Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Da nu ånyo föredrogs Lag, samt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens sedan den 27 nästlidne Maji, i afvaktan på underrättelse om Resp, MedStåndens Beslut, på bordet hvilande Betänkande N:o 55, angående yrkad Förklaring af Kongl. Kungörelsen dsn 6 April 1810, om skyldighet för Ledamöter af Höglofl. Ridderskapet och Adeln, samt Högv. PresteStåndet, att för deras jord, hus och tomter i Städerne deltaga uti allmänna åligganden, fann BondeStåndet för godt instämma uti Vallöf!. Borgareståndets, enligt ankommet ProtocollsUtdrag den 14 dennes, faitade Beslut, hvarigenom bemäldte Stånd med bifall till Betänkandet, anmodat Högl. Ridderskapet och Adeln samt Högv. PresteStåndet, att i hufvudsaken sig utlåta. S. D. BondeStåndet, som förut fiifallit LagUtskottets Betänkande N:o 104, angående Riksens Ständers JustitiseOmbudsmans ÄmbetsBerättelse för den sedan sista Riksdagen förflutne tid samt lagt till Handlingarne ConstitutionsUtskoUets Memoiia! N:o 13, angående verkstäld granskning af JustitixOmbudsmans Diarier och Registratur, lät sig nu förekomma Högvördige PresteStåndets ProtocollslJtdrag den 14 dennes, hvaraf inhemtas; att Högv. Ståndet; med anledning af hvad i ämnet blifvit anfördr, samt 1815 års / Prot. TJtdrd. aa Julii 1823% 551 RiksdagsBeslut 19 §. 10 Mom. innehåller, beslutat anmoda ConstitutionsUtskotte't att föreslå och till Riksens Ständer inkomma med ett sådant tillägg i 14 §. af JustitiaeOmbudsmanslnstructionen, att han, vid hvarje Riksdags början till ConstitutionsUtskottet bör inlemna, jemte de öfver dess ämbetsförrättnigar hällne
Prof. 1836 & 1857. 3 Sami. 1 Afd. 10 H af t, » 2 £o Bevillnings-Utskottets Betänkande M 10. ännu, sedan all handel och följaktligen all tulluppbörd i staden upphört, befinna sj.g i åtnjutande af en ganska betydlig tolags-ersättning från statsverket. I betraktande häraf har Utskottet funnit sig böra så vida afvika från Kongl. Maj:ts förslag, att under det, å ena sidan, i enlighet med samma förslag, stadgas, att hvarje stad skall för den tulluppbörd, som öfverstiger medel-beloppet af samma stads likabeskaffade uppbörd under åren 1853—1855, undfå tillökning i sin tolags-ersättning med 5 procent af öfverstigande tullbeloppet, å andra sidan bör bestämmas, att, vid en under nämnde medel-belopp fallande tulluppbörd, afdrag å stadens tolags-ersättning skall iakttagas och beräknas efter samma procent-förhållande, som egt rum emellan stadens tulloch tolagsuppbörd under omförmälda åren 1853—1855, endast med jemkning häri till närmaste fjerdedels procent. Varande ledning för dessa procent-bestämmelser hemtad från bilagde i Kommers-kollegium upprättade tabeller. Till följd häraf blir ock angeläget att vidtaga någon ändring i det af Kongl. Majit föreslagna stadgande, alt den till visst belopp bestämda tolagen skulle af tullmedlen utgå qvartalsvis, och den på en stigande tulluppbörd beroende tillökning efter hvarje års slut och sedan tulluppbörden blifvit till beloppet bekant; men då ordningen för tolags-ersättningens afleranande till städerne lämpligast torde kunna och böra i administrativ väg bestämmas, har Utskottet endast ansett nödigt, att, Rikets Ständer, för sin del, besluta, att tolags-ersättningen skall af tullmedlen qvartalsvis utbetalas, på det sätt och i den ordning Kongl. Majit vidare förordnar.
