Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta uttryck af nationlig erkänsla och välvilja, uppväger i sanning både stjernor, band och titlar; åtminstone för den kloke mannen. För honom måste det vara mer tillfredsställande, att med godt samvete kunna af en sådan belöning tillegna sig den vederbörliga andelen, än om han utan särdeles utmärkelse erhållit en Tapperhets-medaille eller en Svärds-Ordensstjerna, hvilken sednare icke alltid utdelas för krigsförtjenster och således ej alltid bevisar mycket. Den sålunda gifna belöningen tillkommer ej endast de decorerade af Finska Arméen, den tillhör ifrån och med Trumslagaren till och med Befälhafvaren, om icke för gjorde Storverk, åtminstone för ståndaktig tro och ihärdighet i fosterjordens försvar. Den tillhör alla, utom de få svaga, hvilka som sjukliga odugor, öfverlemnade sig i fiendens våld och dymedelst för evigt brännmärkte sine namn. En Nation, som ger offentliga uttryck af aktning och erkänsla för krigarens bemödande att uppfylla sina pligter, skall aldrig sakna en god en tapper armée. Derigenom lifvas ynglingens kärlek till ära han kan ej önska sig en skönare lott, än att få ägna lif och blod för Konung och Medborgare. Men ingalunda sker det derigenom, att man för en ringa och föga oväntad öfverilning söker nedsmutsa den militaira ynglingen med trycksvärtan. Kanske man borde dermed vara mera sparsam och nogräknad i vårt land, i afseende på dess inflytande på sjelfva National-lynnet, som, i hänseende till vårt geografiska läge, bör vara krigiskt. Den sansade Medborgaren kan i alla fall icke undgå att se, hvarifrån stridsorsaken utgått och öfverilningen straffad efter landets, icke efter utländska lagar, måste tillfredsställa alla. Men denna, för Finska arméen så smickrande recension, är framkallad af en skrift, som skulle kasta en mörk skugga på denna Armée, om Författaren dertill varit en af dess Militaira medlemmar. Skriften upphöjer Arméens förtjenster till skyarne, i synnerhet Savolax-Brigadens, hvartill Författaren varit en sorts bihang under det att ett gement klander riktas emot dess Högre Befälhafvare.
ni., livilka icke torde vara så allinänt kiinda och sålunda värdefulla både för gamla och unga. Man iniiste dock beklaga att vid utgifningen den iirskillning ocli den noggrannhet, som inan 1ia.r rätt att fordra af detta slags arbeten icke an iakttagen. Minst tillfredsstiillande äro illustrationerna och i främsta rimmet lielsidesplansclieriia, livilkas koloristiska färgprakt och egendoinliga perspektiv skiille göra dem bättre passande i en, bilderbok för snälla barn, an i ett verk nied mera allvarligt syfte. Flere föreinål äro felaktigt och vilseledande augifna, livarpå några exempel ini anföras. A planschen vid sid. 96 liafva ' ekoxen och stora träbocken fatt byta platser och sålunda blifvit oriktigt beniininda; vid sid. 112 förekoniiner deii i verkligheten kastanjebruna liornbaggen soin gron och grå, livarjämte vattenbaggen och dödsbudet äro graa i st. f. svarta; huggorinsgapet, sid. 331, ar till oigenlranligliet va.nstalldt, ined tjocka läppar, rund munöppning och oriktigt tecknade tänder ocli tunga; postmärken från Nicaragua och Förenta Staterna liafva onikastats och orätt betecknats soni tillliörande Nordoch Syd-Amerika m. in. Atskilliga inadvertenser äro visserligen iipptagiia bland rättelser i slutet af boken, inen flera kvarst&amp; och i det liela kunde äfveri texten liär obli där pkkalla en revision. Den föreslagna inordningen i ett herbariiiiii att afven oin växtens rot fästa papper i form af en blonikriika eller att under eii sidan uprydnadc förena flera srnå vaxter, ar alltför pueril för att eiis böra omiiamiias i ett arbete, som sager sig livila på allvarlig vetenskaplig grundval. Som ofvan blifvit sagdt, ar dock planen god, ocli den bildade iingdoinen, till.
