Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
— N:o 163. i anledning af väckt motion, angående upplåtelse af Kronan tillhörig mark vid Carl Gustafs stads gevärs-faktori fölen sluss-anläggning: B. IX. 232, 367; X. 5, A. 7. — N:o 164. i anledning af väckt motion, angående förändrade föreskrifter i fråga om krono-nybyggens upplåtande: B. IX. 232, 367, A. 367. — N:o 165. i anledning af de under nuvarande riksdag framställda förslag, angående inrikes skeende upplåning emot Svenska fon - — S — 253 derade stats-obllgationer; B. X. 3, 60, 136, A, 136, 137, 139, 140; U. XI. (81, 228, 250. A. 250, E. 354. Stats-Utskottets Memorialer, Betänkanden deh Utlåtanden: — N:o 166. i anledning af gjorda framställningar om beredande af annan embets-lokal för Rikets Ständers Justitiae-Ombudsman och hans Expedition: B. X. 3, 60, A. 60- — N:0 167. angående kostnaderna för tryckningen af Riks-Ståndens Protokoller vid nuvarande Riksdag, jemte dertill hörande Bihang: B. X. 3, 60, A. 60. — N:o 168- i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om anslag för åvägabringande af ifrågasatt förstärkning af Kongl. Maj:ts Högsta Domstol: B. IX. 300; X. 13. A. 13, E. 161- — N:o (69. i anledning af vackt fråga om beviljande af anslag till Magister M. Wiberg, såsom honorarium för en af honom uppfunnen räkne-machin: B. IX. 301; X. 13, 58. A. 59, E. 161. — N:o 170 i anledning af väckt fråga om sammanfattning och skiljande från Vester-Norrlands
Det finns personer, som medge önskvärdheten af, att arbetarne få mer tid till andlig frihet, än de nu ha, men som anse normalarbetsdagslagstiftningen för ett frihetsfientligt och därför ovärksamt sätt att eftersträfva detta mål. Låt oss se. Uti det förhållande, att arbetarne måste inskränka den "frihet", som kortsyntheten påstår sig vilja finna i en oreglerad konkurrens på arbetsmarknaden, för att ernå den värkliga frihet, som ligger i mer fri tid—däruti kan hvarken "själfhjälp" eller statsingripande ändra det allra minsta. Det är civilisationens lag, att människorna kunna betrygga det framåtskridande, hvars mål är frihet och lycka för alla, blott genom organisation, samvärkan, ömsesidig hjälp och alls ej genom ett barbariskt krig mellan individ och individ. På en arbetarmarknad med alldeles oreglerad konkurrens (med idel "fria" och "oberoende" arbetare, som frasen lyder) är det nämligen de arbetare, som ställa de lägsta anspråken på en civiliserad tillvaro och därför hålla tillgodo med låg lön och lång arbetstid, hvilka på längden ha bästa utsikt att få stadigvarande sysselsättning. De arbetare, som minst älska andlig frihet och därför ha lägsta behofvet efter fri tid, bestämma hur lång arbetsdagen skall vara i genomsnitt för alla arbetare. En i denna mening "fri" arbetsmarknad leder till största mått af andlig ofrihet bland arbetarne. Emedan de begrepo detta, hafva arbetarne i alla högt civiliserade länder organiserat sig i fackföreningar. Tack vare dessa kunna arbetarne ernå bättre arbetsvillkor genom samfält tryck på arbetsgifvarne (ofta medelst sträjker) eller på lagstiftningen (medelst användande af arbetarklassens politiska inflytande). Det kan icke vara tvifvel underkastat, att sträjker för kortare arbetstid äro ett för sämjan mellan medborgarne menligt och för samhället oerhört dyrbart medel att ernå, hvad en normalarbetsdagslagstiftning kan genomföra på ett för samhällsmoralens framåtskridande utveckling gynnsamt sätt. För att lagstiftningens värkan härvid i intet skall stå "själfhjälpens" efter, fordras blott, att den förra inskränker sig till att lagstadga, hvad arbetarnes flertal inom de olika facken förklara sig önska. Inom vissa gränser lofvar normalarbetsdagen högre intellektuell utveckling, ju kortare arbetaren fordrar, att arbetstiden skall vara.