Art. i Bolags^ Reglorne äfven tydligen tillkännagifver, att årJ liga Discont-vinsten var det enda, som af Discont-rörelsen under Arbetstiden borde tillfalla den allmänna Cassan. Det måtte ursäktas mig, •m jag har svårt att förstå, huru ett Verk till Den 17 Martil, e, m. den grad kan ansvarslöst få öfverträda sina Föreskrifter och Stadganden, att det under utöfningen af sin rättighet att af enskilte upp* taga Lån till lindrig Ränta, under för bindelse af återbetalning efter en Månads uppsägning^ uraktlåter den i R.glcmentet föreskrifna försigtighet, att atla anvisningar eller förskrift ning ar, sorn till Discoritering inlemnas, bora af Directeurerne profvan , om de med behöriga Cautioner förnedde dro, och att alla dessa förbindelser icke tå vara ställde på längre tid än 6 MånaderOm detta i DiscontReglementets 12. §. belintelige Stadgande finnes vara iakttagit vid de gjorde lötsträckningar till Canal-arbetet, är hvad jag askar mätte, genom BancoUtskottets försorg, blifva besvaradt, ehuru all anledning af Utskottets Betänkande hämtas, att sådan Reglementets föreskrift icke blifvit iakttagen, emedan dessa 1,100,-100 R:dr i Catculen icke anses såsom någon tillgång.
Maj:ts Nådiga Proposition om en ny författning rörande Mått, Mål och Wigt; af Kongl. Maj:ts Nådiga skrifvelse i frågan om Näringsfriheten; af Prosten Almgrens Motion, om lindring uti ingångne trettio års arrenden af Militaire-Boställen; samt af Doctor Svedelii Memorial, om åtskilliga ändringar och tillägg i Kongl. Förordningen den 22 Julii 1800, i afseende på Krono-Tionde-Spanmålens lösande eller forslande. Allmänna
I ett föreg:de plenum har motionären framlagt åtskilliga skäl, hvilka tala för en återremiss af nu föredragna Utlåt, Jag instämmer i dessa skäl och anhåller om Utlåt:s återremitterande till StatsUtsk:s förnyade handläggning. Sedan K. M. genom Nådig Resolution d. 23 Januari 1683 tillförsäkrat rotehållarne vid Södermanlands Reg:te lindring i roteringsbesväret, derigenom att Kronan öfvertagit en del af deras skyldighet att aflöna soldaterne vid nämnde Reg:te och anslagit 1 T:a spannmål åt hvarje soldat, så anser jag det vara en orättvisa att något afdrag å denna spannmål eger rum. Jag är icke i tillfälle att upgifva ifrån hvilken tid detta afdrag härleder sig, hvarom jag genom efterforskningar i Kammar-Collegii arkiv förgäfves sökt att skaffa mig uplysning, men jag tror att, i händelse en återremiss beviljas, ett annat resultat af StatsUtsk:s ompröfning möjligen vore att förvänta. Jag tror det derföre, att jag förmodar, att Utsk. icke erhållit alla de fullständiga uplysningar, som erfordras för att bedöma denna fråga. Äfven om Utsk. icke skulle anse rättvisan fordra beviljandet af en så Den 8 Mars e. m. 167 liten tillökning i soldatens löneförmåner, som 1J kappe spannmål på hvarje nummer, anser jag att Staten gerna kunde göra denna ringa upoffring, hvilken icke allenast skulle försätta soldaten i en åtminstone i någon mån bättre ekonomisk ställning, utan äfven säkerligen med tacksamhet emottagas af så val rotehåilarne som tionde-gifvarne, hvilka sistnämnde nu måste lefverera 30£ kappar åt det ena hållet och kappe åt det andra. På sätt motionären, sista gången frågan förevar, omnämnde, är detta förhållande egendomligt för Södermanlands Reg:te, enär intet annat Svenskt Reg:te har sitt aflöningssätt sålunda inrättadt. Ett bifall till motionärens framställning vore således icke något farligt prejudikat och skulle dessutom medföra lättnad i upbörden af den till Reg:tet anslagna kronotionde.
