Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det hade för Utsk. erfordrats en särdeles ingifvelse, att på egen hand våga dela och uti särskildta förslag till Riks-St:s afgörande framställa de grundlagsförändringar, hvilka innefattas i det nu föredragne betänk., enär dessa grundlagsförändringar uti Riksd-beslutet äro sammanförde till ett helt; ty då föregående riksdags Const.Utsk. icke lem na t någon ledning för de hvilande grundlagsförslagens behandling af Const.Utsk. vid denna riksdag; så kan det, såsom jag föreställer mig frågan, icke mer ligga inom gränsen af vår pröfning att ändra, hvad Riksd.beslutet, såsom ett belt, framställt, utan böra alla de §:r, som innefattas i förevar, betänk., gemensamt antingen antagas eller förkastas. Af Hr von Hartmansdorff har blifvit åberopad 38 §:ns innehåll, som skulle verka till betänklighet för §:ns antagande. Denna betänklighet kan jag icke föreställa mig, då 4 och 6 §§tne i Reg.Ftn finnas qvar, af hvilka den förre tillägger Konungen att ensam styra Riket och den sednare förmår att de embelsoch tjenstemän, som icke bekläda förtroendeposter, icke kunna från sina tjenster afsättas utan föregående ransakning och dom. Dock har jag ingenting emot, att en anhållan göres hos K. M. om utfärdande af instruetion för den verkningskrets, som kan tillkomma hvardera af de föredragande Ministrarne. Härigenom skall lugn i detta fall beredas, i fall något lugnande behöfves, hvilket jag icke kan föreställa mig. En sådan instruetion kan likväl Vara påkallad af ordningen, och för systemets skull erfordras; och jag har derföre ingenting emot, att en anhållan om utfärdandet deraf hos K. M. framställes. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 PROTOKOLL, HÅLLNA HOS IIÖGLOFLIGE RIDDERSKAPET OCR ADELN, VID Lagtima Riksdagen i Stockholm ÅR 1862—1863. VJertle Häftet. tsjö» STOCKHOLM, Tryckt hos E. Westreu, 18(13. ■ Lördagen den 2 Maj 1863.
Detta förslag var grundadt å de 1809 och i8ro af Ständerne ingångne aftal, vanligen benämnde concessiöner, och började således med, att i enkla ordalag visa skilnaden emellan stadsoch landtmanna-näringar, samt stadsmannens eller borgarens onera i och för rättigheten att utöfva stadsmannayrken. Genom coucessionerne, hvilka äro att hänföra till Grundlagar, är en hvar tillåtet, att utöfva hvarje yrke i stad, emot utgörande af borgerlig tunga, d. v. s. skatt till Staten och staden i och för hans rörelse och handtering, och, i fortsättning härmed, syntes mig lätt, att i en utkommande Författ - Lagsamt Allni. Besv.- och Occon.-Ulsk. Betänkande N.o 33. 11 liing med uppgifvande af alla hittills i den vägen utkomna stadgar och ordningar, förklara: det alla och en hvar, som ville idka borgerlig handtering, handel, fabrik och handtverk, hålla öppen bod eller verkstad, borde söka burskap i stad och utgöra borgerlig tunga lika, om han för egen nyck eller beqvämlighet bodde utom eller inom staden; alt deremot allt skråtvång skulle upphöra, och för vinnandet af burskap endast erfordras stadgad ålder, god frejd samt skicklighet i yrket, ådagalagd icke i några enskilda embetsgillen utan inför en i hvarje stad af alla Borgare vald nämnd, hvilken dessutom borde fungera i allt hvad efter Hall-Ordningen nu är ålagdt den så kallade Hall-Rätten. Vill man bibehålla mästareoch gesällnamn trodde jag, att HaliOrduingen för stadga härom kunde tjena till mönster, samt att i och med den nya Lagen all skilnad emellan Borgare, såsom Handlande, Handtverkare, Fabrikörer, Manufaclurister &c. icke vidare skulle tålas, utan skattbeslämmelsen vara mätaren af de sig emellan skiljde . närings-grenarne.
