Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det enda lämpliga ansvaret, och det oeftergifligen, bör vara förlust af rättigheten att vidare drifva Bankrörelse samt skyldighet att gifva skadeersättning. Då jag i flere hänseenden delat ena reservanten Herr Grefve Frölichs åsigter, utbeder jag mig slutligen att 1 dessa delar få instämma uti bemälde Herr Grefves fullständigt utvecklade motiv.” Herr Cederborgh har instämt uti Herr Holms reservation. Herr Helsingius: ”Då jagtrott mig finna, att Höglofl. Banco-och LagUtskotten, lika med mig, vid behandlingen af återremissen, insett svårigheten, att åstadkomma en verklig control på Privatbankers rörelse, genom en ändamålsenlig redaction af 6 §., då intet stadgande deruti skall inflyta angående Bankers skyldighet atl alltid hålla till minimum bestämd contant cassa, i proportionerligt förhållande till creditsedlar och invisningar; och flera anmärkare inom Riks-Stånden behagat biträda min mening om nödvändigheten af ett sådant stadgande i Lagen, så får jag nu å nyo vördsamt åberopa min vid förra Betäokandet derom afgifna reservation.” Herr Fahlhem: "Högh Bancooch Lag-Utskottens nu afgifne svar på återremissen af Betänkandet, rörande Privat-Bank-Lagen, synes mig ej lända lill mycken nytta för denna Lag, tvärtom ha nya bestämmelser tillkommit, obehöfliga och oroande för associationerna, utan att lemna nya eller bättre garantier för allmänheten. Man bör visserligen vara försigtig på denna nya, förr obeträdda Lagstiftningsbana, men försigtigheten har ock sin gräns. Jag icke allenast önskar starka garantier och säkra controler, utan har äfven påstått, äfvensom jag ännu påstår sådana vara behöfliga; men dessa böra vara enkelt och tydligt uppfattade, och ej för ofta åberopas eller onödigt begagnas, emedan de då endast leda till chikan. Jag gillar fullkomligt det allmänna stadgandet: att hvarje Bank, som vägrat inlösen af en utgifven ereclitseclel, har förverkat sitt privilegium; men att delta stadgande skall förnyas äfven i en mängd mindre vigtiga och magtpåliggunde fall, synes mig endast leda till förminskande af dess essentiela betydelse.
-Utdrag, den iy Mars i8/£5 N:o yo, i anledning af väckt fråga om låne-anslag af staten för den så kallade Hillska skolan å Barnängen; N:o yi, angående föreslagne åtgärder till upphjelpande af sillfisket i Bohuslänska skärgården; N:o yz, i anledning af föreslagne åtgärder till beredande af lindring i de för Rikets landtförsvar utgående praeslationer; No y/[, i anledning af väckt fråga om upphäfvande af skyldigheten för rustoch rotehållare att förse ryttaren elier soldaten med torp; J\7:o y5, i anledning af väckt motion om anställandet af undersökning, rörande åtskilliga rusthålls-numers i Bjäre härad af Christianstads Län skyldighet all erlägga kronotionde; JS:o y€, i anledning af väckt motion om Irsta och 2:dra Lif-grenadier-regementenas befriande från garnizons-fjenslgöring i Malmö; iV:o yy, i anledning af väckt fråga om befrielse för boställshafvare att erlägga skifteskostnader; N:o y8, i anledning af väckte frågor om öppnandet af åtskilliga nya post-communicalioner; samt JS-.o yg, i anledning af väckt fråga om indragning af ordinarie ailönings-anslagen för åtskilliga Post-Contor. S. D. Föredrogs och Judes till handlingarne Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens nedannämnde den 15 dennes på bordet las;da memorial och utlåtande:
