Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Majit har sålunda på en gång velat göra rättvisa åt Herr Grefve Rosena blads och Vice-Presidenten af Wåhlbergs iortjenster, och genom inskränkning till tiden af en dem beviljad serskild förmon lemna Rikets Ständer tillfälle att pröfva de skäl, sora härvid verkat undantag från i allmänhet gällande föreskrifter rörande Löners och Pensioners åtnjutande; och det är under förväntan, att dessa skäl skola vinna Rikets Ständers rättvisa afseende, som Kongl. Maj;t nu till Rikets Ständers Rifall vili hafva öfverlemnat, att ej mindre En af Rikets Hetrar, Herr Grefve Rosena blad, än Vice-Presidenten af Wåhlberg må fortfarande tillgodonjuta de arfvoden , hvilka på f. d. General-Tull-Directionens Stat af elem uppburits, utgörande för Hr Grefve Rosenblad i5oo och för Vice-Presiden-, ten äf Wåhlberg iooo Riksdaler årligen. Kongl. Majit vill, vid detta tillfälle, ej eller lemna obemäldt, att Herr Grefve Rosenblad, under General-Tull-Directeurs-. Embetets år 1826 inträffade ledighet, detsamma utan serskildt arfvode förvaltat, hvar - Bil. till K. M. Nådiga Propos. No 34. it igenom en icke obetydlig besparing på Tullverkets Stat vunnits. Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständers Stats-Utskolt med all Kongl. Nåd och Ynnest välbevågen. Datum ut Supra, CARL JOHAN. - C. D. Skogman. Utdrag af Protocollet Öfvar Handels* och FinanceÄrenden hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rådet på Stockholms Slott d. to December 18.2.8. Närvarande* Justitice Stats-Ministern IH. E, Hr Grefve Gyllenborg. Stats-Ministern för Utrikes Ärendena H. J£. Hr Grefve af Wetterstedt. Stats-Råden; H. E. Hr Grefve Rosenblad: H. E. Hr Grefve Löwenhjelm..
DUN 24-1 känslighet och god vilja kan bereda sin kvinnliga ungdom tillfälle till riklig arbetsförtjänst äfven inom hemmet, till stärkande af de band af beroende och ömhet emellan föräldrar och barn, hvilka i dessa själfförvärfvets och det egna jagets tider hota att allt mera slitas. Må man ej underskatta denna fara! Familjens sammanhållning är statens sammanhållning och bestånd. från prinsessan Ingeborgs hembygd. Intryek från en fotvandring genom Nordsjælland. Upptecknade för » Idun » af A. R o t h. Esrom och Fredensborg. Nästa morgon voro vi tidigt uppe och fingo äimu ett uppfriskande bad i den härliga morgonstunden samt beundrade ännu en gång Sundet och den svenska stranden. Det var samma tafla som aftonen förut, men ändå ny, belyst af strå- lande morgonsol. Med saknad lämnade vi Hornbæk, som redan blifvit oss kärt, men vi hade ju så mycket att se ännu. Vår första dagsmarsch hade gifvit oss lust att se mera af Danmark. Från Hornbæk är ungefär en mil till Esrom vid Esroms sjö. Här ligga ruinerna af Esroms kloster, som en gång var så rikt, att det ägde 90 gods på Sjælland. Här lefde i långa tider Waldemar Atterdags olyckliga drottning och till detta kloster hänföres sagan om den dämoniske » Broder Rus ». Det är nu endast den södra flygeln, som står kvar, idyllisk och stämningsfull, omgifven af yppig grönska. Idylliskt ligger också den gamla Kroen i sin lummiga trädgård, hvarest man kan få vederkvickelse efter vandringen. Härifrån går vägen dels längs den vackra Esroms sjö och dels genom Gripskov, som är Danmarks största skog. Den är mycket omväxlande genom sina många olika trädslag: bok, ek, gran, fur, björk och al m. fl. och genom de vackra öppna platserna, som pryda den. Skogsvägarne, som korsa hvarandra i alla riktningar, äro breda och väl underhållna, men mycket ensliga. Människorna, som äro hemma här, ha något främmande i sitt utseende, deras mörka hy och eldiga ögon påminna ej om de blonda danskarne.