Ank. till Exp.-Utsk. den 11 Juli 1851, kl. 12 midd. Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar emot Betänkandet N:o 6, angående stämplade puppers-afgijten. Enligt fran samtlige Riks-stånden erhållna protokolls-utdrag, hvilka den 2 uti innevarande månad i fullständigt skick kommit Bevillnings-utskottet tillhanda, har Utskottet fnbemtat, att dess Betänkande angående stämplade pappers-afgiften med åtföljande förslag till författning i ämnet, vid inom Riks-stånden skedd föredragning, blifvit i nedannämnde delar till Utskottets förnyade behandling återremitteradt; och får Utskottet öfver de gjorda anmärkningarne nu afgifva utlåtande. Det af Utskottet i 4 §. 3:<lje punkten föreslagna stadgande, alt, då afliden person å flere orter efterlemnat egendom, hvaröfver serskilda bouppteckningar blifvit upprättade, sammanräknade behållningen enligt dessa bouppteckningar skall tagas lill grund för karteringen, bar af så väl Högvördig* Prcste-ståndei som Vällofl. Borgareståndet blifvit återremitleradt, på grund af åtskilliga ledamöters inom nämnda Stånd dervid framställda anmärkningar, alt berörde stadgande, ehuru af behofvet pakalladt och med rättvisa och billighet öfverensstämmande, likväl vid tillämpningen mötte svårighet, då obestämdt vore, hvilken af de serskilda bouppteckningarne borde med del belöpande stämplade papperet beläggas samt föreskrifter i afseende å kontrollen öfver karlebeloppens behöriga erläggande saknades; med stöd af hvilka anmärkningar yrkats, dels att det föreslagna stadgandet icke matte i författningen intagas och dels alt Utskottet ville afgifva förslag till närmare bestämmelser i afseende å verkställigheten af detsamma.
Ut-, låtande, i anledning af Kongl. Maj;ts Nådiga Remiss, angående medels atu slående f ör Stockholnis Krona - Carrec* tions-hus underhåll, TT •—Inder den 4 sistledne Mars har Kongl. Maj:f i Nåder behagat låta till Riksens Ständers Stats* Utskott remittera åtskilliga Handlingar, angåen, de behofvet af tillökte tillgångar för underhål, let af den här i Staden varande Spinnhus* och Corrections - Inrättning, med förklarande, det Kongl. Maju, som insåge nyttan och nödvän* Vigheten af detta Corrections-hus, och utaf Di* Ståts-Utskottets Betänkanden. *73 yectionens underdåniga berättelse inhämtat den förlägenhet, hvaruti Inrättningen befinnes, hade, i afseende på de understöd, som för dess upprätthållande erfordrades, velat öfverlemna> detta vigtiga ärende tili Stats-Utskottets åtgärd. Af omförmäldte Handlingarliar Stats-Utskottet inhämtat, att ifrågavarande Inrättning, sorn förenar det dubbla ändamål af Spinnhusoch Corrections-Inrättning, sedan ar 1813 mast gå betydligt utvidgas, i synnerhet för det senare behofvet, att i stället för 134 arrestanter, sorn berörde år derstädes funnos, antalet nu bestiger till omkring 500 personer af bägge könen samt olika åldrar. —- l>enne betydliga tillökning bar fordrat dels Nybyggnader och reparationer, dels ock inredningar af Verkstäder för arrestantevnes sysselsättning, samt anskaffningar af rudimaterier och verktyg, inventarle-pesedlar, kläder och matvaru-förlager, sorn medtagit en sammanräknad kostnads-summa af 51,814 Ihdr 31 sk. 3 r:st. B:co , hvartill de tillgångar, som varit att påräkna, funnits otillräcklige, så att Inrättningen kommit uti er?
