Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I enlighet med hvad Ulskotten sålunda yttrat, fö Utskotten alltså tillstyrka: att Rikets Ständer, för sin del, medgifva, att staten öfvertager bestyret med anskaffningen af den egentliga båtsmans-beklädnaden, men alt rustoch rotehållare hädanefter som hittills lemna sina båtsmän skjortor, strumpor och skor samt kappsäck 5 att kontrakter i sådant afseende må ingås med rustoch rotehållarne, med iakttagande dervid, att pluraliteten af hvarje rotes delegare, beräknadt efter hvar och ens andel i roten, eger härutinnan bestämma; dock att dessa kontrakter gälla endast så länge det för båtsmans-beklädnaden erforderliga anslag af staten fortfar, men att om detsamma upphörer, rustoch rotehållare inträda i sin närvarande skyldighet i afseende å båtsmans-beklädnadens utgörande; att Rikets Ständer likväl uttala det anspråk, att den beklädnad, som af kronan kommer att bestås, bör vara bättre och mera ändamålsenlig än den nuvarande, samt utgå efter en bestämd stat, äfvensom att beklädnaden bör begagnas viss tid såsom parad-beklädnad vid stationen och till sjöss samt viss tid såsom släpbeklädnad såväl under uppfordring som i landsorten, hvarefter den blir båtsmannens tillhörighet och får af honom nyttjas till arbetskläder, äfvensom att rustoch rotehållarne icke besväras med beklädnadens förvarande i rotekistan; att vidare Rikets Ständer bifalla, att de rustoch rotehållare, som på ofvanberörda förslag ingå, må erlägga, i fredstid en kontant ersättning till kronan, svarande mot lyra femtedelar af kostnaden, efter medium af nästföregående tio års markegång i hvarje län, för de beklädnads-persedlar, hvilka kronan öfvertager, men i krigstid full ersättning efter markegång; samt slutligen, att Rikets Ständer, i och för ofvannämnda ändamål, anvisa ett förslagsanslag af högst 28,000 r:dr banko årligen, för att i mån af behof användas, allt efter som rustoch rotehållarne på omförmälda öfverenskommelse ingå.
Med anledn. af ofvannämnde Ständernes beslut har under denna riksdag till Fullmäktige i riksg:skont. inkommit frän flere enskilde låneinnehafvare ansökningar, att Fullmägtige ville förskaffa äfven dem samma lånerätt som det för menigheten vidtagna. Med föranledande häraf ingingo Fullmägtige till StatsUtsk. med en hemställan i denna syftning, enär härigenom en stor fördel skulle beredas icke ensamt desse enskilde låntagare, utan äfven för riksg:s-kont., hvars säkerhet derigenom blefve be - 76 Den 14 Juni e. m. tydligt förstärkt. Dessa län bevakas af riksg:s-kont:s kommissariat, men, såsom förhållandet nu är, har riksg:s-kont. ingen fullt tillförlitlig säkerhet för sädane lån, enär desamma först efter flere för några till och med 30 är blifva fullt återbetalda och sä väl låntagarnes sorn löftesmännens vilkor kunna under denna lid undergå betydliga förändringar, hvarom riksg:s-kont. icke kan äga kännedom. Låntagarne och löftesmännen kunna göra konkurs, de ändra sina namn efter förändrad boningsort, och riksg:s-kont., hvars kommissarier följaktligen icke kunna fullkomligt bevaka dessa län, har icke någon annan säkerhet än i löftesmännens och låntagarnes personer; hvadan riksg:s-kont. sådane dessa län åro beskaffade, på dem lätteligen kan göra förluster. Man har gjort den anmärkning mot länens anteckning i jordeboken, att en sådan åtgärd skulle förminska egendomens värde. Deruti ligger äfven någon sanning, men man bör dervid ihågkomma, att dessa lån äro gifna i och för anställandet af odlingar, och att således om än egendomen möjligen under den tid, lånet qvarstår i jordeboken, till sitt värde detsamma dock ökas genom den odling, som, förmedelst det erhållna länet, ä egendomen vidtages. Vid sådant förhållande kan jag ej inse, alt någon fara uppstår för inteckningstagare. Utsk. har vidare ansett, att det icke kan påtvingas innehafvarne af redan beviljade län, alt för deni underkasta sina hemman en sådan gravalion.