Utskottet åligge då att samtliga RiksStåndens meningar i möjligaste måtto sammanjemka: och, om oförenliga skiljaktigheter finnas, eller något Ständ vägrar att jemkningsför slaget anta - 32 Den 23 Februarii f. 111. gdj af göres saken genom förstärkt Constitution sUtskott, på sätt y3 $ Riksdagsordningen föreskrifver. Blifver ett sålunda beredt grundlagsförslag vid nästföljande Riksdag af samtliga RiksStånden antaget> ”öfverlemne de förslaget derom till Konungen, genom deras Talmän, med begäran, ”att Konungen ville Sitt bifall dertill gifva. ”Konungen inhämte bela StatsRådets tankar ”deröfver, tage sedan Sitt beslut och med”dele Riksens Ständer å Rikssalen Sitt samtycke, eller ock de orsaker, för hvilka Han ”icke samtycker till deras åstundan.” ”Om ”vid Riksdag, då grundlagsfrågor lagligen ”kunna äfgöras, ytterligare uppskof föreslås, ”må det ej äga rum utan Konungens och ”alla fyra RiksStåndens sammanstämmande ”beslut.” 29 Riksdagsordningen, 1:0 ConstitutionsUtskottet, sorn utgöres af 24 Ledamöter, tillkommer att, i den ordning RegeringsFormen föreskrifver, granska Rikets Grundlagar, samt upptaga frågor och till Plena afgifva ”Utlåtanden och” förslag om ändringar "eller upphäfvande” deraf. Då Utskottet icke funnit skäl att gilla och till Riksens Ständers pröfning öfverlemna något förslag till ändring eller förklaring af Grundlagarne, som Utskottet af en Riksdagsman emattagit, vare Utskottet skyldigt, om Författaren det yrkar, att meddela honom sitt yttrande, med tillstånd att det - en 22 Februarii f. m. 23 samma, jemte Förslaget, genom trycket allmänt göra, då Iian, för det sistnämndas innehåll, sjelf, i egenskap af Författare, må, enligt TryckfrihetsLagen, ansvara.” (2:dra Morn, af Ii ege riri gsForm en s 56:te $ utgår).
Utsk. har upgjort förslag, för den händelse att II. o. Ad. skulle antaga represeutations-förändringen och likaså förslag ifall Ståndet skulle afslå densamma, men i begge hänseenden naturligtvis, och om jag så får säga, förnuftigtvis hemställt att Ståndet icke måtte pröfva dessa förslag, förrän hufvudfrågan vore afgjord. Jag anser mig derföre böra hemställa att Ståndet uti förevande fall måtte vid denna Riksdag vidblifva hvad det vid sednaste Riksdag beslutat. På det vi må slippa att vidare tala härom, förnyar jag mitt bestridande af motionens remitterande. Hr Hjärne, Harald: Jag var icke närvande i går, dåden nu föredragna motionen väcktes. Jag har samma öfvertygelse, som blifvit uttalad af de talare, hvilka redan i dag yttrat sig. Jag anser denna motion vara både öfverflödig, utan ändamål och äfven, efter hvad den siste värde talaren yttrat, stridande emot ett af R. o. Ad. förut fattadt beslut. Jag ser icke hvartill en sådan utredning af denna fråga nu i sista ögonblicket innan hufvudsaken, d. v. s. det blifvande representations-förslaget, skall afgöras, skulle tjena. Det har blifvit anmärkt, och jag delar deri talarens åsigter, att om denna motion hade blifvit väckt för ett par månader sedanjoch frågan således hade af Utsk. kunnat med eftertanka och lugn besinning handläggas och utredas, så hade det möjligen kunnat leda till ändamålet, men att nu på ett par dagar medhinna den grundliga utredning, som denna fråga efter mitt förmenande fordrar, anser jag icke möjligt. För öfrigt tror jag att denna frågan om sättet för R. o. Ad:s väljande icke synnerligen inverkar på de flestas omdöme, huruvida det hvilande förslaget finnes antagligt eller icke. Uti det förslaget förekomma mycket vigtigare principfrågor, hvilkas biträdande eller icke biträdande hufvudsakligen afgör, huruvida den ene eller andra vill bifalla det hvilande förslaget eller icke, och för min del bekänner jag, att ehuru jag icke vill neka, att vallagens beskaffen - 446