1817 i allt öfrigt innehåller, Revi»o - Stats-Utskottets BetärAåndenl rerne ägde, så vida Två tredjedelar' af dem i Beslutet instämde, att genom Fullmäktige i Banken genast , låta indraga det ytterligare tillskott för Fabrikernes understöd, som nu beviljades: Meri Kongl. Maj:t, efter inhämtande här* af, genom Skrifvelse till Rikets Ständer af den 15 i denna månad i Nåder förklarat, det Kongl. Majtt af anförde skäl ansett sig icke böra gilla och antaga de vilkor, sorn af Rikets Ständer således blifvit fästade vid beviljandet af ifrågavarande anslag tili understöd för Magazins-Tnrättningen och Mänufactur - Discont - Fonden , samt att det vore Kongl. Majrts föresats, att, i afseende på förvaltningen af desse Inrättningar och dispositionen af de för dem anviste anslag, meddela sådarie efter omständigheterne lämpade föreskrifter, sorn med Rikets välj Rikets Ständers skäliga önskningar och det åsyftade ändaJ målet närmast instämma; Så har i anledning häraf hos Höglofl.
Jag finner träl, ak SkatenS och BergwerksJbkarens förhällande den ena säsom ägare, den andra säsvm Jnachafivarr af Rccognitious-Skogarne, äro med wcderbörlig noggranhet ädag lagde; men det har sä mycket mera förundrat mig at finna utskottet sedermera förcfiä inskränkningar uti Bruks - JdkarenS nyttjande n ätt, som jag ej finner mliga med osman anförde grunder. Sedan man erkänt, at Bruks-Idkare pä gotz tro och emot gisna högtidcliga löften at fä öeöälla hwatz man till desi nyttjande uplätit, ingätt i kostsamma och widlöftiga företag, synes det mig föga sammanhängande ak fidei mera inskränka des nyttjande-rätt till blott en del af Skogen, som man anser behöflig, och at för det öfriga sätta Bruks-Idkare» som wärdat Skogcfi, som haft kostnaden at , läta afmäta och fbrfwara dm för Grannars inträng, som äntcligen haft löfte om betz bibehällandc till fin nytta uti likhet metz hwae och en annan ankommande eller tillgränsande Främling som finner där lägligt at nedsätta fig och försöker rrägon odling. Det säter wisierllgen gansta Philosophifkt, ak läka ändan.älet af Brukas aquin g bestämma gränsen af V<^ företrädes - rä ak sälcdcs förbehälla ät dttssrntna klstt sä " Skog som sök desi till werk - Den 4 October. izir tvärkning är behöflig; utom detta hade man ocksä emot enstilbta utbfwat ett uppenbart mäld, men Zag kan än» dolk c) undgä att sräga: bar Ilian derföre fullkomligen iakttagit hwad soin rvar deras rätr? Zu, ru lan.cst kan wäl Staten sträcka stn fordran L detta afseende?
Som enligt många äldre och nyare författningar, till exempel 29 § i Kongl, resol. den 16 Oktober 1723, Kongl. kung. d. 16 December 1818,2 mom. 43 § i Kongl, förordn. den 10 Oktober 1831 m. fl., Magistrat tillkommer antaga dem, som i stad eller å dess område få idka utskänkning af eller minuthandel med bränvin, vare sig på längre eller kortare tid, samt inskränkning i detta Magistratens åliggande ej gjorts genom Kongl, brefvet den 28 Maj 1813 ; böra orden ändras sålunda: »bränvinsutskänkning på landet af Ko - 22 nungens Befallningshafvande och i stad af Magistrat meddelas. —• Ändringen är icke motiverad (se sid. 17 i motiv, till Bet. N:o 13) eller af omständigheterna päkallad, och skulle säkerligen i mången från Landshöfdingeresidenset aflägsen stad med missnöje upptagas. Dessutom hafva Landshöfdingarne så mångfaldiga olikartade och vigtiga göromål, att de ej böra belastas med frågor om hvilkendera, bland en mängd sökande »madamer», är den mest meriterade att för en kort tid utskiinka bränvin inom en aflägsen stad, där Landshöfdingen svårligen sjelf kan om alla »madamernas» karaktärer och egenskaper ega den speciela och säkra kännedom, som fordras för frågans pröfning. Härtill kommer ock att tillfället till' sådan försäljning, som af »annan» (dylik?) »anledning» kan uppkomma, skulle kunna gå förloradt om ansökningen skulle göras hos en aflägse Landshöfding, Magistraten i orten däröfver höras och beslutet dit anlända innan försäljningen finge börjas. § 24.