Då han uppnått den ålder, vid hvilken man är berättigad att uppföras på indragn.stat med bibehållande af liela lönen, så torde man fråga hvarför han icke tager afsked på sådant villkor? Jo derför ali jag tror nära hälften af hans inkomster utgöras af ersättning för sportlur från den tid sportlarna till föl I o tjenstemännen, och för hvilka han icke linge någon ersättning, i händelse han uppfördes på indragn.stat. Om StatsUtsk. hade gjort sig nnderrättadt om sådana förhållanden, så skulle icke hafva inträffat att StatsUtsk. afslagit anslag, der de bort gifvas, och tillstyrkt anslag, som voro onödiga, på sätt jag nämnde örn creteraren. Alen då R. o. Ad. nu ser huru målet blifvit behandladt, så hoppas jag att Ståndet icke gillar StatsUtsk :s betänk., utan bifaller K. M:s nåd. proposition. Det må nu blifva af delta beslut i förstärkta StatsUtsk. hvad det kan; men af detta Stånd, som kan och bör känna hvad som i embetsförhållanden är möjligt eller icke, vore det väl orätt att fatta något annat beslut. Frih. Cederström, Jacob: Med den siste värde talaren instämmer jag och vill blott, såsom bevis på huru andra frågor af dylik beskaffenhet blifvit betraktade, upplysa, alt då afräknings-cont. i Kongl. Kainmar-colhm indrogs i anledn. af den till Stats-cont. öfverflyttade controllen öfver räkenskaperna, så blef afräknings-contts tjenstemanna-personal uppflyttad på indragn.stat, och nya löner beviljade för den tillökade tjenstemannapersonalen inom Stats-contoret. När sådant ägde rum i och lör en controll, som aldrig kom att gå i verkställighet; så frågar jag, om icke samma förhållande ännu mera är af behofvet på kalladt, då fråga är om reglering af tjenstemanna-personalen inom de nya statsexpeditionerna; ty icke kan man hoppas att komma till ett ändamålsenligt resultat med organisationen, derest K. M. skall vara bunden vid personer, antagne efter fullmakter i andra befattningar.
Långa kajbyggnader äro uppförda, men då tillgångarne icke medgifvit anläggningar af sten, hafva kostnaderna för reparationer och underhäll af hamnen uppgått till betydliga summor, utan att ändamålet dermed kunnat vinnas. 5:o Följden af dessa ständiga omkostnader har blifvit, att staden, som förut egde en hopsamlad kassa för sådana ändamål, sett sig i nödvändighet att genom lån bereda utvägar för de oundvikligaste arbetena. Tolags-inkomsten, utgörande omkring 2,700 R:dr årligen, är dertill otillräcklig och måste dessutom tillitas för tullhus, packhus med flera utgifter. Det torde också böra tagas i betraktande, Bih. till B. St:s Brot. 1850 & 1851. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 12 Höft. 5 34 Stats-Utskottcts Utlåtande, N:o 163. att Kalmar har sin förnämsta handel pä Danska Hertigdömena och i följe deraf mera, än någon annan Svensk stad, rönt menliga verkningar af de sisla krigsoroligheterna. 6:0 Slutligen hör erinras, att staden numera sjelf åtagit sig omkostnaderna för nva inkörsvägen till hamnen, för hvilken anslag sistlidne riksdag äskades och i Kongl. Maj:ts nådiga Proposition vid innevarande förordas. 7:o Jemfor man förhållandet mellan Kalmar och tvenne Skånska städer Engelholm och Cimbritshamn, för hvilkas hamnbyggnader Utskottet tillstyrkt tillsammans -40,666 R:dr 32 sk., så förekommer dervid, att Skåne förut under loppet af de 10 sista åren erhållit för hamnbyggnader i anslag 63,333 R:dr 16 sk. och såsom lån 73,333 R:dr 16 sk., oberäknadt ett låne-underslöd af 50,000 R:dr, hvilket nyligen lärer för Ystads hamn af handelsoch sjöfartsfonden blifvit i nåder beviljadt; då deremot Kalmar län, med undantag af 11,866