— med rätt eller orätt — ansett att han begått en vårdslöshet i något faktiskt, då kommer den med stilrättarens vigtiga min. Liksom om en man, som måste handtera ett så ofantligt stoff som Brandes gjort och som andligen beherskar det såsom f¿ här i landet ha förmått, beginge en svår synd, om han toge fel på ett årtal eller icke citerade ordagrant, om hans minne sloge fel p&amp; en eller annan punkt. Det är öfver sådant kritikasten gläder sig: Se, se. här fick jag honom fast! Tre streck inunder som under de värsta grammatikalbockar i en skolstil. Jag har en gång hört en biskop säga: — Sören Rirkegaard — hm. hans laudatursbetyg i teologisk examen var verkligen allt annat än lysande. Ett litet samfund, der den ömsesidiga kontrollen kan föras, der man är så rädd på carriérens och avancementets vägnar för att ens synder skola blifva uppenbarade, är också en god jordmån för hyckleriet, det verldsliga och det andliga. Brandes ’ stundom kanske allt för raskt framkastade yttranden om bestående institutioner frambragte protester dels af dem, som från sin ståndpunkt voro i sin goda rätt, dels och mest från dem somi orden ärade, men som i handling icke respekterade dessa institutioner. Skamlösheten ooh lögnaktigheten i att förvrid * Brändes * ord och förvränga hans tankar har ioke nekat sig något Kända libertiner ha mot honom predikat om äktenskapets helgd, kända fritänkare ha inför honom agerat kyrkans väktare. Jag är icke ense med honom i allt hvad han har uttalat — jag är lika så litet Brandesian som något slags — an, men jag ser i honom en den mest betydande begåfning, en af de finast« andar vårt land har frambragt, sina motståndare så oändligt öfverlägsen att jag blifvit långt mera förargad då jag sett honom bli föremål för småaktigt och lumpet bedömande, än när jag sjelf varit utsatt för en liknande behandling. Vid ifrågavarande tidpunkt uppstod ibland oss lif och fri * modighet, vi hade fått en domare, för hvilken man hade respekt och som var oss andre öfverlägsen i begåfning och kunskaper.
Många af stadens förnämsta inwånare hade flyttat bort, sedan den helt och hållet förwandlades. Det låg icke i Rysslands politik att bibehålla en så stor handelsstad som Göteborg på den östra kusten. Genom mångfaldiga förhatliga åtgärder hade derföre en mängd handlande blifwit ruinerade, och, då Trollhätte kanal blifwit så utwidgad, att äfwen större skepp kunde uppgå i Wenern, Carlstad i stället blifwit hufwudplatsen för den fordna jern-exporten från Swerige. Den nya handelsstaden war likwäl i Rysk stil, och de förnämsta bruken hade öfwergått i Ryska spekulanters händer. Alla de wänner och bekanta jag sökte i Göteborg woro förswunna derifrån; men jag wände mig till några yngre hus, som ingingo i mina planer. De ansågo företaget lättare än jag föreställt mig, emedan det Ryska tullsystemet war af den art, att man med något mutor kunde införa hwad helst man behagade i landet. Ifrån Göteborg fortsatte jag min resa ända ned till Skåne. Jag besökte den i fordna tider andra universitetsstaden, Lund. Huru förwandladt stod nu icke Lundagård, omgifwet af Ryska kaserner i stället för Swenska lärosalar! På Helgonabacken, förherrligad af Tegnérs sångmö, höjde nu en Rysk telegraf sin med swarta taflor utsirade spira öfwer staden. Domkyrkan, som af Brunius kort före sista kriget blifwit återställd, hade nu erhållit en tillökning af Ryska prydnader. Epitafier öfwer flere förnäma Ryska officerare, som under kriget i en skärmytsling blifwit nedhuggna af de bewäpnade studenterna, prunkade på wäggarna. Hwad universitetet beträffade, hade det blifwit förwandladt till en krigs-akademi. Der Thomander och Kahl fordom läste theologi, woro de nu twungna att föredraga, den förre stereometri, den sednare allmän grammatik för de unga kadetterna. Reuterdahl måste läsa Rysslands historia och Hagberg lära några förnäma Ryssar fransyska.