Ständers bepröfvande, •samt ytterst förklara, att då, såsom ofvan upprtaget oell hemstäldt är, Utskottet ansett tillgång vara att påräkna för godtgörande af så val förra Kongl, Famillens enskildta förmögenliet, sorn Krigs■ skulderna, har Utskottet funnit sig icke böra ingå i yttrande ofver hvad Kongl. Majit framstäldt om upptagande af Ina likes Dån eller Stats - Obligationers utfärdande för 1 frägayarande behof. Stockholm den % ■Augusti 1815. På Höglofl. Ridd. och På Högvörd. PrestAdelns Ledamöters. Ståndets Ledamöters; yägnar vägnar ’€arl D.e Geer C. v. Rosenstein*. På Vallöf], Borgare-' På Hedervärda Bondeg Ståndets Ledamöters Ståndets Ledamöter^ vägnar vägnar. Carl fr» Landberga Jon Jonssom CTunelius Upp,» Den 2 Augusti JJpplast hos Högloft. Ridd. och Ad." d. 2 Aug. rr Högvörd. Prest-Ståndet d. i '—■■ __ Vällofl. Borgare-Ståndet d. 2 —• Hederv. Ronde-Ståndet d. 1 —" Riksens Högloft. Ständers Stats-Utskotts Betänkande, angående Herr Friherre Sta'61 von Hollsteins vakte fråga cm redovisningen för Statsmedlen 1808 och 1809 3 samt om Saltpeter-fonden och ett öfverskott a Tull-medlen' Till Stats Utskottets utlåtande har Högloft. Jtidderskapet och Adeln behagat remittera ett af H err Friherre C. L, Stael von Hollstein ingifvet, sa lydande anförande; ”Vid 181a års Riksdag väckte jag fråga derom , att
Cirkulär angående skyldighet för vederbörande domare att, i avseende å den genom Kongl Kungörelsen den 23 januari 1811, fastställda avgift till krigsmanshuskassan, noggrant iakttaga vad om uppbudsförteckningars avlämnande blivit dem ålagt. Stockholm den 17 april 1817. Hovrätten har lämnat en skrivelse: att vid granskning av inkomna krigsmanshus räkenskaper, den under namn av en per mille avgiften, inte blivit debiterad. Redogörarna anger som skäl att de inte fått de anbefallda uppbördsförteckningarna av domhavande, som skulle ligga till grund för debiteringen. De anmodas att i fortsättningen som deras skyldighet är, att lämna förteckningarna. Stockholm den 17 april 1817. H A von STROKIRCH Kungörelse om förbud mot nyttjande av obehöriga hyttarbetare vid tackjärnsblåsningen. Stockholm den 25 april 1817. Förordningen av den 26 juni 1766 har kommit till för tackjärnsblåsningens rätta skötsel och vård. Där står att ingen masugnseller hyttägare får anställa ställeller masmästare, hyttdräng eller uppsättare som inte blivit för skicklighet antagen. Böter på 10 riksdaler både för arbetaren och ägaren. Denna förordning har inte alltid blivit efterlevd, utan obehöriga arbetare har använts varigenom dels skada och olycka vid blåsningen har inträffat och illa artat tackjärn har blivit tillverkat. Kongl Kollegium erinrar vad som står i förordningen, Vitet är förhöjt till 6 riksdaler 32 skillingar för så väl arbetare som ägare. Bergsfogdarna har ansvar och skall se till att ingen är okunnig om förordningen genom att föranstalta att den blir läst från predikstolen varje år. Stockholm den 25 april 1817. SALOMON LÖFVENSKJÖLD Kungörelse angående nödvändigheten av inskränkning i införsel och förbrukning av utländska yppighetsvaror. Stockholm den 30 april 1817. Med oro och bekymmer har Vi sett hur nationen mer och mer förbrukar utländska yppighetsvaror. Detta långt utöver rikets betalningsmöjligheter. Det har en ofördelaktig inverkan på landets ekonomiska ställning och driver upp växelkursen, vilket försämrar myntvärdet och leder till prisökningar. Det har försatt många personer i ett oskyldigt och kännbart lidande.