Sedan jag genom en wans och slägtinges benägna och öma biträde fäkt läna och redan' den 2 December förlcdne är till Stifts-Cassan inbetalt rova Rd. Banco, samt för Återstoden af förrbcrörde 1,573 Nd. ännu hos Castan häftar, och till påökning, är i saknad af min halfwa Lön wid Stiftet, är mitt öde, att genom en försummelse, som sjukdom och deraf, för en tid, härflptandc minneelöshct förordsakat, pä en gäng plötsligen se mig beröfwad nästan allt hwad jag (utom Astefiors Lönen i Hof-Rätten) äger och under en mer än Zo äng tjenstetid kunnat, genom den strängaste Hushällning sammanspara för en annalkande Ålderdom, sä framt ej Högloft. Ridderstapet och Adeln af manligt ädelmod, menniskokärlek och ömt behjertande af dens olycka som felat af glömsta, ej med wett och wilja, skulle ynnestfullt täckas rädda mig ifrän undergäng genom eftergift af eller afskrifning ä, berörde min skuld; Det är härs Den 11 April. 349 härom, jag i största ödmjukhet wägar hos Högloft. Ridderstapet och Adeln bönfalla, och derjemte ödmjukast anhälla att, dä Stifts-Casian intill denna stund, ej detringaste, genom mitt förwällande förlorat, Högloft. Ridderstapet och Adeln, lika vnnestfullt som rattwist, täcktes tillåta, at jag äter tillträder utöfningen af OmbudsmansrjenftentvidAdeliga Jungfru-Stiftet, med ett odelat §tnjutande af den, samma tjenst, tillkommande Lön. Mätte, genom Högloft. Ridderstapets och Adelns milda »välgörande tankesätt, det stag som redan träffat mig uphöra att hwila tungt pä min framtid, samt jag äter sattas i tillständ, att ädagalägga det mäst noggranna bemödande, den upriktigaste nit i Högloft.
Grundfonden måste sålunda i allmänhet stå vid samma ziffra, hvilket förhållande endast då förändras, när i Rikshufvudboken förr ej bokfördt kapitalvärde tillkommer, som verkar till förhöjning, eller när kapitalförlust förekommer af beskaffenhet att icke tillhöra ordinarie eller extra statsregleringarne, hvilket verkar till nedsättning, och hvilka fall kunna anses såsom anomala. Bland sådana fall torde exempelvis kunna anföras, alt den i Rikshufvudboken bokförda grundfonden ökats genom första intagningen i samma hufvudbok af FångvårdsStvrelsens derstädes förr ej ingående räkenskap, hvilken medförde det kapital, som särskilt tillhörde nämnde Verk, äfvensom att samma fond år 1840 minskades genom beviljad afskrifning, utan ersättning, af ett under något föregående år till Kongl. Myntets drift utgifvet förskott. För att än närmare förtydliga denna sanning om grundfondens normaliter alltid lika numerär, hafva Revisorerne anmodat sin Kamrerare att uppgöra den under N:o 3 härjemte bifogade Tabell öfver grundfondens belopp vid slutet af åren 1834—1845. Rörande olikheten emellan ofvan anförda, af 1845 års Stats-Revision uppgifna summa af grundfonden för år 1841 3,775,776: 8. 3. och den å Tabellen uppförda - 3,775,686: 16. 6. — 11 — få Revisorerne upplysa, att samma skillnad 89: 39. 9. består dels i de uti Tabellen anmärkta, först vid uppgöringen af grundfonden för året 1840 märkbara, 56:25. 9. dels äfven i förbiseende af en utaf Rikets Ständer medgifven afskrifning af en brist på f. d. 7:de hufvud titeln 33: 16. — efter afdrag af genom missskrifning i 1841 års Rikshufvudbok uppkommen för hög beräkning utaf f. d. 3:dje hufvud-ti telns brist — 2. — 33- 14 Summa 89:39. 9.
