Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nedkastande sig på jorden, ansigtet vändt mot det himmelska Kaaba6, det strålande gulltemplet, knäböjde de frälste för Propheten och kysste fållen af hans mantel. Men bland de olycksalige förmådde några knapt taga ett steg på bryggan, utan att nedfalla; andra gingo blott till hälften öfver den; en och annan hade redan ena foten i paradiset, då den andra undanhalkade, så att han nedtumlade och ett rysligt skratt skallade ur djupet, och en blåblek, eldblandad våg, gnisslande, uppslog mot berghällen. Adam bortvände, gråtande, sitt ansigte. Men med outsäglig himmelsk ljufhet, lutade mot honom Jesus sitt af strålar omgifna hufvud, hviskande: Sörj icke, menniskoslägtets fader! Påminn dig, att dina barn ej i evig tid skola förblifva i denna straffets ort, utan att de engång med renade hjertan skola ingå i herrligheten. Vet, hämdens domar gå i dag i fullbordan: men kärlekens och den eviga barmhertighetens dag kommer, när tiderna äro ute, och dommaren är jag. Mera förnam jag ej af den nazareiska Prophetens ännu för mig obegripliga tal; ty längre förmådde jag ej uthärda detta jemmerfulla skådespel. Öfverhölj mig, jord; störten öfver mig, klippor, ropade jag förtvinad, ilande från stranden, och gömde mig i en djup bergshåla, der jag svimmande nedföll. Men snart hörde jag under dvalan mitt namn ropas, och i samma stund kände jag min arm gripas af en iskall hand. Det var DödsEngeln. – Du dåre! som hoppades undansticka dig; sade han, och slungade mig till ändan af bron. Lifvets Engel började uppläsa min synda-skuld, hvars räkning jag vill spara mig. Min ångest växte med hvarje ögonblick. Hans skulder äro många, men icke stora, sade Adam bedjande, och jag andades åter. – LifsEngel! läs förteckningen på hans goda gerningar, sade Muhammed strängt; kanhända försona de hans brott. – Derom finnes ingenting antecknadt, svarade Engeln.
Afgörandet af denna fräga ansäg han äga mycken influence pä öfriga Stadgande» i Riks. dags - Ordningen. 16 §. Grefwe clo la 6arclie. Dä 1Z §. noga ut. sätter antalet af Riksdagsmän afPreste-Stän. det för hwarje Stift, och ett större dem ej tillätit är at Laga, synes mig början af denne §. Underlåter nägot probsteri rc. at ställa Lullniägtjg wolämpelig, männe ej ordet wäija här more tydeligare än ordet ställa. i? §. Friherre liljencranz. Den omtalde kropps pligten torde böra förswinna: Endast penninge-böter kunna komma i staga. Friherre 8taöl von llollstern, Lorllt?: I.uävig. Gjorde erindran wid det stadgande i denna §, at Riksdagsman som wald blifwit, mä ej utan lagliga hinder kunna sig derifrån undandraga, och hemstälde, om det wore enligt med hwar Swensk Mans rättat kunna til rtt sädant förtroende twinga-s. Gref. Manne ej penningechöter eller mistning af allmänna förtroendet more för det i s:dje Mom. af denne §. nämnde brott ett mera paflande straff. Herr von Illauss^voI> Lg.i'1 (rustak K» At fom Dombafwanden dä han är Frälseman, uti r?89 ärs Förklaring öfwer Allmogens Fri - och Rättigheter , förbjudeS strangkligcn, at med Riksdagsmanna-Wal för Allmogen sig befatta; Men har i denna i?:de §. orden lyda, at ware D^mhafwanden wkd Riksdagsmanna - wa! för Bonde-Ständet pligtig at sjelf föra prstocsllet; borde til förekommande af miflförständ och motsägelse af hwad förut föceffrifwit är, i stället för ware Domyafwanden rc. inflyta, ware walförrättaren sjelf rc. Herr von KebantiL, IvLr ^reärio 6abr-iel.
