Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Om de till Institutet för Blinde vch Döst Stumme anstagne medels uppförande va Stat dit suxrs. Lx krotocollo, dl. 1m c^uist. Utdrag afprotocollet, hållet hos HogwZrd. Prest-Ståndet wid Uoeima Riksdagen e Orebro den »7 Junii 1812. S. D. föredrogs ä nyo och bifölls Lag-U skottets Len iz:de denneS pä Bordet lagde Betänkande: OtU Den 17 Junk. 7iz Om bestämmande af Lösen, af den för zo » är sedan förpantade Jord. dlt suxra. klx krotocollo, dl. Almguist. Utdrag af protocsllet, hället hos HögwZrd. Prest-Stander wid Urtima Riksdagen L (örebro den 17 Junii 1812. S. D-^emn^de Prest-Ståndet sitt bifall till Stats-UtskoMts den iz:te innewarande Junii pa Bordet lagde Betänkande: Angående upvförande pa Stat af en Summa af 16,666 R dr Z2 st. ärligen, för Hans Kongl. Höghet Hertigen af Södermaland, Prins 0 8car. dlt 8uxra. dx krotocollo, dl. ^1mc^ui8t. Utdrag af protocsllet, ballet hos ^ögwo^d. Prest-Gtandct wid Urtima Riksd.§.n i Orebro den i? SD. ^einnade Prest-S/andet sitt bifall till Stats - Utstoktets den i z innewarande Juni pä Bordet lagde Betänkande: I anledning af Kongl. Majus Nädiga Prc« position af den 18 April >812, i hwad som rörer Stats, Werkets Inkomster och Utgifter samt Förwaltning för arén 18.0 och i8n. Ut 8u^ra. dx krotocollo, ä. dl. Alm au i8t. Uh 714 Den 17 Junti Utdrag afprotocollet, hället hos HögwLrd.
Högst vigtiga ord, hvilka genom Rikets allmänt lika älskade som vördade Thronföljares höga tänkesätt göra vår lyckliga Constitution kraftfull emot håde Aristocratiens och Anarchiens anfall samt Despotisme. När Svenska Nationen således är fullt öfvertygad om både Monarkens och Hans Kongl. Höghet KronPrinsens Nådiga tänkesätt, och när Rikets belägenhet mer nu än någonsin fordrar inskränkning uti bruket af utländska ÖfverllödsArtiklar; och när Kongl. Majit sjelf i Nåder ansedt detta vara ett medel till befordran af en förbättrad Penningeställning, anser jag ändamålet säkert kan vinnas, om Nationens underdåniga önskan, genom dess Representanter, rätteligen inför Thronell i underdånighet framställes: Må mig dessutom tillåtas, att jemte förenämnde höga grunder äfven, efter min .öfvertygelse, nämna någon om de skäl jag dertill hämtadt af fordna tiders tänkesätt. Svenska Historien upplyser, att både för och efter Magnus Ladulås’s tid missbruk af öfverflödet varit ögnamärke för Regeringarnes omsorg, hvarom äfvenväl våra gamla Lagar vittna. År 1489 utfärdades af Sten Sture och Riksens Råd Stadga emot Öfverflödet, som då ansågs vålla Fäderneslandets iråkade förderf, äfvensom år 149 * 120 Den 20 Januarii. genom ett sednare Påbud ifrades emot dårhet och oskäliga klädseder rn. m., hvilket jemväl de följande Arhnndranden var föremål för. Regenters och Regeringars omsorger. Ärrnärkpingsvärdt ur likväl härvid, att 3o3 år efter förenämnde i \9 i års Påbud , vår nu vqrdade åldrige Konung lät i samma amne utfärda 1794 års Förordning. Men man behöfver ej söka skäl till styrka för Hufvud saken från äldsta forntiden: Nästlidne Secel, märkvärdigt i anseende till återställande af Svenska Folkets Lagbundna frihet, lemnar fullständig upplysning om Tidell varfvets tänkesätt i förevarande ämne.
Detta Utsk. har visserligen icke rätt att väcka motion i andra frågor än dem, som stå i omedelbart sammanhang med statsreglenn, till hvilken frågan om denna skrifvelse nu visst icke hörer; men jag skulle tro, att äfven med förbiseende af denna form, om Ständerne vilja bifalla denna skrifvelse till Konungen, den borde i afseende på innehållet amplifieras, med förklarande att Ständerne i sådant fall voro benägne att bifalla hvad till försvarsverkets fullbordande erfordras. Hr Rosenblad: Med afseende på de skäl Hr Lefre'n anfört, skall jag för min del vara benägen att öfverse med bristerna i formen för ifrågavar framställning; men jag anhåller att få fästa uppmärksamheten derpå, att styliseringen till denna skrifvelse icke innefattar en begäran 0111 en fullständig plan, sådan Konungen kunde linna den nödig och för fäderneslandets sanna behof lämplig, utan innefattar redan på förhand oundersökta och opröfvade grunder för denna plan. Det heter nemi.: ”på det R. St. må blifva i tillfälle ”att i ett sammanhang besluta öfver de åtgärder, som erfor”dras, för att, i förening med en afsedd lindring i de luftandes och roterings-skyldiges besvär, befordra den utsträckning af bevärts-manskapets öfning, som tillika bör ”äga rum”. Oberäknadt att, som jag förmodar och hoppas, de rustoch roterings-skyldige må få behörig lindring redan vid denna riksdag, och således behofvet derom mindre förekomma vid ett blifvande riksmöte; så bör man ej på förhand, annat än på sin höjd i allmänna termer, yttra sig om ordningen för denna reglering. Om derföre en skrifvelse skall afgå, hemställer jag, om ej den kunde ungefär erhålla följande lydelse: att R. St. hos K. M. anhålla, att K. M. täcktes förelägga nästkommande Ständer en omfattande plan till försvarsverkets organisation i dess helhet, på det sätt, som, med möjligaste lindring för de skattdragande, på bästa sätt befrämjar fäderneslandets försvar.
Går man för långt, så skadar man mer än man gagnar i dt t att banken får vidkännas en utgift för tjeristens tillsättande, hvilken den annars icke fått eller varit lagligen förbunden att vidkännas. Detta har jag ansett mig böra till protit anföra och jag skulle hafva önskat, att Utskit, för sakens skull, icke sjelft tagit, till sig beslutande rätt i detta fall. titan öfverlemnat frågan till B. St:r; kanske hade dessa icke varit sä artiga mot, den trafikerande allmänheten, som med BankoUtskit och fullmtge nu varit händelsen. Frih. Tersmeden: Det, är sannerligen att, gå väl laugt i begäret att vilja hafva en mängd bestämmelser af R. Std, då man t. o. tn. önskar att R. Std skola besluta om hvem sorn skall skrifva anmälnings-sedeln på inlemnade lån Denna fråga är af den beskaffenhet, att. jag är öfvertygad, det bankofulbmge kunnat utan att rådfråga hvarken Ut.skd, eller B. St:r derom förordna. Den ligger helt och hållet inom det administrerande området, således ett stadgande, som icke under något vilkor kan eller bör blifva föremål för B. St:rs pröfning. De vådor. Ilr Printzensköld fruktar, kan jag icke inse; det är ju gifvet att anmälnings sedeln kan blifva lika väl skrifven och troligtvis fullständigare af en tjensteman, sorn har närmare reda på formen för en sådan sedels författande än mängden af de lånesökande. Detta författande har utgjort föremål för klagan och det lutr varit ett besvär, sorn lånesökande icke haft. i någon annan bank. Bankofullmige torde för öfrigt likaväl som förr efterse att något missbruk dervid icke må ske. Jag tror icke denna sak bör blifva föremål för någon öfverläggning inom Stånden. Hr Lilliehöök, Bertil; Den ifrågav:de förändringen alser endast att anmälnings-sedeln skall skrifvas af en tjensteman i verket i st. f. den lånsökande.
