Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den i3 Mars f. m. 3o millioner, är folkmängden ökad med 800,000 personer — och det är gifvet, att ju större folkmängden är, desto mera béhöfver den att röra sig med —; på denna klagan fastades det afseende från Lagstiftningens sida, att den vid flera Riksdagar i sjelfva financeplanen låtit uttrycka, att rörelsecapitalet ej får förminskas. När jag deremot här ser afsigter hota oss att genom lånerörelsens indragning så betydligt minska rörelsecapitalet; när jag derjemte påminner mig, attalia de förhoppningar, vi fästa vid hypotheksinrättningars och privatbankers stiftande, just afse tillfällen för näringarna att erhålla tillräckliga förlagscapitaler; så ser jag jemväl, att den nytta, vi i dessa förhoppningar vänta oss, skulle fråntagas oss, om, i samma mån som rörelsecapitalet af hypotheksföreningarna ökades, man minskade Bankens sedelstock; d. v. s., att i sjelfva financeplanen, som väl åtminstone icke bör vara riktad på något strypsystem, förklarar man likväl, att man har för afsigt att fråntaga rörelsen en betydlig del af capital. För att förekomma de olyckor, jag anser häraf komma att blifva en följd, begär jag, att en ny §. må införas i lagen, innefattande det stadgande: att lånerörelsen ej får förminskas, utan efter derom vid hvarje Riksdag fattadt beslut. Vidare begär jag, att i organiska lagen må införas en §., sorn bjuder: att då, till förstärkande af Bankens fond, innehållande af Bankens vinst kunde erfordras, den nödiga förstärkningen ej må sökas genom indragning af sedelstocken, utan genom silfverköp. Jag anhåller, att dessa mina anmärkningar må få åtfölja remissen. Gr. Cronhjelm, Otto Au g.: Jag anhåller att af Ridd.Secret. erhålla upplysning, huruvida någon officiel underrättelse till Ståndet ännu ankommit, på hvad sätt 72 §. Reg.F. uti de öfriga Stånden blifvit afgjord.
— Nio i6ö. i anledning af väckta motioners dels om rättighet för arrendatorer af kronohemman och boställen, att undfå prolongation af innehafvande aYrenden, dels om förundi ing i villkoren för dylika egendomars utarrendering. VIII. B. 3)2. A. 382. XII. U. 146. A. 368; — Nio 167. i fråga om upphörandet af nedsattjiingar i qvarnranlor: VIII. 15. 333. A: 382. Xll. U. 146; A. 368. —-• N:o 168, i anledning af erhållna åteiremisser å utlåtandet N:o 3i. — Nio 169. angående bestämmandet af aflönihgen för den vid RiksStåndens och Utskottens CanCellier anställda personal. Å. 387; X. U; «24. A; a37. X1T; TJ. 146. A. 376. -ssN:o 170. angående väckta frågor om förändringar uti grundräntorna och sättet för deras godtgörande, indelta räntornas och liondespanmåléhS indragning till Statsverket, samt ändring uti matkegångssälfningarna, äfvensom dermed sammanhang ägande åtgärder för räkenskapsverkets förenkling. StatsUlskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 171. angående väckt motion om upphörande af Kronans rätt att, till utgörande in natura, utfordra läntedagsverken på Wisingsö, m .m. VIII. 13. 463 IX. 317. X. Å. 109. XIII. U. 110. A. 292. XX. E. 57i. A. 654- — N:o 17.2. i anledning af väckt motion, angående revision öfver förvaltningen af de för Minister-staten anslagna medel. VIII. B. 465.