Sig genast wista företaga den samma, ester en af Honom förändrad beräknings-grund, om sädant med ^en redan i Silfwer inflntne, och än widare inom fä mannder för deponerade wäxlar inflytande Realisations - Fond , war för Banque» möjlig ? O wer denna Fragg hade Fnllmägtige nu att yttra S-g. Ossicielr och i wänlig ordning hade Fnllmägtige icke fakt del af de gine Ståndens Be, flur, som f. d. Konungen lill FullmägtigeS ette'.rättelse S>g äberopat; men också tillhörde del icke Dem aer sätta desi rvcrklighct i fräga, och än mindre att bedöma desi laglighet. Deras alagde skyldigheter ärv: Den 22 November. Akt befordra Banqnens nytta, och afwända dest ffada: Atl lämna Näringar,e i likstämmighet med Förfamiingarne biträde, sa långt Banquen förmår, och dest tillgångar mcdgifwa: Art inom Werkct bibehålla ordning , cic. etc.; men aldrig' finnes att Fullmägtige anun haft Sig npdragit att bcwak» Constilnkiencns upräkthallande, eller twista med Regeringen om Dcfi Författningars öfwercnsstämmclse eller afwikclfe derifrån, sa lange det kill Deras wärd anförtrodde Werkö wäl och bestånd derigenom icke äfwciuyrades. Enär sadant af den i Realisationsgrunden sörestagne ändring, aldeles icke kunde befaras, sa kan jag icke finna Fullmägtige hafwa ägr »agon gillig anledning att bestrida en anstalt, som synbart skulle blifwa, och i sjelfwa merkel äfwen blifwit, för Banquen mycket förmånlig.
Icke blott inom en trängre familje ' krets utan i alla samhällslager har intresset för Stockholms äldsta invånare, hvars fenomenalt höga ålder ådrog sig allmän uppmärksamhet, tagit sig ett uttryck i talrika besök i hennes hem, gratulationer, sändningar af kort o. s. v. Den gamla har nu ändtligen efter en mer än 103-årig lefnad lagt sitt hufvud till ro. Hon var född i Edebo socken i Boslagen den 13 augusti 1787. Landtmätaren i Stockholms län Carl Wilhelm Lindman, som afled 1849, var hennes fader. Ar 1815 ingick fru Berns äktenskap med bankokassören Johan Fredrik Berns. Den gamla hade lefvat under icke mindre än sju konungars regeringstid. Hon hade varit med om att jorda fyra af sina barn. Ända till dess hennes sista timme den 15 dennes slog, var den åldriga i besittning af sina själskrafter, och äfven i kroppsligt afseende var hon vid ovanligt kraftig vigör. Kxmversationskxirser med begränsadt deltagareantal (högst 10) anordnas från och med nästa vecka å Nya språkkursen härstädes (Mäster Samuelsgatan 19). Till en början ha blott engelska och tyska upptagits på dessa konversationstimmars program, i det senare språket skall kursen ledas af en infödd tysk lärarinna. Förutsättning för att få deltaga i kurserna är att ega vanliga skolkunskaper i de nämda språken. De torde särskildt lämpa sig för dem af Iduns läsarinnor, som i sommar ämna vistas utomlands. I engelska öppnas äfven aftonkurser, för hvilka icke så mycket förkunskaper äro af nöden. Teater och musik. Kungl. operan, som i anseende till hr Odmanns opasslighet ledsamt nog gång på gång måst inställa den fortsatta reprisen af » Otello », gifver i afton åter » En midsommarnattsdröm » af Shakepeare med Mendelssohns musik. I Pucks roll debuterar en ung elev från balettkåren fröken Lindsén, om hvilken man hyser mycket stora förhoppningar.