Under Befäls och Spels aflönande vid Lif-Bevärings-Rogeinentet, enligt hvad jag här nedan kommer att föreslå; hvarjemte jag, med afseende å Ofver-Befälets nu egande svaga aflöning och dess skyldighet att emellan Beväringsinötena för vaktgöring sig uppehålla i hufvudstaden, i underdånighet hemställer, det lämplig och derefter afpassad lönförbättring måtte för detsamma beviljas. I sådant afseende vågar jag i underdånighet föreslå: för Regements-Chefen 5,000 Rdr R:mt, » Förste Bataljons-Chefen 2,700: — » Andre dito 2,200: — » Regements-Qvarlermästaren 1,200: — » Förste Adjutanten 900: — » Andre dito 800: — » Kapiten 1,400: — » Löjtnant 800: — » Under-Löjtnant 600: — » Bataljons-Adjutant 375: — » Fanjunkare 300: — » Sergeant 225: — » Furir 187: 50. » Ordonans-Korporalen 350: — » Annan Korporal 75: — » Vice Korporal 37: 50. » Regements-Trumslagare 225: — » Trumslagare eller Hornblåsare 37: 50. samt vid Civil-staten: för Regements-Prest 300: — » Regements-Auditör 400: — » Regements-Skrifvare 500: — genom hvilka tillökade eller nya löner Lif-Bevärings-Regementets Afiönings-stat, på sätt det deröfver uppgjorda förslag, (Bilagan Litt. V.) utvisar, skulle komma att sluta sig å en summa af 49,762 Rdr 50 öre R:mt. Härtill finnas följande tillgångar:
I det Rikets Ständer till Kongl. Majit i underdånighet öfverlemna, . alt i Kader dels bevilja ifrågavarande aud sättnings tagare, det anstånd med återbetalningen af deras spanmälsskulder, sorn med iakttagande af Statens rätt och undsältningstagarnes bestånd 'kan finnas förenligt, samt dels anbefalla vederbörande den skonsamhet vid indrifningen af dessa fordringar, att icke jord, ulsädes-säd, erforderlige dragare och åkerbruksredskap tillgripas. Beträffande frågan om District-miagusins anläggande; så och då, såsom här ofvan andraget blifvit, pieti deras upprättande inom Westeroch Norrbottens Län, sig företer ett annat förhållande än i Rikets öfrige delar, der lättade sjö- eller landt-communicationer förefinnas och utvägar icke saknas, att, hvilken tid på året som helst, bereda tillfälle för spanmåls anskaffning; • anser Utskottet sig böra afstyrka inrättandet på Statens bekostnad, af de sålunda föreslagne District-magasinen. 8:0. Afskrifning af den sladd j hvarföre Kustboerne i Orousts och Tjörns Härader ännu häfta till Staten för bekommen undsättning efter i83o års missväxt. Af enahanda skäl, som uti förestående 6:te punkt blifvit anfördt, eljer att eftergift å Statens fordran för spanmål skulle föranleda till likartade anspråk från andra delar af Riket', som häfta för undsättnings-spanmålsskulder; har Utskottet icke heller funnit sig kunna tillstyrka den nu ifrågavarande eftergiftens beviljande. ' Och torde, i händelse Rikets Ständer bifalla hvad Utskottet i detta Betänkande tillstyrkt och föreslagit, anmälan derom göras såsom svar å Kongl. Majits i ämnet aflåtne Nådiga Proposition» Stockholm den 22 October 1834- Sto t:-Utskott et i XJtlatanäc ATM 398. Ani. till Exp.-Utsk, den x5 Oct. Utlåtande, i anledning af väckte motioner _, rörande förändring uti de vid sistlidne
