Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Mycket vinnes, om lamporna påfyllas om morgonen, ty de flesta olycksfallen råka dem, där de slängas hemlösa omkring i ett fönster eller på en bänk. Därför: låt det vara en oeftergiflig regel, att lamporna ordnas om morgonen! B. En porträttbyst af Fredrika Limnell, modellerad af professor Böljeson, var utställd på första höstsamkvämet å damernas » Idun », som ägde rum förliden lördag. V i d samma tillfälle uppläste fru Amanda Kerfstedt en af henne författad skiss; musik utfördes af fruarna Sellholm och Lind samt fröken E. Posse. Två silfverbröllop. Att en person får fira två silfverbröllop torde allt vara ganska ovanligt. Detta har dock i dagarne inträffat, då provinsiallä- karen i norra Dalslands distrikt d:r L. K. Blume firade sitt andra silfverbröllop — naturligtvis inom ett andra gifte. Doktor Blume är närmare 83 år gammal. * Inga telefonfröknar mer! Telefonfröknarna skola snart tillhöra det som varit, om man får tro de amerikanska tidningarna. Det skall nämligen ha lyckats en amerikansk elektriker att konstruera en automatisk apparat, som snabbt och säkert uträttar hela deras arbete. Ett kvinnligt spelets offer. I början af augusti hyrde en fröken Jane Armstrong från Newyork en liten villa i Nizzas omgifningar. Vid sitt första besök i Monaco kunde hon ej motstå frestelsen att försöka spellyckan, som äfven första dagen var henne så gynsam, att hon vann 100,000 francs. Hon gjorde nu det löftet att aldrig mer återvända till Monaco, men bröt för några dagar sedan detta löfte och spelade på samma n:r, på hvilket hon förra gången vunnit, tills hon förlorat hela sin till ungefär 1,000,000 francs uppgående förmögenhet. Hemkommen tog den 26-åriga kvinnan en revolver, jagade sig en kula genom hjärtat och dog på stället. Litteratur. Vårt århundrades folkhjälte, Guiseppe Garibaldi, af Cecilia Bååth-Holmberg. På Fahlcrantz &amp; C.os förlag har den talangfulla, för Iduns publik välbekanta författarinnan under denna titel börjat utgifvandet af ett arbete, som lofvar att bli af synnerligt intresse.
Hwilket alt Riksens Ständer Eder Majit härmed i underdänighet fä tillkännagifwa. ock §oäk5nd kos Ulricj, ock Hdeln elen Is Oc^od. IFIV» prekie - FrHncier clen i; Löners - 8tHncket den 15 Bonde-8tändet den 17 Stormägtigste Allernädigste Konung. ^der Majit har till Riksens Ständer afgif. wit Nädig Proposition, angäende någre wid Stats-Reglerinqen förekommande omständigheter. Riksens Ständer fä härmed däröfwer af, gifwa följande underdäniga sivar: Beträffande de Taffelpenningar Eder Majit förestagit att Presidenten i Swea Hof-Nält mätte bewiljas, hafwa Riksens Ständer bifal. lit Den 15 October. 235 lit att dertill pä Swea Hof-Rälts Stat ärligen röön Rid. mä anfläs. Beträffa:,de äter tillökning af AdjunctionS. medlen för Swea och Götha HofRätt, hafwa Riksens Ständer underligen insett nyttan och nödwändigheten för det närwarande af denna inrättning, men sä länge Stats. Werkets till. gängar mäste sparas till de oundgängeligaste behofwen, hafwa Riksens Ständer icke kunnat anflä nägot utöfwer hwad i denna del förut är redan tillgjordt. Ibland de flerfaldiga Författningar Rik. sens Ständer wid sistledue Riksdag widtoge till befrämjande och befästande af Samhällets högst wigtiqa ändamäl, war ulan twifwel beflutet om inrättningen af en Lag-Comitee. Dä detta beslut ej fattades förr än inwid flutet af Riksdagen, sedan Stats. Regleringen längt förut war faststäld, bafwa Riksens Ständer deri trodt sig finna orsaken, att medel till denna angelägna inrättning ej blifwit utsedde. Riksens Ständer hafwa fördenskull bestutit att en Summa af 5000 R.d. ärligen stall intill nästa Riksdag pä Allmänna och Ertra UtgiftS. Staten till detta behof blifwa anslagen.
