Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Vår nu gällande rangordning förskrifver sig, som sagdt, från 1714, ehuru naturligtvis genom tillkomna och upphörda tjenster förhållandena i högst väsentlig mån • förändrats, hvaijemte en mängd förändringar, såsom lätt begripligt är, egt rum. En massa resolutioner och bref finnas rörande senare gjorda rangbestämmélser, men detta hindrar icke, att stadgandena i detta afseende äro i högsta grad ofullständiga. Man har derför, då af enskilda personer rangordningar utgifvits, sett sig nödsakad att, för erhållande af någorlunda fullständighet, tillita resereglementen och pensionsförordningar för att någorlunda kunna placera de rangberättigade i förhållande till hvarandra. Om derför meningen är att behålla den officiella rangskilnaden, så tarfvas ovilkorligen en ny rangordning, som fyller de luckor, som nu i oändlig mängd finnas, och som också förändrar rangbestämmel-sema något bättre till öfverensstämmelse med förhållandena, ty, som de nu äro beskaffade, stöta de ofta nog på det mest befängda man kan tänka sig, en beskyllning för hvilken jag längre ned skall söka gifva skäl. Rangordningen upptager alldeles uteslutande embets-rang, hvadan sålunda bördsrangen är helt och hållet Ur dagens krönika. V. ^ — 8. 37lemnad å sido, och inom embetsmannaståndet har den militära gradbeteckningen såsom varande den mest utpräglade och konseqvente lagts till grund för bestämmande af andra embetsmäns rangställning. Att hvaije embete medför sin rang är en sjeltklar sak och detta ömsesidiga förhållande mellan embetena är i rangordningen bestämdt. Men. deijemte finnes en annan grund för åtnjutande af rang nemligen, efter hvad förut är om-nämndt, såsom belöning af konungen, hvilken eger bort-gifva s. k. karaktersfullmakter, i hvilka högre titlar meddelas embetsmän, än deras tjenst skulle medföra, eller någon titel meddelas enskild medborgare, utan att han innehar någon tjenst. Visserligen är icke denna konungens rättighet omnämnd i grundlagen men enligt allmänt vedertaget bruk anses detta prerogativ enligt sakens natur tillhöra konungen. Exempel finnas dock på länder, i hvilka denna rätt är konungen förmenad.
Men Grefve von Platen gick bort innan han fick se Göta kanal fullbordad, och de närmaste efter hans död följande åren voro icke gynnsamma för utvidgning af hans storverk. Först på 1850-talet kom frågan om utförandet af Kinda kanal och båtled ånyo med allvar å bane och det med den framgång, att en icke obetydlig del deraf, omkring 5 mil, eller båtleden genom sjöarne Asunden, Jernlunden samt Öfre och Nedre Rengen, sedan hösten 1861 varit öppnad för allmänna trafiken. Sedan Rikets Ständer vid 1854 års riksdag beviljat strandegarne kring nämnde sjöar ett lån stort 160.000 Riksdaler Banko eller 240,000 R:dr R:mt för nämnde sjöars sänkning, med skyldighet att, enligt en af Friherre De Geer uppgjord plan, utföra arbetet så, att en oafbruten båtled genom och mellan dessa sjöar tillvägabragtes, blef detta, i förhållande till strandegarnes tillgångar högst betydliga, arbete är 1855 påbörjadt och, efter sju års arbete, med en kostnad af omkring 520,000 R:dr, (deraf Staten såsom lån anvisat tillhopa 390,000 R:dr) sistlidet år så fullbordadt att, såsom nyss är nämndt, båtleden då kunde öppnas för allmänna trafiken. Den redan vunna erfarenheten om denna trafik, har ådagalagt det oafvisliga behofvet af arbetets fortsättande från sjön Rengen till Roxen. Det är nemligen först sedan detta arbete blifvit fullbordadt, som den nu öppnade båtleden, på hvilken redan en mindre ångbåt med stor fördel under innevarande år gjort reguliera turer, kan erhålla sin egentliga vigt och betydelse för denna vidsträckta och på kommunikationer vanlottade ort.