Utsk:s i fråga härom afgifne förslag blefvo af R. o. Ad. bifallne. Lades på bordet 2:ne från LagUtsk. inkomna betänk., nemi.: N:o 17, i anledn. af väckt motion om förändring i 8 cap. 7 § Ärfda b:n, och 3 H. 40 314 Dna 25 Oc t obe r. N:o 18, i anledn. af väckt motion om ändringar uti ansvarighetslagen för Statsrådets ledamöter. H. R. o. Ad. åtskildes kl. 10 på aftonen. In fidem protocolli, Albert Munck. Fredagen den 25 Octoher 1844. Plenum kl. 6 e. m. Justerades ett prot.utdr. för d. 23 och 24 dennes. Justerades pleniprotm för d. 17 dennes f. och e. m. Öppnades Hrr Electorers lista lill val af en ledamot i Bevilln. Ulsk. efter N:o 2309, Hr af Dalström, Gustaf Jacob; och befans dertill hafva blifvit utsedd: N:o 778. Hr Leijonancker, Fredrik Wilhelm Erik Carl. Öppnades vidare Hrr Electorers listor till val af Utsk-.sledamöter, under permilterades frånvaro; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde i Bevillnings-Utskottet: under den N:o 243, Frih. von Roxendorff, Fullm. Frih. Raab, Adam Christian, medgifna 14 dagars ledighet, från d. 23 dennes, N:o 2022. Hr von Axelson, Carl; Banco-U tskottet: under den N:o 189, Frih. Funck, Fullm. Hr Nordenanckar, Fredrik Wilhelm, medgifna 14 dagars ledighet, beräknad från d. 23 dennes, N:o 19I8.A. Hr von Strussenfelt, Fullm. Hr Rudebeck, Salomon: Allm.
I anledning häraf fann Hedervärda BöndeStandet nu för god!, att instämma uti hvad Vällofl. Borgare-St åndet således föreslagit; hvarom Vederbörande skulle på Vanligt sätt Underrättas* Ut Supra. Éx Profocollö Olof Werlin. S. D Ö tats-Utskottefa den g och 14 juni afgifna på Bordet hvilande Betänkanden: 1:0 Angående Herr Åssessörén Von Schantz ä Memorial, om Krono Räntornes utgörande i persedlar och varor i stallet för penriningar. qfo Rörande Riksdagsmannen Sandstens Me. rnorial om Ädelfwrss Guldverk. 3:0 1 anledning af Koögl Maj:ts Nådiga Proposition , om en närmare Reglering af de så kallade Gerningsören* 4:0 Öfver Herr Friherre Henning Wrangels Memorial, angående Bevillningens jemnare fördelning. I anledning af väckt motion om bestämmandet af någon fond, till ersättning för Svenska Medborgares, genom Uppbringningat, lidne förluster} oell 6:0 Angående Riksdags - Fullmägtiges från Bohus, Llfsbors och Carlstads I/än hemställan om ersättning för dessa Orters Invånares lidande och besvär under sista fälttåget} Blefvo nu åter föredragna och af Heder, varda Bonde Ståndet till alla delar bifallne. Ut Supra, Lx Protocollo Olof Werlin. S. D. -Föredrogos å nyö och biföllos Lag-TJtskottets den 15 Juni på Bordet lagde Memorial af den 26 och 27 Maj: l.-o Angående Herr Rådmannen Carl Sjöbohms Motion om Sjö-Lagens öfverseende och förbättring } 2:0 Rörande Riksdagsmannen från Kronobergs Län Jonas Hindricssons förslag, om grunden för Arrende-beloppet vid Jordegendoms bortstädjande; och 3:0 I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition af den 19 sisth Aprill, angående hyad sorn Den 19 Juni1 sorn bör iagttagas vid underdåniga Besvärs anförande hos Kongl. Maj:t i Brottmål.
