofven, K. M:t i Nåder meddelat, Utskottet likväl ej kunnat ingå i pröfning af härtill hörande mindre detaiiler, såsom bestämmandet' af qvantiteter och värden å vissa BeklädnadsPersedlars beståndsdelar o. s. v., och då Utskottet hållit före, att äfven någon besparing på prydlighetens bekostnad kan öga rum, utan att Trupperne derigenom blifva mindre tjenstbara; har Utskottet af ofvanberörde omständighet liemtat anledning till den förmodan, att, i fall R. Sttr bevilja det anslag för en gång som till förrådernes completterande kan pröfvas nödigt, derom Utskottet måste uppskjuta sitt yttrande intill dess Financeregleringen blifvit uppgjord och förhållandefne med Bankens och RiksgäldsCJontorets tillgångar närmare bestämde, äfven ett årligt Anslag, lika med det år 1823 beviljade, skall blifva tillräckligt för Armdens Materiela behof, så mycket mera, sorn det nu, enligt Utskottets Förslag blifvit ökadl med de 34,000 R:dr , som ansetts erforderlige för krut-tillverkningens behof, hvilket förut af den allmänna Anslagssumman för FörsvarsVerket till Lunds blifvit bestridt.
„ Uddevalla 24 9*7 „ Grisslehamn 1 „ Höganäs 48 204 „ Jönköping 1 19 „ U P P G I F T på elei antal al Svenska Fartyg och deras Lästetal, samt omätte Båtar, som af gått till utrikes ort under åren 1820, 182G och 1827. Från Städer och Orter. M CO to CJ? Fartyg. Lästetal. Oinälte Båtar. Fartyg. I Lästetal. Omätte Båtar. Fartyg. Lästetal. Omätte Båtar. 135 641 I „ Halmstad . Hudiksvall 1 129 a „ Nyköping . UPPGIFT på det antal af Utländska Staters Fartyg ock deras Lästetal samt omätte Båtar, som ankommit till Svenska hamnar åren x82 5r 1826 och 1827. 1 82 5. 1826. 1827. Stycken. Läster* Omättc båtar. Stycken. Läster. Omatte båtar. Stycken. Läster, Omätte båtar. U P P G I F T på Brutto-Uppbörden af Tull-medel vid hvarje Tullkammare för nedannämnde år. För år 824. För år 1825. För år 1826. För år 1827. Stockholm Calmar Helsingborg Carlskrona Ystad Wisby Landskrona Westervik Sundsvall Uddevalla Christianstad . Strömstad Söderhamn Grisslehamn Nyköping Umeå Hudiksvall. Luleå Kongelf Jönköping , Carlstad , Piteå Marstrand Wenersborg Dalarö Fahlun • , Söderköping , Waxholm Östersund , Furusund Summa Tillkommer agio på hvad som ingått i Vexlar och Silfvermynt vid åtskillige af ofvanstående Tullkamrar — Dito—• influtneConliscationsoch Bötes-medel vid åtskillige Bevaknings - Tullkamrar, och andra tillfälliga inkomster Summa N:o r ov U P P GIF T på det antal af utländska Staters Fartyg och deras Lästetal, samt omätte Båtar, som eif gatt från Svenska hamnar åren 1825, 1826 och 1827. 1820. ] [826. 18 27. Stycken. Läster. Omätte båtar. Stycken. Läster* Om ät te båtar. Stycken.
Det ömsesidiga band af skydd och trohet, som förenar undersåten med sitt moderland och dess regent, kunde, derest ej detsamma uttryckligt och formligt blifvit löst, lätteligen leda till svåra förvecklingar, om den förre, bosatt i främmande laud, af en eller annan anledning funne det för sig nyttigt att åberopa sitt moderlands skydd, och den sednare, på grund af politiska eller andra interessen, ansåge det lämpligt att med skäl eller oskäl uppträda till hans försvar. Exempel på förvecklingar af denna beskaffenhet mellan nationerna funnes från alla tider och icke minst från den nyaste. Politisk klokhet hade fördenskull i de flesta länder gjort frågorna om utländsk mans naturalisation till föremål för en ordnad lagstiftning; men i Sverige voro bestämda reglor i detta afseende icke ännu i lag fastställde. Vid öfvervägande af hvad sålunda är vordet anfördt, har Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet icke kunnat undgå att finna det vara af mycken vigt, att, då svensk medborgarerätt af utländsk man sökes, vilkor, i ofvan antydda syftning, för sådan rätts beviljande blifva fästade samt äfven i lag stadgade; och då motionärens förslag i detta afseende synes Ut - 32 Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskoltels Utlåtande, N.& {17. skottet vara serdeles lämpligt, får Utskottet, på de af Konstitutions-Utskottet andragne skäl, vördsamt tillstyrka Rikets Ständer alt hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det svensk medborgarerätt hädanefter icke mätte utländsk man beviljas förr, än han visat sig vara från sitt förra undersåtiighets-förhållande fri ka ilad, eller ock, uti afgifven skriftlig förbindelse, afsagt sig alla sin förra nationalitets politiska förmåner och rättigheter. Stockholm den 3 Juli 1851. Ank. till Exp. Utsk. den 7 Juni 1851, kl. 2 e. in. Utlåtande, i anledning af vuckt motion, om ny prägel u silfvermynt, sorn understiga 32 sk. banco.