Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 3, i anledn. af väckt motion om afskaffande af de s. k. husvisitationerne efter olofligcn infördt gods; 3X:o 4, i anledn. af väckte motioner om ändringar i K. förordningen rör:de nederlag och hvad dervid iakttagas bör af den 15 Maj 1843; N:o 5, i anledn. af väckt förslag om ytterligare kontroll-bestämmelser i afseende på utländska varors införsel ocb tullbehandling; N:o 6, i anledn. af väckt motion om återinförande aftullbomsbevakningen i Stockholm m. m.; och N:o 7, i anledn. af väckt motion dels om förändring af 6 och 58 §§ uti seglations-ordningen d. 15 Maj 1843, och dels om utvidgande af Kongelfs nnvande tullkammare-område. Den 6 Juli t. m. 551 Da nu föredrogs Reydin.-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.- Utskms i gårdagens eftermiddags-plenum på bordet lagda betänk. N:o 8, i anledn. af väckle motioner om ändringar i K. stadgan om hvad vid sjöfart inrikes orter emellan iakttagas bör samt om inrikes tullförpassning och tullbevakning af d. 15 Maj 1843, anmälde sig oell yttrade Hr Hammarhjelm, Carl Gust.: Jag utber mig, efter delta rör sjöfarten, att mig måtte tillåtas väcka en motion som också lör sjöfarten. Hr Gr. o. Landtm, yttrade att han å denna Hr Harn maril jelms förfrågan icke kunde gifva något bestämdt svar innan Hr Landtm, hört den lillämnade motionen och dervid inhemtadt huruvida den vore omedelbarligen föranledd af något redan fattadt beslut eller upptaget ärende; men att Hr Hammarhjelm i alla händelser torde afvakta att det nu föredragna betänk, afgjordes innan hans motion ifrågakomme. Hr II am mar hjelm: Dermed förklarar jag mig belåten. Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.Utskins betänk. !N:o 8 blef, uppå härefter hemställd propos. af R. o. Ad. bifallen.
Bevill ni ngs-Utskottet: 1:0 Herr Friherre von Schulzcnheims, Conrad Theodor, den 26 sistl. Febr. f. m., på bordet lagde Memorial, angående en ny methode för Bevillningens utgörande. 2:0 Herr Montgomerys, Gustaf, den 10 sistl. Febr., på bordet lagde Memorial, angående fördelning af den hvart och ett Lån tillkommande Bevilinings-Summa på hvarje Fögderi eller Socken inom Länet. S. D. Remitterades till Statssamt Allm. Februarii f. nr, på bordet lagde Memorial, angående förslag till en Postvagns inrättning i Sverige, jemte de af Friherre "Wrangel, Henning, samt Friherre Carpelan, J3lS Ri ks-St ändens Willielm, rörande samma ämne afgifna yttrande. 2:0 Herr af Ulirs, Carl David, den 26 sistl. Febr. f. m., på bordet lagde Memorial, angående förslag till grunder för de reglementariska föreskrifter, som kunna finnas lämpeliga till efterlefnad för den Auctoritet, hvilken, efter nuvarande Dykeri-Octroys slut, kan komma, att emottaga och verkställa de med denna befattning förenade åligganden; jemte Herr von Hartmansdorffs, Aug., i anledning deraf denna dag afgifne yttranden. 3:o Friherre Ridderstolpes, Fredrik, den 26 sistl. Febr. f. m., på bordet lagde Memorial, om förändring i sättet vid Militioe-Boställens bortarrenderande ; jemte Friherre Åkerhjelm^, Carl Axel, i anledning deraf, afgifne yttranden. S. D. Remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet: 1:0 Herr Liljestråles, Gustaf, den 26 sistl. Febr. f. m., på bordet lagde Memorial, angående Hjelp-Rotarnes ersättnings-skyldiglret till Stam-Rotarne, jemte de af åtskillige Ledamöter, rörande samma ämne, afgifne yttranden. 2:0 Herr von Beckers, Caid Jolian, den 26 sistl.