Bona mensce Pastoris, förmäles, att ”ad mensam Pastoris årligen gifves af Ljungagre gåård Landgi le smör Två Pund’’, tnen dervid icke omnämndes, att Pastor tillika ofver denna jord egde Dominium; alltså och då hvarken å Kyrkans eller Pastors sida vore ådagalagd, att Kyrkan eller Pastor erhållit disposiiions-rätt ofver hemmanet till både jord och ränta; samt en förmodan, att så tillgått, derjemte vore undanröjd, dels genom det förhållande, att viss andel i Jordeboksräntan funnes både för Pastor och Kyrkan bestämd, hvilket varit öfverflödigt och utan ändamål, då den, som egde fullkomlig disposition öfver hemmanet, sjelf kunde bestämma och efter omständigheterna förändra afgälden, dels ock derigenom, att Corporalen vid Adelsfane-Regementet hade af hemmantals-räntan sig på lön anslagne 6 R.dr 32 sk., samt att Laholms Kungsgård njöt dagsverkspenningar 20 Stats-,Lag’S,Allm.Eesv.o.Oec..Uisk.Bet‘N:o5(). 12 sk, och Kronan de behållne 24 sk. vedpenningar, pröfvade Kongl. Majus Befallningshafvande rättvist berättiga KonglMaj t och Kronan, att, utan rubbning af Kyrkans och Pastors rätt till den dem hvardera förlanta smörränta, ifrågavarande hemman N:o 1 Lyngåkra, till jord och besittning, nu och allt framgent, såsom annan Kronojord, oträngd af Kyrkan och Pastor, fritt disponera, samt den, för Kyrkans och Pastors räkning, skedda städsel ogilla, så att Kronofogden i orten egde hemmanet i laglig ordning, å Kongl. Maj:ts och Kronans vägnar, bort städja, desto hellre som Pastor och Kyrkan derigenom icke kommo att vidkännas någon minskning i hvad de af ålder njutit; så hade Kongl. Majtts och Bikets Kammar Collegium, uppå deröfver af vederbörande Pastor förd klagan, genom Utslag af den 19 December 1821, på den grund, att 1569 års Lunds Landabok uttryckligen innehölle, att Kongl. Maj:t och Kronan tillkommer
Jemte frambärande af den underdåniga önskan, att hvad sålunda blifvit föreslaget måtte 232 Expeditions-Utskottets Memorial, N:o 103- vinna E. K. M:ts Nådiga bifall, få Rikels Ständer tillika, för att tillvägabringa de af behofvet lika mycket påkallade rättelser uti stadganderne, angående utrikes sjöfarten, hvarigenom Fribrefven, utan ökad kostnad och tidsutdrägt, må kunna erhållas och icke oftare behöfva förnyas , än de trafiquerandes egen säkerhet det fordrar, hos E. K. M. i underdånighet anhålla om sådana, till billig lättnad för handeln och sjöfarten, förändrade föreskrifter: att Fribref, eller hvilken handling Kongl. Maj:t täckes autorisera, såsom gällande till certificerande af Svenska nationaliteten, må, efter behofvet, vara att tillgå i alla Stapelstäder, och att deras förnyande icke oftare föreskrifves, än nödvändigheten sådant oundgängligen fordrar. Rikets Ständer framhärda etc. Rikets Höglojl. Ständers Expeditions-Ut skotts Memorial, angående återremiss af ett förslag till underdånig Skrifvelse. Till Rikets Höglofl. Ständers Expeditionsutskott hafva Vällofl. Borgareoch Hedervärda Bonde-Stånden, i anseende till af dem befunnen otydlighet uti Utskottets förslag, N:o 84, till underdånig skrifvelse, angående tillåtelse i vissa fall till Bropenningars uppbärande, samma för - Exp. Etsk. Förslag till undt. Skrif v. N:o 103,104. 233 slag återremitterat; och ehuru Expeditions-Utskottet, vid i anledning deraf förnyad granskning, icke funnit någon origtighet uti uppställningen af förslagets, på Statssamt Allmänna BesvärsochOeconomie-Utskottens af Rikets Höglofl.
Uti det af Banco-Ful 1 mägtige, efter Commissariatets hörande, i ämnet afgifna Utlåtande, har pluraliteten af Fullmägtige, fästande uppmärksamheten derå, att Förvaltningen af Banco-Verket, i det skick den nu befinnes, inbegriper tvänne bestämdt ski!jäktige beståndsdelar, den ena den ambulatoriska, utgörande en Corps, sammansatt af de fyra Riks-Ståndens egne medlemmar, hvilken Corps, benämnd Fullmägtige, det ålåge, att, med ansvarighet inför sine Comitenler, styra och förvalta Verket under mellantiden från Riksdag till Riksdag, men efter denna tids förlopp lemna sin befattning åt nyvalde Fullmägtige, samt den andra, den permanenta, utgörande en, den förra underordnad Corps af de främste Embetsmännen inom Verket; hvilken Corps, hittills ansedd såsom Under-Styrelse och benämnd Commissariat, ej blott under personligt och gemensamt ansvar vårdade redbarheter och säkerhets-handlingar, samt skötte det departementala, ulan också, med afskild ansvarighet och redovisnings-skyldighet inför Rikets Ständer, stod till den nyssnämnde Öfver-Styrelsen i förhållande ömsom af nedre instance, och ömsom af föreslående och förberedande Coilegium, dels funnit alt Motionairens förslag innefattade så väl en total förändring af den Ambulatoriska Corpsens befattningar och verkningsförmåga , som ett totalt upphäfvande af den permanenta beståndsdelen såsom Corps , samt i betraktande häraf, och vid jemförelse af 72 §. Regerings-Formen med 66 §.