Efter en granskning af de odiingslägenheter, som finnas inom de båda banornas områden, yttrar Utskrt, att Lagalinien bör tillerkännas en icke obetydlig öfvervigt. Afven denna upgift torde erfordra någon rättelse. Om roan nemi. på kartan granskar belägenheten af de odiingslägenheter, som af Utskit finnas angifna såsom tillhörande Lagaliniens område, så befinnes att mossarna vid Möckeln, Tutaryd och Kyssby ligga emellan de begge föreslagna linierna och att sålunda deras alster kunna med ungefär samma fördel begagna dem begge. Enahanda är förhållandet med den odlingsbara mark, sorn' i Fjetteryds och Ljunga socknar erhälles genom Vikssjöns och Skärsjöns sänkning. De nyodlingar, som i Hvitaryd, Ljungby, Berga och Dönarps socknar kunna erhållas genom Kåtaåns och Vid-Österns sänkning, äro visserligen belägna vester om Lagalinien, men så nära intill densamma, att deras produkter äfven, ehuru icke med samma fördel, kunna transporteras på Nässjölinien. 348 Den 25 April e. m. Samina förhållande eger rum med Storemåsse, hvilken är belägen på föga afstånd ifrån Lagalinien. Odliiigslägenheterna i Hylletofta, Hjelmseryd, Wrigsta och Nydala socknar af Vestra härad hafva kortare väg till östra än till vestra banan, och det visar sig alltså att af alla de odlingslägenheter, Utskit åberopat såsom skäl för Nässjöliniens förkastande, är det endast de inom Vestbo härad belägna, hvilka svårligen af en sådan banas riktning kunna draga någon nytta. Men Vestbo härad har den sämsta jordmånen inom Jönköpings län, tor det mesta bestående af ofruktbar sand och grusmylla. Det torde derföre med mycket skäl kunna sättas i fråga, huruvida den derstädes odelbara marken är af något synnerligt värde. Helt olika är förhållandet med de odlingslägenheter, som hafva ett mera östligt läge.
Det år på denna grund äfven, som jag serskilt tror en anstalt för unga 27» Hen 27 Augusti e. m. Krigares bildning, med afseende på det blifyande yrket, redan under elementar-undervisningen, vara nu nödvändig, fastän jag inser möjligheten af en kommande tid, då samma anstalt är onödig. Men nödvändigt år för fortgången småningom, ehuru ej våldsamt, till det ideal man åsyftar, att, då mängden af det enskilta yrkets idkare ännu i visst afseende skarpare ån man önskar, måste vara afskiljda från de andra , man likväl bibehåller äfven inom denna mängd, det afseende på vettenskaplig odling, den känsla och den egtning för en sådan, och de berörningspunkter dermed, som skola tillåta vettenskaperna, att på sått samhället till sin trefnad fordrar , oafbrutet inverka på hela menniskolifvet. Den ena methoden härtill år ett ändamålsenligt organiserande af den enskilta undervisnings-anstalten för det bestämda yrket, att så val inrättningens lagar, som framför allt personalen, af lärare och styresmän, hänvisar lärjungen till den egenteligen vettenskapliga odlingen, såsom något mer omfattande ån det hvartill hau sjelf atråfvar och såsom det medel hvarigenom det behof af allsidighet han icke kan undgå att mellanåt kånna, skulle kunna blifva uppfyldt. Mer ån en undervisnings inrättning har derföre hufvudsakligen varit god, att lärjungen i lärarens person sett grundlig kunskap visa sitt hela värde ; jag har med egna ögon sett, hvad personalen i detta afseende inom låro-anstalterne för serskilt» yrken kan uträtta; jag har naturligtvis mest erfarit dét i afseende på militaira un - Dcn 27 Augusti e, m. 377 dervisnings-anstalter, efter som jag sjelf har idkat, och idkar ännu, det militaira yrket vid en scientifique corps; jag har sett hvad verkeliga jättesteg som man har gjordt i det sednare decennium till erkännande af vettenskapernesj aldrig ostraffadt missförstådda vigt; jag har äfven sett att mycket återstår.
