Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Denna afgift skall hittils ansetts frivillig och varit obestämd, saint derigenom i många afseenden på åtskillige ställen missbrukad; Och, då det skall vara svårt ätt föreställa sig omöjligheten deraf, att icke Bäraren någon gång kunde blifva frestad, att lemna mer eller mindre verksamhet åt Bärjungens vård och undervisning, i mån af hoppet om högre eller lägre Seholss-gäld utaf en eller annan; Så harCommitéen i underdånighet föreslagit, att denna afgift skulle hädanefter stadgas till något yisst, beräknadt efter Spanneinåls-värde, hvilket Stats-Utsköttets Betänk amien. 937 erlades till Scholén, ej till Person, och blifva vilkor för undervisningens erhållande i Scholin. Om denna afgift bestämdes till en half Tunna Råg, erlagd i penningar, efter senast satte Markegångspris, vid början af hvarje '1 armin för hvar och en Schols - gosse, tror Camin itc'en, att det icke skal! betydeligt hvarken öfverskrida eller understiga hvad nu för tiden 1 Scliolas-gäld vanligen vid de fleste Scholor skall betalas. Denna Schalte-gäld, sorn Commiteen icke trott kunna högre påräknas, än till 3000 Tunnor Spannemål om året, har Commiiéen föreslagit måtte till hälften anslås till delning emellan Schole-Lärarne, och den andra hälften ingå till Fond för den föreslagne Lone-regleringen vid Läro-verken; Anförandes Comrnitéen härvid ytterligare, att, om det är både billigt och klokt, att icke genom alltför frikostiga Inrättningar lätta inträdet i de första Elementar-Läro-verken för fattiga Barn, hvilka ofta nog sakna naturlig fallenhet för studier, och för hvilka deras egen bristande håg för allt slags arbete, jemte
M. föreslagit: al att den s. k. kurhus-afgiften fortfarande skall af hvarje mantalsskrifven person med högst fem och minst en skilling b:co utgöras intill utgången af det är, då näst härefter infallande riksdag slutas, samt inom hvarje län af dess cotniterade bestämmas lill det belopp, lika för alla betalande, alt erforderlig tillgång vinnes både för lazareltens och kurhusens behof, hvartill afgiften må gemensamt användas; och b) alt äfven styrelsen och förvaltningen af lazarelten och kurhusen inom hvarje län må fortfarande blifva gemensam. Dessa förhållanden äro icke tillämpliga för Stockholm, der ett särskildt kurhus finnes, under inseende och förvaltning af en direction, hvars organisation är sednast bestämd genom K. brefvet den 2g Jan. i33g, och uti hvilken Öfvcrståthållaren är ordförande. Kurhus-afgiften har blifvit bestämd årligen, dock ej utöfver det för länen i allmänhet fastställda maximum, af de utaf hufvudstadens församlingar till fattigförsörjnings-afgiftens bestämmande valde deputerade; och intraden har ingått till Fattigcassa-directionen, hvilken, i följd af densamma gifna föreskrifter, assignerat erforderliga medel. Denna afgift har för Stockholms stad utgjort, i medeltal för flera år tagen, 4>900 rtdr, och de inkomster, som kurhuset för öfrigt haft och har bestämdt att påräkna, äro anslag ifrån Stockholms stads cassör 5,ooo r:dr, och ett anslagaf Statens medel, stort i ,ooo r:dr, eller tillsammans med förrberörde 4>900 r:dr, 10,900 r:dr. Dessa tillgångar hafva befunnits fullkomligen otillräckliga för behofven, som måst fyllas dels af medel, tillhöriga provisoriska sjukhuset, dels af allmänna faltigförsörjningsmedlen, hvilka sålunda, till en del, måst frånryckas deras egentliga bestämmelse. Väl hafva medel jemväl influtit af betalande sjuke, men denna intrad är tillfällig och kan således icke i calcul upptagas.