Den del af allmogen i Kopparbergs län, sorn hr skyldig grufvehjelp till Stora Kopparberget, befrias från hälften af den bevillning, som rikets allmoge i gemen blifvit ålagd, och de som en sådan grufvehjelp till Löfås Silfververk samt den så kallade kungsgårds-hjelpen utgöra, blifva, med enahanda undanlag, från bevillnings-afgifterna för en fjerdedel befriade, Bevillnings-Utskottets Betänkande M 20. 71 så länge berörde extra ordinarie skyldigheter och onera lör den ena eller andra icke upphöra, så att de i stallet kunna lika med den öfriga allmogen i riket underkastas de i sådant afseende, sorn förbemäldt är, förminskade kontributioner. lili alla följande Bevillnings-förordningar, till och med den nu gällande, heter det, rörande Kopparbergs Ian, uti 143 §: hvarjemte de, sorn icke deltagit i extra giulve-hjelpen, men äro ålagde utgöra den så kallade kungsgårds-hjelpen, förskonas så länge delta onus fortfar från en fjerdedel af bevillningen efter lista och 2:dra Artikeln, Då den så kallade grufvchjelpen nu upphört, kan man för dem som utgjorde detta onus icke begära lindring i bevillningen, men de åter, nemligen Näsgårds fögderi och Vesterbergslags fögderi, som ännu utgöra kungsgårds-bjelpen vid Näs kungsgård och för sin lindring i bevillningen aldrig haft annat onus än det som lika känbart qvarstår, borde rättvisligen åtnjuta samma lindring, som nu gällande och föregående Bevillnings-förordningar medgifva, N. B. så länge detta onus fortfur; och får jag derföre föreslå ett tillägg i enlighet med 145 § af 1858 års Bevilluings-förordning: att de i Kopparbergs län som utgöra den så kallade kungsgårds hjelpen förskonas, så länge detta onus fortfar, från en fjerdedel af bevillningen efter lista och 2:dra Artikeln, 1 sednare delen af denna reservation har Herr Reutersvärd, /'. Ö., instämt.
St:r vid sista Riksdag, sedan de beslutat det alla inflytande Tullmedel dädanefter borde aflemnas till RiksgäldsContoiret, fått emottaga K. M:ts Nådiga Svar, att K. M:t icke medgåfve Tullmedlens aflefverering till RiksgäldsContoiret såsom en i K. M:ts administrerande myndighet ingripande och för öfrigt till en onödig omgång Jedaaule åtgärd; men R. St:r vid sista Riksdagen icke ingått i någon pröfning af riktigheten i denna åsigt, och då Friherren, för sin del, trodde, att det tvärtom skulle leda till ordning och vara enligt med ett fullkomligare Systeme, att alla genom Bevillning ingående medel emottogos af det R. Sl:rs Verk, dit den så kallade Allmänna Beviilningen ingår; H:r Friherren alltså ansett sig höra fästa R. St:rs uppmärksamhet på angelägenheten af att i så god tid få denna fråga afgjord, att Statsanslagen först i följd deraf måtte komma att bestämmas. För Friherren visade det sig utom all ordning, att Ofverskotten på de i Statsanslaget beräknade InkomstSummor någon gång passera StatsVerket, då detta aldrig syntes böra om händer häfva andre medel, ändem, hvilkas Summor uti StatsFörslaget blifvit till deras bestämdabelopp utförde, och Herr Friherren har derföre föreslagit: att alla genom Bevillning, vare sig igenom Stora S/ÖTullen, ChartceSigillatce , Brdnvinsbranning Betänk an den, N:o 35o. i5q eller Postverket ingående medel bora, i likhet med hvad för Allmänna Bevillningen stadgadt vore, till RiksgåldsContoiret aflemnas, för att derifrån sedermera StatsVerket tillhanda hållas, till det belopp suni uti StatsAnslaget finnes förordnadt. Detta Förslag, sorn R.o.A., jemte åtskillige deraf föranledde yttranden, till Utskottet remitterat, har blifvit understödt af Iltrr Tham, Wollrath och Hjerta, Gustaf, men deremot ogilladt af andre Ledamöter, JI.