Vid förnyad föredragning af StatsUtakottets den 8 sistledne Augusti under N:o 403 afgifne, samt den 14 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjor-i de anmärkningar vid Utskottets förut meddela Ridd, 0. Ad, Pvot. VIII*. Band. 7 98 fjtn i September e, »t. le Betänkande, i fråga om Lieutenanten Bergs marks sökle prolongation å Arrendet af Klabböle Laxfiske; fann Ridderskapet och Adela för godt förblifva vid sitt den 27 sistledne Maji förmiddagen i detta ämne redan fattade beslut. Ut Supra. S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Stats-och LagUtskottens den 21 sistledne Julii under N:o 404 afgifne, samt den 14 sistledne Augusti eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, öfver väckte motioner om serskilte BrottmåldDomares tillförordnande. Ut Supra. S. D. Föredrogos å nyo och biföllos följande från nedannämnde Utskott inkomne, samt den 18 sistledne Augusti eftermiddagen på bordet lagde Utlåtanden : Från StatsUtskottet: Af den 13 sistlidne Augusti. I anledning af Kongl. Maj;fs Nådiga skrifvelse om pension vid afskedstagandet för JustitiaeRådet Blom. Från BeviilningsUtskottet: Af den 13 sisth Augusti: N:o 30, Om sättet för kostnadernes bestridande till Hins Kongl. Höghet Kronprinsens förmälning och verkställde Utländska resa. Från Statssamt Allmänna Be/värtoch Oeconomit Ut [kott en: Af den 9 sistlidne Augusti: Rörande väckte motioner om nya PostContoirs inrättande. Den i September e, rit, éjg NiO 407. Rörande nedsättning i Beklädnadsbidraget vid Indelta Infanteriet m. m. Af den 7 sistlidne Augusti: N:o 415. Dsls om upphörande af Passevolance-afgiften, dels om nedsättning deri.
Ä r ni oförskräckt och energisk, skall det ej behöfvas så många, kanske blott 10 a 15, innan ni inhemtat tillräckligt för att kunna på egen hand lära er resten. Har ni döttrar på 7 — 12 år, så låt dem för all del ej försumma att begagna denna lyckliga tidpunkt till inhemtande af den då vanligen så lätt lärda simkonsten. Den kan blifva afgörande för deras framtida helsa, utseende och — i ett farans ögonblick — för deras lif. Möter det stora svårigheter att sända in dem till staden, så kan måhända en simlärarinna engageras att resa ut till ert sommarnöje några dagar i veckan och ett för undervisningen passande badställe där anordnas. Anvisningar på lämpliga lärarinnor samt öfriga råd i den vägen lemnas utan tvifvel vid de kvinliga simskolorna. Slå sig flere grannar tillsammans om saken, blir den ej så dyr. För dem, som bo långt från en plats, där simundervisning kan erhållas, men som ha den lyckan att ej bo långt från sjö, erbjuder sig såsom den bästa utvägen att för sommaren eller en del däraf engagera en simlärarinna. Mot fritt vivre skall kanske en ung hygglig flicka, som genomgått någon af våra fruntimmerssimskolor, åtaga sig denna plats. Det borde verkligen nu för tiden fordras af en lärarinna i en familj, att hon kunde undervisa lika väl i simning och skridskoåkning som i musik och teckning. Utan tvifvel skulle det också vara till stor nytta i sanitärt afseende för lärarinnorna själfva, om dylika kroppsöfningar hörde till deras kurs. Slutligen återstår såsom en sista utväg själfundervisningen. Mången, åtminstone af det manliga könet, har på den vägen genom tilltagsenhet och energi lärt sig att hålla sig uppe i vattnet. Men dels blir metoden aldrig så god som under skicklig handledning (att efteråt förbättra själflärda simmare har visat sig mycket svårt), dels kunna de där försöken på egen hand medföra fara, då ingen simkunnig finnes tillstädes. Om emellertid nödig försiktighet iakttages, kan nog sättet i brist på andra utvägar godkännas. * * * Idun är ingen sporttidning; men som Idun har större spridning än någon sådan i vårt land, särskildt bland kvinnorna, så ha vi här velat tala några ord i denna viktiga kvinnoanlägenhet.
