Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Frih. Cederström, Jakob: Utsk. har tillsiyrkt K. M:s nåd. prop. om indragning af coniin.- och bergs-colhne, sedan de administrativa och ekonomiska rättsfrågor, som till dessa veik skulle höra, nu blifvit derifrån skiljda. Jag har svårt att begripa, hvad Flsk. här vid lag yttrat, emedan jag tviflar pä möjligheten, alt ifrån K. bergs-collim frågor ora tionde-sättningar kunna vara skilda fö.r malmbrytning och tackjernsblåsning samt från coram.-collini åtskilliga sådana rättsfrågor, som röra palenter och patenträtt in. fl. andra. Det är icke lika lätt att verkställa indragningar af coilegier och förvandla dem till byråer, som att pä papperet uppgöra förslager dertill genom förändring af namn; ty der icke lagstiftningen röride skattläggningar och ekonomi-måls behandling genom ett varde kan framstå i förändradt skick, utan alt medföra oordning, sä bl ifver ärendenas handläggning genom collines indragning haltande och målen kunna sedermera icke ilian svårigheter af andra embelsmyndigheler redas och afgöra» och hvilka äga rättighet att döma, att gifva utslag i målen. Jag måste för min del begära älerremiss till SlatsUlsk. af denna punkt i betänk., och begär att få bestämdare upplysningar huru och genom hvilken författning de frågor blifvit flyttade till andra myndigheter, som jag nämnt, nemi. tiondesättning för grufvor och af tackjerns-hytlor i st. f. bergs-collim, samt patenttvister för comm.-collini. I händelse det skulle bevisas, all någon sådan författning icke finnes, sä torde Utsk. benäget finna alt någon indragning icke kan äga rum. Hr von Hartmansdorff, August: När denna fråga remitterades till StatsUtsk., gjorde jag redan några anmärknir emot förslaget. Jag anhåller att nu få vidare utveckla dem. Förslaget innehåller att bergsoch comm.-colhne skulle förenas under en s. k. styrelse, hvilken borde vara inrättad pä samma sätt, som general-tullstyrelsen, eller styrelsen öfver vägoch vattenbyggnader.
Kärreberg enligt handlingarne är af den storlek och beskaffenhet, att Kongl. Kammar-kollegii andra Provins-kontor, vid ifrågaställd utarrendering deraf pä 30 är. föreslagit derför ett årligt minimi-arrende, motsvarande i penningar 634 R:dr 6 öre, och ett maximi-arrende af 740 R:dr 37 öre; att Kongl. Kammarkollegium, i anledning af ifrågavarande utbyte, ansett att berörde länsmans-lön, sorn i nu gällande riks-stat är bestämd till 700 Ridr R:mt, skulle, såvida den vid nämnde belopp bibehölles, hädanefter upptagas att bestå endast af boställets ränta och afkastning; att, med antagande af sistnämnde belopp såsom boställets nuvarande verkliga afkastning, det förhållande framdeles kunde inträffa, att, i händelse nämnde länsmans-lön komme att undergå nedsättning, eller afkomsten af bostället, vid den allmänna uppskattning af landtstatens boställen, sorn blifvit ifrågaställd, kan varda bestämd till högre belopp än det af Kongl. Kammar-kollegium nu föreslagna, icke blott nämnde Länsmans hela lön skulle bestå af boställets ränta och afkastning, utan boställs-innehafvaren jemväl nödgas inbetala någon del af berörde afkastning till Kronan, ett förhållande, desto mindre lämpligt, som, enligt Utskottets tanke, åtminstone någon del af de Statens embetsoch tjenstemän anslagna löner bör i penningar utgå; och att omförmälde boställe, med hänsyn till alla dessa omständigheter, synes vara förmånligare än för en tjenstebefattning af förevarande beskaffenhet skäligen bör af Staten anslås, får Utskottet vördsamt hemställa att Rikets Ständer icke mätte bifalla förevarande nådiga framställning. Stockholm den 20 Februari 1860. 4 Ståts-Utskottets Utlåtande JV:o 67. .M e». Anh. till Exp.-Utsk. den 25 Febr. 1860, kl. 8 e. m.