Föreningen af Ingenieuroch Artillerieundervisningeo, hvarigenom den förra blefve oberoende af lönlös» Lärares välvilja att åtaga sig en del deraf. -)! Besparing, oagtadt allt detta, af omkring Sooo R:dr, som de högre militaira undervisningsanstalterna för närvarande kosta Staten. Friherre Boije, Ludvig-. Hindrad att bevista justeringen af Ridderskapets och Adelns Protocoll för den 24 # sistledne Februarii eftermiddagen, anhåller jag, att med stöd af mitt berörde dag gjorda förbehåll, nu få förklara, att jag förblifver vid mitt då, i anledning tf Grefve Henning Gyllenborgs memorial, om upphäfvande af den, vid sista Riksdag först gjorda fördelning af Fastighetsvärdet, afgifna yttrande; nemligen, att jag understödjer Grefve Gyllenborgs mo - 928 Den 25 Martti, tion; men att i fall den ej kail bifallas, jag. begär det Bevillningsutskottet må anställa en pröfning angående rättvisan af den fördelning som skedt, till utrönande om och huruvida det ena Länet kan anses hafva njutit en särskild lindring, på de.andra Länens bekostnad; och denna pröfning påkallar jag särskildt för Gottlands Län, hvars kända företräde i jordmån, visserligen också bordt ingå i beräkning vid fördelningen. Herr Bruncrona, Guflaf Adolph: Med anledning af hvad Friherre Wrangel och Herr Tham den 1 och 3 i denna månad angående Finska handeln anfört torde mig til-! låtas, att med någon sakkännedom i detta ann ne, göra en och annan anmärkning. Ehuruväl äfven jag önskar, att införsel från Finland af alla de varor detta land till Sverige har att aflåta en gång måtte kunna fullkomligen umbäras, är jag långt ifrån att tro denna epok redan vara förhanden. Huf. vudstadens läge och behof skola ännu länge påkalla fortfarandet af fordna merkantila förhållanden, ehuru med modificationer, lämpade efter tid och omständigheter. Genom redan af Regeringen vidtagne och ännu vidtagande anstalter skall må hända åt Sverige ett Finland åter - Den 25 Martil.
Bonde-Ståndet den a5 nästlidne Martii, bifallit Stats-Utskottes Utlåtande af den 6 i samma månad, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga proposition rörande 5o proCents Lönförhöjning för Bataillons-Läkare, efter 8 års berömlig tjenstgöring, och denna fråga alltså, likmätigt 69 §. i Regerings-Formen, är afgjord; så kan Utskottet ej till handläggning upptaga de hos Högloft Ridderskapet och Adeln gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande; men får sådant vördsam ligen tillkännagifva. Stockholm den 10 April 1823. 5>o Stats-Utskottets Bctänkanden. Ankom dra i\ Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande angående Capitaine Schoughs i underdånighet sökte eftergift, af den Kronan tilldömde Immissionsrått i hans extra Lön X anseende till gjorde anmärkningar vid Stats-Utskottets den i3:de nästlidne Martii, afgifne yttrande öfver Kongl. Maj:ts Nådiga remiss uppå Capitainen G. O. Schoughs underdåniga ansökning, om eftergift af den Kronan tilldömde Immissionsrått i hans extra Lön, till ersättning för en Arrendebrist, har Hederv. Bonde-Ståndet återremitterat ärendet till Utskottets åtgärd; och får Utskottet, i anledning deraf, vördsamligen upplysa, att dess ofvanberörde utlåtande blifvit bifallet af Högloft.
Ad:s samt Presteoch BorgareSt:ns beslut redan afgjord, reserverar jag mig. y5 §:n Riksd.- Ordn. stadgar: ”För beslut i alla öfriga ärenden, de mål undantagna, hvarom i Reg.F;ns 66, 69, 70, 71 00672 $§ särskildt förordnadt är, galle, jemte Konungens samtycke, tre Stånds mening;” hvaraf naturligen följer, att i alla de fall, sorn ej i någon af dessa §§ omnämnas, Konungens samtycke skall begäras till den mening, som af trenne Stånd blifvit godkänd. För att stadga sin Öfvertygelse i förevar, fall behöfver man således endast genomläsa nämnda §§, då de befinnas handla : § 66, om Riksg.conlorets styrelse ; § 6g, om huru förfaras bör, då betänkligheter hos ett eller flera RiksSt. uppstå, att antaga hvad .SlatsUtsk. tillstyrkt uti det, som antingen rörer statens reglerande, eller bevillningens derefter lämpade hela belopp, eller hvad till Riksg.cont:s utgifter och inkomster hörer, eller grunderna för Riksg.contis styrelse och förvaltning; § 70, 0111 Bevilln.Utskts åliggande att uppgifva de allmänna grunderna för den blifvande bevillningens fördelning; §:n 71, om huru förfaras skall, då skiljaktighet yppar sig mellan flera af RiksSttn om dessa grunder, sätten af deras tillämpning och bevillningens fördelning, till utgörande; och slutligen § 72, om förvaltningen af R. St:s Rank. Då följaktligen i dessa §§ icke ett ord förekommer rör:de de ekonomiska stadganden, hvarå R. St. kunna begära K. M:s sanctron, och (öreskriften om brännvinsbränningsafgiftens erläggande förskottsvis visserligen innebären olägenhet, och till följd af ränteförlusten, en utgift för brännvinsbrännaren, men icke utöfvar något inflytande på bevillningens hela belopp, eller dess fördelning mellan särsk ilda classen af medborgare, vågar jag vördsamligen underställa R.
Uti Kongl. Kammar-rätten granskad med anmärkningar, visar räkenskapen följande förhållande med afseende å inkomster och utgifter: Debet. Balans från år 1861: Tillgångar: Uppbörd. Konsistorium Westerås elementarläroverk Fahlu dito Sala dito Arboga dito Köpings pedagogi Nora dito Lindesbergs dito Hedemora dito Säthers dito ... Skuld: Fahlu elementarläroverk: Egna kassan K redit. Utgifter: Balans till år 18(13: Kontant Utlåntft behållning. medel. Fordringar. Summa. Tillgångar. Konsistorium: Byggnadskassan ... 3,173: 69. Folkskolelärare-elevers medel 75: 75: Ahllöfskii stipendiefonden — 2,500: 2,500: Fahlcrantzska dito 25: — 1,000: — - 1,025: Westerås elementarläroverk: Fahlu elementarläroverk: Egna kassan Terminsafgifter ! 9: Bibliotheks-kassan 11: Premie-och fattig—dito 24: Arboga elementarläroverk: Fordringar. Summa. Tycho Nora pedagogi: Hedemora pedagogi: Säthers pedagogi: Sm 104: 75. 104:75 Avesta pedagogi: Summa 403,398: 50. — 204 — Konsistorium i Wexiö. Räkenskaperna hafva i Kongl. Kammar-rätten blifvit granskade med anmärkningar. Förhållandet mellan inkomster och utgifter är följande: Debet. Hulans från år 1861: Tillgångar: Uppbörd: Grenna pedagogi 1,692: — 139,791:36. Balans till år 1863: Skuld: Wexiö elementarläroverk. Balans från år 1861: Skuld: Wexiö elementarläroverk 9: — Utgifter: Tillgångar. Konsistorium: Byggnadskassan Premieoch fattigkassan Emeriti-dito Bibliotheks-dito ... Folkskolelärare-seminarium S:r Wexiö elementarläroverk:
Då man kommer in genom den ståtliga porten i romersk stil, finner man att nedre våningens gård är apterad till en med glas öfverbyggd genomgång, som leder tvärs igenom bygnaden från Smålandsgatan till Birgerjarisgatan. A ömse sidor om denna breda, ljusa gång äro i rad placerade butiker med stora utställningsfönster och afdelningar för montrer af allehanda slag. De fria delarna af passagens väggytor äro afsedda för brokiga skyltar och reklamer, hvarjämte noga speglar här och hvar äro uppsatta. En bland de största butikerna är för 15 närvarande upptagen af Svenska segelsällskapel. som där anordnat en utställning af båtmodeller, hedersskänker och priser. Dessutom kommer ett elegant kafé i pompejansk stil att i passagen anordnas. Konsert gifves i afton i Vetenskapsakademien af bassångaren T. Hof er med biträde af konsertmästaren Aulin. Våra damers släp. De långa promenadkjolarnes - gatsopardagar torde nu snait vara räknade — ej en minut för tidigt! Åtminstone tyckes själfva vår Dräktreformförening, understödd af hrr läkare och annat förståndigt folk, nu på allvar ämna upptaga striden. Om måndag afton hålles sammansvärjningsmöte på Läkarsällskapets lokal. Se för öfrigt den närmare inbjudningen i vår annonsafdelning! Herden och herdinnan. &lt;|. o Fru Ada FalUtedt, elev af madame Marchesi, meddelar, såsom synes af vår annonsafdelning, undervisning i solosång. Fru Fallstedt har under tre vintrar studerat sångkonsten i Paris under den berömda lärarinnans ledning och är enligt - hennes utlåtande » une chanteuse fort distinguée. » * Teater och musik. Kungl. operan återupptager i dag fredag » Valkyrian », som sistlidet år rönte så stor och berättigad framgång härstädes. Vasateatern uppförde i tisdags för första gången ett skådespel i fyra akter, » Ungdomslek », af anonym dansk författare. Stycket har i Köpenhamn gjort liflig framgång och syntes äfven här slå an, delvis med allt skäl.