Likaledes upplästes och lades på bordet ett ProtocollsUtdrag från BorgareStåndet af den 3 sistlidne Februari, af innehåll att Ståndet, vid föredragning af Bevillningsutskottets under N:o 65 afgifna Utlåtande i anledning af BorgareStåndets förslag att förändra några till Förstärkta StatsUtskottet öfverlemnade Yoteringspropositioner angående Stora Sjö-Tullsbevillningen, stannat uti följande beslut: 1:0 Att gilla de uti nämnde Utlåtande framställde Voteringspropositioner; 2:0 Att antaga PresteStåndets inbjudning, att instämma i beslut, att uti en underdånig skrifvelse hos Kongl. Maj:t anhålla om undersökning, angående tolagen, un - Den 17 Mars e. m. 3o5 under det af BorgareStåndet fästade vilkor, att anställande undersökning likaledes må sig sträcka till alla RiksStåndens, genom 114 §RegeringsFormen förvarade, privilegier, förmåner, friheter och rättigheter; i hvilket tillägg till PresteStåndets beslut, de öfrige RiksStånden af BorgareStåndet blifvit inbjudne att sig förena; samt 3:o att BorgareStåndet ansett sig, i anledning af hvad BevillningsUtskottet, pag. 4 af Utlåtandet N:o 65, förklarat, att BorgareStåndet synes hafva frånträdt åsigten, att i detta fall vilja tillämpa n4 § RegeringsFormen, böra meddela, det Ståndet, på anförde skäl, i afseende härå, vidblifver vid sitt förut fattade och i Förstärkta StatsUtskottet tillkännagifna beslut, angående Tolagsfrågans egenskap af privilegii-mål. Ilögloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan half till i o om aftonen. In fidem protocolli, O. J. Lagerheim. Thorsdagen den 18 Mars i83o. Plenum klockan 11 Förmiddagen.
Utskottets Ledamöter hafwa förmodeligcn icke känt hwad ftags !r/potl>si< nu wore at tilgä och huruwida nägon beläning förut derä skett. Jag har mig bekant, at suinvus Oesiriver ffullc efter hand godtgöras genom Stora Sjötullen och at Hans Kongl. Höghet Rrksföresiändaren wid Regements förändringest täckts för förffott til oundwikeliga behof, lofwa halfwa Stora Sjötulls afkomstcn och hwilken ätersiäcnde hälft wid denna handelsstälining fega lärer öfwerström o Rdr c o om äret och således litet förflär emot 20c,000 R drs förffott i weckan, pä en ännrr o! tei-minei-iä tid. All omtanka bcböfwcs at bewara detta Sweriges sista pliktankare dä wi nödgas ersätta krigskostnaden med sädana iseU-z penningar, som skulle wara warmrepres^nmwer. men ^vilkas ereni t mäste uprätthällaS med et köpt eller tilbntt utländskt silfwer, eller ock skall krigsbehofwet undcrhjelpas med ej mindre wädeliga Stars-Lontoirets Oklio^tioner. hwilka äter kunna belänas i den widt utsträckta Riks-Oiscon ten» - Den Z Junit. 465 ren. Wid wart illa stälda xublik-r lättspstem kunna icke, säsom wid Englands krig, manga millioner Pund Sterling upbringas, utan ar någon förskrifning derför blifwer synlig, eller penninge vateuren rubbas och nationen blott beswäras af den förökade raman. Jag bör icke här borttaga mera tid, at närmare explicera detta ämne Af Stats-Utsksttet lärer endast kunna förwäntas en upgift sä af de nödiga behofwen, sorn af tilgängeliga b^pocUeir för ttanli.en8 wecko-förskott.