Såsom ett ytterligare bevis på att jag icke framställt något bestämdt förslag till vårt sjöförsvars ordnande, ber jag att få uppläsa hvad jag längre fram i min motion sagt: »Wi kunna icke för det närv:de bestämma örlogsskeppens beskaffenhet; ty ovisst är, om de jernklädda fartygen blifva beståndande eller om de, likt forntidens riddare, skola nödgas att afkläda sig sina pansar. Inom ett par år torde detta vara afgjordt. » Åtskilliga af de likheter, som Hr Skogman uppställt emellan Sverige och Amerika, synas mig förr vara olikheter. Så t. ex. säger han, att i Amerika finnas inga för större fartyg tillgängliga vikar. I Sverige är det ett alldeles motsatt förhållande, ty der äro en mängd sådane vikar. Hvad det beträffar att Sverige, likasom Amerika, har insjöar, så är detta en likhet, som vårt Iand delar med Rysaland och en mängd andra länder. Hr Gr. von Platen har icke svarat på min interpellation i afseende på Danska regeringens framställning, och troligen har han haft sina skäl derför. Jag anser icke, att det varit af bristande uppmärksamhet mot representationen. Jag fortfar i mitt yrkande. Frih. af Ugglas, Gustaf: Då Hr Brakel behagar så noga nagelfara med Stats-Utsk:ts Utlåt., så må det tillåtas en ledamot af nämnde Utsk. att i Hr Brakels minne återföra hvad han sjelf i sin motion yttrar. Jag ber derför att få uppläsa några 542 Dtn 18 April f. m. rader deraf. Hr Brakel säger: »Komiterade hafva föreslagit 6 pansarfregatter, 4 ängkorvetter, 4 ångskonertar, pansarbeklädda mindre fartyg och bestyckade mindre ångbåtar», och vidare »denna flotta är visserligen den minsta Sverige bör ega, men den är dock tillräcklig att utgöra den kärna, kring hvilken i en framtid en större marin kan bildas.» Jag kan icke fatta att han härmed kan mena något annat än att lian anser det pansarfartyg böra ingå i vårt sjöförsvar. Sedan förklarar lian, att om vi skola bygga oss pansarfregatter, så böra de vara af »La Gloires» storhet och beskaffenhet.
Efter den litterära afdelningen kom man till musik och konversation, under hvilken senare jag råkade i vissa betänkliga svårigheter, emedan jag förblandade namnen på herrar litteratörer, hvilka det roat vår humoristiske värd att vid den förut nämnda presentationen kasta om. Ett namn var jag dock fullkomligt säker på: Kjellman Göranson. Dertill funnos två skäl: det ena, att jag i min barndom haft bland min fars båtkarlar en gunstling, som hette Kjellman, en stor sagoförtäljare; det andra, att Kjellman Göranson gjorde mig en fråga nog komisk för att jag än i dag erinrar mig den. »Hvilket slags födoämne», sade han, »föredrar ni, under det ni författar?» Hvilket slags födoämne? Jag hade aldrig tänkt på något sammanhang mellan mina stackars tre då utkomna romaner och denna vigtiga omständighet. Det lät jag äfven förstå i mitt svar. »Jag», sade han med denna ungdomliga författarearrogans, åt hvilken den mognade, i lifvets skola pröfvade mannen sedermera småler, »jag diktar blott på fogel!» Yttrandet hördes af Dahlgren, hvilken vid förbigåendet gjorde en humoristisk min, men detta var kanske icke den enda vinst, som det inbringade. Då Aganippiska brunnsledamöterna vid början af följande sommaren firade sin högtidsdag med en lustfärd till Björkö, der middag skulle intagas, var det Kjellman Göranson, som, i sin egenskap af sällskapets ende kände oskyldige gastronom, fick sig uppdraget att beställa och arrangera måltiden, hvilket han också till allas fulla belåtenhet gick i land med. (Detta i förbigående.) Sedan tiden på aftonen skridit fram emot 10, upplöstes Aganippens första sammankomst, men några få personer blefvo anmodade att stanna qvar för att intaga en liten supé, hvilket upprepades vid hvarje ny sammankomst med nästan alltid olika gäster.
Följden af mitt förslag blir alldeles icke den, att man vid nästa riksdag skulle stå med helt fullbordade byggnader och inga påbegynda, utan milt förslag utgår derpå, att högst ^ af anslaget skulle utgå under hvartdera af åren 1849,1850, 1851; således, då nästa riksdag börjar d. 15 Nov. 1850, så förefunnos ännu vid dess början medel alt tillgå för detta ändamål, om än inga reservationer blifvit gjorda på dessa anslag, hvilket vi dock sett hittills hafva ägt rum. De anmärkmr, som mot mitt förslag äro gjorda, anser jag således vara vederlagda. Gr, Sparre, Erik: Jag beder endast att med få ord få tillkännagifva, alt jag för min del röstar för nedsättning i delta anslag lill 300,000 r:dr. Vi känna alla hvilka högst betydliga anslag som vi nyligen måst besluta; vi känna att medel derför måste upplånas, och att äfven ett högst betydligt kreditiv måste afsättas för oförutsedda händelser; vi känna också att de tider som stunda, ali de öden som vänta oss under de kommande åren äro ovissa; jag tror då, under sådana förhållanden, det vara klokt ali besluta sig till så små utgifter som möjligt. Om 2 år, kanske dessförinnan, hafva vi ny riksdag, och jag tror alt under den liden ej större summa än 300,000 r;dr kan hinna användas. Jag måste öppet bekänna, att jag ej förstår Frih. Tersmedens yttrande om hushållning i delta afseende. Jag tror alt det måtte blifva dyrare alt använda hela summan, än den halfva. Och att den som företager en byggnad, först beräknar dess kostnad, det tror jag vara vanligt hos enskilda: och det tror jag äfven all Staten bör göra. Att således Regeringen, före fängelsernas uppbyggande, noggrannt beräknar hvad som med de anslagna medlen kan verkställas, det anser jag den både kunna och böra göra. Således ser jag icke något hinder att instämma i Frih. Palmstjernas förslag till beslut. Jag skulle tro, alt del är betänkligt, att för närvar, anslå Den 22 Maj. allt för slöra summor; och tiel förundrar mig, alt SlatsUtsk:s ledamöter ej sjelfve äro nu af denna mening.
Genom särskilde Nådiga beslut den l:sta Februari innevarande år har Kongl, Maj:t förklarat Kontrakts-Prosten i Nyeds Kontrakt berättigad att för Elfsbacka och Gåsborns församlingar uppbära tvänne proste-tunnor, att utgå från och med år 1845, 'samt tillagt Kontrakts-Prosten i Helsinglands Westra Nedre Kontrakt, från och med den 1 Maj 1847, en prost-tunna för Woxna församling; hvarje Kongl. Majit i Nåder lorordnat, att till Kontrakts-Prosten i Wifolka och Walkebo häraders Kontrakt skall i samma afseende årligen utgå, för Ulrika församling, en tunna, och från Nykils församling Kronans der odisponerade kronotionde, utgörande, en mindre bråkdel oberäknad, 21 kappar, häri dock inberäknad en tunna spanmål, som förut gemensamt af dessa två sistnämnda församlingar såsom prostetunna utgått, och föreslår Kongl. Majit, att det sålunda beviljade spanmålsbeloppet må varda å Stat uppfördt med tillsammans 3 tunnor 21 kappar. Hos Kongl. Majit hafva derjemte framställningar blifvit gjorda om beviljande af prostetunnor, lill Kontrakts-Prosten i Nyeds Kontrakt för Nordmarks, Näsräms och Brattfors församlingar, till Kontrakts-Prosten i Mora Kontrakt för Särna socken, med dertill hörande Idre kapellförsamling, samt till Kontrakts-Prosten i Wifolka och Walkebo häraders kontrakt 11 kappar, eller fyllnad till en tunna uti det för Nykils församling, på sätt nyss berördt är, honom tillerkända belopp; och ehuru Kongl. Majit af den omständighet, afl inom dessa socknar någon odisponerad kronotionde icke varit alt för ändamålet använda, funnit Sig förhindrad att de begärda anslagen bevilja, har Kongl.
Under förutsättning att ofvanstående förslag till sin hufvudgrund antages, föreslås att 9 § af ofvanberörda nådiga Förordning må erhålla följande lydelse: § 9. Den, som för i mantal icke satt jord samt för inkomst af kapital eller arbete sammanlaggt till mindre än fem sådana fyrkar, som i § 58 omförmälas, uppförd är, eger ej rösträtt vid kommunal-stämma. Om remiss till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet anhålles. Stockholm den 22 November 1802. O. H. Rundgren. Af Doktor L. Landgren: Om anslag till Spetelska-hospital. Då en om Svenska medicinal-väsendet högt förtjent man på 1840-talet vid en resa genom Helsingland varseblef tvänne med spetelska behäftade personer, gjorde han genast derom anmälan för Sundhets-kollegium, som beordrade distriktläkarne att noga undersöka förhållandet. Då härigenom ådagalades att ett stort antal spetelske finnas spridda öfver hela provinsen, men särdeles i de öfra socknarne, så fann Sundhets-kollegium skäligt att åt en enda läkare, som i ämnet insamlat den största erfarenheten, uppdraga tillsynen öfver samtlige spetelske i hela provinsen. Herr Doktor Hedenström i Jerfsö, som vid innevarande års början emottog detta uppdrag, har öfver sina resor och undersökningar ingifvit rapporter, hvaraf visar sig att i de församlingar, han hittills undersökt, stiga de spetelskas antal till 73, hvaraf 40 män och 33 qvinnor. Af detta antal äro 39 arbetsföra och 34 icke arbetsföra. (Se bilag.) Af läkarnes sammanstämmande uppgift är konstateradt, att förevarande sjukdom, som ömsom kallas Lepra noda och Elephantiasis Gracorum, är densamma som efter korstågstiden spridde sig till Norden, och till hvars kurerande de första hospitalen redan på 1200-talet inrättades, hvaraf de sjuke fingo namnet spedalske eller Motioner i Preste-Ståndet 1862. N:o 48. 89 eller spitelske (hospitala folk).
Myntet utgifna förskottssummor, tillsammans 47,755 R:dr 45 sk. 7 r:st. genast skulle af Kongl. Myntverkets tillgångar till Banken återlefvereras; och ville Kongl. Majit, sedan Kongl. Stats-Kontoret inkommit med Öfver-Directeurens för Kongl. 20 Myntverket näst afgifvande Embets-berättelse, uppå särskild underdånig anmälan, elter sig då företeende förhållanden med Kongl. Myntverkets ställning, i .INåder besluta, angående det återstående ford rings-beloppets ersättande. I följd af Kongl. Maj:ts omförmäldle Nådiga beslut, bar en summa af 24,000 R:dr Banko blifvit under den 6 nästlidne Augusti, i afräkning å meranämnde förskotts-belopp, uti Banken insatt. §. 18. Från Kongl. Myntverket äro, i anledning af Banko-Reglementets 130 §. till Fullmägtige afgifne qvartalsoch års-räkningar öfver de guldoch silfverposter, som Kongl. Mynt verket från Banken eller för dess räkning emottagit lill myntning, hvilka räkningar blifvit med Bankens räkenskaper jemförde, utan alt något dervid förekommit att erinra. §• iy Uti den inventering å Kongl. Myntverket, som den 13 sistlidne Januari är vorden anställd och i hvilken Fullmägtige, likmätigt §. 131 al BankoReglementet, till ett antal af 4, en af hvardera Riks-Ståndet, deltagit har, i hvad Banken rörer, icke något förekommit att anmärka. §. 20. Bankens förlust på ommyntningen af dess förråd uti kopparskiljemynt af äldre prägel, bestående uti skillnaden emellan det pris hvartill berörde mynt blifvit af Banken från Statsverket inlöst, och det hvarefter detsamma nu af Kongl. Myntverket
En instruclion bör innehålla i allmänna ordalag affattade bestämmelser, rör:de den verksamhet, man vill hafva åstadkommen, men om man alltför mycket fördjupar sig i föreskrifter om sättet för utöfvandet af denna verksamhet, så händer lätt, att man försvårar ernåendet af det mål, dit man syftar, ty ett annat mycket enklare sätt kan tilläfventyrs utfinnas, för att komma till det önskade målet. Det bör således, efter min öfvertygelse, öfverlemnas åt Just.ombudsm. att, till följd Den 2 October. 5 af de för honora ut i instructionen meddelade allmänna föreskrifter, välja det sätt, lian finnér lämpligast, för att främja en önsklig enhet i lagskipningen, ulan alt lagstiftaren gar för långt i reglementariska stadganden härutinnan.” Den förändring LagUtsk. föreslagit består deruti, att det velat ålägga Jnst.omhudsm. att särskildt fästa sig vid olika lätnpningar inom Högsta Domstolen: men om § förblifver oförändrad, sådan hon är, sä kan det väl icke betviflas, att Just.omhudsm. skulle fästa uppmärksamhet pä den förnämsta af alla domstolar i riket. Hvartill skulle det då tjena alt vidtaga detta stadgande? Om LagUtsk. denna gång finnér sådant nödigt för Högsta Domstolen, sä kunde det en annan gäng tinna samma föreskrift nödig för hofrällerna, en tredje gäng för lagmansrätterne o. s. v., intill dess man hunnit uppräkna alla särskilda domstolar. Ett sådant uppräknande blefve dels för vidlyftigt och torde ändock varda ofullständigt. Jag hemställer, att R. o. Ad. mätte afslå delta LagUtsk:s förslag. LagUtsk:s betänk. N:o 9 hlef af R. o. Ad. afslaget. Föredrogs ånyo Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s d. 2(i sisth Sept. f. m. på bordel lagda betänk. N:o 9, i anledn. af väckt motion om befrielse för sockenhandtverkare från skyldigheten att anmäla antagandet hos Konungens Befdude, samt att utlösa s. k. försvarsbref.
Troligen skulle dessa stadganden allt framgent gifva anledn. till vidlyftiga discussioner, om de finge qvarstå oförändrade; och för att hädanefter undvika dessa, vöre derföre bättre, att det uti en § tydligen uttrycktes, att Regeringens ledamöter ej äga rätt att deltaga uti bänkm.valen. Hr von Troil, Emil: Frågan om 18 §;ns i Ridd.- Ordubringande i öfverensstämmelse med 4* §:n Riksd.- Ordn. har icke af Ridd.Utsk. blifvit utredd annorlunda, än under förutsättning af bänkmännens afskaffande. Det är numera afgjordt, att bänkmännen komma att bibehållas. Således är frågan uti dess nuvar. skick icke af Utsk. utredd, och jag tillstyrker derföre, att den malte dit återremitteras. Hr Cederschjöld: I fall det är ett misstag af mig, alt frågan om uteslutande af Statsrådets ledamöter från deltagande i bänkm.valen först skulle förekomma uti andra punkten af utslos-betänk., så är det ett ganska förlåtligt misstag, emedan jag blifvit derom underrättad af en bland Utsk:s ledamöter; men på det att hvarken jag sjelf eller någon annan vidare må taga miste derom, så anhåller jag hos Hr Frih. o. Landtm., att de båda första punkterna af Utsk:s förslag måtte blifva upplasta. Frih. Cederström: Då detta betänk, redan på förmiddagen blifvit uppläst, och Hr Cederschjöld då ägt tillfälle att taga notice derom, så hemställer jag, om någon uppläsning deraf nu, för hans skull, kan anses behöflig; det skulle i min tanke draga alltför långt ut på tiden. Hr von Hohenhausen:
fjofjlattetö förflpttanbe titt annan lämplig platö, font ort titt .fjelgeaitbös holmeitö planeranbe ut. m.; ^milfa förflag böra upptaga ej minbre be åtgärber, forn funna erforbraö för att fontma i beftttning af np tjenlig tomt för Äotigl. ^»of|lattet, jemte beräfiting af be foftnaber, pmartitt betfantmaö författning, ftfioenfom .§»elgeanböhölntenö futtfiänbiga planen raabe, ffutte fontina att uppgå, än ort projeft Ort) är Äoitgl. 9Raj:t, för beforbranbc af ifrågamaranbe önffmärba änbantål, ftttitab att, när öpofjiattetö förs flpttning fotnnter titt merffMtttgfiet, låta borttaga famtliga be å -ftelges anböholuten belägna, ^»aitö 9Jlaj:t konungen enffilbt tillhöriga hwö och bpggnaber, fantt fojinaböfritt titt meberböranbe upplåta tomtplatferne, hmarå befa l)uö och bpggnaber äro uppförbe. ©:t S3artpefc S)taj:t, feban mebers ftprelfe fig tillbragit feban fifta Dtiföbag. 79 böraube btifroit E)örbe ocb förftag betmib framjlätltö om 0tocfbolmé föt OjintarEö focfnar, l)afma fortfaranbe anflag af allmänna mebel utgått ocb meberböcanbeö afgifna berättelfer mitöorba, att be mibtagna åtgär 5lntalet af be barn, forn begagna itnbermiöitingen, uppgicf unber näftlibet år till 766. 0pribanbe af religionéfnnjTap blanb Öappffa allmogen l)ar jeimoäl marit föremål för Äongl.
Densammes, om uppbärande af en afgift å bränvin, som till Stockholm införes, för alt af Staden användas; 14o: Herr Munck af Rosenschölds, Nils Rudolf, angående förbud mot handeln med victualier och andra landlmanna-produkter emellan Sverige och Finland; 15:o Densammes, om förändrade grunder för bevillningen; ia 6 Prot. ZJtdr. d. 12 Mars 184ol 16:o Herr von Troils, Emil, om fullkomnande af Postverket, tillika med de i ämnet denna dag afgifne yttranden; 17:o Grefve Mörners, Carl Göran, om Tolagen; l8:o Herr Stuarts, Carl, om upphörande af embetsoch Ijenstemäns samt nedsättning af Actie-bolags Bevillning efter 2:dra Art.; 19:o Densammes, om ändring i 39 §. Bevillnings-förordningen, angående Bevillning för arf och testamenten; 20:o Densammes, angående upphörande af stämplade pappers-afgiften för testamenten och fidei-commiss m. m. S. D. remitterades till Bevillningssamt Banco-Utskotten Herr Rosenblads, Bernhard, den 7 dennes på bordet lagda motion om anslag till ersättning för Fabriks-anläggningar, som genom upphörande af införsels-förbud m. m. blifva lidande, jemte de, i anledning deraf, denna dag afgifna yttranden. S. D. Remitterades till Stats-Ulskottet: Herr Oxehufvuds, Goran Adolph, motion om anslag till Navigationsoch Skeppsbygger i-skolors inrättande. Hans Excellence Herr Grefve Löwenhjelms, Gustaf, denna dag afgifna yttrande, i anledning af Herr von Broils till Utskottet memitterade motion om inrättande af ett serskild Embetsverk i och för alla landoch vattencommunicationer.