Gerne ns a m hetsfän g el s e. 7 <§. Fångarne skola gemensamt till arbete hållas, men böra, der ske kan, hafva hvar sitt sofrum. 8 §. De böra, så vidt möjligt är, från allt samtal och annat meddelande sinsemellan, vid arbete eller eljest, afhållas. Är ej tillfälle till särskildt sofrum för 1 Kap. (51 hvarje fänge; då skall annan anstalt fogas, hvarigenom allt meddelande fångarne emellan äfven nattetid förekommas kan. 9 §. Om tillfälle dertill gifves, bör ock fånge, som till gemensamhetsfängelse ankommer, hållas någon tid i enrum; och må han under den tid lemnäs utan sysselsättning, efter ty i 3 § om ensamhetsfånge sagdt är. Hvad om tillåtelse för fånge att röra sig i fria luften i 6 § stadgas, varde ock för gemensamhetsfånge iakttaget. 10 <§, De, som till straffarbete på lifstid dömde äro, skola hållas afskilde från dem, som undergå straffarbete på viss tid; och ankomme på särskild föreskrift huruvida å de förstnämnda må tillämpas hvad i 7, 8 och 9 §§ stadgadt är. 3. Allmänna bestämmelser. 11 §. Fångar af olika kön skola i särskilda straffinrättningar förvaras. Der det ej ske kan, skola de dock hållas från hvarannan åtskilde. 12 §. Om undervisning och upptuktelse för fånge under femton år skall särskild värd halvas. Ej må sådan fånge i enrum sättas, der det ej sker till bestraffning, efter ty i 18 § sägs, eller eljest för hans upptuktelse nödigt är. 13 §. Fånge skall erhålla sund och nödtorftig kost, så ock annan förnödenhet. 14 §. Ej må fånge förskaffa sig eller emottaga underhåll, beklädnad eller annat, utöfver hvad honom af straffinrättningen bestås. 13 §. Fånge må ej emottaga eller afsända bref eller bud från eller till person inom eller utom fängelset, om han ej dertill lof erhållit af fängelsets Styresman, hvilken äger om sådant brefs innehåll taga kännedom.
Utlåtande öfver de anmärkningar, sorn blifvit gjorda vid Utskottets Betänkande i fr äg atty att de pub like audor ite ter y som ä Kongl. Maj:ts och Kronans vägnar af sluta Contracter eller af handlingar med enskilde, ej må ega atty vid tvist om uppfyllande och tolkning der af, sjelfve deröfver döma. H os Höglofliga Ridderskapet och Adeln samt Högvördiga Präste-Ståndet hafva anmärkningar blifvit gjorda vid det af Lag-Utskottet den 5 sistvekne Martii afgifne Betänkande uti den af Herr Friherre L. A. Mannerheim väckta och till Utskottet remitterade fråga, det de publike auctoriteter, sorn å Kongl. Majtts och Kronans Vägnar afsluta Contracter eller afhandlingar med enskilda, ej må ega att, vid tvist om uppfyllande eller tolkning deiaf, sjelfve deröfver döma, hvilket af Utskottet Sr vordet således tillstyrkt, att sa beskaffade mål 'hädanefter borde* Lag-Utskottets Betänkanderii efter stämning, vid vederbörlig domstol göras anhängige och derifrån på det i allmänna JLagen stadgade sätt fullföijas. Berörde anmärkningar, hvilka föranledt dertill, att nämnde Betänkande blifvit af förbemälte Biks-Stånd till Utskottet återremitteradtj har Utskottet funnit vara anförda:
Naj:ts lVäöi^a proposition till Rikets 8täncler, an^äencle upplätelse af vissa tunnelancl jorci utaf kronodal ken Vsen velr Ulltuna Run^sAärcl i Upsala Rän» till utviclAanäe af clervarancle Lentralllospitals omräcle. jemlikt 8tats-kä6ets un6er6Zni^a tillst^rkancle, ReliaZacle Xon^I. Naj:t i l^äcler ^illa ofvanReröröe förslag, säclant cletsamma finnes lietta protoeoll Rilazclt; vela Refallte, att, 1 öfverensstämmelse tlermecl, R,oriAl. Naj:ts ifräZavsiancle lVäcliAa proposition skulle unrler clenna elsA i vanlig orclninA expeclierar. Rx protoeollo, X.o 26. ^ollam till Rxp-I7tsk. ileu 29 petir., kl. ic» f. m. L0fV'6/>. /Vo^7o§/t/on t/// L.rre X^o/ro^em /lM ar^/aenc/ö ri// Rot/ö//e ^o> /lanc/r6//r-e» äVott c^en /3 -^0. Vicl pröfning al Ron^l. Naj:ts oell Rikets Rammar-LolleZii är i833 af»ifne förslug till rezlerin^ af Rözcierier velt Ränsmans-rlistriet, förorclnaäe KvNAl. Napt, Denvin l^äcli^t Rref 6en l/j RecemRer samma än, att färentuna Iläiacis pö^cleri i 8toeklmlms
Karnmar-Collegii (ill Kongl. Majits samtelige Befallningshafvande aflåtne Circulair af den 18 Mars 1686, den 15 October 1688, den 19 October 1710, och den 16 April 1805, ålägga Landshöfdingarne vgka deröfver , att de Underdåniga S/trifvelser. 45 medel, som blifva Kronans Uppbördsman anförtrodde, ej må af dem obehörigen förskingrade varda, men Landshöfdingen Grefve von Rosens bristande tillsyn å Kronans säkerhet, hos Kronofogden Grönvalls Cautionister , hvarken kan rättfärdigas af Grefvens enskiidta förtroende till Landskarnererarens uppgifter om deras vederhäftighet, eller af den omständighet , att Grönvall varit antagen till Kronofogde inom Götheborgs och Bohus Län, före den lid da Grefven förordnades att derstädes vara Landshöfding, helst, enligt åberopade Cireulair, vid Lands-Contoiret böra förvaras copior af alla derunder hörande Cautions-skrifter, och Grefven deraf kunnat göra sig om rätta förhållandet säker; alltså hafva Riksens Ständer desto mindre funnit anledning, att den af Grefven från i fråga varande ansvarsskyldighet sökta befrielse bifalla, sorn derigenom skulle uppstå ett prsejudicat, verkande till minskning i Statsverkets tillgångar. Riksens Ständer framhärda etc. 46 Underdåniga Skrifv el ser. Uppl. 0. godkänd hos Ridd. o. Ad. d. 19 Mars 1823.’ Preste-Ståndet d. 25 — —• Borgare-Ståndel d. 2 5 Bonde-Ståndet d. 25 — —• Riksens Ständers underdåniga skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj.ts Nådiga remiss uppå Minister-Residenten A. Hjorts underdåniga ansökning, att utbekomma afl. Abbé Koglers pension. S. A. K. Sedan E. K. M:ts Minister-Resident i Francfurt, A.
Becker, Gustaf Wilhelm, Regementsläkare, om pension åt 74 hans enka 4 1 45 ) Beckman, Niklas, Theologie Dok74 49 Se Nionde HufvudTiteln. tor, om pension åt hans enka Beforärinysväsendet, om under4 1 i 9 b. 22 Dec. b. 20 Dec. sökning af 8 b. 20 Dec. b. 22 Dec. Beijer, Jakob Wilhelm, HofstallHufvudTiteln. mästare, om pension åt . , 20 4 1 74 26 Se Nionde Beklädnads-behof för arméen, Hufvud-Titeln. angående anslag till 1 4 1 51 36 Se Fjerde Belåning af varor, som blifvit af egaren under vissa vilkor hos annan man eller allmän « inrättning i förvar upplagda, å. 30 Maj b. 28 Maj om lagstadgande angående — 7 1 56 — b. 28 Maj b. 30 Maj I anledning af återremiss — 7 1 58 — a. a. 5 Juni a. a. 5 Juni a. a. 6 Juni a. a. 5 Juni Bengtson, L. G.,Kronolänsman, om eftergift af honom ådömdt ersättningsbelopp för undervigt å inlöst bränvinsbränb. 9 Febr. b. 10 Febr. ningsredskap — 4 1 33 — b. 10 Febr. b. 10 Febr. Bérgelin, J. T., om pension för 1 74 32 hans enka 1 4 Bergman, Glaes Magnus, Tele! Se Nionde HufvudTiteln. graf-Assistent, om pension 4 1 74 33 j åt hans enka 1 Bergviksbro i Helsingland och Westerbottens länsgräns, angående omläggning af 74 9 Se Statsbidrag till kustvägen mellan 4 1 vägar, m. m. — li - ll ; K U> " N:o Riks*St,anderts Beslut. N:0 Sid. Ridd. o. Adeln. Preste Ståndet. BorgareI Bonde Ståndet. | Ståndet.