Utskottets den 4 dennes, under N:o 100, afgifne, samt den 6 derpåföljde e. m. på bordet lagda, Utlåtande, öfver väckte Motioner, att aflöningen till de vid Riks-Stånden och Utskotten tjenstgörande måtte få utbetalas efter hvarje månads titgång. Prat. Utdrag dett SI April igsg. S. D. Remitterades till : BanöotJtskottet • Herr Rosenblads^ Bernhard^ tlefi 6 detis fies f. m. på bordet lagda Motion, att Batt* CoStyrelsen matte berättigas ätt, till förstärkande af Bankens reela fond, använda allt hvatt sorn katt till Banken inflyta af det år 1826 till Spannmålstmdsättningen af Kottgh Majit lyftade Creditiv> En million Riksdalen LagUtskottet i Herr LefrenSj johan Pehr*) dett g den* ttes e. m. på bordet lagda Motion, att samma Strafflag, sötti Värder utfärdad emot 'Negerhandel och delaktighet deruti, äfven må förklaras gällande i afseende å Slafhandel i allmänhets S. I). Vid förnyad föredragning af Bag* Samt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Ut* Skottens den 4 dennes, under Nio \*j , afgif ne, samt dett 15 derpåfoljde é* m. på bordet lagda Utlåtande, i ättledning af Väckte Motioner* att den i 24 Cap. Byggninga-Balken Stadgade skyldighet för Hemman å Bandet, att Brandstod gifva , måtte Upphöra9* biet Samma Utlåtande, på grund af dervid gjorda anmärkningar * till Utskotten återremit terade - 6g Prot. Utdrag den 21 April 182g. S. D. Föredrogos å nyo och gillades föl* jande Eanco-Utskottets den 5i sistlidne
Qvinkön 11,160. — i83q Mantalsskrifne: af Mankön 24.721. Mantalsfrie: af Mankön 13,433. Ar 1831 Mantalsskrifne: — 9 — af Mank ön 24,526. I 1,070. 56,839. 24,580. 56,702. ■24,784. ■3l,4l9. beräknadt! ^ ^ ^ Sl0ckholms Sjömanshus inskrift Sjöfolk är in Således har Folkmängden under de uppräknade sex åren ei und någon betydlig förändring, men likväl alla1 desse år varit större, än den han tillskrift n •elle‘' 8°,659 personer; hvilken tillökning endast personernes vas ,"t}jr“n,nff8r ?f Fo,k från Landsorterne, emedan de döde personers antal 1 Staden vida öfverstigit de föddes. ^ Född™' °Ch dÖJe har nemIlSen varit följande: ~ 1828 a^3nkön af Qvinkön 1,234. Summa 2,53g, deraf oäkta 927.
Deputerade sjelfva vitsordat, gjort betydliga framsteg och lemuat tillfredsställande resultater, hvartill anledningarne anses vara den genom sednast förnyade Tull-Taxa inskränkta frihet till Bomullstygers införsel från utrikes orter, jemte ofvanberörde strängare kustbevaknings-anstalter. Siikes-Rederiernas, Stoft-Fabrikernas och Slrump-Fabrikernas uppgifna tillverknings minskning, som förutstående speeificationer utvisa, tillskrifva Idkarne införandet af utländska varor. Färgerierna förmälas hafva lidit i följd af den tili antal minskade Klädes-tillverkningen vid Stadens Fabriker, och skola icke eller hafva någon fördel af Bomullstygs-fabrikationens utvidgande, emedan Fabrikanterna sjelfva färga sitt gods; men yrket förmenas dock vara fortgående, i afseende på dess chemiskt vetenskapliga grunder. Engelska Läder-Garfveriernas bär i Staden stora framsteg, som tillverkningarnes betydliga tilltagande ådagalägger, hafva Idkarne sjelfva erkänt. Bland de förbättrade aniäggningarne för denna näringsgren utmärker sig Åldermannen, Kapiten Johan Weslin Jacobssons, ej mindre för flere machinerier, drifne med ångkraft, hvarigenom arbetarnes antal kunnat ansenligen förminskas, än för anläggningarnes stora omfång och ändamålsenlighet - damålsenlighet i öfrigt, samt tillverkningens betydlighet. Engelsmannen Lewin har äfven, med Nådigt tillstånd, nyligen anlagt ett Garfveri af betydenhet, vid hvilket han begagnar Ångmachineri. Jern-Gjuteriernas fabrikations-belopp hafva omvexlat: varit betydliga år 1827, förminskats 1828 och 1829, ökats åter i83o och 1831, hvilket sednare år de varit störst, och aftagit år i832; hvarvid bör anmärkas, att tillverkning de tvänne sisla åren egt rum endast vid ett JernGjuteri, nemligen Bruks-Idkaren och Riddaren af Eder Kongl.