Uti Westerås lån hade man, redan vid sammanträde inför länsstyrelsen den 10 Juni 1858, blifvit ense om följande tvenne förslag: det ena, att uti stambanesystemet för jernvägar i riket borde ingå en väg i nordlig rigtning från trakten af Westerås och trakten af Sala, derifrån åt trakten af Hedemora samt vidare norrut; och det andra, att stambanan från Stockholm genom Upland måtte dragas mot Örsundsbro och vidare vesterut öfver Sagåri', så att dervid äfsåges en lämplig förening med förstnämda baristrä ökning i rigtnirig dels mot Sala och dels mot Westerås, hvarifrån denna bana öfver Köping och Örebro borde förenas med den från Göteborg genom Westergötland under anläggning varande stambanan. Vid det den 10 Februari påföljande år inför länsstyrelsen och undersöknings-kommittéens delegerade i Westerås hållna sammanträde uttalade sig äfven pluraliteten af de närvarande för dessa förslag. Då afgaf äfven länets hushållningssällskap förslag till, bland andra, följande jernvägsförbindelser, nämligen: l:o en jernväg i nordlig rigtning öfver trakten af Sala samt derifrån i rigtning åt Hedemora och vidare norrut, för upptagande af den öfverlägsna trafik, som ägde rum emellan Dalarne och Westerås; och 2:o en jernväg från Stockholm genom Upland mot trakten af Orsundså, derifrån vesterut mot gränsen af Westmanland samt vidare öfver Sagån i en sådan rigtning, att densamma der, i trakten af Sevalla kyrka, kunde utgrena sig såväl åt Sala, till förening med den i första punkten omnämde bana i nordlig rigtning, sorn ock åt Westerås, så att, på samma gång denna utgrening öppnade en lämplig jernvägskommunikation mellan Westerås och Stockholm, densamma tillika utgjorde förbindelsen mellan Westerås och Sala för den trafik, som på deri i första punkten omnämde bana ginge till och från Dalarne, samt att jernvägen vidare fortsattes från Westerås i vestlig rigtning till förbindelse med KöpingHults jernväg. Länsstyrelsen afgaf äfven sedermera, den 16
Om jag icke ansåg det vara af för mycken vigt, att genom ett pepxidrrig öka sedelstock en nied 3 å 4 Millioner, och om jag icke vore öfvertygad om det stovä afseende närvarande fråga förtjenar, skulle jag icke längre uppehålla med något yttrande derom, Men jag nödgas underställa, om ej samma method nu sorn förr må följas, att nemligen proposition först framställe» i enlighet nied hvad Utskotten föreslagit. Det ät? vissel ligen RiksStåndens rättighet, att deri göra ändringar, och jag plstår icke, att för pro. positionens uppställning någon viss föreskrift ås? stadgad, men det är en vanlig praxis, att pro» 68 Den 2 Junii, positionen snarare göres till bifall eller afslag af ett Utskotts Betänkande, ån till antagande af de dervid gjorde anmärkningar. I afseende på Eders Excellences sista proposition om Discontskuldernes liqviderande, kan jag ej underlåta, förklara, att jag helt och hållet bestrider den, och begår, att genom framställning af en ny proposition må utrönas, om Ridderskapet och Adeln till denna punkt i Betänkandet lämnar bifall eller icke. Hans Excellence Herr Grefven och Eandli Marskalken förklarade, att då Hans Excellence , utan att yttra sin mening i sjelfva saken , endast i öfverensstämmelse med discussionen, till Ridderskapet oell Adeln framstålt proposition, ansåg Hans Excellence sig hafva fullgjort den enligt Grundlagen honom åliggande pligt, och ågde de Herrar Ledamöter, hvilka icke vil.' le bifalla propositionen, att antingen reservera sig till Protocollet, eller ock begära votering. Friherre Hjerta, Fredric: Till den framstälde propositionen har jag svarat .Nej, och an_ målt mig att deremot anföra mina skål, hufvudsakligast bestående deruti, att genom så be2 skaffade förändringars antagande, rubbas väsentligen de grunder, hvarpå Sammansatta Utskottens Betänkande angående FinanceRegleringen stödjer sig.
Härförulan vill jag till Hr Grin. som har så stor sakkännedom, hemställa, huruvida alla de fullständiga uplysningar, undersökningar och statistiska detaljer, Grin ansett vara af behofvet påkallade, verkligen funnos, då Hr Grin, i sin egenskap af Ordfönde på StatsUtskis Riksgis-afdeln., vid sista Riksdagen till betydlig del och kanske hufvudsakligen genomdref utgången af behandlingen utaf Köping-Hults-baoan. Jag tror, alt Hr Grin vid det tillfället handlade rätt, oaktadt de gjorda undersökningarne icke voro så fullständige, att ju icke några vidare erfordrades. Utländske Ingeniörer hafva sett plankartorna och handlingarna öfver de med serdeles omsorg utförde undersökningarna, hvars kostnad blifvit af Skånes innevånare bestridd med mera än 20,000 Ridr hiko, och, lika med desse Ingeniörer, tror jag icke, alt i något land mera fullständiga detalj-undersökningar kunna företes. Då nu emedlertid sä många framställningar blifvit gjorda, tager jag mig friheten hemställa, om icke riktigast är, att ja-propos:u blir bifall lill punkten i sin helhet, så att man slipper att sönderdela densamma, oell att de, som icke vilja hafva bifall, måtte förena sig om kontra-proposm, hvilket lätteligen kan ske, då alla synas önska anslag åt endast vägen emellan Götheborg och Stockholm. Skulle detta förslag icke antagas, så förnyar jag min anhållan, att man måtte först afgöra, huruvida anslag skall lemnäs till en eller 2:ne banor. Hr Bildt, Didrik Gillis: Jag ämnar icke upträda för den mening, att det är rättast att gifva anslag till tvenne jernvägar, 15* 228 Den 1 November e. m. enär jag redan förut yttrat, alt man bör inskränka sig till anläggning af endast en bana; men jag vill från klokhetens synpunkt, och för att ej bringa frågan på spetsen, samt för att förena de stridiga intressena, ej motsätta mig att lemna en del af det ifrågavartde anslaget till den Skånska banan.
Ul och gammalt ylle mottages hä- danefter till spanad, Väfning af tyger, schalar, filtar m. m, hvarje dag i Klara Norra Kyrkogata 12, 1 tr. Hvar och en får sitt ylle tillbaka i form af garn, cd CD CO Jiildur / ndersson; on, född Sundeman [097 Telefon 497. cd [71G] CTTfUTf D! (iiU))! (')! (» Io) I (5nT&gt;) T (" »: o) l ())! (»! ()) IP) !&lt; i) K » K))! (» ir » I&lt; » K Dl! &gt;TTn) l&lt; » l&lt; iT:&lt; » i&lt; g tr Xrifl [01.1130., Julpresent. finnas nu tillgängliga i på samma gång elegant och praktisk utstyrsel, så att dam och smuts ej häfta vid dem. De tillhandahållas dels i blått och gnid, dels i rödt och. guld med klothrygg. lämplig julgdfva. Nederländernas frihetsstri d. Med utmärkt högaktning Frithiof Hellberg Red. TrenTjnTft): f) Tft '] T^: (&lt;) i (aTTOn! (u! (iTnCT o. utgifvare af Idun. Alla CD CO välfournerade §. §A UWS detaljaflärer. Inga permar expedieras, utan alt beloppet först insändts antingen medels postanvisning eller ock i sparmärken (ej frimärken!). Efter erfarenheten från förra året, vilja vi enträget uppmana Iduns läsarinnor att med första insända sina reqvisitioner, på det de må vara säkra om att ej komma, sedan upplagan, som på förhand bestämmes, är slut~ såld. s Ohs.! Dem af Iduns läsarinnor, som sakna n:r 7 och 9 för - detta år, meddelas, att dessa nummer komma att nytryckas på nyåret, » för så vidt minst 100 anmälningar härom, åtföljda af reqvisition på 2 permar, ingå.