Som ChartaSigillata-Förordningen, enligt nuvarande Bevillningsutskottets Betänkande, kommer att förblifva i det närmaste oförändrad, åtmindstone icke i så måtto ändrad, att någon mindskning för Statsverket af dessa medel är att påräkna 3 så bemställes vördsamt, om icke den för Charta Sigilbtamedlen påräknade inträd måtte med 72,000 R:dr komma att ökas, eller till 222,000 R:dr årligen, som dock för säkerheten skull! utgör 52,801 R:dr 36 sk11 rst. mindre, belopp, än hvartill den för år 1813 utgick. Af HusbehofsBrcinwinsbrcinnivgen är, i likhet med 1812 års RiksStat, påräknadt den högst betydliga summan af 702,000 R:dr om året, men befinnes, efter de sednare högst dryga afgifterna, för år 13 r 3 dock. icke uafva uppgått tili mer än 350,50.5 R:dr 41 sk9 rst-, eller med omkring n 350,000 Rulr understigit det påräknade anslag-. Sedan, på sätt förut nämdt är, för Statsverket med säkerhet synes kunna påräknas en förhöjd inS af Sjötullen till — 200,000 R.dr. af Postmedlen till 30,000 R:dr. af Charta Sigillata-medlen 72,000 R?dr. eller tillsammans 302,000 R:dr., Den 19 Juni. 409 så hemställes, om icke denna summa måtte komma att afgå uppå den för Brännvinsbränningen påräknade inkomst, eller alltså för HusbehofsBrännvinsbränningen komma att endast påräknas 400,000 R.dr, hvilken summa i och för denna afgift af Landet skulle uttagas. Då jag har äran vara Ledamot uti Bevillningsutskottets beredning för BrännvinsbränningsBevillnmgen, så är jag i tillfälle att om beloppet af denna afgift kunna Jemna närmare upplysningar.
Cederström har sagt, att ett k sådant jsvar vöre bestämdt olagligt. Jag åter anser, att Den ) 30 September e. m. 5n öm man får en Skrifvelse, och icke svarar der» på, är sådant bestämdt ohöfligt* Herr Roos: Då det ej lär kunna nekas, att vid allmänna sammankomster oordningar någon gång inträffat, torde äfven ett reglemente, hvarigenom de, så vidt möjligt är, förekommas, vara af nöden. Det är derföre jag velat fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på vigten af en remiss till ConstitutionsUtskottet, hvarigenom kommande Ständer, vid hufvudfrågans afgörande, tunna hafva denna angelägenhet på föthand. afgjord. Herr Munck af Rosenskjöld: Herr Hjerta har förmenat, att mitt nu gjorda förslag skulle lägga band på kommande Riksens Ständer. Jag kan ej inse detta; ty de handla alltid oheroende af de föregåendes beslut. Man måste noga skilja emelian hvad som är det rättaste, och hvad sorn är verkställbar. Jag tror visserligen, att i likhet med hvad sorn. sker i kamrarne af Engelska Parlamentet, hvar. je Stånd äfven här skulle i detta afseende kunna handla oberoende af de öfrige. Men nu har ställningen blifvit sådan, att Kongl. Majit förklarat sig icke vilja samtycka till offentlighet vid något Stånds öfverläggningar, så vida den ej blifver gemensam för alla fyra. IJ» tomdess har Ridderskapet och Adeln för denna Riksdag vägrat publicitet vid sine öfverläggningar. Jag förstår således icke huru män ntl skulle kunna tillvägabringa publicitet enskildt för ett Stånd, utin gemenskap med de öfrige. 512 Den 30 September e. m. Vi Lafva nu blott valet emellan ingen publicitet, eller ock på en gång hos alla fyra RiksStånden. Det är i afseende å denna sednare jag gjort Motion, och kan ej inse, huru man med minsta sken af skäl kan kalla denna Motion olaglig, derföre, att man anser hvarje Stånd äga rättighet, att härutinnan fatta beslut för sig. Motionen lärer i alla fall komma att hvila pa bordet, och ej nu kunna till remiss föredragas.