Röda, svullna ögonlock öfver ett par djupt liggande, underligt uttryckslösa stålgrå ögon m e d mörka ögonbryn, hvilka möttes öfver näsan, en b r e d stor näsa o c h utstående haka, o c h ingen borste kunde få bukt m e d det sträfva, rätt uppstående gulröda håret. Hans b y x o r sågo alltid betänkligt slitna o c h urvuxna ut, o c h tröjärmarna nådde aldrig ned till de stora, grofva röda händerna. Han ägde en ovanlig förmåga att skära o c h hugga sig i fingrarna, o c h dessa v o r o oftast omlindade m e d smutsiga trasor. V i d tolf års ålder kunde han nödtorftligen läsa, o c h den enda nytta han tycktes göra i världen var den att tjäna andras barn till ett afskräckande exempel på, hur det går, när man skär sig i fingrarne, är lat o c h omöjlig på alla sätt. Å t m i n s t o n e fick Janne höra detta både tidigt o c h sent o c h tog det, liksom allt annat, med resignerad slöhet. I skolan kallades han d u m b u m, idiot o c h tungus, o c h han undrade ofta hvad för slags djur det sednare kunde vara. H a n knuffades hit o c h dit, fick mottaga hugg o c h slag o c h kamraterna gjorde narr af h o n o m, såsom endast hjärtlösa kamrater kunna göra. V i d femton års ålder dog hans far, o c h n u sändes han till en morbror, en bomullsfabrikör Bogren i Borås. Denne lät h o n o m förtjäna mat o c h kläder som springpojke i fabriken. Med skolgången var det slut, o c h nu kallades han ej längre » stackars lille Janne », utan rätt o c h slätt » Janne stackare ». Det var o c k en märkvärdig pojke, ty allt h v a d man b a d h o n o m göra, gjorde han på tok. Skickades han att k ö p a russin, köpte han spik, o c h bad man honom ' köpa spik, k o m han hem m e d e n strut nejlikor. Så hade han en mani att plocka sönder o c h undersöka allt han k o m öfver, och sedan kunde han aldrig sätta i h o p det igen.
I anledning af Kongl. Majus Nådiga Proposition angående bidrag till utförande af Hjelmare Canal och Slussverks ombyggnad, så vidt den serskildt beträffar det innevarande år till berörde ändamål nödiga an? slag af Allmänna Medel. jVrån LagUtskottet; af den 13 sistlidne Maji; N:o 84* I anledning af vackt motion, an} gående LagmansRätternes upphörande. af den 24 sistlidne M?ji; N:o 8S> I anledning af väckt motion om förändrad organisation af HäradsRätterné* af den 28 sistlidne Maji; Ridd. 0. Ad: Brot, V. Band* 33 t V 498 ®en 18 Junii e. m, N'o 86.' I anledning af väckt motion om befrielse för sökande Parter uti skuldfordringsmål hos Kongl. Maj;ts Befallningshafvande, att med förklaranden communicera de i Hesse mål meddelande Utslag. af den 4 dennes: N:o 87. I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande angående hembud, då Frälse Skattehemman utom böra försäljas. N:o 88- I anledning af återremiss utaf Utskottets förut afgifne Betänkande, angående ändring uti 25 Cap. 5 §. RättegångsBalken. I anledning af återremiss utaf Utskottets förut meddeldte Betänkande, rörande tjenlige författningar mot allmänna förbry? lare. I anledning af väckte frågor om Förliknings-Dom8tolars inrättande. 'Frän Allmänna Besvärs - och OeconotnieUtskottet: Af den 3 dennes. I anledning af väckt fråga om Skogsegares befriande från kostnaderne till Klamparelaget i Götheborg. I anledning af väckt fråga om Den 18 Junii e, m, 499 medel till befordrande af Svenska Jerntillverknirigars och Manufacturs-arbetens afsättning pa Norra America. I anledning af väckt motion ora upphäfvande af det så kallade Hemförare BåtGillet i Götheborg. N:o 105.
Konstberidare, Lindansare, eller andre kringresande ineller utländske personer, som, med serskildt tillstånd, gifva representationer al’ inechaniska konster ni. tn., eller sådane, som kringföra och visa främmande djur o. s. v., erlägga för hvarje representationsdag: i Stockholm . B:co B:dr 4: samt i alla öfrige Städer och orter „ 2: åliggande det alla förenämnde, att, innan de från Staden eller orten afresa eller pass deni meddelas, med bevis af Kronans Uppbördsman styrka, att representalions-afgiften blifvit erlagd; Och skall qvitto derå, jemte betyg, att Bevillningen för löpande året blifvit gulden eller säkerhet derför ställd, ovilkorligen företes ä den ort, dit de sig begifva, innan någon representation der får uppföras. Afreser sådan person från orten, utan att hafva denna Bevillning för hvarje representations-dag erlagt, ansvarar derför den, sorn pass till resan meddelat eller för resans fortsättande detsamma åleeknat. Linvrukm-c B:co R:dr 2: Mätare i i 1 . „ 2: Puckurc och Packhuskarlar „ 2: Sjömän: Understyrmän och Constaplar samt Matroser och Timmermän m. (1. ' 1: 24. — Kockar och Jungman .. 1: Stj/rmim, se Mom. 1. Syjungfru/', hos Nipperhandlare, Hattstofferare, Bundtmakare, Skräddare och andre Handtverkare, erlägga hälften mot Gesäller, eller B:co R:dr 1: Timmeroch Mur-Gesäller, lika med Gesäller. Tjärui'1'äkare ■ .. 2:
Detta Riksdags - Bcstut har Bonde, Ständet understriswit och således lydeligcn erkänt, ak det lil någon befattning med Råneo.-Verket e> agde rakt, icke eller i §2,»orien deltagit. Men, mine Herrar, annat ar rättighet, annat är billighet, och lik dorte; stal är jag för min del gansta nöjd at i Bar,cjusn inlaga delta Hederwärda Stand Råneo U stottet fager sig aga grundad anledning til den förmodan, at Bondc-StändelS önsta», egcnke» ligen sträcker sig til deltagande as den Förwalknmg af LLneo - Verket, som af Rsnco chstolker under Riksdagarna utöfwaS, somt ril dcn Rsvistons-förrattning, som emellan Riksdagarna werkställes, och ! det asstendsr har ej Rmoocklkstotcet sörtstaqit någon afgift för Bonde-Skändet, dä kostnaden för Revitorer ar mindre betydliga Men sa snart Bonde Ständer äswen emellan Riksdagarna stulle såsom Fullmägtige deltaga i styrelsen, hwilker L-meo U skottet trott nrindre med Skändetö bäde yrke och beeyvämlighet öswereuLstäm' mande, sä har RLNLu-Utstolcet ej kunnat göra annat tilstyrkande, an ar Bonde-Ständet genom insättning stulle derril bidraga, sa mycket merasom Råneo-Inchou6ioncn förbjuder Utstotter at sörestä någon utgitt, som kan falla RsnHuen til last. Dec ar sannk, summan är ej betydlig, men i synnerhet i närwaran. de period, da LovHuen; förmögenhet sä wäl behöfives, hade der ej warit Ranco-Uistoktet wardigt at gifma annat utlärande, an det nu uplasta, hwtlkek jag för minchel bifaller. Friherre loll, hostan Lhristophsr.
Seffle kanal-bolag har under de ifrågavarande fem åren fortsatt de i sammanhang med kanalbyggnaden ställda muddringsarbeten i Bvelfven och of vanliggande vattendrag, som genom denna eif har sitt utlopp i Wenern, hvilka arbeten hafva underlättat segelfarten pu vattendraget. Genom Majoren vid Kongl. Flottans Mekaniska Corps Olivecrona har Uddehol ms bruks-bolag låtit anställa undersökning för att utröna huruvida båtleder må kunna öppnas från Philipstads norra bergslag, så väl åt Elfvedals härad, som åt Vester Dalarne samt från Sunnemo socken i nämnde härads nedre tingslag till den båtled, som genom Philipstads södra bergslag går till Christinehamn. Dervid har det ock visat sig att möjligheter verkligen gifvas för dessa trenne båtleders tillvägabringande, nämligen: för den förstnämnda från Nordmarks och Tabergs grufvor genom Gustaf Adolfs socken till Ufån och Klarelfven ofvan Edsforsen, hvarifrån denna eif bildar nio mils obehindrad båtled norr-ut, för den andra från samma utgångspunkt till Rämmen och Dalgränsen norr om Gustafsströms bruk åt Säfsen, och för den tredje från Grässjön förbi Svartåhyttan åt sjön Stora Lungen i Lungseruds socken. Kostnaderne för dessa företag anses likväl öfverstiga fördelarne deraf för det närvarande, hvarföre deras utförande måst lemnäs åt en framtid, med Berättelse öfver Wermlands Län för åren 1843—1847. 4 26 undanlag af en mindre del, sorn medför en direkt nytta för Uddeholms och Räms bruks-bolagen samt Tabergs och Nordmarks grufvefält med flera orter i Philipstads norra bergslag. Denna mindre del af båtledsförslagerne till Ell veda len och Vester Dalarne är för begge dessa gemensam och sträcker sig norr-ut från Tabergs grufvor lill sjön Sandsjön. Kostnaden derför, inberäknad den för en bestämmande sluss, är uppskattad till 45,000 R:dr Banko; och under Majoren Olivecronas ledning är detta arbete påbörjadt. Kanalen framlöper i sluttningen af en höjd, har minsta bredd i botten 10 fot och i vattenytan 28 fot samt djup 3^ fot.
Proposition, A’:o 9. 29 parbergsbruket jemte andra bergverk i orten, under hvilken tid särskilda aftal och kontrakt emellan kronan och allmogen om vissa prmstationer och tjenstbarheter från den sednares sida i och för bruksdriften afhandlades och uppgjordes, hvarefter denna allmogens skyldighet städse fortfarit och blifvit genom särskilda stadganden och påbud närmare bestämd; att genom Kongl. Brefvet den 1 Mars 1820 blifvit, med anledning af fullmägtiges för allmogen i Kopparbergs, Säthers, Neder-Siljans och Näsgårds Läns fögderier vid 1815 års Riksdag gjorda anhållan om befrielse från åliggandet att mantalspenningarne medelst kol-leverering till Stora Kopparbergs bergslag utgöra, förklarad!, det Kongl. Maj:t fann betänkligt denna allmogens begäran bifalla; dock sorn mantals kolen, ehuru de under längre tid förblandats med skattekolen eller den verkliga hem mansrantan, ursprungligen utgjort en, efter gångbart pris, till persedel förvandlad mantalspenningeeller fordom så kallad qvarntulls-afgift, och mantalspenningarne, i egenskap af kapitationsskatt, icke skäligen borde utgå in natura med högre, efter värdet af persedeln räknadt, belopp, än det, hvartill de i allmänhet voro bestämda att kontant erläggas, förordnade Kongl. Maj:f, att den del af Dalallmogen, som aflät mantalskol in natura till Stora Kopparbergs bergslag, skulle af bergslaget njuta full ersättning för kolens värde efter årlig markegång, för hvilket ändamål bergslaget borde, vid härom hvarje år skeende liqvidation, från markegångsvärdet afdraga den prsestationsskyldige allmogens mantalspenningar, med ansvarighet för deras inbetalning till kronan, hvarefter det blifvande öfverskottet skulle samma allmoge i kontant tillkomma, och sådant utan att den lindring i bevillningen, som förbehållits
Stats-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Betänkande N:o 50. skilde erhålla en skänk för hvarje hemman, sorn från ödemarken upptages. Staten uppoffrar en ringa och dertill oftast tvetydig inkomst för att ernå större och redbarare fördelar, den enskilde upptagaren i de flesta fall nära ett helt lifs verksamhet, för efterkommandes bergning och förökandet af Statens krafter. På tidens rop om fara för skogen och en förbättrad skogsvård må man tillbörligen akta, men deraf icke låta förleda sig att afhugga samhällskroppens starkaste senor. Eller hvarifrån hafva dessa stora byalag om 50, 60, 70 och 80 grannar uppkommit ? Voro de icke alla till en början blott ett fattigt nybygge? och ändå huru många tillfällen till byalag af lika mångå sjelfständigt bönder finnas icke ännu på Kronans marker? Ingen enda bit jord, duglig till ett nybygge eller ett kronotorp, bör derföre af det allmänna anslås till underordnade, om ock vigtiga ändamål, hvilka derförutan ändock kunna vinnas.” —■ —• —•. - ”3:o. Såsom skäl att förhindra hemmansanläggningar har äfven blifvit anfördt, att dessa sökas för skogens skull allena. Att fall visserligen inträffat, under det att från Kronans sida föga uppmärksamhet fästades vid det sätt, hvarpå odljngsskyldiglieterna fullgjordes och under det man såg alVittringsgöromålen blott långsamt nalkas sitt slut — att fall inträffat, då man sökt hemman med hufvudsaklig beräkning på skogen, är tyvärr sannt. Men jag vågar tillräkna mig sfi noggrann kännedom om förhållandena härvid, att jag kan tillförlitligen vitsorda, att dessa fall höra till undantagen bland massan af anlagda hemman." — "Deremot vore jag i tillfälle uppräkna långt flera exempel än sagde undantag på inom sista 25 fi 50 åren anlagda hemman, hvilka, redan klufna i två, tre, ja fyra delar, gifva uppehälle åt lika många i ganska lyckliga omständigheter stadda familjer.