Ehuru särskildt afslutade och uti Kongl. KammarRätten granskade hufvudböcker öfver Chartae-Sigillatae-hvitstämplingskostnaden åren. i832 och i833 blifvit till Revisorerne aflemnade, anse Revisorerne sig dock icke behöfva derom göra någon ziöerframställning, enär utgiften i Summa är upptagen till redovisning i Chartae-SigillalaeVerkets hufvudbok och Redogörelserna för hvitstämplingen alltså äro att betrakta såsom en Verifikation till nämnde hufvudböcker. Avesta Bruks Dir eéti an. De öfver denria förvaltning förde Räkenskaper, hvilka för begge Revisionsåren blifvit i Kongl. KammarRätten granskade med anmärkningar, utvisa följande förhållande: Debet: Credit: Ingående Bahmce, Bedogörarens fordran —■— 8. •— 438: 5. 4* Afkorta ingar och inordningar 2,573: 3G. —• 2,000: Lefvereringar till Kongl. Mot dessa Räkenskaper har, å Revisorernes sida, någon anmärkning icke förekommit. Kongl. KrigsColIegmm. Detta Verk upptages här i enlighet med den nja Organisation och fördelning i blott 2:ne Departementer med 3:ne Afdelningar under hvarje, som detsamma erhållit genom Kongl. Brefvet den 17 December 1831. l:a Departementets Artilleri-Afdclniinjs Räkenskaper, hvilka för begge åren äro i Kongl. KammarRälten granskade med anmärkningar, utvisa följande förhållande: Debet: Bahmce jr ån föregående uretr Behållningar och Fordringar 249,718: 45. r. 259,529: 39. 3.
Riksgälds - Contoiret kommer pa lika satt som Hittills, att hällas öppet för Inrikes Län emot Obligationer pä minst 5 är ock nied; procents ränta, sä länge Fullmägkige pröfwa sädant nödigt, hwariemte till Statens behof sä kallade - , Augusts. sammandragets författande för är 13,5, något öfwerskott icke skulle wisa sig, men restantier för nämnde är sedermera lefwereras, kommer Veste restantier att biläggas den uti sammandragit upptagne Summa af l8'Z ars mede!; och sa snart af Conteirels räkenskaper utrönas, att af 18 lz ärs Bew-llning influtit mera, än Twa Millioner Sexhundrade Fenitio Tusende Riksdaler kcm. mer skilnaden att anses såsom öfwerjkott, o. s. w. 8 Ark. Angäen-e upptagande af Inrikes Län. Rikögalds - Contoiret kommer p - lika sätt som hittills, att hällas öppet för Inrikes Län emot Obligationer pä minst Fora äe och med c procents ränta, sä länge Fullmäktige pröfwa sädant nödigt. 2, z och s § §. gä uk Den is Augusti.. s6oz lade Permanent Annuitets - Län, jemte län pä bestämd förfallo-lid enligt Riksens Ständers särskildt widtagnc Beslut, genom Rikvgälds, Contoiret skola mottagas, riied te wil-kor hwilka uli Kungörelser, härom närmare utstakas. 2 §.