• J»T(— —5 _r s ® cr| ri> §2. !.s Bs: jr03 u? 03 3 Eiks-Ståndens Beslut. p_ fö »fe ■JO M CO A. < ns c ii dj) rcu O Q c« a n> t-. • CTQ 02 C ? T Ridd. 0. 1 PresteBorgareBondeW:o N;o Pag Adela. | Ståndet. Ståndet. Ståndet. JN:o '§• Anmälan af Rikets Ständers Revisorer år 183O: Qi:o om redovisningsoch bokförings-methoden hos Förvaltningen af bjö-ärendena och vid Flottans ötationer 4 22 2 I <1 10 OA 3 34 V 34 iV 34 i>- ? 34 V 34 bV 34 Svar på återremiss om Propric-halancer, förekommande i Tull—.— 4 170 9 V 34 b. 134 ? 34 a. a. f 34 32:0 Verkets räkenskaper >>>>>>>>>>>>> 4 22 23 UV 34 f V 34 '1 15 O A 33:o om inköpet af en vid Skeppsbron i Stocka‘ 4 34 >>■ ? 34 V 34 b' ¥ 34 holm uppsatt Svangkran, >??>>> > > » > Svar på ater remiss ,>>>>>>>?>>> om Sportel-taxaii för Tull-Ycrkets Tjensteman > > > > > > 4 4 4 22 22 \ 34;o 170 22 8 22 V 34 ) *>• ? 34 ? 34 a. a. ? 34 |ioo 35:° om .Propric-balaticer, upptagne i Post-Ver23 \ 5 I 0 r\ A
Lag uppfattas och fastställas, på det, i den oförmodade och beklagliga, men visserligen tänkbara händelse af forén i ngsb an dets upplösning, Sveriges enskilda Constitution, lika som Norriges, ej måtte då å nyo behöfva förändring, för att vidmagthålla hvardera Staten vid det skick, densamma såsom särskildt var ämnad att äga. Hvad jag hittills haft den äran anföra, har jag härledt ur en grundprincip, den om förevarande frågors beskaffenhet. Äro härledningarne rigtiga, så är det ock deruppå, som våra öfvertygelser och våra tillstyrkanden förnämligast böra grunda sig. Klokheten för tillfället må komma Sanningen till understöd; men vore Klokheten icke i följe med Sanningen, så vore det den sednares ensamma råd, som jag ville tillstyrka att hörsamma. Det är af detta skäl jag ej förr än nu utheder mig få framställa, hvartill den förra kan synas förmana. Jag är för min del för mycket öfvertygad om nödvändigheten af rättsgrunder för handlingssättet mellan Stater, för att icke antaga, det en så till sägandes Constitution öfver Stater mäste finnas, likasom det måste finnas en öfver Medborgare och deras Styrelse. Denna Constitution är Folkrätten. Enligt denna Rätts föreskrifter måste emellan 2:ne tvistande Stater ett biläggningsmedel finnas: detta medel ligger i Traktater, och, 33 770 Riksdagen 1815. vare rle frivilliga eller nödtvungna, om de icke hållas, är all rättvisa upphörd mellan Nationer. Jag tror, på dessa skäl, att, sedan Konungariket Danmark, allt sedan Freden 1810, genom årliga ingrepp deremot hade blottställt sig för Sveriges beifrande af sin rätt, sedan Sverige, återkommet till förmågan att densamma hämna, hade aftvungit Danmark Freds-Traktaten i Kiel, och sedan, genom denna Traktat, Konungariket Norrige var icke blott afsöndradt ifrån Danmark, utan Sverige formligen underkastad!, ägde mer, upprigtigt sagdt, Norrska Folket ingen rätt att undandraga sig Sveriges besittning.