I anledning af erhållen återremiss å Betänkandet N:o 209, rörande afskrifning af förra MagazinsFondens äldre 46 H. 8 h4 Deri 19 Octolier e. ar. fordringar, samt angående grunderne för dylika åfskrifningar hädanefter. I anledning af f. d. Kamereraren vid Götha CanalBolags f. d. DiscontContoir i Götheborg C. A. Iggeströms till Utskottet ingifne ansökan, i afseende på dess uppbördsbrist. Af den i4 dennes: N:o 296. Om verkställd granskning af 1825 och 1826 årens räkenskaper öfver Hospitalsoch BarnhusFonden, samt Lazarettsoch Curhus-räkenskaperne för sistnämnde år. Af den 17 dennes: N:o 3o2. I afseende på RiksgäldsContorets behof från och med år i83o till och med år 1834- N:o 3o3. Angående vilkoren för Sal tpetterGärdens upphörande. N:o 3o/p I anledning af skiljaktiga beslut inom RiksStånden i vissa delar af StatsRegleringcn. Frun Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskotten: Af den 6 dennes: N:o 73. Angående yrkadt behof af lindring eller understöd för Rotehållare inom Jemtland. Den 19 October e. m. n5 N:o 74* I fråga om sökt lindring för Rusthållarne under Jemtlands HästJägareSqvadron. I anledning af framställd erinran mot de Contract, som med åtskilliga Rotar vid Jemtlands FäitJägareRegemente skola vara afslutade om underhållandet af hästar i stället för manskap. Med förslag till undanrödjande af missförstånd vid tilldelandet af den utaf Rikets Ständer, med anledning af Utskottens Utlåtanden N:is 23 och 5p, beviljade belöning för införde förbättringar i väfnadskonsten. I anledning af erhållne återremisser å Utskottens Betänkande N:o 26, om anslag af Allmänna medel för Arbetsoch Correctionslnrättningar i åtskilliga delar af Riket.
Jag är dertill berättigad såsom aldeles opartisk emedan för mig icke en enda styfwer blifvit innehallen i grund af den samma författning som 670 Den 20 Junit' som frätttaglt fängne Officerare och iinderOfficergs rr en högst beböffig inkomst, och jag tror min skyldighet såsom befälhasware för nägre af dem äfwett utsträcka sig derhän, att aldrig stilla tigande täta dem förnärmas, men jag är derför pä intet annat sätt i jemförelst med deste olycklige kamerater ätt att jag som de blifwit upoffrade och förlorat wida Mera än hwad nu genom halfwa lönernes atcrfäende för dem skulle ersättas» Jag anser mig således utan misttydninq af mina afsigter, kunna i berta ämne yttra Mig och gör del med sä mycket Mera tillfredsstalllse, som icke i wart land den grundsattS är admittekav att straffa oskyldige dä matt aldeles öfwerser med de som fela, utan twärrom den regeln ofta anwändes, att heldre fria en brottslig än tillfoga en oskyldig något lidande; följderna deraf i wista falt höra icke till förewarande ämne och jag förbigär detailler för att icke återkalla minnek af SweriqeS bedröfweljgaste tidehwarfKänd sak för öfrigt är sä god som wittnad.