Men berätta nu litet om er själf. Säg, vill ni inte det? Jag måste veta, hvad det är som fängslat Ester så. Hon är i allmänhet inte lätt att fängsla!» Hon sa allt det där på ett sådant sätt, att det var rent omöjligt att stå emot – men först frågade jag hvad hon tyckte om Krycke, för det intresserade mig mer än jag kan säga. »Jag tycker mycket om honom», kom svaret snabbt. »Det är en ovanligt nobel natur.» »Men bra egen?» sa jag litet frågande. »Åh ja», log hon, »populär blir han nog alldrig. Krycke liknar ett träd, som vuxit upp i skuggan och som förvridit sig under sin letan efter solljus. Men arten är ädel, det är säkert. Jag bara önskar –!» Det drog en skugga öfver ansiktet »Hvad då?» frågade jag ifrigt. »Jo, att han inte fordrade så helt, men det är just det som gör honom så olik alla andra Men vill ni inte nu berätta mig litet om – Jockmock? Som ni hör, har jag reda på namnet.» Hon log. Och så berättade jag om »Jockmock» och om oss själfva. Ja, jag vet inte hur det gick till, men hela vårt lif kom i dagen. Jag berättade om Gustafs och mina gemensamma sträfvanden, om vår lycka, om våra sorger och om små kolifejer. – Om barnen – och barn-barnen, om tvillingarna, om människan och hennes mann, om Alida –. Ja, om alltihopa – men skjutsflickorna glömde jag, till min eviga skam. Fru Halle afbröt mig ingen enda gång, men hon log ibland, skrattade ibland, såg deltagande ut ibland, och alldrig tyckte jag att jag talat med någon som förstått mig så väl. Det var nog mest därför att jag fick tala i fred, tänker jag. Det är märkvärdigt hvad man tycker om att höra sin egen röst! När jag slutligen reste mig upp för att gå, så tog hon min hand och sa hjärtligt: »Tack! Ni vet inte, hur mycket ni har friskat upp mig! Vi lider af kvalmig luft här i Stockholm, också är hvarje frisk fläkt oss dyrbar. Jag hoppas att min sköna stol – om inte jag – snart ska locka er tillbaka.» Så följde hon mig ut i tamburen och öppnade själf dörren för mig.
Det är af en ganska stor vigt för staten att, under alla årstider, ega en säker och hastig förbindelse genom en vidsträckt stad och ännu mera genom hufvudstaden, ty det kan ingalunda för staten vara likgiltigt att ega tillgång på stridskrafter och att kunna få dem hastigt transporterade genom hufvudstaden från den södra till den norra sidan af Mälaredalen. Detta synes mig så enkelt, att derom icke gerna kan tvistas. Betrakta vi åter saken från den ekonomiska sidan, mäste det vara en för hufvudstaden ganska stor fördel att varor så beqvämt som möjligt kunna föras från söder till norr eller tvertom, och samma fördel måste äfven derigenom uppstå för producenlerne i landsorten, då de fritt kunna välja sina allastningsplatser. Dessa fördelar för trafikanterne skulle, efter mitt förmenande, framkalla en ökad trafik, hvilken återigen i sin ordning skulle förorsaka en ökad inkomst för banan. Det är äfven obestridligt att en bangård bär i Stockholm skulle medföra stora fördelar i afseende på förvaltningen. Då administrationskostnaden visar en siffra af 50,000 rdr i budgeten, och denna siffra motsvarar ett kapital af 1,000,000, vore ju, genom en gemensam bangårds inrättande, en årlig minskning i ofvannämnda summa af 50,000 åstadkommen. Den 12 Maj f. m. 251 Man liar visserligen anfört deremot, att det ej kan vara en fördel att ega endast en bangård, enär det lätt kunde inträffa, alt verkstaden klefve för ett eller annat tillfälle otillgänglig. Den kunde t. ex. brinna upp Då man på olyckshändelser vill grunda sina beslut, hvarföre liar man då ej inrättat i afseende å hvarje plats i samhället så, att en person skulle bekläda densamma, och en annan finnas att tillgå, för att, derest tillfälliga hinder möta den förre, kunna inträda och sköta hans tjenst, d. v. s. med andra ord, att för hvarje tjenst skulle finnas 2:ne tjenstemän. En annan fördel af denna bana, som icke får förbises, är, att konsumtionsartiklarne lätt kunna uppsöka konsumtionsplatserna, likasom att exporten har lätt att komma till hamnplatserna.