Medeltalet af årliga tulluppbörden har uppgått till circa 3,670 R:dr Banco, deraf en icke obetydlig del utgått af de Engelske Hummerfartyg, som här utklarerat och från skärgården intagit sine laster. Stadens fartyg utgjorde år 1836, 2 Skonertar, 1 Galeas, 3 Slupar, 6 däckade och 3 öppna Båtar, af tillhopa 299 läster. Handtverkerierna inskränka sig till uppfyllande af ställets behof. Hågen för jordbruk har fortfarit och deraf inträffat, att, då den staden tillydande jord icke är särdeles betydlig till areal, värdet å stadsgjord i någon mån ökat sig. Den allmänna undervisningsanstalten inskränker sig till en skola med Pedagog, otillräcklig för stadens behof. Någon allmän sjukanstalt finnes icke, och de fattiges underhåll utgöres genom taxation. Den i staden varande badinrättningen fortfar och besökes af ett icke ringa antal främmande. Folkmängden har i medeltal under de fem åren utgjort 1,366 personer, deraf 716 skattskrifne. Götheborgs Lands-Canzli den 12 October 1839. G. EDENHJELM. O. H Holmgren. Carl Engelblom. ■ -■1 «. • »■ : ** *. .■,*> - v *• Y••••'. ■ .*■ i .i • * • i ' •« ' •>;* /;•/*** "• :>: ' tv ■ ••• - *; >>NH. v * »«*- t*. ^ * vr 7 . • . SL (HHI dr Et» BEFALLNINGSHAFVANDE» UTI Elfsborgs Län TILL KONGL. MAJIT i underdånighet afgifne FEMÅRSBERÄTTELSE för Åren 1832, 1833, 1834, 1835 och 1836. STOCKHOLM, 1840. TRTCKT HOS P. A. NORSTEDT & SÖNER, Kongl, Boktryckare.
Naj:t salunda i lXäder deslutat neli i enliZliet med den as ltilets 8tänder antsAna »rundsatts, att, vid lreviljande as nya löner eller löne-tillölninAar, ielie mä inlrerälnas näzot nytt spgnmälssnslaA under lönerne, sliulle tillölninAen i contant lomma att lilisva: /Är //«/'-/!ÖÄ/. ln NV ^ssessors-lön As derunder laerälinade 231 tunnor spanmäl, 272 taitsdaler 24 slvillingar, till staten indragas; lrvadan stats-Lontoret, uti dess okvanterörde underdäniga terättelse, detta köriaällande till iagttagande vid nästa stats-Ileglering 1 underdänigiiet anmält. 6) 8tats-(lontorets uti 8amma lierättelse gjorda underdäniga iaemstäilan, att, sedan genom I^ongl. Lrekvet den 22 Xoveml»er 1815 ldikvit teviljadt ^dvoeat-tisealen i O otlia dlok-llätt, tagmanuen o o!» Ili<l>laren 0. //el/e»r/^'erna att, sä lange lian innetade elvdvoeat-tisealsljensten, såsom ersättning kör de vid 5Veianlan3s körläggande under svea Ilok-lllitts jurisdietion körlorade s^ortel-inlvomster, uj^iläii a 250 llilisdaler, oell vidare, enligt I^ongl.
Hör ni, pojkar och flickor? Ska vi inte ta' Jonas. ­ 103 ­ Det gör vi. A LLA . S PELMANNEN . Man dansar scottish, hvarefter tåget åter ordnar Ska ni ha en scottish? sig och försvinner till höger under samma marsch som A NDERS och J AN A NDERS komma ut. De se sig omkring, sätta sig så på hvar sida midt på scenen. ) Det var åt oss det där du, Jan Anders. Det var så, ja. J AN A NDERS . förut. Dansen utföres detaljeradt som en pantomim. att vi har gjort fred här midt i skogen. Ha ha ha! Det kan de gärna ha. Tänk, hvad de nu ska bli snopna, när de hör, åter ljudet af ett handklaver. ) Hvad är det där, du? ( Man hör till logen. ( Gubbarna dra sig undan i fonden. I detsamma höres tydligt bakom kulissen ) : Det bodde två gubbar i skogen L ARS A NDERS . Det är väl Petters pojkar, som kommer efter De voro så våta om foten, etc. Hvad är det för e' visa? ( Sången fortsätter ) : Han var den värsta i lanne' Den ena kalla de Janne När Brita mjölkade korna T VÅ P OJKAR ( inkomma ) . stod Lars och höll dem i horna Och den som visan gjorde ( Pojkarna försvinna till höger. det var Jan Anders' Karl Johan. Och den som sedan skrefna' L ARS A NDERS . Man hör i kulissen ) : det var Lars Anderses Lena. Den elemenskade Jonas! Ja så, det var den visa han mente! Hocken Jonas? käften. Min dräng, vet jag den förgjordade gapaJ AN A NDERS . Har du hört den visa förr? Nej, har du? L ARS A NDERS . J AN A NDERS . På Gröna Lund PÅ GRÖNA LUND. Scenisk framställning under tal och sång i Två Akter. ______ Svenskt Original af H. C. F. ALBERT BONNIERS FÖRLAG. Personerna: GUSTAF III. ELIS SCHRÖDERHEIM, Stats-Sekreterare.