Den andra anmärkningen var, att Ryssland skulle upplägga varor derstädes, i synnerhet om hösten. Detta skulle måhända inträffa en gång hvartannat år. Östersjön är nu mera icke så obekant, hvarken för Ryssar eller Engelsmän, att jag tror de skulle stanna vid Slite, emedan det torde vara isfritt vid Köpenhamn på samma gång som på Gottland, Följderna af en handel emellan Gottland och Ryssland, tror jag mig icke hafva svårt att begripa, då man under Riksdagen fått nästan officiella underrättelser om förbudssystem i Ryssland, hvilket är så beskaffad!., att sidenvaror införas i Finska Släderne för så godt pris, att det skulle gifva vinst, att för andra gången inpractisera dem i Sverige. En lurendrejerirörelse från Gottland på Ryssland, tror jag vore den enda handel, som i stort kunde verkställas, och hvilken jag visserligen icke skulle motverka, om den ej säkert åtföljdes af ett lurendrejeri äfven på Sverige. Men då jag ställer det ena i sammanhang med det andra, kan jag icke annat än yrka bifall till Betänkandet. Herr Munck af Rosensköld, Eberhard: Jag förenar mig med Friherre Cederström, Denia Augusti f. m. och finner med honom orätt, alt anse frågan här vara om upplag af varor för Sveriges räkning; det är i synnerhet för de närgränsande östersjöländernas. Man har befarat bildandet af ett lurendrejerinäste; men troligen skulle detta då bildas snarare för andra Stater, än för Sverige, som synes hafva tillräckligt af Finland, Dannemark och Norrige, hvilkas nära belägenhet gÖr, att inga författningar nog hjelpa. Till Sverige lurendrejades i allt fall ej in mer, än der kunde afsätta®, och det vore för Sverige ej mer skadligt, om det kom från Gottland, än från främmande länder, utan tvärtom i det afseende mer fördelaktigt, att lurendrejerivinsten kom mera landsmän till godo än utlänningen. Men lurendrejeriet från Gottland till Sverige blefve dock svårare, än från främmande länder, emedan controll deremot finnes både på Gottland och i Sverige. Den vinst, som skulle tillskyndas Sverige och Gottland, genom eu Porto Franco, erhölls således i synnerhet på bekostnad af utlänningen; och skulle
Utskottet, som anser dessa skiljaktiga meningar icke kunna sammanjemkas, får hos Rikets Ständer sådant till grundlagsenlig behandling vördsamt anmäla, samt inbjuda Hedervärda Bonde-Ståndet, att sig i denna sak efter de öfriga Stånden foga. Stockholm den 20 Juli 1854. Konslilulions-Vtskollels Memorial, N:o SS. 11 Reservat i on är af Herr Professoren Lindgren anmäld, med åberopande af hvad hans reserv vatina vid Memorialet N:o 24 innehåller. Auk. Ull Eip.-Utsk. d. 20 Juli 1854, kl. 12 m. Memorial till Rikets Ständer, i anledning af två Stånds återremiss , af Memorialet N:o IS, innehållande förslag till tillägg vid 46 § Riks dagsOr dn inge n, äfvensom, i sammanhang dermed, till ändring af åtskilliga §§ i Riksdags-Ordningen och Regerings-Formen. Konstitutions-Utskottet. som genom ankomna Protokolls-Utdrag fått del af samtliga Eiks-Ståndens den 12 i denna månad fattade beslut, angående Utskottets i Memorialet N:o 18 afgifna förslag till tillägg vid 46 §-Riksdags-Ordningen, rörande sammanträde af Riks-Stånden för gemensamma öfverläggningar, äfvensom, i sammanhang dermed, till ändring af åtskilliga §§ i Riksdags-Ordningen och Regerings-Formen, har dervid inhemtat, att Höglo/7.
Hertill kommer den tillökning, sorn, genom förut utgående, hädanefter besparade räntor, fås genom den beviljande millionen. Vidare tillkommer det förhöjda anslag, hvilket blifvit beviljadt under benämning: «för underhåll och vård af möbler och andra, staten tillhörige inventarier i de K. Slotten.» Hetta anslag har hittills, enär detsamma icke varit tillräckligt för de dermed afsedda behof, måst fyllas af det egentliga holhållningsanslaget. Genom sistnämnda, af mig nu påpekade tillökning kan således ytterligare 50,000 rdrs förhöjning i tillgångarna påräknas. Man kommer således ovillkorligen till den slutsats, att den reglering, hvilken blifvit af Sta!s-Utsk:t föreslagen, innefattar, utom det extra anslaget, en årlig tillökning af mer än 100,000 rdr utöfver den tillgång, som för närv:de förefinnes för K. M:s hofhållning. Man har här under diskussionen mycket ordat ang:de den ifrågaställa summans belopp. För några ögonblick sedan har jag jemväl blifvit interpellerad i afseende derå, huruvida jag ansåg de af Gr. Mörner eller Hr Cederschjöld förordade belopp vara tillräckliga. Jag anser mig icke befogad att i detta fall afgifva något officielt yttrande; men kan dock, såsom enskild ledamot, uttala mitt omdöme i frågan. Bet är, att den ifrågasatta summan af 170,000 rdr icke är för liten, men att den likväl icke är den rätta. Berjemte torde man ock böra ihågkomma, att, på sätt äfven finnes antydt uti Stats-Råds-prot:t, som åtföljer den K. Proposm, det framtida behofvet, i detta afseende, i likhet med hvad för dylika behof i allmänhet eger rum, bör fyllas genom ett gemensamt bidrag af Sverige och Norige. För Den 18 Meri f. m. 20 S närv:de kan icke någon framställning i ämnet till Noriges Storting aflåtas, enär detta Storting redan fatlat sitt beslut ang:de den l:sta bnivud-titeln. Redan uti detta förhållande ligger efter milt förmenande ett afgörande skäl att icke biträda den af Gr.