S. D. Då nu ånyo föredrogs Sammansatta Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande N:o 9, i anledning af dels gjorda anmärkningar emot vissa delar, dels och Riks-Slåndens skiljaktiga beslut i alseende å andra delar af Betänkandet N:o 4, angående vilkoren för bränvins-tillverkning, antog Ståndet, med frånträdande af sitt vid 2 § 4 och 2 mom. lättade beslut angående tiden för bränvinstillverkningens utölvande, den å sidan 5 framställda inbjudningen, hvaremot Ståndet, sorn vidblef sitt vid 49 § rörande bränvinsbrännings-afgiftens förhöjning till 75 öre för hvarje kanna fattade beslut, afslog den å sidan 4 till Ståndet ställda inbjudning och ansågs förevarande Memorial i alla öfriga delar å PresteStåndets sida icke erfordra annan åtgärd än att läggas till handlingarna. S. D. Föredrogs ånyo Bevillnings-Utskottets Betänkande N:o 22, angående slämpelpappers-afgiften samt afgilten för stämpling af tidningar, andra periodiska skrifter och tryckta afhandlingar, Den af Utskottet i § 6 föreslagna och i författnings-förslaget sidan 42 intagna tarif för stämpeln å bouppteckningar Lief icke godkänd, utan antog Ståndet i dess ställe det förslag lill sagde tarif, som förekommer å sidan 30 uti Prosten Sondéns reservation, äfvensom Ståndet beslöt, alt i författningen, näst efter denna tarif, skulle inlöras ett, med förslaget i Herr Reutersvärds reservation öfverensstämmande stadgande, så lydande: ”Efterlefvande maka befrias frän stämpel-afgift å den andel i boet, som densamma tillfallertill följd af hvilket beslut orden: ”efterlefvande makes behållning deri'1'' insattes uti $ 7, sidan 19, under art. bouppteckningar. i alla öfriga delar godkändes förevarande Betänkande, jemte åtföljande förslag lill författningar angående slämpelpappers-afgiften och tidningsstämpiings-algiften. S. I).
De förhållanden, hvarefter en Lagstiftning om Communal-förvaltningen i städerne bör lämpas, äro väsendtligen skil jäktige från dem, som å landet förete sig, och äfven inom serskilda Stadssamhällen olika, så att det föreslagne stadgandet om Socknenämnden icke kan till städerne utsträckas, och allmänna föreskrifter derom svårligen torde kunna meddelas. Det är likväl 974 Expeditions-Utskollels Förslag till und. Skrifvelsej N.o 400* ländt, att organisationen af städernes styrelse ingalunda öfverallt är fullständig och ändamålsenlig, hvarförutan närmare bestämmelser derom torde blifva nödvändiga, såsom följd af hvad nu är föreslaget om Socknestämmor, så vida detta förslag antages. Rikets Ständer anse det derföre böra få ankomma på hvarje stadssamhälle alt, genom utsedde deputerade, utarbeta förslag till stadens administration, skild från dess Domaremagt, och att sådant förslag må underställas E. K. M:s Nådiga pröfning. Rikets Ständer framhärda &c. Förslag till Lag om Socknestämmor i Riket utom Stockholms stad samt om Sockne-Nänmden för Landet. Esta Capitlet, Om Socknestämma. 1 §’ Socknestämma skall hållas i hvarje Församling 2:ne gånger om året, nemligen i Maj eller Juni samt October eller November månader och eljest när nödvändigheten det fordrar, 2 §. Kungörelse om Socknestämma utfärdas af Kyrkoherden eller den, hans Embete förrättar, eller af den Prestman, som, för serskildta mål, eger rätt att i Socknestämma ordet föra. 3 §• 1 Morn. När Socknestämma äskas af Konungens Befallningshafvande eller Dom-capitlet, eller af vederbörande Sockne Nämnd, eller i stad af Magistrat, må kungörelse derom icke vägras. 2 Mom, Kronobetjente och den, som i Socknestämma rösträtt eger, vare och berättigad att begära dess sammankallande, för uppgifvet ärende, dock eger Kyrkoherden att pröfva nödvändigheten deraf.
Utskottet finner sig således icke i tillfälle, att härom något närmare utlåtande kunna meddela, da fragan om wederlaget redan af Kongl. Maj:r stall wara afgjord, och anledningar icke ärv gikna, det något öfwcrflöd af Domkyrko, Tionden käft bestämmas. Uti 6:ee punkten är yrkadt, "att PastoreS mätte ataga sig kjelfwe bygga sina Prestegärdar, fika med alla andm Boställs, Innehafware, sedan, wid Den 12 Augusti. 2509 wid nu warande InnehafwareS afgång, Församlingens Hus en gäng bliftvil i fullt stand satte." Till H.derwarda Bonde-'Ståndet har Riksdags, Fullmägtigen fran Östergöthland, Abraham Larsson, uti ingifwic Memorial ben 4:de Maj näsiledne hemzsällt^ om icke, med iagttagande af sa wai Lärares font A ^rares ömsesidiga rättigheter och fördela., det wore lämpeligare, att Kyrkoherdar, lika med Comministrar pa Landet, i alla Rikets Provmeer, utom Skane, sielfwe matte uppbygga och underhålla deras Boställen, antingen ester de grunder 1789 aäs Boställs , Ordning föreskrifwer för Militie» Boställen, eller pa satt en särskild för detta ämne widtagande Författning kan stadga, hwilket Äiemorial lill Allmänna Besvärsoch Economie-Utfkottet blifwit remitteradt, hwaröfwer samma Ut,kott den zo:de i samma manad sitt Ullacantze afgifwit Och som samtelige Respettive Riks-Standen ansitt, det Särskildta Utskottet äfwen agde, detta ämne rörande, sitt yttrande, i sammanhang med de öfrige Star den emellan lwistiga frågor, aflämna; fa får Ut,kottet, i följe deraf, följande till upplysning härom anmäla.
Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer angående de af särskildta Riks-Stånd vid åtskilliga Riksdagar gjorda underdåniga ansökningar om forändrade bestämmelser i afseende pä levereringen af ho och halm, samt angående en fri Victualie-handel. Sedan Kongl. Majit , i anledning af BondeStåndets vid 1789 och i8i>o årens Riksdagar, genom Dess Talmän anmälta underdåniga anhållan, att till vinnande af gemensamma fördelar både för Kronan och Rentegifvare, hö och halm, när de utgöra rentepersedlar, mätte efter en viss vigt få levereras; samt i anledning af Ridderskapets och Adelns vid 1809 och 18ro arens Riksdag på lika sätt gjorda underdåniga ansökning om en med Spannmåls handeln lika fri Victualiehandel, nu mera hunnit öfver båda dessa af Tvänne Riks-Stånd framstäldta ämnen inhämta de uppgifter ifrån Landsorterna och de ritlåtanden från vederbörande Embetsverk, hvilka för Den i 5 Maj. 407 för dessa ämnens fullständiga utredning voro alldeles oumgängliga, vill Kongl. Maj:t, i följe af de således inkomna upplysningar, inhämta Riksens Ständers gemensamma utlåtande öfver dessa ärender, innan Kongl. Maj:t går att deröfver stadga sitt definitiva beslut. Kongl. Maj:t, som i Nåder vill låta öfverlemna alla i dessa ämnen hörande handlingar ®ch uppgifter till det Utskott, åt hvilket Rikets Ständer granskningen deraf uppdraga, önskar endast att veta, huruvida Rikets Ständer äro tillfredsställde med de förslag till nu vidtagande Författningar i dessa ämnen, sorn Collegierna uppgifvit och Rikets Arenders Allmänna Beredning med vissa jemkningar i underdånighet tillstyrkt, eller om Rikets Stander anse några ytterligare förändringar eller tillägg nödiga? Kongl. Maj.-t gör sig förvissad, att Rikets Ständer uti detta förtroliga meddelande skola finna ett nytt bevis af Kongl. Majus Nådiga afsigt, att i möjligaste målto gå Rikets Ständers önskningar till mötes, och Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Konungslig Nåd och Ynnest välbevågen.
Den 13 Februarii. hvilken så väl corpser som enskilfa. äga ?t| godvilligt eller tvungit hylla, jag hade trott att då lagen ålägger JustitiaeOmbudsmannen att uti sina berättelser inför Rikets Ständer och Nationen, utreda lagjkipnnigens tillstånd, den anmälan icke kap, anses göra tillfyllest, att Herr JustitiaeOmbuds* mannen, under den tidsrymd af fern år, som framgått sedan sista Riksdag, inom de delar af det offentliga lifvet som blifvit stäide under dess inspection, icke varse blifvit så,dane eller så rgånga afsteg från den utstakade banan, att förändringen i det hela skulle kunna kallas oför delaktig. Jag hade trott det åligga embetet att anmäla, i hvilken mån, inom lagskipningen i allmänhet, och inom hvilka delar i synnerhet, en jordelagtig förändring ägt rum. Enligt allas erfarenhet sorn forskat i häfder, na och som reflecterat öfver förflutna tiders hän-^ delser, enligt de begrepp religionen ger om menniskonaturens upphof och menniskors bestämmelse, finnes intet stillastående på bildningens bana, hvarken för nationer, för individer, eller för slägtet; man antingen växer till, ihan antingen närmar sig tnålet, eiler ock skrider man tillbaka^ ett stillastående eller en icke ofördelaktig förändring, plär kunna anses såsom förebud tili en inträffande ofördelaktig förändring. JustititeOmbudsmanna-Embelet äger a ti Deli 18 Fehr ilar ii. med synnerlig uppmärksamhet och nit iagttaga hvad Riksens Ständer till skydd af Tryckfriheten stadgat. Se Instruetionens 22 §.
BancoUtstoltet har till BancoFullmäktiges skyndesammo utlätande bebagat öfwerumna, Kongl. Majlis Nädiga proposition till Riksens Ständer, angäende uuderstöd för TockjernsBeras lgsernez hwtlkrn för Rlktt vumsäuseliga och högst nyl - Z76 Dett 5 Janu.irik. nyttiga Närings talrike idkare, genom flere olyckliga tillfälligheter, dem de icke kunnat asvar ja, bnfwit bragte i den utte sta förlägenhet: och till alhjelpande hwaraf, KonglMast i Räder finner nödwändigt, der en Summa af 220 till 250,020 R:dr Banco, d'>lw r anst<aen, att jäjom Län, eiwor lindriga Rämeoch Betalmnas-wilstor, till TackjernSBergslggerneö understöd, of Kongl. M st-k anwändas, och pä Hyktclagen utdelas, emot lädane läkecheter, som de kunna lemna och KonglMajtt finner antaglige. BanccFallmäktiges infordrade hörsamma utlatande öiwer lörberörde ämne, ä^vstar ofelbart endast den frägan: Huruvida Banken k> n finnas t t, stand akt för det närwarande, kill del af KonglM>'j:t i Räder sr-mstäldte nödwändtga understöd för TackjernsBcrgslagerne bidraga? Om BancoFullmakrige härnad stola instränka sig inom de ivrrstnlttr, fom för W-rk-ts Administration i allo än het, äro niedddeite z äligger dem os fclbart, att dek i sräga jätte biträde strän Banken, under Werkeis nuwarande belägenhet, afstyrkaI aila hänseenden, anse BankoFuilmäktige för mindre rädsomt, akt nu igenom nye Län pä Fastigheter, alltid drledsagadr m^d läna äterbetalnings-tst), öka Sedelstocken.
R:dr 90: 13 Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Calmar lån, der Lands-sekreteraren m. m. C. A. Palme blifvit nämnd till befattningen år 1839 och medelbeloppet af influten passlösen under åren 1855—1859 uppgått till 423 R:dr 70 öre, eller jemlikt den beräkning, som blifvit af Kongl. Maj:t förut antagen, minskadt till R:dr 381: 33, hvaremot år 1863 influtit endast » 63: 75, så att skilnaden utgjorde R:dr 317: 58. Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Gefleborgs län, der Lands-sekreteraren M. Florman blifvit till befattningen nämnd år 1857 och medelbeloppet af passlösen för åren 1855—1859 uppgått till R:dr 289: 50, men enahanda lösen för år 1863 endast utgjort » 83: 50, hvadan skilnaden vore R:dr 206: — Kongl. Maj-.ts Befallningshafvande i Westernorrlands lån, der Lands-sekreteraren C. W. Rydvall blifvit till denna befattning utnämnd år 1853 och medelbeloppet af passlösen för åren 1855—1859 utgjort Kongl. Maj-.ts Befallningshafvande i Westerbottens lån, der Lands-sekreteraren m. m. C. J. Cygnaeus blifvit till befattningen nämnd år 1853 och passlösen för åren 1855—1859 utgjort i medeltal R:dr 159: 35, men för år 1863 uppgått till endast » 30: 75, hvadan skilnaden utgjorde R:dr 128: 60. Kongl. Maj-.ts Befallningshafvande i Gotlands lån, der Lands-sekreteraren J.
Maj i anledning af olika beslut — 5 1 18 b. 15 Juni' a. a. 14 Juni a. a. 17 Juni a. a. 21 Juni Stängsel-delning, om tiden för klander derå 7 2 19 9 b. 5 Juli b. 5 Juli b. 6 Juli b. 5 Juli 185 Stängsel-skyldiglieten, om ändring uti besLämmelserne derom 7 2 19 5 Juli 5 Juli 6 Juli 5 Juli 185 Svar på återremiss — 7 2 36 12 Aug. a. a. 15 Aug. 16 Aug. 12 Aug. Sundel, 0., Kansliråd, inköp af hans manuskript-samlingar .— 4 1 130 å. 15 Maj å. 15 Maj b. 13 Maj b. 13 Maj 155 Svar på återremiss — 4 1 202 a. 21 Juni a. 21 Juni a. a. 21 Juni a. a. 21 Juni Voterings-proposition — 4 1 219 g. 8 Juli g 8 Juli g. 10 Juli g. 8 Juli Omröstnings-resultat — 4 1 269 a, a. 26 Juli a. a. 25 Juli a. a. 29 Juli a. a. 26 Juli Sundhets-Kollegium „med Medicinal-staten, se ilufvudlitel Åttonde pag. 27. Svafvelbrnks-tionden, se Stats-Verkels inkomster pag. 8. Svartsjö, Kongl. Slott, ang:de förvaltningen a. 15 Aug. a. 15 Aug. och vården af — 4 1 297 å. 16 Aug. b. 14 Ang. i anledning af återremiss — 4 1 318 a. a. 22 Sept. b. 22 Sept. g. 22 Sept. a. a. 22 Sept. Svedjande, om rättighet dertill å bergaktig h. 10 Maj b. 9 .Maj b. 11
Beträffande distriktens föreslagna antal och indelning, kan jag dock icke biträda den mening, att Kopparbergs län, oberäknadt Stora Kopparberget, skulle fördelas i två Bergmästaredömen. Jag föreslår således i underdånighet att, utom Fahlu odh Sala bergslag, Bergmästare-distriktens antal må blifva 9; och enär detta öfverensstämmer med närvarande förhållande, förekommer, såsom mig synes, nu ingen anledning att om en förändrad distrikt-indelning förordna; dock torde Eders Maj:t läckas uppdraga åt Bergs-kollegium att, innan den nya organisationen går i verkställighet, inkomma med underdånigt yttrande, om och i hvilka delar förändring i berörda hänseende må finnas af omständigheterna påkallad. Bergsfogdetjensternas indragning, föreslagen af Bergs-kollegium såväl som af Pikets Ständer, tillstyrker äfven jag i underdånighet; hvarjemte jag, lika med Bergs-kollegium, föreslår indragning på kronans stat af de efter Bergsdomstolarnes upphörande obehöfliga Bergs-gevaldiger-befattningarne, äfvensom af s. k. konstmästare, konststigare, konstsmed och konstknektar samt af ”malmletaren” i Norrbottens län. Geschworner-tjensterna bestridas för närvarande efter provisoriska förordnanden. Enahanda är, med få undantag, förhållandet i afseende på öfriga till indragning föreslagna befattningar. Då billigheten synes kräfva, att de som sålunda innehafva äldre förordnanden å hittills i stat upptagna sysslor, icke omedelbart efter beslutets meddelande varda skiljde från tjenst och lön, samt härtill kommer, att Bergsfogde-göromålens öfverflyttning på andre tjenstemän påkallar åtskilliga reglementariska föreskrifter, som icke så hastigt 14 Kongl. Maj:U Nåd■ Prop. om Statsverket, 1853. kunna bringas till utförande, föranlåtes jag i underdånighet hemställa, att regleringen at Bergslags-staterna i allmänhet, och således jemväl hvad angår Fahlu och Sala bergslag, må träda i verkställighet först vid 1855 års ingång.
En sådan likgiltighet hos föredragande Departemenls-Ghefen kan, elter nuvarande praxis för Utskottets åtgöranden, likväl icke som klandervärd anmärkas, då Stats-Råds-Protokollen ej något i de afseende! omförmäla.” Häruti hafva Herrar Brinck, Billström och Wahlström samt Riksdags-fullmäktige Pehr Sahlström. Johan Persson, Tobias Lind, Lars Magnus Knutsson och P. t\ Mengel instämt. Af Herr Billström: ”Enligt ett öfver blandade Landtoch Sjöförsvars-ärenden i Stats-Rådet den 17 Mars 1854 hållet protokoll, hade pä Nådig befallning blifvit infordradt Krigs-kollegii och Förvaltningens af Sjö-ärendena gemensamma yttrande angående förvaltningen af de lill upprätthållande af Rikets neutralitet anvisade kreditiv-medel. I denna fråga yppades bos de begge embetsverken olika åsigter, i det Krigskollegium för behandlingen af sådana förvallnings-ärenden, som föranleddes af rustningar och trupp-sammandragningar i skiljda delar af Riket, föreslog alt en Krigs-kommitlé mätte tillsättas; hvaremot Förvaltningen af Sjö-ärendena ansåg bestyret med de beviljade kreditiv-medlens förvaltning och redovisning bäst och med minsta kostnad kunna utöfvas af de embetsverk, åt hvilka förvaltningen och redovisningen af anslagen i ali - h o n s /ilu tio n s - lits k a lie ts Memorial N:o II. mänhet för. Landtoell Sjöförsvaret äro .•införtrodda: åberopande, lill stöd för denna sednare mening, att dessa verk mäste ega mesta erfarenhet i dylika ämnen samt dessutom, efter all anledning, komine att taga hulvudsakligasle bestyret med de upphandlingar och utgifter, som af kreditiv-medlen skulle bestridas; i öfverensstämmelse hvarmed Förvaltningen af Sjö-ärendena jemväl föreslog särskilda bestämmelser.