Jag måste således, då jag förfäktar en princip, anses hård i deras ögon, som framdrager de mest bevekande skäl för ett undantag i lörev:de hänseende, men jag anser mig dock böra vidblifva mitt redan förut gjorda yrkande. Hr von Ehrenheim: På grund af hvad Hr Rabenius anfört och med fullkomligt instämmande i hvad han yttrat, anhåller jag, lika med honom, om bifall till ifrågav:de §, sådan den blifvit af Utsk:t i dess nu föredragna Betänk, för R. St:r framlagd. Många ledamöter hördes nu ropa på propos. Hr Olivecrona: Jag anhåller att ännu en gång få fästa uppmärksamhet derpå att det är i sanning mycket svårt att veta att dessa så mycket omtalade »öfriga fordringar» skola återfinnas i 12:tc §:n; ty när man läser ifrågav:de § 275, får man ingen upplysning, hvilka dessa fordringar äro, utan endast att det är alla sådana, med undantag af hvad som förekommer i vissa andra §§, på sju olika ställen i lagen. Jag anser att, då en ny lag skall skrifvas, bör den göras så tydlig och klar, att jag icke behöfver från en § gissa mig till en annan §, der jag skall finna sjelva regeln, och sedan hän visas att uppsöka undantagen på 7 särskilda ställen i lagboken. Skrifver man icke lagen klar, när det kan ske utan olägenhet, vinner man sannerligen icke ändamålet. Ropen på propos. förnyades. Frih. Leijonhufvud: Till alla delar förekommen af Hr Rabenius, hvilken särdeles utförligt redogjort för denna §, får jag till alla delar instämma med honom. H. Exc. Ben 17 September e. m. 369 H. Exc. Hr Frih. De Geer: Då ifrågav:de förmånsrätter äro medgifna hos amira sjöfartsidkande nationer, tror jag, att de äfven måste medgifvas hos oss. Hvad man kan säga om riktigheten deraf i och för sig sjelf, hlir under sådana förhållanden en fråga af underordnad betydelse. Det förnämsta är att vår sjöfart må kunna bestå, oell lör sådant fall bör åt våra fartyg beviljas samma lörmåner, som andra nationer tillförsäkrat sina.