Om det vore blott ett distrikt, så kunde vallistor spridas, men då man i förslaget nyttjar ordet ” dislrikler", som betyder mer än ett sådant och antyda på flera, så synes det väl blifva omöjligt, alt skicka listor till dem alla och derigenom bestämma valen. Jag kan icke heller fatta, huru R. o. Ad., söm alltid visat sig ega sjelfständighet och sjelfkänsla, skulle så ögonblickligen förlora dessa egenskaper, derföre att de skulle välja sig representanter inom distrikter, eller att nämnde egenskaper skulle försvinna, derföre att man atlägger sina valsedlar i landsorterna i st. f. i lnifvudstaden. Mig vill synas klart, alt sjelfständighetskänslan aldrig förnekar sig hos den som verkligen äger den; och att denna egenskap kan göra sig gällande lika väl vid val i landsorterna som här. En talare har här upträdt och yttrat, att han icke kunde fatta, huru det vore möjligt, att kunna bibehålla den konstitutionella monarkien, då endast en familj hädanefter om förslaget antoges, skulle ärfva politiska rättigheter. Härtill vill jag svara att man kan ärfva politiska rättigheter af mer eller mindre omfång. Det är visserligen sannt, att om man är caput för en familj, så har man, efter nu gällande författningar, större rättighet, än efter det hvilande förslaget; men om man icke är caput, så får man otvifvelaktig! genom förslaget större personlig politisk rätt, än hvad man nu har, ty man är då född till valrätt, och nu äger man ingen sådan. Denna politiska rätt står så högt, att jag icke kan förstå den liknelse en värd talare gjort, då han jemfört den valrätt, R, o. Ad. sålunda får på grund af sin födsel, med den valrätt, som tillkommer skoflickaren i en småstad. 42 Den 15 Februari f. m.
Utlåtande Nio 17 me div i så rinn ställning, att den lian till Silfyerutvexling öppnas, dels att den när sorn helst dertill är färdig och att denna mening stödjer sig på de af Utskottet gjorda beräkningar. Men då jag för min del icke känner andra beräkningar i afseende p‘i Bankens stallning vara af Höglofl. Utskottet gjorda än deni, som i fyra serskilda Tabeller åtföljt Utskottets Betänkande N:o 8;— då dessa, genom den skiljaktighet de sins emellan ega, om oek huivudsakiigast bestående i gjorda olika afdrag från Sedelstocken, sakna en öfver allt tvifvel upphöjd tillförlitlighet; •— då ingen af samma beräkningar, icke en gång den sorn mest favoriserar en brådstörtande Realisation, utvisar, attfreela fondens förhållande till Sedelstocken uppnått den grad af 5 till 8, hvilken vid sistlidne Riksdag stadgades böra ega rum, innan Silfverutvexlingen börjar; — då jag desshellre anser ett sådant förhållande emellan Metalliska Cassan och Sedelstocken dessförinnan böta vara uppnå dt, som Banken och Riket derigenom desto senai’e skall inledas i den utländska skuldsättning, hvilken jag vågar^tro, utan mellankommande serdeles lyckliga förhållanden, blifva en oundviklig följd af några uti Betänkandena Ntris 6 & 16 af Högloflige Utskottet framställde förslag, mot hvilka jag der mig reserverat; — och då härvid icke heller må lemnäs oanmärkt, att våra oecouomiska Författningar visserligen i flera alseenden kunna sägas motarbeta penningeväsendets stadga ‘och landets | sanna förkofran; — så mäste jag förklara, det jag icke kan anse Banken, i berörde afseende, än hafva uppnått den ställning, att Silfverutvexlingen nu kan, eller bör företagas, så vida man ieke, såsom Herr Viedberg i sin, Betänkandet N':o 16 vidfogade Reservation föreslår, och hvilket val torde vara förtjent af ett närmare begrundande, skulle till en början vilja göra en partiel Realisation. Höglofl.
Vidare har i denna § blifvit tillagdt, att Kongl. Majit må ega förordna om expropriation af flyg sands fält, som icke af egaren behörigen vårdas; och då förekommandet af den oberäkneliga skada, som kan genom flygsand uppstå, utgör ett vigtigt föremål för Statens omsorg, samt, der egare af fiygsandsfält icke sjelfmant ställa sig till efterrättelse de föreskrifter i afseende på dylika fälts vårdande, som, enligt hvad det vid den nådiga Propositionen fogade Statsråds-protokollet för den 28 Februari innevarande år utvisar, lära komma att af Kongl. Majit meddelas, Staten icke lämpligen kan taga sådana fält under sin omedelbara vård med mindre än att den enskildes eganderätt tillika upphör, så har Utskottet funnit berörda tillägg både öfverensstämma med grunden för expropriations-lagstiftningen och vara af ett vigtigt behof påkalladt. § 3. Med afseende på den såväl inom Stats-Rådet som Högste Domstolen framställda anmärkningen, att den klagan, som ofta förnummits öfver öfverdrifna expropriationsersättningar, icke hade sin grund en dast i nu gällande stadgande om förhöjning af 50 procent öfver uppskattningsvärdet, utan äfven deri att det enkla värdet stundom 'af Nämnden bestämdes högre än skäligt vore, har Kongl. Majit ansett, att, Nämndens sammansättning bör förändras. Enligt nu gällande förordning utgöres denna af sju personer, af hvilka hvardera parten utsett tre och domstolen den sjunde; och då vanligen inträffar att hvardera parten utsett sådana personer, om hvilkas domslut han kan ega skäl förmoda, att det skall utfalla i hans intresse, blir följden att tvänne stridiga, hvarannan bekämpande meningar merändels stå emot hvarandra i Nämnden, och att den af Rätten utsedda ledamoten måste ensam döma dem emellan.