Rosenblads motion, om en Lag för Rikets skuldväsende, bifölls; N:o 160, med förslag till sammanjemkning af de inom Riks-Stånden fattade skiljaktiga beslut, vid förehafvande af Utskottets Utlåtande, N:o 280, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande, JNT:o 72, öfver väckta motioner, angående inrättande af Förmyndare-kamrar: Yoterings-propositionen gillades. S. IL Prot. Utdr. d. i7 Nov. i83j£v 3 3 S. D. Föredrogs å nyo Lag-Utskottets Utlåtande, Nro i6i? öfver gjorda anmärkningar vid Utskottets Belänkande, Nro 119, i anledning af Riksdags-Fullmägtigen Nils Strindlunds motion, att stadgas måtte, det avhandlingar, hvarigenom någon föryärfvar sig nyttjande-rätt till jord eller betingar sig så kalladt undantag, eller afkomst af annans fasta egendom, böra intecknas, för att vara gällande: Ståndet fattade härvid följande beslut: att irsta punkten i Utskottets Betänkande N:o 119 antogs, såsom irsta punkten i förslaget, hvaremot ardra punkten i Utlåtandet Nro 161 afslogs; att irsta punkten i Utlåtandet Nro 161 gillades såsom ardra punkten i förslaget; och att 3:dje och 4:de punkterne i UUåtandet Nro 161 gillades, i afseende på stadgandet i irsta punkten af samma Utlåtande. S. D. Föredrogos å nyo Stats-Utskottets Memorial och Utlåtanden:
Suni ma m 223|24f|§ 6,409j 4| 7 Biskopeni Strengnäs: Krono-Tionde, efter egen, vid taxeringen godkänd, uppgift 402 26'asi ‘"KO 3,424 3 7 Sundby Biskops-Säte, 4 procent af Taxerings-värdet 2 - 384 38 5 Boställe i Strengnäs Stad, enligt egen, vid taxeringen godkänd, uppgift _ - _ 200 - 4 Embets-jord till Dito, 4 procent af värdet 70 21 Jkers Prtebende-P astor at: Bostället, 4 procent af Taxerings-värdet u , 271 36 6 Torpet Ribybiåten i Lenna Sojken, d;od:o — 8 7 8 Vederlag, enligt Special-Räkningen . hvarå värdet, enligt egen uppgift, gör "• 22 16 191 12 — Wansö Präbende Pastorat: Pastors-Bostället, 4 procent af taxeringsvärdet 1 171 15 4 Vederlag, enligt Special-Räkningen . hvarå värdet, enligt egen uppgift, gör — 1! 8 95 30 Terlial-Tionde från Akers och Wansö Pastorater, efter egen, vid taxeringen godkänd, uppgift 2,770 28 11 Smör-Tionde från Dito och Dito, enligt Dito 292 29 4 Qvick-Tionde af Lamb, Stångjern och Krut, enligt Dito —- — 187 42 — Summa 436| leifi 8,068 25 1 Afräknadt för 24 T:r Spanmål till Comministrarne r _ 204 Återstå -1 - ~ 7,864125 1 8 Statssami 'lim. Besv och Ekon. - Vi skollen s Ltlalan ’Cj ,Vo S3.