Uti Sverige utgöres straffet af böter till 2, 5 eller 4 gånger afgiftens belopp för ett år, samt förbrytande icke blott af redskapen, utan äfven af i bränneriet befintligt bränvin, samt de kärl, hvaruti detsamma förvaras. På grund af svårigheten att kunna veta afgiftens storlek, anser kommissionen det, vara mindre tillrådligt, att rätta böterna derefter, liksom äfven straffet efter departementets förmenande i så fall skulle blifva oproportionerligt stort. Deremot synes det ändamålsenligt, att konfiskationen omfattar icke blott bränneriredskapen, såsom hittills, utan äfven allt i bränneriet befintligt bränvin, samt de kärl, hvaruti det förvaras. Kommissionen anser derjemte, att hvad som konfiskeras icke bör af ägaren åter få inlösas, utan att det bör försäljas på offentlig auktion, dels för att undgå den svårighet och de utgifter, sora uppkomma vid värderingen, »-i - Norska Regeringens underd. Utlåtande. ■105 dels äfven för att betaga ägaren tillfället att vid låg värdering, kunna för ett ringa pris återfå det konfiskerade. Med hänseende till straffet för oloflig bränvinsbränning, Anner kommissionen, att det i lagen af den 4 Aug. 4 827 g 45, bestämda är för lågt. Departementet, som häruti är ense med kommissionen, tror dock å andra sidan, att det af kommissionen föreslagna är för högt, hvarföre enligt departementets tanke detta straff bör bestämmas sådant det är stadgadt uti Kongl. Prop. den 5 Febr. 4845, g 24, nemligen för första gången böter från 4 0—50 Spd-, och vid förbrytelsens förnyande böter från 20—400 Spd. eller fängelse på vatten och bröd. Departementet tror derjemte, att samma straff böra stadgas för oloAig omdestiliering af bränvin, som för oloflig bränvinstillverkning. Med hänseende härtill äro gg 24 och 26 i departementets utkast affattade. g 54. ' De 2:ne första mom. af denna g äro i öfverensstämmelse med g 44 i lagen af den 4 Aug. 4845.
Några stadganden, som lade hinder i vägen för jordens fria styckning före1'unnos icke i Sveriges äldsta lagar och torde icke heller varit behöfliga, enär årligen utröntes hvad hvar och en bonde förmådde alt gifva till Kronan och det allmänna. Dock sorn hel gärd var det högsta mått, hvartill en bonde kunde taxeras, framstod snart obilligheten deri, att den bonde, som hade hel sätting, måste ansvara för extra-ordinarie utskylder till lika belopp, som den, hvilken hade betydligt större gårdsbruk. De kamerala begreppen voro denna tid så litet utbildade, att man ej fann på annan utväg att förekomma de ojemna följderna af en sådan beskatlningsprincip, än inskränkning i rättigheten att besitta huru mycket skattegods som helst; och så uppkom begreppet fullsuten. Fullsuten kallades nemligen åboen på det högsta hemmansbruk en bonde fick ega. I anledning häraf stadgades: 1) att ingen skulle få besitta mera skatte-gods, än han möjligen kunde vara fullsuten uppå, Sammansatta Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Bet. N:o 27. 7 samt 2) att der något gods, ”sorn skatt cer want afga”, vore genom arf sönderskiftadt, skulle någon af arfvingarne, som på sitt gods ej var fullsuten, detsamma till sig lösa, på det Kronans skatt ej skulle minskas. L. L. Kg. B. XXX: 2. Placatet af år 145.9, § 1. Gustaf I begynte en ny period af beskattnings-väsendet genom påbjudandet af ständiga skattläggningar, dervid den grundsats bibehölls, att hvar och en skulle draga skatt i förhållande till vidden och värdet af sina egor, och så väl genom de under denna Konung började ständiga skattläggningar, som genom jord-naturens sedermera blifna oföränderlighet, hafva andra grunder tillkommit för förbuden emot afsöndring, hvarmed i början endast afsågs att jord af ringare natur icke skulle till Kronans skada komma under jord af förmånligare natur.