Pahlman, i förhållande till den år 1813 verkeliga utgångna Summa 3,200,000 R:dr —, en nedsättning uti Allmänna Bevillningen kunng äga rijrn af circa 2 13 Procent. Jag ater befarar, att i anseende till fallna Egendomsvärden och helt förändrad Handels ställning, Bevi 11 nings-förordningen, efter enahanda grunder sorn hitills, ingalunda hädanefter renderar Öfver 2,500,000 R:dr. och au en calcul på lika stort belopp efter enahanda grund framdeles, sorn 1813 utgick, skulle blifva nog va delig, och leda till brist i tillgångar for Statens anslagna behof. Med upprigtigaste önskan af ett snart slut på Riksdags öfverläggningarnä, och allvarligaste före-* sats (i förening med verkeligt behof att få korn-* ma hem till egna angelägenheters vårdande) att i min mån bidraga till allt sorn kan påskynda detsamma i ordentlig väg, nödgas jag dock, på grund af ofvaiihämnde betänkligheter, för min del bestrida, att Bevillnings-Summan ännu må till fastställande åt Riksens Ständer föreslås; men förmodar, att dermed dock ej länge behöfver dröjas, blott Inkomstoch Utgifts afdelningarne oafbrutet fä sysselsätta sig med beredande af de alldeles nödvändiga materialier derföre Skulle resultatet deraf blifva, att vi kunne igenom ned* sättning till ej obetydlig de!, af Statsbrist-ansta , 3e* ioi 8 Den -i o Jani. get Tinna tillfälle ntt verkligen nedsätta ao pro. cent uti Bevillning* Summan, ej emot hvad den 1813 utgjort, utan emot dess hittills varande Änslägsbelopp 2,650,000 R:dr; så, men först ela, vågade jag tillstyrka; att Bevillriings-Utskottet finge sig uppdrager, au nedsätta Bevillnings-utskylderna i allmänhet. Hvad, fiir det tindra, beträffar Tit.
Majit behagade härtill lemna Sitt bifall, uppdrog Kongl. Förvaltningen åt dess Kammarförvandt att utredningen verkställa samt uppgifva de förändringar i räkenskaps-föringen, hvilka befunnes af nöden, äfvensom att med berättelse om förloppet inkomma. Af denna, under den 22 sistfidne Juni, till Kongl. Förvaltningen afgifna berättelse, deraf Revisorerne erhållit del, inhemtas hufvudsakligen': att sedan de räkenskaper och handlingar, hvilka på den anbefallda balans-utredningen kunnat äga något inflytande, blifvit genomgångna samt Stationernas verkliga tillgångar och brister derunder utrönta, 1853 års hufvudböcker för Stationerna blifvit i öfverensstämmelse härmed upprättade, upptagande i särskilda konti en fullständig framställning af den skedda utredningen; att de olika methoder för kontroll-föringen, som å Stationerna begagnats, föranledt uppgörande och öfverlemnande till Kongl. Förvaltningen af nytt formulär till kassa-kontroll-böcker, lämpadt efter nuvarande förhållanden och åfföljdt af underrättelser för tillämpningen, hvilket formulär jemväl blifvit faststäldt till efterrättelse från och med innevarande år; att vid jemförelse emellan Stationernas verkliga tillgångar, ejler deras fordringar och kontanta medel, samt de behållningar, som å bestämda titlar rätteligen upptagits, de förra med 37,217 R:dr 31 sk. 9 rst. öfverstiga de sednare, hvaraf det visat sig, att 5:te hufvudtiteln äger en motsvarande disponibel tillgång, hufvudsakligen tillkommen genom influtna, men ej å någon viss titel debiterade ersättningar till materielen; samt att, oberäknadt detta belopp, en, likaledes disponibel, tillgång, under diverse titlar, af omkring 10,000 R:dr besparade, men likväl ej till Kongl. Förvaltningen inreverserade, medel förefinnes; innehållande berättelsen derjemte en utredning af förhållandet med åtskilliga i räkenskaperna förekommande proprie-balanser, fordringar och missföringar med uppgift å dermed erforderliga åtgärder.
IläradsRätt, blifvit af det Högvördige Preste-Ståndet och det Hedervärda Bonde-Ståndei bifallen, men af det Välloflige Borgare-Ståndet ogillad; samt att Högloflige Ridderskapet och Adeln funnit nyssnämnde moment böra erhålla (oljande lydelse: ”sedan stånde ”livar och en af dem fritt, att målet instämma, när det ensamt rör Stadsjord, 'till Lag• t. Allm. Besv.- o. Ooc.-Vtsl. Uti. N:o 66. g ”lill Stads Domstol, oell eljest till Häradsrätt, der ej annorlunda för något serskildt ”full finnes förordnadl;” 2:0 att, sedan Utskotten med fästadt afseende å behofvet af en föregående noggrann oell fullständig undersökning och pröfning, huruvida njtt skifte kan verkställas lill allmän fördel, utan någons förnärmande, ansett det för ett serskildt fall g i Ina stadgande, som innefattas uti iaCap. 12 §., böra erhålla en mera allmän utsträckning, och alltså föreslagit följande förändrade redaclion af §:n: har Storskifte förut ofvergtytt ett skifteslag, då börj om delegare det åskar} förr än nytt skifte verkställ as måj Landtmätaren och Gode Män undersöka , huruvida detsamma, med afseende å sd väl belägenheten och jordens beskaffenhet, som de med skiftet förenade kostnader och delegarnes förmåga att dem bestrida, kan, utan att bereda någons skada och förlust, för skifteslaget i allmänhet blifva förmonligare, än det redan varande storskiftet, hvarom Landtmätarens och Gode Männens Utlåtande bör till egodelningsrätten öfverlännäs på sätt i nästföregående f. sagdt är; det Hedervärda Bolide-Ståndet bifallit Utskottens förslag; hvaremot det Välloflige Bilt. till It. Ull. N:o 66.