Götheborgs handelsflotta, som år 1827 utgjorde 96 fartyg om tillsammans 8,008 läster, men 1836 minskats till 69 fartyg om » 6,114 » hade 1841 åter ökats till 97 » om » 9,552 » och 1846 åter ökats till 102 » om » 10,210 » De flesta staden tillhöriga fartyg äro af utmärkt byggnadsart, kopprade och snällseglande, samt användas till stor del i fart på transatlantiska orter, hvilket med fördel kunnat ske under åtnjutande af den tull-lindring, sorn ägt rum för å sådane orter producerade med inhemska fartyg direkte derifrån införde varor. Minuthandeln uppgifves hafva under ifrågavarande 5 år varit jemn och lönande och varu-afsättningeu till förbrukning inom landet i ständigt tilltagande. Förnämligast har detta varit fallet med manufaktur-artiklar och i allmänhet med mode-varor. Någon grund för omdömet om den inrikes rörelsens tillväxt lemnar följande från Tullförvaltningen meddelade uppgifter om antalet af fartyg, som från andra inrikes orter till Götheborg med förpassning ankommit och af dem, som härifrån till andra inrikes orter med förpassning afgått. Det bör härvid anmärkas, att förpassningsfriheten under tiden icke obetydligt utvidgats. Ankomne. Åfgångne. Stycken. Stycken. Hvad Götheborgs Fahriksrörelse angår, så har under de 5 år, som denna Berättelse afser, densamma fnrkofrats till mer än hälften högre tillvei kningsbelopp. Meddelade officiella uppgifter ut visa antalet af de å Götheborgs stads område aniaggde fabriker, antalet af dervid anställde arbetare samt värdet af dervid åstadkomne tillverkningar för åren 1842 och 1846 sålunda: 1 8 42. 1 8 4 6. Fabriker. Arbetare. Tillverkningsvärde. Fabriker. Arbetare. Tillverkningsvärde. BomullsLinneoch YlleväfnadsR:dr Banko.
Job. Iak. tleärött, 1?. l?« fkliUnttlsU» Lik. k. Stormägtigste Allernädigste Lsnungk «6>o§ Eder Kongl. MajU har Directionen öfwer Qlricss Lleouorse Hospital eller det sä källve Drott - Den 6 Julik. nzr Drottninghuset i underdånighet anmält, hurusom, genom de under fistförfiutne -o ar omättligt ökade hwaru, och wcdpcis saint reparations-kostnader och handtwerkslöner m. m. Directionen som förut i en lyckligare sakernas ställning sert sig i stand framhärda genom sparsamhet och vrdentelig hushållning med föreskrifwen plan, nu mera wid utgifternas beständiga stigande emot oförändrade inkomster, med oro stall funnit omkosinaderne de z:ne sista arén gä in pä sjclswa Capitalct och nu sistledne är med nära zoo NikSd., hwilka bekymmer ännu mera stola ökas af en förestäende widsträckl oundwikelig reparation ä den hit hörande Byggnaden. Directionen stall wäl i Kongl. Majus Nädiga Instruktion af den z October 169Z äga tydelig föreskrift att ej antaga större antal fattiga än der beqwamligen kunna sä rum och underhäll, men, i co pä fattigdom och elände sä rik lid, frän alla sidor anropad, har Directionen trott sig icke utan en slags härdhet kunna förskjuta dem, som blifwit fran Urminnes tider wanda, alt i denna inrättning finna en lillflygt pä krämpans och älbcrns dag, och om än ett för de fattige sa förkrossande steg skulle widtagas, ser Directionen likwäl Werkets framtida beständ i samma äfwentyr i anseende till medlens vtillräckelighet för redan intagne Pensionairer, hwilkas afgång kan wara bäve sen och osäker och dem Directionen af inga skäl stall wäga frän Hospitalet aswisa sedan de sätt tillständ deri inflytta.