Ståndet gillade dessutom Stats-Utskottets beslut (sid. 37) att framdeles inkomma med särskildt Utlåtande, angående löne-vilkoren för Arméens läkare. 19:o. Kronprinsens Hussar-regemenle. All löne-förhöjning för Staben afslogs; men beträlfande Sqvadrons-staten bestämdes hvarje Sqvadrons-chefs lön till 1,200 R:dr, och alla öfriga lönerna till de belopp, som Kongl. Maj:t föreslagit, undantagande stallhyran m. m. dithörande, hvarom förut linnes bestämdt, och komme sålunda lyllnads-summan att i öfverensstämmelse härmed jemkas. Den 6 Juli förmiddagen. 20:o. Svea Lifgarde. Hvad Utskottet föreslagit under litt. a bifölls. All förhöjning för Staben afslogs och följaktligen äfven den under litt. b i Utskottets Utlåtande omnämnda förhöjning till Regements-auditören. Hvad Utskottet i öfrigt föreslagit godkändes; dock att hvad förut blifvit beslutadt i allmänhet om ersättning för stallhyra m. m. äfven här tillämpades och rättelse i lönefyllnads-belopp iakttogs; hvarjemte Ståndet lät bero vid Stats-Utskottets meddelande i afseende på adöningen för läkarne; och ansågs Utskottets yttrande i afseende på Herr Edenhjelms motion icke erfordra någon åtgärd. 21:o. Andra Lifgardet. Beslöts i alla hänseenden lika. 22:o. Wermlands Fältjägare. All tillökning afslogs. — Vid Utskottets yttrande om aflöningen för Regements-läkare lät Ståndet bero; och Utskottets yttrande i afseende på Herr Edenhjelms motion ansågs icke föranleda någon åtgärd. 23:o. Svea, Götha och Wendes Artilleri-regementen jemte Fyrverkare-korpsen.
Skottning* 2)en ombpggnab af broarna mettan ©toefbotut ocb (Drottningholm, Ijolmb bro. bmarttu Oittetö ©tanber wib be tre febnajte riföbagarna anmifat mebel, är numera fnCtborbab, i bet äfroen ben fifta af befia broar, (Drottning* bolmö, btifmit färbig ocb titt attmänt begagnanbe upplåten, $ongt. 9Raj:t bär åt ©tpretfen öfwer attmänna 2öäg SRtjit tivert et tjär, meb begagnanbe af be öfabe tillgångar, forn roib febnafte rifdbag berebbeö roerfet genom räntefritt tån ifrån Ulifetö ©tänberö Sant, btanb annat förmärfmat en itp präglingémafdbin för be jtörre mpntforterna, brittos? tittwerfning berigenom erforbrar miba minbre tib ocb arbetöfoftnab än förut, fått fin merfftab för fttfwer* fmättning faint ugnarne för topparfmättning ocb mpnttenarö gtöbgning ombtjggba, för att bättre motfroara änbamålet, famt erhållit gaétpéning i atta merfftäber ocb lägenheter, forn imber ben mörta årötiben äro i betjof af baglig upplåning. 9hj ångmafdjin odj ångpanna äro anffaf* fabe ocb btifroa fnart titt begagnanbe förbigå. mn* (Snligt 9?ifeté ©tanberg beftut bär beråd Sant imber innewaraitbe ianlsfeblav. 17 ar börjat ntgifma feblar å 1,000, 500, 100, 50, 10, 5 od) l (Ribt -SRifömpnt, om bwitfad gångbarhet Äongf.
Den inuti näfta Riksdag för Städerne afsakte hälften i Tuli-Betjeningens besparande LHner kommer Städerne emellan art beräknas i lika pro - s§6 Den 5 Zebruarii. proportion, som hwarje Stad nu ätager sig andel i Landt-Tnlls och Husbehofs Accifens ersättande. Wid fördelningen af den pä Landet belöpande Summa hafwa Ulstotren funnit att ej allenast Hemmantalen u>an ock audre egendomar, werk och näringar, såsom Sagar, Qwarnar och Utjorder m. m. till lika belopp som hemman, med hwilka de i wärdén kunna jemföras. stola erlägga denna Bewillning, hwarjenue dä Pastorer i allmänhet njuta Löner i Spannemäl och sädane waror hwilka warit Landtull och Accis underkastade, heste ej mindre än öfrige Embets.och Tjenstemän med indeld Lön, serskildt böra widk-ännas en lämpelig afgift. För att träffa största billighet wid den närmare fördelningen hem. man emellan, hafwa Ulstotken ansett sig böra förestå, att, med bibehållande af den för Allmänna Vewillnjngens
Det har varit löreskrifvit långt innan denna RegeringsForm antogs, och har i alla tider varit let sätt som tjent att intyga att befallningen verke., igen var grundad på Konungens vilja och beslut, dvad angår Stats-Secreterarens rättighet, att agra sin contrasignation, så inträffar den endast lå, när Konungen skulle yrka verkställigheten af tt beslut, som vöre tydligen stridande mot Re - 54 Deri 5 Maji e rn. géringsFnrmen, på sättsom 58 af Regerings» Formen utvisar. I alla andi a fall kan väl StatsSecreteraren göra föreställningar och reservera sig i Protoeollet; men han kan icke genom vägran af sin contrasignation uppehålla ärendernas gång. I dessa fall gäller hvad som uti ansvarighets lagen är tydeligen uttryckt, aXt Stats Rådet Jkall räda, men icke regera, och att således det är deras och de föredragandes pligt, att upplysa och söka utreda målens rätta beskaffenhet och förhållande, men ej att hindra verkställigheten af hvad Konungen funnit nödigt besluta. Jag finner ej uti allt detta, anledningarne hvarföre mitt yttrande bordt i denna delen så högeligen missförstås, och jag har icke trott mig behöfva lära, att man skulle iakttaga skillnaden emellan conima och punkt, eller att Lagbud som lästes blott till hälften, kunde få en helt annan tydning. För att veta allt sådant, behöfver man ej gå till Academierna, att der studera Grundlagen. Men om något skulle be. liöfväs för att än vidare ådagalägga vådan deraf, att Grundlagarne skulle blifva ett ämne för allmänna undervisningen, skola de theorier, som här nu blifvit föredragne öfver Grundlagarnes anda och mening, uti ett helt enkelt fall, mer än tillräckligt öfvertyga derom. Om också man skulle antaga, att Lärarens åsigter blefve lugnare än Riksdagsmannens, blefve de deremot så mycket mera betydande, som de hade mera auctoritet, och misstagen vore ej lika snart rättade. Det är en helt annan sak, att vid Academierna föreläsningar hållas öfver Grundlagen i *ilmänhet och dc principer, på hvilka de böra Den 5 Maji e. ml SS hvila.
Som mig synes, äro de skäl, som ledt Utsk:t till ifrågavtde beslut, tydligen ådagalagda i det resonnement, som föregår Utslcts framstälda tillstyrkan och som börjar med orden: »Men härtill kommer ännu den omständigheten, att ofvan antydda svårighet för kronoåboer i allmänhet att erhålla behöfliga penningeförsträckningar måste för en nybyggare, i följd af hans särskilda ställning, vara i vida högre grad kännbar än för andra kronoåboer. Om nemi. en åbo på ett gammalt kionohemman, som tillärnar någon nyodling och dertill behöfver låna penningar, icke kan erhålla sådana, blir följden för honom ingen annan än att den tilltänkta nyodlingen måste tillsvidare inställas. Men om deremot en nybyggare icke kan bereda sig den kapitaltillgång, som erfordras för att fullgöra den honom förelagda odlingsoch byggnadsskyldigheten, så mäste han, enligt K. Br. den 13 Maj 1817, helt och hållet gå ifrån sitt nybygge, utan att erhålla någon ersättning för sin redan derå nedlagda möda och kostnad. Äfven denna omständighet talar således för billigheten af att en nybyggare tillägges en större dispositionsfrihet öfver värdet af sitt hemman, så att hans redan undangjorda arbete må bereda honom tillgång till det kapital, som för det återstående erfordras.» Det synes mig dessutom ingen orättvisa deri att den, som tillträder åboens rättigheter, får betala hvad odlingarne och det nedlagda arbetet är värdt, så att, äfven ur den synpunkten sedt, får jag tillstyrka bifall till Utslcts i denna punkt gjorda hemställan. Gr. Mörner: Jag skulle gerna vilja biträda den föreg:de, talarens framställning, om jag ej befarade att resultatet deraf skulle, långt från att blifva en förbättring af nybyggarens ställning, tvärtom blifva en försämring deraf.