Riksdags-Ordningen stadga och förmå, Vare utsedde Elektorer sammanträdt till väljande af Vår Justitie-Ombudsman, och dertill i laglig ordning ä nyo bl i l vit vald Kommendören med Stora Korsset af Kongl. Wasa Orden Friherre Lars August Mannerheim, sa vilje Vi, i kraft häraf, hafva förordnat honom, Friherre Lais August Mannerheim, att vara Vår Justitie-Ombudsman; hvarvid honom åligger att ställa sig till efterrättelse Rikets Grundlag och I/aga Stadgar jemte den af Oss under den 27 Februari 1810 serskildt utfärdade Instruktion med de deruti sedermera gjorda tillägg, och kommer han att åt - 038 Underdåniga Skrifvelserl njuta de Lön) ngs villor och öfriga förmåner J sorn Vi föi detta Embete anslagit. Till yttermera visso håfve Vi detta underskrifvit och med Våte Insegel bekräftat, som skedde i Stockholm den SCc. Förordnande för Rommerse ■ Rådet Olof Zenius att tillträda Riksens Ständers justitie - OmbudsmansEmbete i vissa fall. Wi cfterskrlfne Svea Rikes Ständer etc. gore vetterlig!: Att, sedan, vid det enligt 98 f. Regeringsformen och 63 §• Riksdags-Ordnin» gen anställda val, Vare Elektorer utsett Komroerse-Rädet Olof Zenius till Vär Justitie - Ombudsmans Efterträdare i händelse han inom näst*' kommande Riksdag skulle genom döden afgå eller genom något i I.ag stadgadt förfall hindras att sitt Embete sjelf utöfva, så vilje Vi, i kraft häraf, hafva forordnat honom KommerseRadet Olof Zenius att i dessa fall Justitie-Ombudsmans Embetet tillträda, och har han emellertid att ställa sig till efterrättelse hvad Vår den 27 Februari 1810 för Justitie - Ombudsmannen utfärdade Instruktion i 25 §. stadgar och formar. Till yttermera visso håfve Videlia underskrifvit och med Våra Insegel bekräftat, som skedde i Stockholm den etc. Uppl. och godk. bos Ridd. och Ad. d. 8 Maj 1818.
R:dr 355,666: 32. — „ ,1845 1,144.638: 42. 8. hvaraf de tvänne banken meddelade och sistnämnde år liqvid erade lån utgjorde ett kapital-belopp af 1,143,750 R:dr under år 1846 ■ 882,600: och under den redan förflutna delen af innevarande år 1847 611,333: 16. — Summa Ralr 2,994,238: 42. 8. Härförutan har Riksgälds-kontoret, såsom upplupen ränta å ifrågavarande lån och obligationer, erhållit år 1844 . Då till denna ränte-inkomst R:dr 450,530: 47. 4. läggas de till Riksgälds-kontoret, under år 1842 oeh 1843, inbetalda enahanda räntor, utgörande tillsammans 180,67 7: 13. Ii vilket, efter afdrag af de vid obligationernas inköpande upplupna, fastän ej förfallna och derföre af Riksgälds-kontoret förskottsvis godtgjorda räntor R:dr 18,852: 22. 2. samt räntan för ett i början af innevarande år hos Rikets Ständers Bank upptaget oell numera liqvideradt lån å 300,000 R:dr 9,900: 28 752- 22 2 utgör den vinst, som genom den vid sednaste 2:ne riksdagar beslutade förräntning af Riksgälds-kontorets kontanta behållning, tillskyndats detta verk R:dr 602,455: 38. 6. doek är häruti inberäknad räntevinsten å den för Strömsholms kanaloeb slussverks ombyggande afsatta fond. Såsom nyss församlade revisorer uppgifvit, sid. 82 i deras berättelse, lyda de
Fersen har yttrat, att tolagen ej vore en allm. beskattning derföre, att ej alla varor vore belagda med tolag; mien han lärer ej kunna förneka, att den åtminstone i så rraåtto är en allm. beskattning, som den erlägges af alla me(& tolag belagda varor. Jag har visserligen vid denna riksdag sett den obenägenhet, Representationen i allmänhet visat fffjr att gå föreslagna reformer till mötes; men jag kan ickfc neka, att jag likväl önskar reformer, och att det för mig jvore en stor tillfredsställelse, om man i aldrig så ringa mån ville börja dermed. Jag tror, att, på sätt jag önskat,| ifrågavar. indirecta beskattning kunde öka statsinkomsten, foch under denna synpunkt önskar jag, att den måtte anses* såsom bevilln. Hvad åter/beträffar åtskilliga värda talares anmärkn., att Utsk. skullfe yttrat sin opinion om målets natur genom dess tillstyrkaJ^e^ att R. St. måtte i und. anhålla, att, under tiden oclj intiH nästkommande riksdag, tolagsafgifterna f icke Den 8 December. jelte må ökas eller någon ny tolag beviljas, så finner jag aldeles icke, att detta tillägg innefattar någon bestämd tanke, att frågan är af oeconomisk natur. I Utsk. önskade jag lifligt dessa ords intagande. Jag ansåg dem uttrycka samma mening, som Hr Cederschjöld velat hafva framställd, eller att R. St. icke anse någon förökning af tolagen kunna medgifvas. I fall K. M. fäster uppmärksamhet vid R. St:s framställning i detta ämne, lärer K. M. ej underlåta alt gå deras önskan till mötes, och då är det detsamma, om man på detta sätt framställer, att tolagen ej förökes, eller med åberopande af sina rättigheter fordrar det. Jag har intet vidare att tillägga och anhåller endast om propos. på återremiss af Utskrs betänk. Frih. Roye! Jag har sökt att med uppmärksamhet följa discussioneti i detta amne; men jag kan icke inse, hvilket ändamål med säkerhet kunde vinnas genom betänkts återremitterande. De fordringar, som de värde anmärkarne, Frilitna V.