Jag ber att få fästa Hery Hjertås samt Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet derpå, att jag ej begärt, att liela discussionen skall afskrifvas. Mångå yttrade sig, dä målet afgjordes, och .* deribland äfven jag. Jag har ej yrkat, att mitt anförande skulle åtfölja, utan blott Konungens Rådgifvares och Ledamöternes af de förvaltande Verken, hvilkas upplysningar jag ansåg grundlägga Ridderskapets och Adelns beslut. Friherre Cederström tyckes hafva för afsigt ordspråket aut Ceesar aut nihil, eller allt eller intet, och nog litet fästa afseende dervid, att Ridderskapets och Adelns beslut skulle kunna blifva till intet. Dock vill jag härom yttra mig, när Friherrens motion förekommer, och inskränker mig nu dertill att begära, det min framställning, som till tiden verkeligen är den! första, äfven må blifva den första, som kommer under Ståndets öfverläggning. Grefve von Schwerin, Fredrik Bogislaus: Hvilkendera propositionen, som kommer att först framställas, antingen Herr Crusenstolpes, eller Friherre Cederströms, beror utslaget af Ridderskapets och Adelns Den i3 Oetober. 111 opinion. I detta afseende får jag nämna, att en afdelning af StatsUtskottet redan har genomgått 7 IIufvudTitlar; att jemkningsförslagen äro uppsatta; att, hvad första och andra HufvudTitlarne beträffar, det kommer att i morgon in pleno för StatsUtskottet föredragas; att om det bifalleS, detsamma kommer att i morgon meddelas RiksStånden; samt att de frågor, som röra tredje, fjerde, femte, sjette och sjunde Tillarne, om Thorsdag skola meddelas; Ståndet erhåller då kännedom 0111 de olika sätt, hvarpå frågorna blifvit behandlade. Alla de frågor 1 afseende på Andra och Tredje HufvudTitlarne, hvaruti Friherre Cederström önskat, att de andra RiksStånden måtte förena sig, äro af natur att blifva Nämndfrågor, om icke Stånden på Utskottets inbjudning skulle ingå uti jemkrtingar.
N u äro kolhydraten betydligt billigare än fettet; det ligger därför nära till hands att, där de ekonomiska omständigheterna sådant påkalla, sammansätta födan endast af ägghvita och kolhydrat o c h fullständigt bortlämna det dyra fettet. Detta vore emellertid högeligen skadligt för kroppen, ty den praktiska erfarenheten ådagalägger m e d all önskvärd tydlighet, att kroppen i själfva verket har ett afgjordi behof af fett. Detta antydes däraf, att människor i goda ekonomiska omständigheter förtära mera fett än fattigt folk, samt också däraf, att människor i små omständigheter o m söndagarna, då man j u i regeln sträfvar att hafva en något bättre mat än o m hvardagarna, öka födans fetthalt. Något åtgörande bevis f ö r fettets nödvändighet ligger visserligen icke häri, ty man kunde tyda dessa iakttagelser sålunda, att fettet, på grund af den större välsmaklighct det ger åt födan, vore begärligare f ö r kroppen och därför gärna förtärdes, då tillgångarna sådant medgåfve. V i äga emellertid andra rön, hvilkas beviskraft icke kan jäfvas. D e t var en tid, då man i fängelser utspisade en kost, hvilken f ö r att vara så billig som m ö j - Men vi äro icke vidare hulpne, o m vi endast veta huru mycket ägghvita, fett o c h kolhydrat kroppen behöfver. T y v i förtära j u icke ren ägghvita, rent fett eller rena kolhydrat, utan födoämnen o c h maträtter, som innehålla organiska näringsämnen, dels blandade med hvarandra, dels m e d ämnen, som icke f ö r oss äga något näringsvärde. V i måste därför kasta en b l i c k uppå födoämnenas kemiska sammansättning. Hvarje lärobok i fysiologi eller hälsolära innehåller cn längre eller kortare tabell öfver mcdelsammansättningen af våra viktigaste f ö - doämnen. Hänvisande till de i dylika tabeller sammanställda uppgifterna, skall j a g här inskränka m i g till några allmänna betraktelser. Med hänsyn till sitt ursprung indelas våra födoämnen i tvänne stora grupper, animaliska och vegetabiliska.