Uti det vid sisllidne Riksdag till 562,000 R;dr beräknade förslags-anslag för Tull-Verkets utgifter, har E. K. M:t föreslagit en tillökning af 338,000 R:dr, för alt betäcka de ytterligare kostnader, som dels redan uppkommit, dels vidare voro att emotse, i följd af ej mindre den förändrade regleringen »f Tull-Statens löner, som för Sportel-systemets afskaffande vidtagits, och hvilken ökat allöningskostnaden med omkring 100,000 R:dr, än ock ytterligare ifrågakommande åtgärder för tullbevakningens förstärkning. Då Rikets Ständer inhemtat, att den bland Tull-Verkets omkostnader upptagne utgift till Drawback utgjort år 1842 94,295 R:dr 47 sk. 6 r:st och år 1843 67,981 R;dr 16 sk., men Rikets Ständer anse densamma snarare vara att vid inkomst-beräkningen iagttaga såsom en minskning i uppbörden, än att till utgifterna hänföra, hafva Rikets Ständer, som vid beräkningen af Stats-Verkets inkomster härå fästat nödigt afseende, funnit sig böra tillöka det förut uppförda förslags-anslaget endast med 238,000 R:dr eller till 800,000 R:dr. 7:o Till Rikets Ständers ompröfvande har E. K. M:t i Nåder öfverlemnat, huruvida icke, med afseende å Theaterns högre syftemål, såsom en konstinrätlning, den der eger ett obestridligt inflytande på allmänna bildningen, Rikets Ständer kunde finna skäligt medgifva återställande af de från längre tid tillbaka för Kongl. Theatern anvisade, men vid sisllidne Riksdag indragne, anslag af 4,500 R:dr i penningar och 200 famnar ved in natura, samt, för sådant ändamål, i ett för allt å Sjunde Hufvud-Titeln uppföra en summa af 6,000 R:dr; och hafva Rikets Ständer detta af E. K. M;t sålunda ifrågasatta anslag beviljat. 8:0 Den af E. K.
Då denna anordning kommu att lemna utrymme för 9,300 kubikalnar handlingar, ordnade på hyllor, och Arkivets handlingar år 1853 hade, enligt då anställda beräkningar, ett kubik-innehåll af 4,408 alnar, hvaraf likväl endast 2,161 voro inrymda i Riks-arkivets nuvarande hus, hade nybyggnaden beräknats innefatta, utöfver det redan erforderliga, utrymme under en tid af omkring 60 år för de samlingar, hvilka med ungefär 80 kubikalnar om året vore att förvänta såsom tillökning, hvarförutan tillfälle för framtiden vore beredt att, genom uppförande af tillbyggnader, anskaffa än ytterligare utrymme; och beräknades kostnaden för denna byggnad, hvarigenom Riks-arkivets behof skulle för mer än ett halft sekel fyllas, till 125,352 Ridr Riko, om huset uppfördes endast på bjelkbädd, men till 148,110 Ridr om pålning visade sig vara behöflig, oberäknad i begge fallen en summa af 12,500 Ridr, som för varmvattens-apparaten erfordrades, derest en sådan borde för hela husets uppvärmning anbringas. Då emellertid utgifterna för berörda byggnads-företag, utom värmnings-apparaten, med afseende å nu gällande priser å byggnads-materialier och arbetslöner, icke kunde beräknas till mindre än 179,352 Ridr Riko eller 269,028 Ridr Riksmynt, om förra alternativet, som icke afser pålning, antoges, och, enligt det sed - Slals-Ulskollels Ullålande JYi 148. (Forlsälln.) nare alternativet, upptagande pålning, till 202,110 Ridr B:ko eller 303,163 R:dr Rimt, har Kongl. Maj:t, nied öfverlemnande af ärendet tillhörande handlingar och ritningar samt under åberopande af hvad här ofvan blifvit anfördt och utveckladt, uti högstberörda Nådiga Proposition föreslagit, att Rikets