Heim i underdänighet tillstyrkt att Kongl Mast i likhet med hwad Stats. Rädet Friherre Rosen, blad föreslagit, mätte till Riksens Ständer lä. ta utfärda Proposition. Att Justitiä'Rädet Åkerhjelm, som i sjelf, iva hufwudfrägan den Justitiä. Rädet förut ej -Lftverwarit, tillstyrkt den af Ständerne föreslagno Lagförklaring, samt i öfrigt tillika med Hans Epcellence Herr Grefwen och Justitiä StatS. Ministern i underdänighet hemställt om bifall as hwad E-tats. Rädet Friherre Rosenblad föreslagit i i. och Mom. med den af Justitiä-Raden Blom, Poppius och Ziervogel i första punkten i underdänighet hemstäldte för. ändring, i anseende till tiden och stället för com. munieationen, men deremot ansett betänkligt att i underdänighet styrka till hwad i 2.dra Mo. mentet bliftvit föreslagit, helst Lagens föreskrift uti ,7. Cap. 12. §- Handels. Balken, kunde till Den 17 Aug. 173 tik misibruks afwärjande i denna del wara till. räckiigt. Dä nu detta ämne till widare öfwerlägg. ning hos Kongl. Mast säledes förekom, yttrade sig tillförordnade Justitiä-Canzleren i uuderdä. -vighet det han för sin del ej funnit annan mening kunna af Lagens stadgande hämtas, än att derest Jntckning skulle medföra förmånsrätt, borde den ej blott wara sökt, utan äfwen be« wiljad eller faststäld, innan Gäldenärens obe. ständ kunnogt blef eller hans död timat; och att Justitiä-Canzlern wid en längwarig utöfning af Domare-Embetet ej funnit nägot sä« dant lidande deraf mällas, som genom ett mot. satt stadgande eller annan förklaring än den han ansett wara med Lagens bokstaf enlig, kun, de möjligen wara att befara. Justitiä-Rädet
Jag får vördsamt hemställa att R. o. Ad. behagade afslå Utsk:s i mern. N:o 315 gjorda förslag. Efter först till bifall framställd men med nej besvarad propos., afslog R. o. Ad. Utsk:s ifrågavar:de under N:o 274, afgifna och i mern. N:o 315, vidhållna utlåt. Föredrogs och lades till handlingarne SlatsUtsk:s nedannämnde i gårdagens plenum på bordet lagde mera.: N:o 316, i anledn. af erhållen återremiss å utlåt. N:o 276, i fråga oiji nedsättning uti eller befrielse från arrendet å indragne bostället Astorp,; N:o 317, i anledn. af erhållen återremiss å utlåt. N:o 283, ang:de begärd afskrifning och restitution af anmärkms-medel, ådömde Fältkamereraren P. LJ. Arell; samt N:o 318, i anledn. af erhållen återremiss å utlåt. N:o 290, ang:de väckt fråga om afskrifning af en upbördsbrist hos numera aflidne kronofogden J. M. Huss. Föredrogos och biföllos SlatsUtsk:s i gårdagens plenum på bordet lagde nedannämnde utlåt:n och mern. N:o 319, i anledn. af väckt motion, ronde sättet för komplettering af vakanle nummer vid Hästjägare-korpsen och Fältjägarereg:tet i Jemtland; N:o 320, i anledn. af återremisser å utlåt. N:o 194, ang:de ytterligare understöd för Enkeoch pupill-kassan vid Riksg:skont. ; samt N:o 321, ang:de föreslagen lindring i betalningsvilkoren för det till upbyggande af Stiftskyikan i Hernösand beviljade lån. Föredrogos, men bordlädes ånyo, på begäran af Gr. Lagerbjelke, Gustaf, och Frih.