Utan allt af-' seende å hvad Herr Påhlman anfört, får jag för min del högtidligen förklara, det jag för^ 112 Dea 16 Junis e. m. enar tnig med Grefve von Rosen och Friherrfi Cederström. Friherre Cederström: Jag har blott sagt* Sitt en Embetsman, som uppoffrade sina tormögenheter på ett företag, hvilket icke alla ägde skicklighet ått Utföra, ej bär förundra sig deröfver, att han trälUs af afunden. Jag får äfvefi erinra, att då Grefve von Platen, i frågäö om det af DiscontDirectionen Arbetsq Cassan meddeidte lån yttrade, att om han befinner sig i gamma ställning, skulle hatt förhålla sig på lika satt, tilläde han: så framt samma Lagar och Författningar äro gällande* som då existerade. För öfrigt är det föga svårt, att verka genom declamatiouer, och att derigenom i eii folkförsamling vinna bifall. I min tanka är första frågan den, om Ståndet anser sig värdigt att besluta en undersökning* då den möjligen kiinde utfalla till de anklagades fördel, och Ståndet således blottställas för den tillvitelse» att hafva förföljt oskyldigt enskilde medborgare Med Herr påhlman instämmer jag likväl deruti, att en undersökning ej kan äga rutn utan att derom hos Kongl. Majit göra underdånig anhållan, men Betänkandet innehåller ej något derom, och jag anser ej Betänkandet, såsom nit första gången till RiksStåndsn inkommit, kunna antagasmed sådant tillägg, utan bör Betänkandet i min tanka återremitteras, med arimodan till Utskotten, att uppställa sitt Utlåtande i den forma att Riksens Ständer, genom antagande deraf3 Deli 16 Junii em. icke utsträcka sio åtgärd, utöfvFr hvad deni i ifrågavarande fall tillkommer. Grefve Mörner t Adolph Goran': jag käft fej finna, att fråga är, om Götha Canal skall änses såsom riksförderflig eller gagnelig. Då allmänna opinionen 1809 förklarade detta företag för riksgagneligt, förutsåg man ej den säf-i skilta händelse, som sedermera inträffat.
N:o 4 lill Bev.-Utsk, Skrifvelse, N:o G. hvarefter afgiften ökes efter beräkning af 12 lispund för hvarje helt mantal utöfver fem. De lägenheter, som hafva sig åsatt sådana bråk af mantal, för hvilka brännings-afgiften icke finnes i tabellen jemtll utsatt, beräknas till närmaste högre mantal eller mantalsbråk. Bränneriet-, grundade på liera lägenheters sammanslagna rättighet, betala afgiften med summan af de afgifter, som för hvarje al de sammanslagna lägenheterna böra erläggas, utom i det fall, då hemmansdelar i ett och samma mantal eller i samma by, sorn förut varit brukade af serskilda egare, blifva sammanslagne och af en egare brukas. Vid afgiftens erläggande för bränningsrällighet, ulöfvad i enlighet med 1800 års förordning, kommer det uti denna förordning medgifna förhållande. att den må utgöras antingen in natura eller i penningar efter markegång, äfven hädanefter att tillämpas, men för annan lägenhets öfvertagna bränningsrätt, ehvad den är grundad på auktions-inrop, enskildt köp eller sammanslåendet af flera egna, inom samma län belägna, lägenheters rätt, skall afgiften ovilkorligen utgå i penningar efter årets verkliga markegångspris. Bränvinsbränning bedrifves i Ityssland både på kronans och enskilde personers brännerier. Om enskildes brännerier. a) 1 stora eller egentliga Rysslands Gouvernementer och Kaukasiska provinsen. Rättighet alt tillverka bränvin ega: adelsmän, tjenstemän med rang samt kolonister, som derå erhållit serskildt privilegium. Enskildt bränneri är ej tillåtet, om derå ej tillverkas årligen åtminstone 2000 vedro (en ved ro Bränvins-tillverkning på enskildt bränneri får bedrifvas endast i följande fall: 1) Bil.
Jag har bevistat flere riksdagar, denna den femte, och kan med tillfredsställelse säga, alt jag från början af min riksdagsmannabana i representationsfrågan stått fast vid samma åsigter som nu; jag har icke låtit hänföra mig af de yrande stormarne, när dessa botade med allt för omstörtande förändringar. Jag hvarken vill eller tror mig böra stå stilla med reaktionen, eller följa dem, som vilja föra samhället snarare tillbaka än framåt. Det är min själs varmaste öfvertygelse att både nationen och Konungamakten, på hvilken sednare den förres, d. v. s. hela landets och vår framtid beror, skulle vinna mera på en så beskaffad representations-förändring som jag vågat förorda, än på den af Utsk. föreslagna. Jag ber att få bjuda några skäl i detta afseende, och får då först erinra, att det förslag, som af mig förordas, har ett bestämdt Två-kammar-sysleme, alt detta förslag sökt upställa garantier mot missbruk af valfriheten och gifver ej skälig anledn. till fruktan, för demokratisk öfvervigt. Derföre har jag ansett mig böra stå fast vid det af mig förordade förslaget. Jag har med förundran hört en annan värd talare sammanblanda de tvenne reservationer som åtfölja Ulsk:s förslag, som voro de synonyma: det bevisar att han icke läst de begge reservationerne, så skiljaktige till sin syftning och sitt innehåll. Jag har med ledsnad förnummit att samme talare, till hvilken jag sednast egnal mina ord, ansett mig stå ytterst lill venster, under det att 240 Den 27 Maj e. m. han satt Hr Printzensköld ytterst lill höger: jag bekymrar mig ej öfver att ställas som antipod lill denne sistnämnde ledamot, men erkänner, att jag är bedröfvad öfver att höra det R. o. Ad:s sinnesstämning i representationsfrågan är lill den grad konservativ, att de äsigter jag hyllar skola nu förklaras såsom en framställning af sjelfva radikalismen. Erinren Eder, Mine Hrr ! att reform-frågan, äfvensom våra vigtigasle frågor i allmänhet bero icke ensamt af detta Stånd, utan äfven af andra; det är icke vi allena, icke R. o.
Banken sättes i besittning af ett större belopp säkra, räntebärande papper, som ligga färdige att, när behofvet påkallar, inom eller utom Riket lätt kunna afyttras eller belånas; med Bankens metalliska cassa, redan så lågt nedsjunken, som den nu är, löper man eljest fara, att genom ett enda missväxtår, se hela realisationen förstörd, ty man bör erinra sig, alt år 1838 utgick öfver en million r:dr specie, för alt betacka den spanmålsbrist, som då bade inträffat. Min mening är äfven densamma, som Ulsk:s, alt Riksg.cont:s af Konungen garanterade obligationer äro de för det angifna ändamålet bäst användbara. Jag vill dock icke medgifva, på de skäl, som af Frih. Rappe i dess reservation hafva blifvit utvecklade, och uti hvilka jag till alla delar instämmer, att, pä sätt Utsk. föreslagit, allmänna Disconten skall öfverflyttas till Riksg.cont. Deremot anser jag det vara vida lämpligare, att man, för att erhålla nämnde obligationer, på Riksg.cont. antingen transporterar den fastighetsbelåning, som Banken nu bedrifver, eller om man icke skulle finna skäl att Banken afstår de på denna lånerörelse grundade fordringar helt och hållet, så kunna de ju endast behöfva pantförskrifvas; och ingen betänklighet bör väl äga rum emot någondera af dessa utvägar, då R. St. i alla fall äga båda dessa verk; hvarföre man äfven än bättre kan låta Riksg.cont. afgifva dessa obligationer blott såsom ett bestämdare uttryck af den garanti, som R. St. ändå redan hafva iklädt sig för Banken.