R:dr 52 sk. dito, 80,000. dito till godtgörande af Krigskollegii Förtifikationsafdelnings fordran för förskjutne medel till anskaffande af kasernoch stallbyggnader åt garnisonen i Ystad 2,223: 15, 6 Ilili,. lill B. St. Prof. 1847 och 1848■ 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 68 Baft. 2 10 Stats-Utskottels Memorial, JYi 558. dito till kostnader för garnisonsförstärkningen i Stockholm innevarande år 150,000. — dito till fullbordande af nya dockbyggnaden i Carlskrona, 29,520 R:dr årligen under åren 1848, 1849 och 1850 88,560. — dito till Ångfartygs nybyggnad, 100,000 R:dr dito 300,000. — dito till anskaffning af stenkol för Flottans behof, 3,553 R:dr 16 sk. dito 10,000. — dito till bombkanoners och projektilers anskaffning, 11,233 R:dr 16 sk. dito 53,700. — dito till reparerande och anskaffning af gevär, 10,000 R:dr dito 50,000. — dito till aflöning för Styrelsen öfver allmänna Vägoch Vatten-byggnader samt reseoch undersökningskostnader vid allmänna arbeten, 19,766 R:dr 32 sk. dito 59,300, — dito för Civil-ingeniörers bildande vid Mariebergs Läroverk, 2000 R:dr dito 6,000. — Anslag till amortering af lånet för Linköpings hamnbyggnad och Stångåns upprensning, 1,080 R:dr årligen 3,240. — Återstoden af anslaget för hamnbyggnaden vid Lidköping 21,187: 24.
Ank till Exp.-Utsk. den 3 Maj 1806, kl. 2 e. in. Memorial, angående utvidgning af det inom Rikets Ständers hus inrättade arkiv och bihliotliek samt anvisande af dertill erforderliga medel. (K. A.) Enligt 184 Sj af det för Biksgälds-kontoret nu gällande reglemente hafva Fullmägtige i nämnda kontor fått sig uppdraget att till Rikets nu församlade Ständer inkomma med fullständigt förslag och plan för tillvägabringande af en sådan utvidgning utaf det inom Rikets Ständers hus inrättade arkiv af riksdagshandlingar och författningar m. tn., att derigenom efterhand må kunna bildas ett mot representationens behof och anspråk svarande bibliothek. I anledning häraf hafva bemälde Fullmägtige, uti en till Stats-Utskottet den 8 sistlidne Februari aflåten skrifvelse, bland annat, anfört, att, enligt den för arkivets bildande framställda plan, skulle detsamma utgöras af Svenska tryckta, äldre och nyare riksdagshandlingar, lagoch författningssamlingar i lagstiftningens alla grenar samt skrifter rörande ej mindre den civila och kriminela rätten, än ekonomioch kameralväsendet, äfvensom andra juridiska, kamerala och statistiska arbeten, hvilka i sådana ämnen an såges företrädesvis böra anlitas och rådfrågas. I enlighet härmed hade, i den mån och såvidt de kunnat erhållas, blifvit anskaffade och i arkivet uppställda alla från trycket utgifna riksdagsprotokoller med dertill hörande bilagor och bihang, hvilka, börjande med år 1786, dock för en och annan riksdag icke ännu kunnat kompletteras. Derjemte hade blifvit hopsamlade en från år 1569 fortgående allmän författningssamling och anskaffats de allraflesta lagoch författningssamlingar samt andra arbeten, rörande landets juridiska, ekonomiska, finansiela, statistiska och topografiska förhållanden, hvartill komme en icke obetydlig samling af kartverk. Genom gåfvor hade arkivet kommit i besittning af en komplett samling utaf Norska storthingets förhandlingar från och med 1814 samt de flesta på Norska statskassans bekostnad utgifna statistiska arbeten, äfvensom