Enligt hvad infordradt utdrag af domboken vid lagtima böstetinget med Ölands södra Mot den 30 September 1841 utvisade, hade Häradsrätten genom utslag samma dag, med åberopande af 40 kap. 3 § Missgerningsbalken, Kongl. Förordningen den 20 Januari 1779 och Kongl. Förklaringen den 23 Mars 1807, dömt inhyses Lars Larsson i Stenåsa att, för andra resan stöld till värde af 12 R:dr banko, böta tjufnadens fyradubbla värde med 48 R:dr, samt undergå uppenbar kyrkoplikt en söndag, men, om han saknade tillgång till böterna, i stället straffas med sjutton par spö; hvilken bestraffning, såsom fånglistan från häradshäktet utvisade, äfven kommit till verkställighet. 19 Vid granskning af detta utslag, anmärkte jag, att Häradsrätten, som ådömt den sakfällde spöstraff vid bristande tillgång till böterna, således ej tillämpat Kongl. Förordningen den 10 Juni 1841, angående kroppspliktens utsättande i fängelse vid vatten oell bröd, då förvandling sker i brist af tillgång till böter. — Om denna underlåtenhet ägt rum i den föreställning, att Förordningen icke skulle vara tillämplig i fråga om andra resan stöld, så vida 40 kap. 3 § Missgerningsbalken för sådant brott, när böter saknades, stadgade en särskild förvandlingsgrund, med bestämmelse af straffet i spö eller ris, behöfde endast erinras om högstberörde Kongl. Förordnings ordalydelse: ’’Äro efter lag eller särskilda författningar böter ådömda, i stället för hvilka, vid bristande tillgång hos den sakfällde, kroppsplikt, enligt 5 kap. Straffbalken stadgas bör, då må icke spö eller ris ådömas, utan skall, i sådana fall, kroppsplikten alltid utsättas till fängelse vid vatten och bröd efter de grunder, 4 § i nyss åberopade kapitel innehåller.”
Hospitalers och Lazaretters underhåll. Kyrkors underhåll. Nionde Wadstena KrigsmanshusCassa. BeneficiiHemmans Räntor. Upsala Län . Stockholms . Södermanlands Östergöthlands Gottlands . Calmar Blekinge Jönköpings . Kronobergs Christianstads Malmöhus Hallands . Götheborgs Elfsborgs Skaraborgs Nerikes . Wermlands Westmanlands Kopparbergs Gefleborgs Wester-Norrlands Jemtlands Westerbottens Norrbottens . Allmänna IndragningsStaten. Fjerdingsman. af Boställen. Andra IIufvudTiteln. Fjerde Hufvud Upsala Län Stockholms Södermanlands Östergöthlands Gottlands . Calmar Blekinge . Jönköpings Kronobergs Christianstads Malmöhus Hallands . Götheborgs Elfsborgs . o Skaraborgs Örebro Wermlands Westmanlands Kopparbergs Gefleborgs . Wester-Norrlands Jemtlands Westerbottens Norrbottens. Summa Tillkommer: i Räkenskapen ej upptagen: Stockholms Län Götheborgs Summa S:m. Fångars vård och underhåll. Spanmål. Spaamäl. Sjette och Infanteri terne. Militire-BoställsCassan. LandsStaten. Gästgifveri-Frihet er. Värde efter Markegång. Värde efter Markegåi Värde efter Marke; Värde efter Markegång. Sjunde Upsala Län Stockholms Södermanlands Östergöthlands Gottlands . Calmar Blekinge . Jönköpings Kronobergs Christianstads . Malmöhus . Hallands . Götheborgs Elfsborgs . Skaraborgs Örebro . Wermlands Westmanlands Kopparbergs . Gefleborgs Wester-Norrlands Jemtlands . Westerbotten: Norrbottens . Summa Tillkommer: i Räkenskapen ej upptagen: Stockholms Län Götheborgs Färjor och Färjekarlar. Jordförluster genom Canalanläggningar. Postverket. Spanrnål. Värde efter Markegång. Spanmål. Värde efter Markegång. Spanmål. Värde efter Markegång. Städers Friheter. Värde efter Markegåi Värde efter Markegång, Värde efter Markegån; Värde efter Markegån; Span mål. kpr kpr T:r T:r T:r T:r kpr 27,3 140 28,4 538 30,2 578 28,4 30,2 241 28,4 30,2 a Åttonde Upsala Län Stockholms Södermanlands Östergöthlands Malmöhus Hallands Götheborgs Norrbottens