Delbar således kunnat fordras af Utsk. , att det skulle yttra sig öfver sjelfva principen, och det har Utsk. gjort. Jag tror alt om man börjat med att föredraga betänk, frän början, och således fått äfven den principfrågan afgjord; så hade man nu icke varit i denna ledsamma belägenhet, att hafva 4 å 5 propos:!'i perspectiv, af hvilka man kunde antaga den ena, om icke de öfriga vore i fråga, hvilka man ville till en del förkasta och till en del antaga. Jag hemställer således till Hr Frih. o. Landtm., huruvida det icke skulle vara lämpligt, att nu låta uppläsa hvad i afseende på denna principfråga är yttradt å pag. 3 af betänk. N:o 27, och att, sedan Ståndet i följd deraf afgjort sjelfva principen, man kunde öfvergå till detaljerna. Det Den 7 Octo ber f. m. Liefve i sådant foll beroende af principens afgörande, huruvida .Ståndet anser detta stadgande böra flyttas till en särskild artikel eller qvarstå der det finnes intaget. fl r M u nck af R osen seli öld, Nils Rudolph: Jag anser att ifrågavar. stadgande bör qvarstå i hevilla.fcirordn., och att det icke bör kunna bestämmas af något annat Utsk. än Bevilln.Utsk.; ty blott derigenom att Bevilln.Utsk. har rätt att bestämma ett sådant stadgande, hvarigenom det är omöjligt, att låntagaren kan beröfvas ersättning förden Levdin. , som han har erlagt i förskott, blir den beskattning af capitaler, som 3 i §:n föreskrifver, möjlig och rättvis. Om något annat Utsk. skulle bestämma detta stadgande, hvarigenom man vill försäkra låntagaren att återfå hvad han i förskott erlagt , så skulle Bevilln.Utsk. hafva grundat denna bevilln. på en orättvis och osäker grund, alldenstund det ej kunde vara fullt och fast ölvertygadt, att ett annat Utsk. skulle bestämma sådana stadganden, att låntagaren verkligen återfick den bevilln., han i förskott erlade. Jag anhåller således om bifall till Utskrs förslag. Hr Frih. o.
Det har i alla tider varit en KronoFogdarne åliggande skyldighet, att utskrifva ett för hvarje District behöfligt antal Exemplar af de ifrån LandshöfdingeEmbetet ankommande Kungörelser. Sedan Boktryckerier blifvit inrättade i de fleste LandshöfdingeRecidenceStäder, hafva KronoFogdarne för deras beqvämlighet, låtit trycka sådana Kungörelser; förmodeligen dervid understödde af LandsSecreterare och Kamererare, 400 Den 27 Januarii. hvilka derigenom undgingo alt lala utskrifva så toånga Exemplar, som behöfdes för alla Fogdarne. Det är så mycket mindre obilligt att fordra det KrönoFogdarne hädanefter såsom hittills fullgöra deras åligganden härutinnan, att låta afskrifva eller trycka de nödige Exemplaren, som alla nuvarande KronoFogdar sökt och emottagit deras Tjenster, med kännedom af detta åliggande; och jag är förvissad, att om det, såsom det rätteligen bör, qvarblifver, skola icke destomindre många Sökande anmäla sig lill de ledige blifvande KronoFogdeTjensten De äro i allmänhet väl lönte: hafva lika Indelningar med Gapitainer med Compagnie!’ och derutöfver Sportlär, som ej äro obetydliga. Också betalas för slike Tjenster considerable AccordsSummör. Jag vet en afgående som fick 5ooo R:dr B:co för några år sedan, då Penningen hade mera värde än nu. Deremot finner jag högst obilligt, att belasta Staten med denna Tryckningskostnad, såsom en för den alldeles främmande och ny Utgift, och hvilken för alla Länen skall uppgå till en icke obetydlig Summa. Jag får derföre i ödmjukhet tillstyrka, att KronoFogdarne allt framgent måtte få fullgöra äfven denna deras Tjenstepligt; att låta skrifva eller om de hellre vilja, trycka förberörde Kungörelser, och Statsverket således för ingen del dermed betungas. Grefve Gyllenborg , Johan Henning, anförde:
förutom bostad och fri föda, bitr vice Pastorer och Adjunkter tillerkännas, och särskildt afseende fästes derå, alt på en del ställen och orter inga ordinarie Kom - Expeditions-Utskollets Förslag till underd. Skrifvelse IS:o 88. 187 ministrar finnas; att lönerne beräknas uti en eller flera af de ränte-persedlar, sorn enligt grunderna för ränle-förenklingen äro för hvarje län bestämda, och utgå elter tio-årig medel-markegång, dock att aldrig mer än en mindre del må beräknas i penningar; samt ali löne-regleringen sålunda uppgöres, att den må kunna vinna tillämpning i män af varande tjenste-innehafvares afgång och gällande konventioners tilländalöpande eller upphäfvande. Med stöd af hvad underdånigst anfördt blifvit, och under hänsigt särskildt till vigten och angelägenheten deraf, att, i afvaktan på ett fullständigt undanrödjande af alla de olägenheter, sorn äro förenade med presterskapets nuvarande aflöningssätt, åtgärder genast torde höra vidtagas till förekommande så väl af de tvister och misshälligheter, hvilka icke kunna undvikas, der, efter hvad tillåtet är, räkning på åkern till utrönande af lerlial-tiondens belopp eger rum, sorn äfven af den i vissa delar af landet ännu Ibrtlarande, för den allmänna gudstjensten i hög grad störande plägseden, att, genom så kallade offer, i kyrkorne verkställa insamlingar lill presterskapets och kyrkobetjeningens förmån, äfvensom till afhjelpande, åtminstone i någon mån, af den vanlottade ställning, hvari det lägre presterskapet sig befinner, till följd af missförhållandet emellan deras inkomster och lefnads-kostnader, lä Rikets Ständer hos E. K.
Studentföreningen Philochoros ' föreställningar i måndags o c h tisdags å Dramatiska teatern hade samlat en m y c k e t talrik o c h på bifall frikostig publik. Det hurtiga o c h karaktärsfulla utförandet af de olika danserna o c h programmets öfriga n u m m e r var däraf ock väl förtjänt. Särskildt väckte en bondkadrilj från Östergötland, utförd af åtta par, stormande bifall, likaså Frykdalspolskan för den fart o c h det sprittande goda lynne, hvarmed den framfördes. Den behagfulla Vingåkersdansen m e d sin dramatiska liffullhet dansades o c h spelades äfven på ett högst förträffligt sätt o c h måste likasom de två förstnämnda numren gifvas da capo. Emellanåt, medan man hvilade sig från dansen, berättades komiska bondhistorier eller fick man höra bondspelmännens låtaj, hvilkas omedvetna komik var synnerligen underhållande. Programmet afslutades m e d ett stort dansgille på en rymlig loge. Här var det glam o c h glädje, o c h här aflöstes gammalvals af klappdans, o c h så följde Smålandspolska o c h trekarlspolska o c h flere andra danser. Publiken gaf, såsom sagdt, på lifligaste sätt uttryck åt sin belåtenhet m e d de lyckade prestationerna. Synnerligen entusiastisk i sina bifallsyttringar visade sig särskildt den m y c k e t uppmärksammade skara, som på premieren i brokiga nationaldräkter fyllde hela första radens fond. Och den torde äfven hafva varit mest kompetent att b e d ö m a föreställningen; det var nämligen all den ungdom, s o m under Skansens vårfest nu i dagarna uppträdt o m aftnarna på Skansens dansbana, s o m här tagit plats. Dessutom bevistade prins Kärl m e d uppvaktning måndagsföreställningen. Brudfärden. Berättelse från Bohusläns skärgård af Johannes Sundblad. (Författarens sista, efterlämnade arbete.) Ja ' köper m e j därför in i en storsjöbåt å går på halflott te å börja m e. » Här afstannade samtalet, m e d a u de sutto och sågo utåt det motsatta landet. » Börje. Börje. B ö r j e.