hennes lifstragedi annars kunnat råka ut ' för, och A. Ch. Lefflers framställning har innerligare syn.punkter, an ett dylikt kallt, litterärt skildrande .skulle kunna .äga. Men redan i omdömet ' om Sonjas äktenskap, med dess många psykologiskt sammansatta moment, gör t. o. m. A. Ch. Leffler här, som pti de ofvannämnde punkterna, Sonja - oratt, genom allt för korthuggna omdömen. I detta fall är. det genom yttrandet: » att hon ville äga, icke ägas D, ett yttrande, som visar att icke ens A. Ch. Leffler aflyssnade Sonja hennes innersta känslor. Och därtill kommer att dessa, enligt ' A. Ch. Lefffers egna ord, doldes .för henne under de senaste aren, skygg som Sonja var att lata sin skugga falla in i andras solsken. Slutligen var det just de sista veclcorna af Sonjas lif, hvilka i detta afseende medförde stora förändringar. Något nytt subjektivt omdöme i detta ömtaliga ämne, hvilket .biografien genom A. Ch. Lefflers subjektiva omdöme fört in i. allmänna diskussionen, skall här ej lämnas. Endast ett meddelande skall anföras, det enda som numera har vittnesgillhet, den mans, Iivilken fragan gdlde, och som medgifvit d a att f&amp; del af hans yttranden. Enligt honom var Sonja ej det i sig själf koncentrerade geniet, hvilket som kvinna, ville aga icke äges&gt;-s. Ho11 delade tvärtom öde med m hgfaldiga icke genialiska kvinnor, ett öde,. hvms orsaker i hvarje siirskildt fall. må vara olika och dolda i naturens hemlighetsfulla djup, men som i sig sjiilft &amp; r enkelt och alldagligt. Malmen i fraga hade upprepade ganger, drifven af sympati och vänskap, men icke. af kärlek, bedt Sonja bli sin hustru. Han hade aldrig bedragit. henne eller sig sjalf rörande arten af sin känsla, ej heller blifvit sirad af hennes nfslag, då han fullt instig, att ingen utvecklad kvinlig per-, '
Enligt denna sednare uppgift, som i afseende å sjelfva inkomsttitlarne öfverensstämmer med den förstnämnde, men deremot upplager inkomsten af de åt Biskopen anslagna fastigheter på grund af arrende-kontrakt och länets medelmarkegångspris, befinnes del alt hela lönebeloppet, på förra stället beräknadt till blott 10,727 R:dr 7 r:st, uppgår till ej mindre än 23,428 R:dr 22 sk. 10] rst. Banko.
Grefwe 6^IIenbor§, ^obsn I-tenninA, hade inlemna! ett OAamsn, som uplästes sa lydande: Da Den 2Z Mars. 967 Dä Högloft. Statsoch Oeconomi^ - Utskottens gemensamma Betänkande, rörande Hushållningen med Skogarns i Riket, nu lärer komma at til fluteligr afgörande företagas, torde del mig rillätas, at ej mindre derwid, an Oeconomi Utskottets deri äberopade särskildte Betänkande nägre Anmärkningar fä anföra. Derwid förekommer först den, at dä de z första §. §. i Betänkandet uptaga Skogarne under olika benämningar, såsom Allmänna Skogar, Krono-Skogar och KronoParker, det synes böra bestämt afgöras, om alla desse uttryck innefatta samma mening, samt huruwida Allmanningarne deri innefattas eller icke.^ I sednare fallet har jag intet at erindra wid innehållet af de z första §. §., men om emot förmodan Allmänningarne dertil skulle beräknas, kan jag för min del icke medgifwa, ar den tillämpning af z §. Utskotten föreslagit, mä äga rum i afseende pa Allmänningar, sa at någon större eller mindre del deraf skulle pa ett eller annat sätt kunna Häraderne eller Socknarne afhändas, utan fär deremot wördsammeligen föreslå, at, til befrämjande af Skogarnes ward, Härads-Allmänningen, fä ssynd» samt sse kan, delas, icke Socknewis som Ucssotcet föreslagit, mindre lämpeligt i anseende kil Socknarnes olika storlek ifrån Tio til Etthundrade Femtio Mantal och derutöfwer, utan i wisse större delar, räknade efter ro eller 20 Mantal fammanlagde efter Hemmanens belägenhet eller efter äganderätt, där fiere Hemman äro i en Mans ägo. Da jag säledes med Högloft. Utskotten instämmer, at KronoSkogar och Krono-Parker mage 6isponerg8 pä sätt Utskotten föreslagit, fär jag i anseende til ert särskildt förhållande i en Lrovince, ett särskildt til» 5>68 Den 2z Mars. styrkande framställa.