Köpmansklass — hvilken anade förlusten - Den 11 Mars f. m. lusten af den fördel de ägde att vara bruksrörelsens största förläggare, dels ock af ifrarne för RiksBankens privilegium att ensam få utge sedlar som för mynt i ltiket må erkännas, så fanns likväl hos dåvarande Regerings ledamöter icke den minsta tvekan i fråga om att afstå — hvilket egentligen redan var skett genom Bank-lagen d. 1 Mars 1830, det K. Praerogativet; ej heller förspordes den ringaste lust att framstå såsom våra dagars Departements-chefer, den ena efter den andra äfven på Riddarh. gjort med en tolkning som blott kunde hårdragas utur 89 § så ofta stiftande af en Civil lag för bedrifvande af Bankrörelse åter blifvit satt i fråga. Den tidens Statsmän tvekade aldrig att erkänna att då det var omöjligt uppdraga, theoretice, en rationell gräns emellan föremålen för ekonomisk i motsats till Civil lagstiftning, annorlunda, än att, så snart i hvarje serskild casus det blifvit uppenbart att en lag kunde stiftas, så borde för sådant fall det provisoriska i den s. k. ekorna lagstiftningen upphöra samt Reg:sMakten inskränka sig till att bli sanktionerande och kontrollerande. Hvilka förenklingar hade ej unvikits, om Reg:n vidhållit denna åsigt, redan genom lag angifven. Olyckligtvis kunde den vid Riksdagens slut utarbetade lagen — i anseende till de omnämnde serskildte motståndskrafternas styrka och förslagenhet icke bli färdig eller rättare den fick aldrig komma fram till Ståndens definitiva handläggning förr än Riksdagen afblåstes. Nu hade Bankernas motståndare insett att dessas kredit och varaktighet var alltid att anse såsom på förhand lätt att undergräfva då det sedermera berodde på en föredragandes underd. tillstyrkan om förnyelse af oktroy kunde vinnas när den började nalkas nionde eller sista året.
Hon arbetar och kan arbeta; hon nöjer sig ej med halfheter; kompromisser föraktar hon och det banala afskyr hon. Äktenskapet är för henne antingen allt eller intet. Allt, om hon för maken är absolut allt; intet med en man, som icke helt blir hennes. Ja, hon går så långt, att hon fruktar kärleken. Den medför » en inre ofrihet », och Ulla är för egenmäktig att binda sin existens. För henne måste kärleken vara utan pligter och utan rättigheter. Vildfogel har hvarken bo eller vif, Vildfogel har dock ett herrligt lif. Slutligen är hon sjelfständig, hatar det konventionella, är öppen och naturlig och sträfvar att vara sann. Låtom oss nu se, hvad en qvinna af detta slag, en sjelfständig, emanciperad konstnärsnatur, antager för gestalt, då hon binder sig i äktenskapet. Hittills har förf. icke tecknat något sådant, men nu har hon vågat det, nu har hon, i » En sommarsaga », inlåtit sig på ämnet. Troligen har det föresväfvat henne länge, mycket länge, ty Elfvan är en konstnärssjäl, klafbunden i äktenskapet, ehuru hon, ganska omotiveradt, slutar med att bli lycklig, och skådespelerskan Ester Larsson uppställer på nytt problemet. Der är lösningen den, att äktenskapet ej blir af; här blir det både af, både skildradt och debatteradt. Visserligen återfinner man de flesta af hennes anklagelser, skälen, hvar-för ett äktenskap ej är eller blir lyckligt, men jag undrar, om experimentet skulle erhållit denna utgång, i händelseatt mannen varit en annan än Rolf Falk. Ty Falk är en ideal-natur, en sällsynt präktig menniska. Han tänker och känner stort; i allt älskar han sanningen, och hans blick är så ofördunklad, att han alltid håller fast vid den, äfven om han personligen måste lida af dess fordringar. Han kan vredgas och brusa upp; han kan t. o. m. förgå sig, men sjelf är han den förste att ställa till rätta, hvad han brutit. Han erkänner det öppet, fritt och utan tvekan, och han vinner oss odeladt. Här se vi sålunda, för första gången hos fru Edgren, en verkligt ädel man.