M:s händer, så kunde en hvar känna sig trygg i vissheten om all del beslut, som komme att fattas, blefve del för Riket mest gagnande. Vill man heldre dela anslaget emellan de båda jernvägslinierna, så kan och bör jag icke hafva något alt deremot invända. Jag slutar med att bedja de Hrr, som egentligen förorda den andra jernvägs-slräckningen, icke missförstå mill uplrädande, föranledi endast och allenast af medvetandet om billigheten och rättvisan af den sak, jag förfäktar. Tryggad af della medvetande, öfverlemna!' jag frågan till de båda statsmakternas afgörande och begagnar delta tillfälle för att uttrycka den förhoppning, all, sedan R. o. Ad., såsom jag förmodar, återremitterat dessa punkter och öfvergåtl till behandlingen af SlatsUtskrs Betänk. JYs 274, Ståndet dervid måtte visa den opartiskhet och den välvilja, att jemväl lill Ulsk. återförvisa det i nämnde Betänk, förekommande ullål. i afseende ä den Skånska jernbanan, på det att Utsk.„ vid hela jern vägs-frågans förnyade behandling, mätte kunna betrakta densamma i dess helhet, ulan att bindas genom något af R. St. förut fatladt beslut. Hr Gr. o. Landtm, lillkänoagaf, att anslag blifvit ulfärdadl lill fortsättande af plenum kl. G e. m. Hr Bildt: Dä de ledamöter, som här yttrat sig, talat för återremiss af deu 6:le punkten, torde det vara öfverflödigt för dem, som redan vid diskussionens början påyrkade denna åtgärd, att vara särdeles vidlyftiga under ilen nu pågående öfverläggningen. ålen då man framställt sådana yrkanden, alt, om de, vid frågans förnyade behandling i Slatsölsk., vunne afseende, hela frågan skulle löpa fara att sönderbrytas, anser jag mig skyldig att, så godt jag förmår, söka gendrifva alla yrkanden af denna halt. Jag har redan i ett föreg:de anförande sökt utveckla de skäl, pä grund hvaraf jag ansåg, att R.
Efter all anledn. vore det således icke bondelementet som i händelse af det nya förslagets antagande finge ett oroväckande öfvertag, men val ett annat element, som i vissa afseenden har sine afskiljdä antinationella intressen: ett element, som förstår göra sig gällande utan speciel upmuntran, och som äfven under de mest olikartade politiska former är det mäktigaste i Europa; som icke allenast förmår bjuda sjelfva Furstarne spetsen, utan hvad mera är, sjelfva demokratien, som nu i Frankrike är mäktigt nog att förhindra äfven de nyttigaste reformer sorn icke öfverenstämma med dess intressen, ett element som alltid sträfvar att öka budgeten och som hotar att ruinera eli land med Frankrikes stora pekuniära resurser, detta element heter byråkrati. Åtskilliga förhållanden gifva anledning till denförmodan att det nya förslaget skulle pä ett alltför öfvervägande sätt gynna de byråkratiska intressena, dels med anledning af den direkta rösträttighet ^om förslaget lemnar embetsman - Den 17 December. 263 nen, dels med anledning af det inflytande dessa förmå utöfva på de öfriga röstande. Dä formerna ännu aldrig visat sig ega någon omedelbart skapande förmåga med afseende pä den politiska andan der denna förut icke gifvit sig tillkänna, kan man med någorlunda visshet förutsätta, att ett lagförslag, som redan är utdömdt af den i politiskt afseende varmaste, delen af nationen, nemi. de nya och friskare idéernas anhängare, icke förmår framalstra en förut okänd public spirit. Då man nu tager i betraktande de hittills rådande politiska maklighetsförhållanden, i följd hvaraf få eller inga med afseende på valens bedrifvande, skulle upträda annorlunda än på ett passift och negatift sätt, och dessutom känner de konsiderationsnät som i allmänhet inom provinserna fastbinda ståndspersonerna vid embetsmännen, behöfves i sanning icke mycken aktivitet å embetsmännens sida för att bestämma valen, och hvarje skicklig och inflytelserik Landsh. skulle i all beqvämlighet i sitt arbetsrum kunna upgöra vallistorna.