Man påminner sig härvid somnambuler, magnetiska clairvoyanter, med mera, och hoppas dermed den region vara – åtminstone i allmänhet – uppdagad, inom hvilken Swedenborg är att finna. Likväl möta äfven härvid brydsamheter. En sådan är t. ex. den, att andeskåderiet yttrar sig hos Swedenborg, alltifrån sin början, i den klaraste och oafbrutnaste sammansmältning med hans medvetande om den vanliga verlden och allt dess tillbehör, samt tillika såsom städse förenadt med den yppersta helsa (så till kropp som själ); hvari han ock, under den lugnaste, gladaste, renstämdaste sinnesförfattning uppnådde en hög lefnadsålder. Det underbaraste var för honom ej mera ovanligt, än det hvardagligaste; skiljegränsen mellan bådas områden var för honom allsicke till; det förras meddelanden mottog han med fullkomligt samma sinnesnykterhet, som det sednares; hans varseblifning kunde fortfara, under engla-syner och ande-samtal, att vara lika öppen för den jordiska (eller såkallade ”verkliga”) verlds-omgifningen, – ända till den minsta småsak deraf. En annan brydsamhet är den, att då Somnambulismen och hvarje dermed beslägtadt visions-tillstånd företer en öfvervigt af de i ganglie-systemet herrskande physiskt-psychiska krafterna, hvilken för enhvar skarpsynt betraktare visar sig bestämd, ja kufvad af menniskonaturens förhållande till eller sammanhang med sin telluriska grund, tyckas deremot de Swedenborgska synerna (åtminstone alla de vigtigare) omisskänneligt uttrycka öfvermakten af ett jemväl der sin fulla dag-sansning bibehållande cerebral-system, och af de ljusa, de pneumatiskt-psychiska krafter, genom hvilka menniskan erfar, icke blott sitt lifs grund-förhållande, utan framförallt dess ur-förhållande; d. v. s. sitt sammanhang med sitt eviga ursprung, eller med det rent Ideala, Andliga, Gud, Kärleken, Friheten. Lätt är för öfrigt, att inse den nära frändskapen mellan denna brydsamheten och den förra.
Storkyrke, -r Församlingen — 5° Nora Församling. 9 Clara dito — 4? Lindesberg 8 ÄmälS — ^ — Den i8 Augusti. 2Z27 Förteckning a Beloppet af Lharte Sigillate Afaiften pä pastorum Fullmagter i Bröderne, för hwad de af sine A> hörare eller Färfamlings Inwänare enskildt anses arnjuta. rs 7? Den rz Augustd Tariff öfwer den Försäljnings-Provision som bestäs de Personer hwilka hafwa försäljning af Charle-Sigillate Papper. Askön i till och med 4 kValeur för bwart ark r r:ff. " " ' r-.st. Ifrån r till 8 kdito Derifrån till 16 si, dito Derifrån till zs si. dito Derifrån till R-d. dito Derifrån till s N:d. Lito Derifrån till 12 R.d. dito Derifrån till 20 R:d. dito Derifrån till ;-> R:d. dito Derifrån till 222 N:d. dito dito dito dito dito dito dito dito dito dito z 4r:st. 6r:st. ' k 2 k. z b. 4 si. 6 si. 8 si - Hwilken Försäljnings, Provision tillika erlägzeS af den som köper Shartan. Den is Augusti. l 29ZL Uppläst den :8 Augusti 1812. Riksens Ständers Lharte-Sigillate Förordning. §. 1. §!lla 'Skrifter och Handlingar hwilka i enssildta mål och ärender författas, samt här nedanför utnämnas, stola striswas pa Stampladt Papper el ler dermed beläggas. Fordrar en Handling, som stämplas stall, högre betalning, än en stämpel innehåller, mage flere Chartor beläggas, fa att hela beloppet derigenom warder utgjordt; Men allt, som utfärdas i Publik wäg fran Embets, och Tjenstemän, stall vwillkorligen pa Stampladt Papper wara strifwit, till det b, lopp, som här widare sägS.