Det är blott af god vilja hon för en stund turar om med köksan, som är uppe och klär sig. »God qväll, Lina», säger en ungdomsfrisk röst, och ytterdörren öppnas på glänt. »Jesses hva’ han skrämde mej», säger Lina med sitt huldaste leende och ser alls inte rädd ut. »Du förstår att jag är våt och ruggig, för det är sådan dimma i qväll, och jag har inte lust att visa mig för fästmannen innan jag ser riktigt nobel ut.» — Den talande kommer in och stänger dörren efter sig; det är en lång pojke på en nitton, tjugu år. »Hvar är mamma?» »Frun är i sängkammaren och klär sig, men jag tror visst att hon är färdig nu. Han kan gerna gå in i salongen, för der fins ingen menniska, så kommer frun nog ut. Jag har så svårt att gå från gröten.» »Behöfs inte, Lina. — Ack, hvad här käns varmt och godt! — Vill du vid tillfälle bära detta upp på mitt rum?» Han lade handkoffert och ytterplagg på en stol. »Så fort Johanna kommer ner.» Den unge mannen öppnade dörren till salongen och steg in. Det var en egendomlig stämning som kom öfver honom, då han stod ensam i detta ljusa, tysta rum. Det grep honom med ens, att det på hela vida jorden icke fans en fläck så vänlig, så ren och så glad som detta hem — och det var hans! Han skulle velat breda ut sina armar emot det, som om det varit ett lefvande väsen, hvilket han kunnat trycka intill sig i öfverväldigande lycka. Så öppnades dörren midt emot, och modern steg ut. »Mamma», sade han bara. Det kan ligga så mycket i ett enda ord. Det var hon som var själen i detta hem, hon som åt allt hvad hon vidrörde gaf denna pregel af skönhet. Hon lade sina händer på hans axlar och såg honom in i ansigtet. »Barn», sade hon smekande, »pappa är så ledsen öfver att du inte blef student.» Och så kysste de hvarandra. Hon såg bra ut ännu, oaktadt sin korpulens, och det låg elegans öfver hela hennes person, från den lilla spetsmössan, som satt en smula kokett, till de hvita händerna, som voro mjuka och vårdade.
Med anledning af åtskillige, vid innevarande Riksdag, väckta motioner om anskaffande af bestämda Samlingsrum m. m. för de 3:ne ofrälse RiksStånden samt för Rikets Ständers Utskott och Klubbar, och, efter inhemtad upplysning derom , att uti den Staten tillhöriga, på Riddarholmen belägna Egendom, som nu af RiksgäldsContoret begagnas och för dess behof blifvit inköpt, finnes tjenligt och tillräckligt utrymme för ( 64 ) de 3:ne Ofrälse RiksStånden nied deras Carlier och Archiver, äfvensom att, utom Pleni-rum för StatsUtskottet, derstädes kan blifva tillgång på tillräckliga rum för följande Utskott, nemligen: Constitutions-, Bevillnings-, Lag-, Allmänna Besvärsoch Ekonomisamt Expeditions-Utskotten; Embetsrum, såsom hittills, för Rikets Ständers Justitia Ombudsman, jemte runa för de personer, hvilka skola hafva inseendet och vården om Huset; hafva Rikets Ständer beslutat: 1:0 Att berörde Egendom, efter verkställd ändurtlålsenlig inredning, i närmaste öfverenstämmelse med de, genom Fullmäktiges föranstaltande, författade och hos StatsUtskottet företedde Plan-ritningar, må upplåtas och begagnas: a) till Samlingseller Sessionsrum för de 3:ne Ofrälse RiksStånden samt för deras Canzlier och Archiver; b) till Pleni-rum för StatsUtskottet, såsom hittils, och till Sessionsrum, Canzlier och Archiver för Constitutions-, BevillningsLag-, Allmänna Besvärsoch Ekonomisamt ExpeditionsUtskotten; c) till Embetsrum, såsom hittills, för Rikets Ständers Justitiae Ombudsman; d) till
Må man icke förglömma, att:för icke längre an 20o:de år tillbaka kunde Näringarne härstädes endast genotmtjeostskyldigheter bedrifvas, emedan ordentligt Mynt här ännu icke fanns. Det är lätt att föreställa sig i hvad »kick de kunde vara. Skatterne till Staten utgjordes i Varor, dem Konungen samlade i Varohus och med hvilka han såsom Köpman måste förfara för att kunna bestrida sådana utgifter, hvartill Mynt var oumbärligt: Likväl yttrade sig då redan tydligen idoghetskrafrernes behof, att komma utur tjenitskyldighets - Den 15 April. 54* tillståndet och att öppna nya banor; men lika kraftigt motverkades den^nya tidens anda af Feodal - Systemets anda: Den store Gustaf Adolphs åtgärder för den inre Styrelsen vörö delade emellan omsorgen att grundlägga nya Näringar och att genom utdelandet af personliga skydds-bref åt deras idkare, så mycket som möjligt återhålla de krafter, som verkade till deras förstöring. Genom Gustaf Adolphs förtidiga död blef Sveriges öfvergång till idoghetslifvets former ett halft århundrade försenadt. Det blef Carl den XI:s tid förbehållit att till Stat organisera de elementer till-Stat, som af hans Store Företrädare blifvit samlade. Vill man och kan man vara rättvis i bedömandet af ett skapande snilles handlingar, vill man ihågkomma hvad förra förhållanden gjorde nödvändigt, hvad tidens anda och Monarchiens Politiska förhållanden ovilkorligen bjödo, och med alla dessa fordringar jemföra de medel, dem Konungen agde att använda, sä måste man åt Carls skapelse lemna sitt oinskränkta bifall. Då Carl mottog Spiran, ålåg det Sve«? rige att utföra rolen af Nordens Mooarcbie; dess Länder omfattade två tredjedelar af Baltiska Hafvets Kuster, och med undantag af Salt, ägde det inom sitt sköte, icke blott alla nödvändighets-varor, utan äfven i sina Berg och i sina obegagnade Skogar, amoena till tn riktande activ Handel. Dea öfver Norden och Östersjön rådan - f42 Den 15 Apil. de Monarchien skulle nödvändigt vara Sjömagf, och måste således eftersträfva activ Handel.