Dläntnbe, genom bränwinöbränningenö befattning, infTp* tanbe afgifter upptagaö nu till fanttna belopp eller 545,000: Dd) lära Dlifetö ©tänber af förra årenö erfarenhet finna nöb* wänbiglfeten, att genom förl)öjba minimi*afgifter bereba fafetlfet för bränwinöfattenö behöriga utgöranbe; h^arwib bet jernwät fulle mara båbe öfmerenöflätnmanbe meb billighet och lebanbe till räfenfapernaö förenfling, om ben nu efter jorbmärbet ut* gåenbe afgiften upphörbe och erfatteö genom lf<Jte pannerpmbö* afgifter. Äongl. ?9laj:tö ämnar föröfrigt färfilt till SXifetö ©tänber frantflälla angelägenheten beraf i moralist och occo# nontift hänfeenbe, att, genom lämpliga åtgärber, föfa tillwä* gabrittga bränminetö förbptanbe och fålunba merfa till inf ränf* ning af befj omåttliga bruf. 34:o Heflanttet*. «$äraf anfet Äongl. 9Jlaj:t lifa* forn förut funna påräfitaö en ungefärlig infomfl af 100,000: 3,972,500: ©umma ©tatömerfetö orbinarie od) e,rtra orbinarie infomfler 7,870,614: SBib ftfla ©tatöreglering beräfnabeö: — 3 o — Xe otbinarie infontfterna titt 3,867,644: 7. 6. 3>e ejrtra otbinarie jemte reftarttiec ♦ 3,417,355: 4°* 6. 2lttfTag af allmänna bevittningett titt ©tatsbehofvens fyllande 1,727,200: hvarförutan på öfverfTotten anviftes:
Om detta tillstånd, på sätt här ofvan är vordet i underdånighet föreslaget, i allmänhet, med undantag endast för det fall, att tillfälle kunde saknas till användande af det öfverskott af tackjern, som vid en större tillverkning på ett ställe tilläfventyrs för någon gång icke kan afsättas, ej meddelas förr, än Bruks-egarne utom Bergslag erhållit någon viss tid sig förbehållen, under hvilken de kunna, då de så önska, utvidga sina verkstäder samt öka arbetarnes och äfven hamrarnes antal, der det sig göra låter, så anse Rikets Ständer, för deras del, säkert, att smides-beloppet utom Bergslag skall tillvexa betydligt, och tackjerns-tillverkningen, i följd af en sålunda ökad afsättning, lemna en så mycket större vinst, att egare af tackjerns-hyttor inom Bergslag, då i framtiden Expedilions-Utskottets Förslag till tind. Skrifvelsej N.o 351. y63 en mera oinskränkt smides-frihet dem beviljas, i högst få fall skola sig deraf begagna. Den enklaste beräkningen skall visa dem, att de hafva större vinst af att använda de inom dessa orter alltid dyrare kolen till uppdrifvande af deras hufvud-näring, hvartill förlags-capilalet en gång är nedlagdt, än att med högst dryga kostnader kasta sig in på en ny tillverkning, hvilken med så dyra kol, som vanligen inom Bergslag ej ens kan bära sig med någon möjlighet af täflan, och hvartill äfven sällan nödig vattu-tillgång finnes i dessa trakter, sedan den förut blifvit till hyttorne disponerad. Rikets Ständer göra sig tvertom förvissade, att tackjerns-tillgången skall, i mon af den ökade afsättningen, betydligt stiga, då malm-grufvorne äro, inom de större Bergslagen, nära outtömlige, och då de nu befintliga kol-tillgångarne kunna, utan ökad consutnlion, förslå till en beLydligt större production, så snart I3ergsmans-hyttelagen finna med sitt intresse förenligt att mera allmänt öfvergå till sambruk och att, i följd deraf, förbättra sina blås maschiner och använda varm bläster.