Antalet af barn som vid förlidet års slut begagnade de tillkomne nya skolorne var minst i Wäse sockens skola och utgjorde 16, samt störst i Kihls sockens skola och utgjorde der 259. Till undanrödjande af alla hinder för begagnandet af den vexelundervisniugsskola, som Uddeholms bruks-bolag redan för längre tid sedan i Gustaf Adolfs socken inrättat för bolagets arbetares barn, är den välgörande anstalt af bolaget träffad, att barnen under vistandet i skolan erhålla jemte undervisning, kläder, föda och husrum. En bergselementar-skola, stiftad af Bergmästaren i orten med anslag af Bruks-societeten, har, under stiftarens förestånderskap, varit öppen alla de ifrågavarande åren och begagnad af 53 elever, deraf 2:ne från Ryssland, 2:ne från Finnland och en från Norrige. Undervisning liar varit lemnad i bergsvetenskapen och dess förberedande studier, i linear-ritning och i skogshushållning. Då ganska många af denna skolas elever redan användas med fördel i näringarne, synes undervisningen ändamålsenlig. Af bemälde Bergmästare är äfven för flere år sedan inrättad en så kallad grufvedrängs-skola, i hvilken lian sjelf bestridt lärare-befattningen och der undervisning blifvit meddelad uti grunddragen af geometri, arilhmetik och grufvebrytningskonst. De elever som derifrån utgått, äro nu till största delen anställde såsom uppsyningsman eller så kallade skjutare, och hvarvid de fleste ådagalagt insigt i yrket och duglighet, samt alla ett hedrande uppförande. 27 Hälsovården uti Länet, sä vidt dermed afses omsorgen att bota och hämma smittosarnma sjukdomar, beslrides af 2:ne ordinarie Provincial-läkare, hvilka äro stationerade den ena i Carlstad och den andra i Philipstad samt af 2:ne extra Provincial-läkare, som hafva sina stationer den ena i Arvika köping och den andra i Fryksdahls härad. Dessutom är anställd inom Näs härad en läkare som häradsboerne, enligt sins emellan uppgjord öfverenskommelse aflöna, och Uddeholms bruks-bolag har för sina verk antagit bruksläkare.
Herr von Ehrenheim, P. J., anmäler, att han icke närvarit vid frågans slutliga behandling af Utskottet. Stockholm, tryckt hos Sam, Rumstedt, 1866, Allm. Besvärsoch Ekon.-UtskotMs Memorial N:o 84. I N:o 84 Ank. till Exp.-Utsk. den 24 April 1866, kl. 1 e. m. Memorial, med förslag till voteringsproposition i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskottets Betänkande JM 39 och Utlåtande JM 75, angående väckta motioner om utvidgande af qvinnans medborgerliga rättigheter. Sedan Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet i ofvanberörda Utlåtande, till sammanjemkande af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i förevarande ärende, hemställt, att Rikets Ständer måtte »i underdånig skrifvelse till Kongl. Majit — med anmälan, att Rikets Ständer anse anställning i tjenster och befattningar, hvartill qvinna kan pröfvas lämplig, och hvarifrån hon ej genom grundlag eller civillag är utestängd, hädanefter böra henne tillkommma, när hon visar sig dertill ega erforderliga kunskaper och skicklighet, samt fördenskull tillfälle böra beredas qvinna, att aflägga de för dylik anställning föreskrifna kunskapsprof — anhålla, att Kongl. Majit måtte vidtaga och, der så nödigt finnes, hos Riksdagen föreslå de åtgärder, som för genomförande af en sådan förändring i hittills bestående förhållanden finnas erforderliga»; så har, enligt hvad särskilda från Riks-Stånden till Utskottet aflåtna protokollsutdrag utvisa, denna Utskottets hemställan blifvit allenast af Vällofliga Borgare-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet bifallen; hvaremot Höglofiiga Ridderskapet och Adeln vidblifvit sitt förut i ämnet fattade beslut i »att Rikets