Häraf skulle, oberäknadt det fel, som i möjligaste måtto borde undvikas i lagstiftning, att rubrik och innehåll af förordningen icke öfverensstämde, uppstå den följd, att förordningen icke kunde tillämpas utan jemförelse med andra, på spridda ställen förekommande lagstadganden, en jemförelse, som för domaren kunde medföra svårighet och i åtskilliga fall tvekan om rätta tillämpningen, men för den icke lagfarne rättsökande ofta blefve omöjlig att åstadkomma och desto mera vådlig, som förslaget, genom inskränkning i vissa fall af de hänvisningar för talans fullföljd, hvartill den rättsökande vore berättigad, hos honom fordrade större kännedom om lag och författningar, än i dessa varit förutsatt. I öfrigt voro vissa af de uti förslaget upptagna stadganden af den beskaffenhet, alt de, i stället att medföra den af Rikets Ständer åsyftade verkan, kunde för part, som önskade vinna tidsutdrägt, blifva en hjelp för ernående af detta mål, äfvensom åtskilliga föreskrifter, som i författningen bort finna plats, saknades, medan andra, hvilka endast hade inflytande på sjelfva arbetsordningen, der förekommo, hvarförutan stadgandena i flere hänseenden saknade erforderlig fullständighet och bestämdhet; — och har Kongl. Majit, på grund af hvad sålunda blifvit anmärkt, funnit sig förhindrad att till den af Rikets Ständer beslutade förordningen lemna bifall. Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. Stockholms Slott den 3 November 1855. OSCAR. G. A. Sparre. 14 Kongl. Maj:ls Nåd. Skrifvelse, M 23. Utdrag af Protokollet öfver Justitice-departements-ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen uti Stats-Rådet å Stockholms Slott Thorsdagen den 3 November 1853. Närvarande: Hans Kongl. Höghet Kronprinsen, Hans Excellens, Herr Justitiaa-Stats-Ministern Grefve Sparre, Stats-Räden: Herr Friherre Palmstjerna, Fåhreeus, Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Reuterdahl, Grefve Gyldenstolpe.
Detta har varit det förnämsta motivet för mitt votum, och det kommer alltid att t5G Deli 14 Mars e. m. blifva så. När (let är fråga om en sak, som icke kail gå fram på annat sätt, än genom öfvertygelsens makt, så må man låta det vara så; vår Herre liar nog medel att få fram hvad lian vill, oell vi böra derföre icke ingripa i hans verksamhet. Jag medgifver alt om ett bantåg går förbi en kyrka, så blir andakten stöld; men för sådana fall behöfva icke R. St:r gå in till K. M:t, utan det är nog om församlingarna vända sig till K, Mits Befide. och denne till jernvägsstyrelsen, ty derigenom kan saken lättast blifva afhjelpt, hvilket sker på det sätt, att ett bantåg afgår en timma förr eller en timma sednare, så att kyrkan får vara i fred för det störande bullret. Ty icke ligga alla kyrkor vid jernvägar. Alla dessa skäl halva gjort, att jag tror, det man genom en återremiss icke vinner något annat resultat, än det man redan erhållit. Hvad beträffar den anmärkningen, att arbete i embetsverken sker på söndagarna, så vet jag visserligen icke, huru på andra stäl len tillgår; men åtminstone i mitt län äro landskansliet så väl som landskontoret stängda på söndagarne. Hvad åter beträffar yttrandet angående trupptransporter, får jag nämna, att jag maima gånger varit med att upgöra marschrouter, och man har då alltid sökt undvika att anställa marschen på söndagarne, och, har sådant icke kunnat undvikas, då har man gjort halt och förrättat sin gudstjenst under bar himmel, samt sedermera fortsatt marschen. Det var i Judiska tiden, som ingen annan gudstjenst kunde ega runi, än i Jerusalem; men jag tror att det icke är kyrkan allena, som fostrar andakten, utan att man äfven kan dyrka sin Gud på andra ställen. Jag tror älven att det ligger någon sanning i ett språk, sorn säger: aden renom är allt rent.» Den som har Gud i hjertat och lör ögonen, han blir icke i sin andakt hindrad, antingen lian färdas på jernvägarne eller i templet förnimmer deras buller.
Och skulle ännu en gäng ett oblidt öde uppsätta pä Sweriges Thron en egenmägtig Konung, skall dock den förenade kraften as Hans Nädgifwares föreställningar, af Nationens fritt yttrade tankesätt och af wipheten om kommande Ständers owilja tidigt bryta Hans wäldsamma lynne. Han stall ätminstone icke genom Constitutions-widriga beslut blottställa sm magt för en föredragande Embetsmans wägran af den Conlrangnation, hwarförutan Hans befallningar icke blifwa gällande. Konungens Stats-Räd utgör icke en i Hans Styrelse deltagande Corps, tillsatt af Rikets Ständer. Utskottet har trott, att den Styrande Magten kunde säkrare bewakas genom andra medel än detta, som söndrade enheten och kraften af dest werksamhet, och som hwarje stark Regent derföre skulle wara frestad att undaurödsa. StatsRädct är sammansatt af Embetsman, som Konungen tillkallar, och hwilkas räd han hör icke blott af pligt, utan äfwen af förtroende. DeHe Embetsmän äro dels sädane, som under Konungen närmast lägga hand wid Regeringsärenderna och följaktligen dela med honom hedern för det nyttiga som sker, nesan och hatet för det skadliga; dels ock sädana, som, utan detta listigare interesse i Styrelsens anseende, bedöma kallt dest företag. Konungen blifwer säledes pä cn gäng upplyst af och upplyst om sina Ministrar. Utskottet har, efter en mogen öfwerläggning, funnit, att Konungen borde äga magt att allena göra förbund med främmande Magter, börja krig och sluta fred. Sädan är wärt Fäderneslands närwarande ställning, att det icke, med egna krafter allena, synes kunna upprätthälla sin sjelfständighet. Memorial N:o 1. 11 Denna beror dä af de förbund med andra Magter, som en klok Styrelse kan tvinna, men hwilka aldrig, i den stund de slutas, kunna underkastas den offentliga pröfningen och de langa betänkligheterne af en Lagstiftande eller också blott af en talrik Rädgifwande Corps.
Stats-kontoret inbetala den summa af 1,850 K:dr, som af berörde lägenheter beräknats ibland tillgångarne till de i Kongl. Brefvet den 24 Februari 1837 bestämde lönefyllnader för vissa Landshöfdingar. Dessförinnan hade likväl, sedan enligt indelningshafvarens af Elfsborgs kungsladugård, Landshöfdingen Edenhjelms yrkande årliga grundlegan för de af staden Götheborg innehafde lägenheterne Stora och Lilla Klippan å ladugårdens utmark blifvit, jemlikt Stadens Äldste* medgifvande och Magistratens den 6 Maj 1842 fattade beslut, tills vidare förhöjd från 4 R:dr 16 sk. tiil 122 dagsverken, Magistraten samma dag uppdragit åt Götheborgs stads Drätsel-kommission att ombesörja underdånig ansökning, det Kongl. Maj:t, efter inhemtande al Rikets Ständers samtycke, måtte förunna staden rättighet att emot erläggande af lämplig skatteköpe-skilling och de afgifter, som för öfrigt voro vanliga vid skatteköp, få till skatte inlösa ofvannämnde lägenheter, tillsammans utgörande C tunne4 kappland jord. Detta uppdrag hade bemälde Drätsel-kommission fullgjort i en den 16 .Tuli 1844 till Kongl. Maj:t ställd, af Landshöfdinge-embetet i Götheborgs och Bohus län. jemte underdånigt Memorial den 26 i samma månad, insänd skrift, deruti blifvit upplyst, att Götheborgs stad genom år 1813 utfärdadt köpe-kontrakt blifvit emot en summa af 33,334 R:dr innehafvare af den besittningsoch nyttjande-rätt, hvilken numera upplösta Svenska Ostindiska kompaniet, medelst upplåtelse-bref den 10
Och kråkorna blefvo också alldeles för närgångna, därför att aldrig någon lossade ett skott. » » Men så händer det någon olycka, kära barn; lille bror kommer springande — usch, jag törs ej tänka ut tanken! — eller skottet klickar, och i en hastig vändning tittar du efter i mynningen, hvad det är för fel, och så brinner skottet af, och du ligger där. Nej, jag törs ej låta dig få ett gevär. » » Tror verkligen mor, att man bär sig så dumt åt. A h n e j, man är nog försiktig! » » Ja, men alla olyckor, man läser om i tidningarna då. » » I tidningarna står det ju också, att folk sätter en köttbit i halsen och kväfs. Skulle man därför inte äta kött? Olyckor komma bara af oförsiktighet, och jag lofvar att vara så försiktig. Jag lägger till hvad jag har i sparbössan, får jag då ett gevär, älskade, rara lilla m o r! » 351 » Nej, min gosse, n e j! » » O, mor! » De klara barnaögonen, som nyss voro så spelande, få ett uttryck af sorgsen besvikenhet, och med hängande hufvud går den lille sin väg. Det skär i modershjärtat att se honom sådan, men hon kan ej annat än handla, som hon gjorde. Var det rätt? Gossar kunna taga sig värre oråd före än att skjuta kråkor och gråsparfvar. Vi stå här inför en ej oviktig fråga vid våra gossars uppfostran, och önskvärdt vore, att den blefve föremål för ett meningsbyte, och i all synnerhet att ej blott vi fruntimmer, utan ock en eller annan far och lärare ville skänka den en smula uppmärksamhet och komma med ett belysande inlägg. Ellen. Bergström. * Kvinnofrågan i faris. Bref till Iclnn. Från en framstående författare och vetenskapsman, som f. n. vistas i Paris, hafva vi mottagit följande intressanta bref: * En sak har förvånat mig under de veckor jag nu tillbragt i Paris — den stora roll, som att döma efter pressens innehåll, just för närvarande kvinnofrågan eller, som det här heter feminismen, intager i parisarnes intresse.
Kedan litet vissnade blommor kan man i de flesta fall åter få vackra genom användning af varmt vatten, i hvilket man hällt några droppar i vinsprit upplöst kamfer; man räknar på l liter vatten 5 till 6 droppar af denna vätska. Huru männen iria. B o s t a d e n. värde. Lottsedlar till 2 och 3 kr. säljas i alla boklådor. Vanlig salt fetsill (K K K) blir särdeles god, om man låter den i åtta dagar ligga i mjölk med tyngd på, så att mjölken riktigt står öfver. Den smakar då nästan som kryddsill eller Jeeger Matjes. Steyiia. 1890 100 st. - ij o * ä t, 1. F * Dufva, Drottninggatan 41, Louise Blomberg, V e - sterlånggatan 30, JEHn JSdlund, Drottninggatan 03, Allmänna Tidningskontoret, Gustaf Ad. Torg, Södra Tidningskontoret rn. fl., i landsorten å en del Apotek samt i välförsedda Parfymer-i-, JEhiperingsoch. Cigarraffärer å 1 krona pr st. WtF " Sändes franko mot kr. 1,10 i frim. [1720] Ascel TAtstrom, Falun. kuverter säljas för endast Henrik Gahns ligt låga priser i 43 5 Drottninggatan 43 Stora Nygatan 5 STOCKHOLM XX. A s c h. [2384] ä k t a JSvarje Se den större annonsen i n:r 25 för i år [1434] I d a D o n k e r, Östermalmsgatan 27, Stockholm, återbörjar sina språklektioner omkring medio af september. (G. 20572) [: 281] A s e p t i n - T v å l, som besitter samma goda egenskaper som Henrik Gahns berömda A m y k o s, rekommenderas som en särdeles helsosam toalett-tvål. Säljes i välförsedda detaljaflärer. stämplad stående tvål är med vidfabriksmärke.