Lagerbjelkes förslag till förändrad redaktion af denna punkt i Utsk:s utlåt, fann jag detsamma sä riktigt och så nödvändigt till försäkrande af Statens Den 23 A ugn sti f. m. 509 rätt och bästa, så att jag af Gr. Mörners yttrande upkallades att begära ordet. Det stöd som Gr. Mörner för sin åsigt trott sig finna i BorgareSl:s här uplästa beslut i ämnet har Gr. Lagerbjelke redan kullkastat och för öfrigt ytterligare, för mig åtminstone lillfylleslgörande, utredt den väsendtliga skillnaden mellan att hålla en jernbana i ändamålsenligt eller i fullgodt skick. Jag anser mig alltså böra instämma i berörde förslag, såvida icke något bestämdare, i anledn. af hvad Gr. Gyldenstolpe nyss yttrat kan i st. f. detsamma föreslås; medgifvande visserligen att ordet full godt är något obestämdt, dock bestämdare än ordet ändamålsenligt. Då de besigtningsman, som omtalas i 4:de punkten blott skola intyga att banan skall vara i fullt ändamålsenligt sätt, eller hvad man i allmänhet kallar brukbar! och Gr. Lagerbjelke tydligen förklarat skillnaden mellan ändamålsenligt och fullgodt, så måste jag snarare rösta för hans förslag än Utskis. För öfrigt ber jag att få fästa upmärksamheien derpå att i 4:de punkten föreskrifves att besigtningsmännen skola intyga alt jernbanan är i fullt ändamålsenligt skick; den 5:te punkten omfattar i mera bestämda ordalag, icke blott sjelfva banan, utan och dertill hörande verkstäder och hvarjehanda malerialier; detta bestämmande angår således allt hvad till jernbanan hörer och dermed häfver gemenskap. Jag har röstat för den betydliga utgiften, som i går blef beslutad och jag anser mig derföre skyldig alt iakttaga allt som kan försäkra Staten att ej göra förluster utöfver hvad som kan förutses att Staten mäste vidkännas genom tillsläppande af anslagssumman. Jag förenar mig alltså^om Gr. Lagerbjelkes förslag. Gr. Mörner: Det är i anledn. af de anmärkmr som här framställts, sora jag funnit mig upmanad att än en gång göra några erinringar.
Departementschefen: a) Rikets Ständers, under den 26 Mars 1845, till Kongl. Majit aflåtna underdåniga skrifvelse, deruti * *— —- — 1— "**• Rikets Ständer i underdånighet anhållit, att Kongl. Majit * täcktes låta af sakkunnige män utarbeta ett förslag till författning, omfattande så väl nödiga reglementariska föreskrifter för 1 >rä n v i ris till verk n i ogen, som den grund för beskattningen å densamma, hvilken kunde anses innefatta den säkraste kontroll, och att Kongl. Majit derefter läcktes i ämnet afgifva nådig proposition till Rikets näStsammanträdande Ständer. b) En af Bondeståndet, genom dess talman, under den 3o April samma år, till Kongl. Majit ingifven underdånig skrifvelse, deruti — —- underdånighet anhållit, att Kongl. Majit ■ täcktes uti nådig proposition till härnäst sammanträdande Rikets Ständer, framlägga ett förslag till författning, angående br-änvinstillverkningen, innehållande stadganden till hämmande af det öfverhandtagande omåttliga förtärandet af rusgifvande drycker samt förbud mot allt slags konstbränning, oell endast tillåtelse att tillverka bränvin med enkla redskap. —• Bih. till ti. St.