Jag finner derföre ingen orsak, hvarföre, om RiksgäldsSedlarne bibehålla sin credit, den omgången behöfves, att utbyta dem i Banken, och dertill afsätta ett odetermineradt Crediciv; lättare vöre att i de förslitnas ställe blott fabricera nya Riksgäldssedel', och på det sättet bibehålla de 8 Millionerna; jag fruktar i annat fall Bankens Sedlar förlora i värdet. TIerr Våhlman: Då StatsUtskottet un derställde Riksens Höglofl. Ständer det förslag, att RiksgäldsSedelstocken intill nästa Riksmöte skul’e i det närmaste bibehållas till det belopp i allmänna rörelsen, som den tftos /• m* *383 vid förbi 9b t^ffå sfiit^Åtgjorde, och till följe hvaraf \ng&h^äiri ottissementsfond för RiksgäldsSedlål^# -hädanefter skulle bli fva af nöden; skedde denna hemställan i förening med andra förslag, som med det förra ägde ett ovilkörligt sammanhang. Jag vill häraf nu blott anföra det om allmänna Une-rörelsens fästande vid Riksgäld-Contoiret, hvarigenom sistnämnde Verk-kommit i tillfälle att med lätthet återbringa i rörelsen de genom Bevillning eller vexling i Contoiret inkomna RiksgäldsSedlar. Genom på förhand partielt tagna beslut af de gme respectiva MedStånden, blefvo några delar af StatsUtskottets Financeplan antågne, andra åter förkastade. StatsUtskottet, som, sådant oaktadt, borde med afseende på de 5:ne Stånds i ämnet fattade beslut uppgöra en så kallad financereglering, var härigenom ^Sflldejés hfndradt att kunna utgå från§ n'3^j{rT SÖr^s jilan; ty förhållandet harjne sfåsölfi'fifed-ien kedja, hvaraf några länkar1'ämrytä^^ch man ändå vill anse den genmiv äSp öfrigas styrka kunna uppbära en gifven tyngd.
Hvar och en, som enligt o, 4 elier 5 §§ i stad eller inom en half mil. från gränsen af stadens område, håller handtverksverkstad eller idkar fa Itih. lill R. St. Lagsami Allm. Besvärsoch Ekonomi-Ulskollels Betänkande N-.o 17. briksrörelse eller bageri-, bryggerieller slagteri-handtering, skall, ehvad derstädes burskap å näringen vunnits elier icke, uppfylla alla de förbindelser, sorn borgare i och för sådan rörelse åligger, dock att den, sorn icke är borgare, skall, i stället för fullgörande af de med burskapet förenade personliga skyldigheter, en deremot svarande lämplig afgift till stadens kassa erlägga. 19 §. I afseende på den rätt, som må tillkomma Kongl. Maj:ts Norska nndersåter att idka handtverk eller fabriksrörelse, galle hvad särskildt stadgadt är. 20 §. För mosaiske trosbekännare, som vilja fabriksrörelse eller handtverk idka, galle de i denna författning föreskrifna allmänna vilkor, med undantag af det att hafva begått Herrans heliga nattvard och ega kristendomskunskap. 22 §. För köpingar gälle i allmänhet, beträffande rättigheten till fabriksoch handtverks idkande samt vilkoren derför, hvad genom denna författning för städe ro a fö ro rd n as. 23 § 1 vinm. Eho, som vill vinna mästerskap å handtverk, skall derom anmäla sig hos Magistraten i den stad, der han har sitt hemvist eller, om han är å landet boende, i den stad, der han finner det lägligast, och skall han dervid, jemte det eller de bevis, som för ådagaläggande af behörighet enligt stadgandet i 3 § litt. a. kunna vara erforderliga, förete, ej allenast något af honom förfärdigadt arbete, hörande till det handtverk, han vill utöfva, och hvilket arbete bör vara af den beskaffenhet, att omdöme om sökandes skicklighet derpå kan grundas, utan ock intyg af tvänne oväldige och trovärdige män, att. sökanden sjelf tillverkat det företedda arbetet.