Jag erkänner rigtighe ten af den anmärkning, som blifvit gjord mot rnii^ framställning, Det lån , sorn Upsala Axademie söker, kan ej komma under categorip af vanliga JJancolån mot inteckning i fastighet, Det lån, som det är fråga orri , är ett Statslån, mot hvilkas införande man ifrade så mycket, Qch sorn beviljades derföre blott, att det var för en kort fid, sorn de kunde behöfva?; år 1828 säde man är Götha Canal färdig ; sedan , menad a man, kan man spara , ccl} lån behöfvas icke vj« d? re. Äfen det lån, 50m Utskotten föreslagjt till förmån för Upsala Academie , är det af samma natur, som det lån , hvilket behöfs för Götha Canal, der utbetalningen är successiv,-och slutar med åf 1828 > och inbetalningen är lika successiv, och *?utar med åp .183:5? Det lån, spm sökes åf Up - Den 19 September f. m. sala Academi; är ett lån helt och hållit efter gamla Bancosfylen, Den utlånings-method, sorn med så mycket skäl blifvit klandrad, som bertil:* vat vår Bank förmågan att kunna fylla en Banks functiqner, den vill man öfverflytta på det nya Stats-lånsystemet, hvars företräde framför andra upplånings-methoder, man trodde sig finna deri, att det beprisar sig sjelf, genom omöjligheten att finna credit på annat än korta tider, och mindre betydliga summor. Sedan man tillåtit Upsala Academi, att ställa sig i bredd med de ahmanda städerne Norrköping och Borås, hvilken reprei sentant kan hädanefter neka att med Statslån undsätta Stift, sorn vilja bygga Skolhus, och För. samlingar, sorn vilja åter uppbygga afbrända Kyrkor? Hvaruti kommer nu skillnaden att bestå emellan Bankens förra penninge-försträkningar, och ItiksgäldsContoirets utlånings.åtgärder?
Det är icke för lotsarne en ovilkorlig skyldighet att gå alla ankommande fartyg, af hvad slag som helst, till mötes utanför inloppen i så god tid, att fartyget ej utsattes för fara af de yttersta grunden, och denna skyldighet måste qvarstå, enär det för lotsen är omöjligt att från sin bostad bedöma, huruvida icke ett annalkande fartyg, äfven om, efter hvad han tror sig veta, det är ett sådant, som vanligen ej tager lots, likväl kan för tillfället vara i behof af honom. Det är detta påpassande, som är för den sjöfarande af det största värdet; ty sedan han väl fått lots ombord, anser han sig i de aldra flesta fall säker, och på samma gång är lotsens mödosammaste arbete äfven öfverståndet. Att nu fråntaga lotsarne all ersättning härför i de fall, då fartyg försmått deras biträde, och de sjelfve, ofta i hårdt väder och under ansträngande arbete, få söka sig hem till stationen bäst de gitta, synes lika obilligt som att belasta endast den seglande handelsflottan med kontant bidrag till upprätthållande af en anstalt, som är till gagn för de sjöfarande i gemen.
Upbröts Herrar Elecrorernes af första Clasien lista till wal af en Ledamot i Allmänna Beswärs» och Oeconomie-Utstotket, efter Friherre äVranZel ak länäedsr^, Fu lmägtig, Herr ak Vortelle8, och befanns dertill wara utsedd. Friherre vörven, ^xel. Justerades följande: Ut, 1 Den 22 November. ms Utdrag af Protokollet , hällit i Höglosi. Ridderstapet och Adelns Plenum den 22 November 1809. S. D. Da ivid de>r ifrån Expeditions-Utskortet inlämnade Expedition rörande Riksens Ständers Vesine angående Konungens Stad, Ridderskap^ och Andelen anmärkt, akt orden: sä widt möjligt är, emot flutet af Expeditionen btifwit tillagde, besiöt Ridderfkaper och Adeln att jämte förklarande af Ridderskapets och AdelenS missnöje öfwer att häruti sinna en tilläggning, utöfwcr hwad i Riksens Ständers Beflut är intagit, samma Expedition till Expeditions» Utstcttet, till rättelse och förklaring ä erremirtera. Ht supra. Derefter afgick Deputalionen, under anförande af Grefwe Da la Qaräis, sacob. Uplästes ett af Herr Zacco, Daniel, inlämnadk sä lydande: Wördsamt Memorial. Seda»: i Regerings-Formen blifwit stadgadt att Adelsstap endast tillfaller älfta Sou efter Fadrens död, arv i fädane Ätter, Döttrarna uteslutna ifrän inträdeS.rättighet i Adeliga Jungfru-Stiftet, enligt Ve för antagandet derwid hittills galande Författningar.