Vid 1853 —1854 års riksdag beviljade Rikets Ständer för fortsättning och fullbordande af den utaf Norbergs jernvägsbolag, med låneunderstöd till belopp af 150,000 R:dr R:mt från Handelsoch Sjöfarts-fonden, påbörjade anläggningen af jernväg från Kärrgrufvan inom Norbergs bergslag till sjön Åmänningen i Westmanlands län, ett lån jemväl ä 150,000 R:dr, att från Riksgäldskontoret utbetalas, emot, bland andra, följande vilkor, nemligen: att ett nytt bolag för nämnde jernvägs utförande borde vara bildadt före den 1 April 1855 samt förvärfva sig eganderätten till den redan anlagda delen af jernvägen, jemte de arbeten, som å den öfriga delen deraf blifvit utförde eller påbörjade; att det nya bolaget äfven borde åtaga sig betalningsskyldigheten för det från Handelsoch Sjöfarts-fonden utgångna lån, i afseende hvarå Riksgälds-kontoret skulle ombesörja verkställigheten af de årliga ränteoch kapital-inbetalningarne, emot öfverlåtelse å Riksgälds-kontoret af Handelsoch Sjöfartsfondens fordran, samt att de vid jernvägsanläggningen återstående arbeten skulle, genom det nya bolagets försorg och under Styrelsens för Allmänna vägoch vattenbyggnader inseende, inom den 1 Juli 1856 utföras och fulländas i öfverenstämmelse, med den plan till dessa arbetens verkställande, som af Kongl. Majit blefve i nåder fastställd. I afseende på begge dessa Bih. till R. St. Maj:ts Nåd. Skrifvelse
Ständernas illena upgifwa, huruwida kanken kan undsätta Regeringen med hädanefter erfotderlige medel til Rikets förswar, säfom til brizér ^ we° LZ4 Den 17 Maf. rn5ens dagliga befolkande, och öfriga tilhörande courant utgifter, men med tillägg at BorgareStändet för sin del updrager Landen, at än widare oafbrutit i hwarje wecka utbetala enahanda summa som sedan Regementsförändringen til ofwansagda ändamäl uigätt, och at ranken härmed mä fortfara intil desi Ständerne derutinnan annorlunda förordna; hwarjemte Borgare Ständet önffade, at Hans Kongl. Höghet Hertigen Riksföreständaren täcktes anbefalla wederbörande Embetsmän, at genast til oanco-ULffottet upgifwa förfwarSwerkets högst oundgängliga behof, pä det tilräckliga uplysningar mä rvara för handen, och befluten winna en derefter lämpad fullständighet. Bewillnings Utskottet hade Borgare-Ständet beflutit ff.)la formeras likasom wid 1L00 ärs Riksdag. Äfwen önffade Borgare-Ständet, at ju förr desi häldre et Utskott mätte sättas, som ägde at öfwer fe Financerna och til Riksens Ständer upgifwa behofwen, sä at medel med all skyndsamhet mätte kunna pätänkas och utses. Sluteligen anmälte han, at Sländet instämt uti Ridderffapets och Ädelns beslut rörande antalet af medlemmar i tllanco-Utffottet, samt Instructionen och Eden för Detsamma. veputkttionen afträdde, ledsagad likasom rvid ankomsten.