Jag kan icke instämma i Hr Gr:s åsigt att det är lyckligt att vid den ena Riksdagen kunna vidtaga en förändring, och vid nästa Riksdag en annan; ty till slut, när vi fått alla förändringar gjorda, stå vi på den punkten att vi behöfva börja om igen. Om man nu besluter att åt regeringen öfverlemna att vid denna eller nästa Riksdag inkomma med uppgift på det anslag som härtill erfordras, så anser jag att man tager ett iniativ i denna fråga, utan att derföre gå Regeringens pröfnings-rätt för nära. Hvad särskildt angår Regeringens förslag till lag mot förfalskning och bedrägeri, så har jag icke tillräckligt granskat detta förslag, för att deröfver afgifva mitt omdöme, men hvad jag vet är att inom Högsta Domstolen funnits många skiljaktiga meningar, och jag kan icke inse, hvarföre man skall gifva företrädet åt JustitimStatsMinisterns mening. Frih. Raab, Adam Christian: Om förslagets syfte endast vore, såsom en talare här bakom uttryckt sig, att öka vår juridicorationalistiska litteratur, så skulle jag icke uppträda, för att understödja detsamma. Men jag har föreställt mig att det har ett annat syfte, nemi. att göra de lagar och författningar som vi hafva litet tydligare. Hvar och en som haft affärer har nog också haft det missödet att ega rättegångar. Om man frågar en jurist i en sådan sak, får man vanligen det svaret: »det är min åsigt, men ni kan ju fråga någon annan, han torde hafva en alldeles motsatt mening.» Detta har handt mig sjelf; ty jag har i en och samma fråga rådfört mig med ganska utmärkta jurister, och fått ganska stridiga svar. Jurisprudensen är sådan att man kan tolka lagarne efter sin särskilda åsigt. Det vore väl lyckligt, om de lagar och författningar, som utkommo, voro så tydliga att alla kunde förstå dem, och hvar och en veta, hvad han hade att rätta sig efter. I detta syfte har jag fattat, att den blifvande lagberedningen skulle komma att verka. Gr. Sparre har kallat den en lagfabrik, derföre att den skulle öfverse och förbättra lagar. Hvad är då LagUtsk. annat än en lagfabrik?
Med bifall till hvad J, Gode Herrar och Svenske Män, uti underdånig Skrifvelse af den 11 sistl. Maji, äfvenledes föreslagit, Kongl. Maj.ts Nådiga Skrif v. N:o jg. ig angående upphörande af den, genom flera äldre Författningar, och senast Kongl. Brefvet af den 22 Martii i8o3, Hof-Rätterne tillagda leuterations-rätt, har Jag, efter Högsta Domstolens och Stats-Rådets hörande, funnit godt att, genom Bref till vederbörande Hofoch Öfver-Rätter, förklara, det 2:dra punkten af nämnde Kongl. Bref lill all verkan upphörer, samt alt hvad, angående leuteration, uti 1 och 6 samt 7 punkterna af samma Bref förekommer, i följd deraf förfaller. Genom Skrifvelse af den 11 sistl. Maji håfven J, Gode Herrar och Svenske Män, ytterligare i underdånighet föreslagit utfärdande af en Förklaring, med tillkännagifvande, att, genom Kongl. Brefvet till samtlige Hof-Rätterne i Riket af den 27 Maji 1801, någon ändring af i5 Cap. 2 §. Rättegångs-Balken, eller någon inskränkning i de stadganden, som deri linnas, angående rättigheten att föra andras talan, icke blifvit meddelad. Efter det Högsta Domslolen och StatsRådet blifvit i ämnet hörde, har Jag funnit godt bifalla Edert berörda underdåniga Förslag; i enlighet hvarmed Förklaring kommer att till allmän efterrättelse utfärdas. 9.0 Kongl. Maj.ts Nådiga Skrifv. N.o 79- Slutligen håfven J, Gode Herrar och Svenske Män, uti underdånig Skrifvelse af den ii sistl. Maji, uppå anförda grunder, föreslagit, att 2 Cap. 3 §. Giftermåls-Balken, om förbud för Syskonbarn att taga hvarandra tili äkta, utan att Konungen gifver der lof till, må upphora att vara gäl-* lande.