Nummer följa derefter och utmärkas ytterligare genom ett föresatt s. Stockholm den 22 Sept. i8n5. L. Hammarsköld. A. -A.ccisen, angående den af Städerne utgående Salu-, och dess Upphörande. Bev. Utskott. Bif. af Adeln, IX s 661, af PresteStåndet, IX s 665, återrem. af BorgareStåndet, IX s 667, bif. af BondeStåndet, IX s 673. Förnyadt Utlåtande, V 1 s 438 — 442> lagdt lill Handlingarne af PresteStåndet, IX. s. 887, af BondeStåndet, IX s 868, förkastadt af BorgareStåndet, IX s 877. Memorial med Voterings-Proposition, Y 1 s 454 — 455, gill. af BorgareStåndet, IX. s 908, af BondeStåndet, IX s 920, af Adeln, IX. s 920, af PresteStåndet, IX s 922. Acharii, om inköp af frami. Professor, efterlemnade Örtoch Lafsamling, StatsUtsk. Bif. af BondeStåndet, IX s i427> af BorgareStåndet, IX s 454» af Adeln, IX s 471, af PresteStåndet, IX s 49°- Adelsfanan, om Öfverstens vid, Boställen må från extra rotering Befrias. Ekon. Utsk. Betänkande, YIII s 862,871,883. Adjutants-Arfvode, i anledning af Chefens för 3:e CavallerieBrigaden, underdåniga Memorial om utbekommande af. StatsUtsk. Betänkande* IV 2 s ii63, bif. af PresteStåndet, IX s 3iq* af BorgareStAndet, IX s 3ao, af Adeln, IX s 3a5. Riksens Ständers underd.
Detta skäl är det enda, som synes mig antagligt, men jag tror alt detta ändamål lika väl kunde vinnas genom att inskränka den allt för långa motions-tiden till 14 dagar, eller å andra sidan derigenom ali K. M:s Nåd. Propos. öm Statsverkets tillstånd och behof direkte till StatsUtsk. inlemnades. Mångå anledningar finnas, hvarföre man skall kunna gå så till väga, och jag kan således icke eller finna detta sista skäl öfvertygande. Jag framhärdar således i mitt yrkande alt tiden för Riksdagens början fortfarande måtte bestämmas till d. 15 Nov. Hr Gr. o. Landtm, anmälde och lät nu upläsa ett nyss ankommet prot.utdr. af d. 8 dennes, hvarigenom flederv. BondeSt., jemte det Ståndet afslagit Exped.Utsk:s ifrågavandé utlåt. N:o 7, samt vidblifvit sitt förut fattade beslut, alt dagen för nästa lagtima Riksmötes början skulle blifva d. 15 Okt. 1856, inbjudit R. o. Ad. samt BorgareSt. att i detta beslut sig med BondeSt. förena. Hr Tornerhjelm, Rud.: Hr Adelborg har förklarat att föregtde talare icke förmått rubba hans öfvertygelse; med lika mycket skäl torde jag då (å förklara, att jag uti hela Hr Adelborgs långa anförande icke funnit något enda skäl hvarföre d. 15 Okt. icke skulle vara en lämplig dag för Riksdagens öpnande. Vi hafva hört honom tala om landtmannens göromål om hösten, men de fleste af R. o. Ad:s ledamöter känna dem ganska väl, och jag behöfver således icke påpeka att de göromål som Hr Adelborg upläknat, såsom stenbrytning m. m. lika väl kunna under husbondens frånvaro företagas. Nästan hela året är för landtmannen af lika vigt. Skulle man till Riksdagens början välja våren, då man har vårsådd med flera angelägna göromål, så vore sådant vida olämpligare; början af hösten likaså.
Göres vid utmätning jäf emot skulden, åligge det Gäldenären, att, inom den för .Lagsökning i allmänhet föreskrifne tid, och vid lika äfventyr, sig förklara; dock gånge utmätning icke desto mindre för sig, och varde godset satt i taka händer eller under utmätningsmännens vård , d«r den fordrande det äskar. Finnes fordringspåståendet af Öfver-Ståthållaren eller Konungens Befallningshafvande vara af tvistig beskaffenhet, förvises det till laga utförande vid vederbörlig Domstol,' dock fortfare säkerheten uti det utmätte godset, intilldess tvisten, genom Dom, som vunnit laga kraft, afgjord är. 11 §. Sker ej utmätning inom fjorton dagar sedan 166 Underdåniga Sirifvelser. Utmätningsmannen Exsecutorialet bevisligen emottagit, vare han för betalningen ansvarig. ii §• Ej må någon vara skyldig, att Invisning såsom god betalning emottaga, utan må sådant på eraottagarens godtfinnande bero. 15 §. Försummar innehafvare af Invisning,att iagtJ taga något af hvad här ofvanföre stadgadt blifvit, håfve till betalning derföre ej större rätt, än såsom för annan skuldfordran; och ankomme det ithy fall på Domaren, att, när genom innehafvarens försummelse, betalning uteblifvit, pröfva, om i följd deraf, utgifvaren bör från större eller mindre betalnings-ansvar för Invisningen befrias. Skulle E. K. M. täckas i Nåder gilla detta Riksens Ständers underdåniga Förslag, torde, i öfverensstämmelse dermed, en allmän författning varda i Nåder utfärdad. Riksens Ständer framhärda etc. Underdåniga Skrifvelser. 167 N:o 332.' Uppl. o, godk. hös Ridd. o. Ad. d. 17 Nov. 1823.
Man har deruti velat förena tvenne, efter mina åsigter, alldeles oförenliga ting; man har å ena sidan velat upprätthålla realisationen, och på den andra underhålla allmänhetens trefnad. Det är, efter min tanka, för hvarje bank tvenne alldeles omöjliga saker att kunna på en gång utföra; men för att kunna verkställa denna dubbla afsigt, harman reglementerat ända till oändlighet, så att hvar mening har sina §§, sina stadganden, hvilka ofta, då de sammanställas, komma i strid med hvarandra. Jag tror derföre, att om en styrelse är förbunden att efterlefva ett reglemente, sådant som Bankens, sa måste hon understundom våga tolka §§, der de råka stå i strid med Den 7 0 c I o b e r. hvarandra, oell en sådan tolkning liar jag ansett så mycket mera tillåten i (lenna fråga, som jag tror, att man kan säga sig rå om saker, utan att man just precist siller på dem, man kan äga silfver utan alt det jost ligger i Bankens hvalf, utan att man liar det i handen, ty äger nian silfret här, eller i Hamburg, så kan man vara lika belåten. Jag fruktar, alt om man skall fortfara att på detta sätt reglementera i oändlighet, sä kommer man derhän, alt nian får en mängd af reglementen och böcker under det alt det egentliga reglementet, eller den redbara valutan springer sin väg. Jag anhåller således att R. o. Ad. icke mätte hysa någon tvekan all bifalla förslaget. Jag är öfvertygad, alt den sty relse, som kommer att tillämpa det beslut, hvars fattande nu är i fråga, icke skall missbruka förtroendet. Fruktar man sådant vid hvarje tillfälle, dä fråga är alt bifalla något, sä uppnår man aldrig det mål man önskar. Jag tillstyrker bifall lill BancoUlsk:s mern. Ilr Rosenblad, Bernhard: Jag skall icke upptaga tiden med att tillägga något till hvad Hr von Troil redan upplyst i af seende på detomisstag Hr Gripenstedt begått. Jag skall endast lill hvad Hr Akerman yttrat, lägga några ord.