Af de influrne medlen äro lefvererade till Rikets Ständers Niksgälds-Comor 1 million Riksdaler, och till Rikets Ständers Bank 177,213 Riksdaler 40 ff., utgörande återstoden ur förra Magasinsfondens behållning, som kommer att anwändas till upköp af spanmäl för ytterligare district-Magasiner inom Jemtlands Län. Genom de, under flere pa hwarandra följande är inträffade, mitzgynnande skördar i ätffilliga delar af Riket, särdeles de norra otterne, har icke allenast återbetalningen af äldre undsättnings-ffulder blifwit fördröjd, utan ock ytterligare omsorg erfordrats till afwärjande af brist och nöd. Da 1837 ars gröda allmännare utföll ofördelaktigt, och disponibel tillgäng saknades a det wid 1830 ars Riksdag bewiljade spanmalscreditivet, fann Kongl. Mast nödvändigt att anlita det under 1834 ars Riksdag anflagne fyllnads-crediciv ä 400,000 R:dr, hwaraf likwäl omkring 300,000 R:dr blifwit aterbetaldte, och kommer återstoden att af först inflytande undsättningsmedel godtgöras. Wid undsättningars meddelande har Kongl. Majit, i möjligaste mätto, sökc undwika Statens directa inblandning i spanmålshandel» och utborgningarne till de behöfvande, för hwilka detzutom särskildta tillfällen kill binäringar och arbers-förljenst blifwit beredda. I sistnämnde hänseende hafwa flera industri-grenar blifwit hägnade och upmuntrade i Rikets norra Landskap, der klimatets hårdhet och omwexlingar göra äkerbruket mera osäkert än i andra orter - Wid sista Riksdag bewiljade Rikets Ständer, uppä derom af Kongl. Maj:t gjord framställning, inwanarne i Norrbottens och Westerbottens
Blef det godkändt, så är det säkert, att det af K. M. icke ansågs vara antagligt, så alt lagen förblef, sådan den nu är. Den har äfven allt sedan blifvit oförändrad, och jag skulle tro detta äfven nu vara nyttigast både för inteckningsgifvaren och inleckningslagaren. Hr Dalman, Wilh. Fredr. Achates: Mig synes, att den af Den 15 A ugust!. 241 af K. M. afgifna nåd. propos. i denna fråga, med det amendement, som Hr Just. Statsministern dertill föreslagit innefattar en lagförbättring, som ganska länge varit af beliofvet påkallad, hvarföre jag för min del vördsamt tillstyrker bifall dertill. Anmärkmr hafva här blifvit framställda emot antagandet, men dessa tyckes mig icke förtjena något afseende. Den anmärkn. hvarvid man isynnerhet uppehållit sig, är den, att en lag icke bör ega retroactiv verkan. Denna sats är i allmänhet riktig, men den har icke någon tillämplighet i detta fall. Gr. Sparre, Erik, har ansett K. M:s nåd. propos. åsyfta alt bryta aftal, hvilka redan voro afslutade emellan långifvare och inteckningsgifvare. Möjligen skulle man kunna säga detta, såvida liden för tillämpning af den nya lagen inträdde inom 10 år, men dä den icke skulle inträda förr än efter denna termin, så måste deraf följa, att del aftal, som inteckningsgifvare och inteckningslagare, sinsemellan gjort, derförinnan mäste förnyas, emedan, äfven efter gu gällande lag, ett dylikt aftal icke eger kraft för längre tid än 10 år. När de 10 åren äro slut, måste äfven en förnyelse ske för bevarandet af inteekningsrätten och denna är såleledes aldrig för högre lid ovilkorligen försäkrad. Frågan är här endast att förnyelsen skulle ske under olika vilkor och förhållanden än dea primitiva inteckningens. Gr.