Jag har t rödt. att man bör söka åstadkomma förbättringar när de kunna göras, att stadna på samma punct må den söka sorn dermed finner sig belåten Jag har åtminstone ansett det vara min skyldighet gå framåt. Kan jag icke göra mina åsigter gällande här, har jag dock den tillfredsställelsen att de äro gillade af Regeringen och hvar och en sora känner localen. Att tillgång icke finnas till den projecterade aflöningen utan rubbning i den reglerade Staten, är möjligt, ehuru jag endast föreslagit r6o R:dr odisponerade räntor och utbytet af en för Kronan onyttig snart sköflad skogstrakt. Detta känner dock StatsUtskottet bättre än jag: och hade enligt min tanka härvid kunnat stanna, men hvarken Utskottet eller Collegierne känna orten och dess behof bättre än jag: en kännedom som icke ens nåj gon infödd Wermlänning gör mig stridig. Att hafva missledt Regeringen genom ett onödigt förslag erkänner jag således alldeles icke och begär i följe deraf återremiss af frågan ti 11 Utskottets närmare granskning. Herr Riben, Cart Wilhelm: En värd Ledamot Herr Friherre Palmstjerna, har åt Ridderskaptt och Adeln öfverlem-. ?sn Den 24 Fv&ruarfii nät ett Förslag till barnauppfostrans förbättran* de i vårt rike; ett förslag värdigt, sorn det mig synes, en allmän uppmärksamhet. Vare det mig tillåtit att dervid få i korthet framställa några strödda anmärkningar. Det teckniska i uppfostran har visserligen i vår tid hunnit en hög grad af fullkomning, men nian har misstagit sig då man hoppats vinna uppfostrans ändamål genom konsten att undervisa: man bildar ej caracterer genom undervisning; mari käft vara en ypperlig undervisare och likväl en dålig uppfostrare. I denna senare egenskap, är mindre fråga om hvad snan kan, än hvad man är, och på beskaffenheten af den verld hvari ungdomen uppväxer, eller med andra ord, på beskaffenheten af de förhållanden till föräldrar och fosterland, hvari ungdomen lefver Det är den moraliska verl* dens intryck, som på ungdomen har det vigtigaste inflytande, Det gifver inga konster att bilda menniskor: Första vilkoret är att sjelf vara det.
Men då en förut vidtagen åtgärd, icke bör helt och hållet tillintetgöras med mindre än alt man derför har tillfyllestgörande skäl, hvilka saknas i förevar, fall, så hemställer jag vördsamt till R. o. Ad., att denna puukt antingen måtte afslås eller också till Utsk. återremitteras, med anmodan till BankoUlsk. ali skaffa sig underrättelse huruvida Drätselkommissionen sjelf anser den ifrågavar. kreditivrätten för sig behöflig eller icke, på grund hvaraf den sedermera bör antingen fortfarande bibehållas eller uphöra. Gr. Gyldenstolpe, Ant. Gabr.: Då vid föreg;de riksdag, på grund af K. M:s nådiga framställning, fråga väcktes om anslående af ett kreditiv till Drätselkoramissionen, tog jag mig friheten alt afstyrka alt Drätselkoramissionen skulle erhålla ett större kreditiv än enskilde personer. Jag ansåg alt Stockholms stad kunde skaffa sig penningar ulan alt behöfva anlita Banken. R. St. biföllo likväl detta kreditiv; men då sedermera Drätselkomraissionen icke kommit i behof af alt af detta kreditiv sig begagna, eller också icke kan begagna det på de vilkor detsamma blifvit af R. St. medgifvet, och då icke eller Drätselkommissionen vid denna riksdag sökt att få dessa vilkor förändrade, så måste det vara bestämdt gifvet, att Drätselkoramissionen icke vill begagna det kreditiv, som vid sisla riksdagen åt densamma blef af R. St. beviljadt, och på denna grund tror jag, att BankoUlsk. gjort ganska rätt att utstryka ur Banko-Reglemcntel detta R. St:s beslut vid förra riksdagen, enär detsamma icke haft någon påföljd. 376 Den 13 April e. m. Jag anhåller således om bifall till BankoUtsk:s hemställan. Jag anser det vara nästan för mycket begärdt, att man skulle gå och fråga en person: ”vill ni begagna den rättighet som ni har fått?” Vill han icke begagna den så må man ej behöfva att hålla honom det tillhanda, hvarigenom Banken nödgades göra sina beräkningar på kreditivet. Jag tycker att det är för långt gånget. Häruti hördes många ledamöter instämma.