Af ofvanintagna räkenskaps-sammandrag behagade Höglofl. Utskottet inhemta, att då det allmänheten sålunda lemnade tillfälle, att till förekommande af penningeförsändningar med posterna undfå anvisning å Banken och dess lånekontor mycket begagnats vid lånekontoren, särdeles vid det i Götheborg, ganska få och till jemförelsevis ringa belopp härstädes uttagit anvisningar å Lånekontoren, hvaraf inträffat, att vid de sednare stora behållningar tillhörande Banken uppkommit, hvilka behållningar måst derifrån infordras. Det af Rikets Ständer åsyftade ändmål har således förfelats och vinsten af förevarande anstalt för det allmänna motsvaras ingalunda af de betydliga kostnader, Banken i och för densamma får vidkännas. § 11. Som de i Banken qvarvarande guldoch silfverpanter, hvilka icke utlösas före den 1 Juli nästinstundande år, komma att å auktion försäljas, hvarefter guldoch silfverpant-hvalfvet upphör, torde föreskriften i Reglementets 32 §, mom. 2, litt e. angående vården och inventeringen af nämnde hvalf böra från blifvande Reglemente uteslutas. § 12. Med åberopande af den i 9 § af Revisorernes berättelse meddelade upplysning angående regleringen af tjenstemanna-personalen och dess lönevilkor enligt den af Rikets sednast församlade Höglofl. Ständer fastställda nya aflönings-stat, hafva Fullmäktige skolat anmäla, dels att af de å indragnings-stat då uppförda tjenstemän icke någon ännu afgått och dels att den vid samma Riksdag inrättade öfvervaktmästarebefattning ej blifvit slutligen tillsatt, hvaremot Fullmäktige lorordnadt en person, att, tills vidare på försök, befattningen bestrida. § 15. Den förändrade inredning af depositions-afdelningens lokal, hvarom afhandlas i 10 § af Herrar Revisorers berättelse, blef i början af detta år verkställd, så att kassaoch depositions-afdelningarnes rörelse kunnat derstädes bedrifvas från slutet af nästlidne Mars månad. Om ändamålsenligheten af denna lokal torde Höglofl.
För oss, som icke kunnat rätt grundligt iulränga i ämnet, synes mig, alt det icke finnes någon annan väg att göra sig redo för sitt omdöme, än att först och främst se till om frågan blifvit grundligt behandlad, innan den till vårt bedömmande framlades, och sedermera om den hvilar blott på en tom theori, eller om denna theori blifvit använd, bepröfvad och godkänd hos andra upplysta nationer. I första afseendet torde visserligen ingen kunna vara okunnig om denna frågas historia inom vårt land. Mer än ett tredjedels århundrade har förflutit sedan den första framställningen i ämnet ifrån R. St. till K. M. gjordes. Snart derefter utsågs en comité och sedermera en ny dylik, för utredande och bearbetande af denna fråga. Dessa comitéer hafva varit sammansatta af de män, som fosterlandet ägde mest upplysta, mest kunniga i de ämnen, som denna fråga rörer. Efter mångårigt begrundande hafva de framlagt sitt arbete för Regeringen. Regeringen har derefter hört domarecorpserna i landet, ifrån den lägsta till den högsta, och de grunder, på hvilka det nuvarande förslaget är bygdt, och som nu är till R. Sl:s antagande eller förkastande framstäldt, hafva af samtlige dessa corpser blifvit godkändt. Hvad åter beträffar erfarenheten, så visar den, att från ett ringa försök med det systpm, som nu föreslås Svenska folket, hvilket gjordes i en aflägsen del af verlden, har detta system, oaktadt ett mäktigt motstånd, bygdt så väl på gamla vanor och fördomar, som på en varm öfvertygelse hos förfäktarne af det gamla, småningom brutit sig väg dertill, att det nu utgör grund - Den 26 April e. m. 167 valen för straffsystemet hos det mest upplysta och för menniskans värde mest känsliga folk på jorden. Det må då icke synas underligt, när så mäktiga auctoriletsskäl tala för detta system, om de, som måste bygga sin öfvertygelse på sådana skäl, emedan de, såsom jag, hvarken till sina studier eller i anseende till sina öfriga sysselsättningar kunnat egna sin uppmärksamhet till en så på grunden gående undersökning af frågan, som det varit möjligt för andra, anse sig äga rättighet alt på dessa aucloriteter bygga siu öfvertygelse.
SXife©ta* tenö “Httonbe #ufroub*$itel; 62:o af famina bag, angåenbe beroiljabt anjlag till bet af ^rofejjoren SDoftor W ilferman i ©torholm inrättabe Drtopebijfa Jnjlitut .famt arfroobe till ffkofeforn perfonligen; 63:o af ben 19 SDecember, angåenbe regleringen af utgifterna unber 9vi6ö SKifé* ©tatené 51nbra «£)ufmub»§ite(; 67:o af famina bag, angåenbe reglering af anjlagen å 3lif&©tatené §emte JDuftmib*§:ite(; 68:o af famina bag, angåenbe regleringen af utgifterna unber EKifé» ©tatené 9ttonbe ^jufmub^itel; 69:o af famina bag, angåenbe regleringen af utgifterna unber SXifé