Grunden för lånesummans bestämmande blifver 1846 års taxeringsvärde, enligt behörigen styrkta utdrag af vederbörandes taxeringslängder, och må, efter pröfning i hvarje serskildt fall, hälften af detta värde kunna såsom Banko-Utskottets Betänkande, JV:o 24. 17 såsom lån meddelas, mot pant af fast egendom på landet, samt stadsjord, men allenast en tredjedel af samma värde mot pant af hus i städerne utom Stockholm; dock under iakttagande, att maximi-summan '»för låntagare ej i något fall får öfverskridas. Ar pant, derå lån sökes, besvärad med inteckning, egande förmåns*- rätt framför det sökta lånet, atdrages beloppet af samma inteckning, jemte 3 års ränta derå från den del af taxeringsvärdet, hvarutöfver lån icke får meddelas. Som Ilypotheks-föreningar, för utgifvande lån på fastighet, beräkna 5 procent ränta, samt icke någon allmän kassa lemnar lån mot mindre ränta, än 4 procent, hvilken räntefot i allmänhet är att anse såsom låg, får Utskottet, som saknar anledning biträda en af riksdags-fullmäktigen Efraim Larsson väckt motion, angående räntans nedsättande till 3 procent, och enär någon erinran för öfrigt emot föreskrifterna i 177 § icke förekommit, hos Rikets Ständer hemställa, 17: o att de utan anmärkning lemnade delarne af berörda § må förblifva oförändrade. Likaledes tillstyrker Utskottet, 18:o att 178 § , angående fastighets-låns omsättning och fördelning, må qvarstå. De föreskrifter deremot, som äro meddelade genom 179, 180 och 181 §§, rörande lånens anmaning vid uteblifven liqvid, panternas försäljning på auktion m. Bih. Ull R. St.
Det lyder, som följer: "Utsk. bör härvid blott erinra, att ehuru, som förut sagdt är, allt hvad Nationen äger af insigt, erfarenhet och patriotism bör bringas i täflan till det ifrågavar. stora ändamålets befrämjande, det i alla fall blefve oundgängligt, alt icke allenast en särskild committé af sakkunniga män förordnades, som vore särdeles förbundna att på lagars och författningars redaction och förenkling arbeta, och dervid begagna de afhandlingar och projecter, som under hand af andra kunde blifva insända, utan ock att nämnde committe's arbeten, efter andra nationers exempel och på sätt äfven hos oss förr varit öfligt, blefve af trycket utgifne såsom projecter, för att åt allmänheten öppna tillfälle för påminnelser och anmärkningar, helst ostridigt är, att det är vida lättare, att i andras arbeten upptäcka verkliga brister, än att sjelf utarbeta något felfritt, och att äfven mindre kunniga kunna, undervisade af en tillfällig erfarenhet, gifva nvttiga upplysningar, hvarmedelst, äfvensom af det sätt, hvarpå allmänheten finnes fatta det föreslagna, goda anledningar kunna hemtas till rättelser såväl i uttrycken som i projecternas hufvudsakliga innehåll. Och borde de gjorda påminnelser sedermera af committe'en i tillbörligt öfvervägande tagas, för att med fullbordadt betänk, och förslag till K. M. och R. St. å nästa lagtima riksdag inkomma. Att 1 de ämnen, som blott angå vissa orter i Riket, Landshöfdiugars och andre embetsmäns äfvensom invånarnes yttrande förut borde infordras, är ock otvifvelaktigt af högsta angelägenhet. Med iakttagande af dessa grunder och detta sätt för nva lagverkets uppgörande skulle jag förmoda, alt någon föregående inskränkning i nuvar. LagUtskts eller RiksStrs verkningskrets vid granskningen af det nu öfverlemnade förslaget till ny civillag ej är lämplig. Jag förmodar tvärtom, att LagUtsk., med hänseende till hvad JEl.