Rättegångs-Balken, i fråga om måls fullföljande vid Lagmans-Rätt, medgåfve Part, att, med bevakande af sina Fatalier, och endast äfventyr af böter, kunna, nyss innan Tingets slut, sig inställa, ansåg Justitias-Cancelleren ofvanberörde Stadgande i ämnet utgöra ett tillägg till Lagen, samt, i följd deraf, ej kunna tillkomma utan Kongl. Maj:ts och Rikets Ständers gemensamma medverkan. Bil. till K. M. Nådiga Propos. IV.-o 58. i5 Hvad Götha IJof-Rätt samt IIof-Rälten öfver Skäne och Blekinge, äfvensom eu del Ledamöter i Svea Hof-Rätt och Justitise-Caricelleren yttrat, rörande ej mindre de olägenheter för Parterne sjelfve, än äfven hinder för Lagmans-Rätt att Ting afsluta, hvilka sig förete, och jemväl skola hafva inträffat derigenom, att Parter uti Lagen icke äro ålagde, att, inom viss tid, vid Lagmans-Rätt tillstädeskomma, utan kunna, så länge Tinget påstår, till deras talans utförande, sig anmäla, fann Högsta Domstolen gifva anledning till ett fÖrändradt stadgande om inställelse vid Lagmans-Rätt; hvarföre och då,—.fastän den, sorn emot Ilärads-Rätts Utslag vädjat, icke i allmänhet saknar nödigt rådrum att bereda sig till sakens fullföljande vid Lagmans-Ting, enär sådant icke, utan den kärande Partens medgifvande, kommer i fråga förr, än minst tre veckor förflutit ifrån det Härads-Rättens Utslag föll; men merendels längre tid, ända till hela året dertill medgåfves, — i betraktande likväl borde tagas, att ovilkorlig föreskrift, att vädjande bör dess käromål, å första Rättegångsdagen af Tinget, framställa, skulle vid LagmansRätt, der många mål fullföljas, möjligtvis medföra svårighet, samt det syntes kunna på Lagman ankomma att, sedan Parterna blifvit uppropade, med afseende på de hin - i6 Bil. till. K. M Nådiga.
1,097,900: kontant behållning i Banken 39,413: 43. 8. samt hos Redogörarne innestående 200: — ■— Summa 1,139,879: 44- 7* 5:o Enligt Kongl Krigs-Kollegii underdåniga Berättelse, utgjorde Krigsmanshusets Underhålls-Stat: år 1838, för 7,898 personer , 83,3o3 Rdr 16 sk., samt år i83g, för 8,184 personer, 86,335 Rdr 16 sk.; således i medeltal, för 8,041 personer, 84>8ig Rdr 16 sk. i årligt underhåll. 6:0 Revisorerne hafva , vid anställd inventering af Kassans säkerhetsbandlingar, funnit desamma i utmärkt god ordning. Topografiska Corpsen, Dess i Kongl. Kammar-Rätten för båda åren med anmärkningar granskade Räkenskaper utvisa: Debet. år Ä§8§. år 1839. Uppbörd: Eorpsens anslag till löner och arfvoden *3,841 - i4>3oo:3o. — Dito till Topografiska arbeten från Fortifikations-Äfdelningen 12,000: 12,000: ■— •— Diverse inkomster . 4r — 110 — Credit. Utgift: Dess räkenskaper, sora för är i838 granskats i Kongl. KammarRätten utan, men för år 1889 me^ anmärkningar, upptaga följande inkomster och utgifter: »ebet. år 0838. år 1839. Balans från föregående året: Inkomst: Influtna portomedel för telegraf-skrif velser 1,122': 1,135: S:r i3,o52:4o— 16,751: 8. 6. Credit. Utgift: