Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ankom den n Mars x8a3. Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:tsNådiga Proposition, rörande Lon-förhöjning för Battaillons-Låkare efter åtta års tjenstgöring. Under den iq:de nästi. Febr. har Kongl. Maj:t i Nåder till Stats-Utskottet allåtit följande Proposition, angående medels anslående till 5o proCents Lön-förbättring åt Bataillons-Läkare efter 8 års tjenstgöring. ”Vid den år 1817 med Militaire-Läkare Staten - Stats-Utskottets Betänkanden. 177 Staten vidtagna reglering förordnade Kongl. Maj:t, i Nåder, att Bataillons-Läkarne vid Regementerne, som då erhöllo 2Öo R:drs årlig lön, skulle efter 8 års tjenstgöring i sådan egenskap undfå 5o proCents tillökning derå, och att, till detta behof, äfven som till aflöningen, skulle jemte RegementsLäkarnes fastställde årliga bidrag användas, hvad af det vid 1812 års Urtima Riksdag för en förbättrad Läkare-vård gjorde anslag vöre bespardt; utgörande vid 1817 års slut 47,933 R:dr 16 sk., hvilka, tillika med det som än vidare kunde besparas, borde i Riksens Ständers Riksgäl ds-Contoir, såsom en särskild fond för detta ändamål förräntas.
lag är af den öfvertygelse!), att detta på många, ja! kanske de Hesta ställen icke är fallet; men då hör ju denna brist fyllas för folkskolans egen skull, och de uppoffringar, hvilka för dess fyllande erfordras, skulle ju sålunda ej blifva en följd af den föreslagna öfverflyttningen, utan utgöra endast vilkoret för att folkskolan sjelf skulle faktiskt blilva hvad hon, enligt gällande lag, borde vara. Nu torde någon invända, att man då bör vänta med den föreslagna förändringen, tills folkskolan kommit i ett skick, sorn ger säkerhet lör, att hon skall lemna fullgod ersättning för den från elementarläroverket borttagna första klassen. Det kan så tyckas vid ett hastigt påseende; men skulle man handla efter den grundsatsen, så fruktar jag, att både denna och hvarje annan nyttig reform skulle fördröjas i oändlighet. Ty så snart det blefve frågan om att höja folkskolan till en sådan ståndpunkt, skulle man svara, att detta ej vore för dess närvule uppgift behöfligt, och, då det ifrågasattes att till folkskolan öfverflytta första klassen, skulle genmälas, att man måste vänta, tills folkskolan visade sig ett sådant uppdrag fullt vuxen. Nej! vill man hinna ett mål, går det ej an att förklara hvarje steg mot detsamma för brådstörtad!, hvilket skulle till en början medföra en eller annan praktisk svårighet, om man blott är viss på, att målet sjelft är godt och önskvärd!. De fördelar, som af öfverflyttningen skulle följa, blefve betydliga både för elementarskolan och folkskolan. Den förra skulle vinna en stor mängd lärarekrafter, som kunde användas på ett för undervisningen vida gagneligare sätt, än till meddelande af kunskaper, hvilka skulle kunna likaväl annorstädes, hemma eller i folkskolan, inhemtas. Icke är jag af samma tanke, som motionären, om de sålunda besparade lärarekrafternas lämpligaste användande; hur jag tänker mig, att de skulle komma elementarundervisningen till största gagn, derför får jag tillfälle att vid en annan punkt redogöra.
Maj:ts Nåd. Med föranledande af hvad sålunda förekommit och i öfverensstämmelse med Kammar-kollegii och Stats-kontorets underdåniga tillstyrkande, vill Kongl. Maj:t i nåder föreslå Rikets Ständer att bevilja ett årligt kronotionde-anslag af sex kubikfot tre kannor, 2/3 råg och '/3 korn, från hvardera af Bodarne och Skagershults socknar, att, efter årligen gällande medelmarkegångspris för Nerike, till kontraktsprosten i Edsbergs kontrakt såsom prostetunnor för nämnde socknar utgå samt å Riksstatens Åttonde Hufvudtitel och Klerecistaten uppföras. De till ärendet hörande handlingar skola tillhandahållas Rikets Ständers vederbörande Utskott; och Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen. År och dag som ofvan. CARL. FF. Carlson. Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition J\S 58. Utdrag af Protokollet öfver Ecklesiastik-År enden, hållet inför Hans Majit Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott den 21 December 1865. Närvarande: Hans Excellens, Herr Justitie-Statsministern, Friherre De Geer, Hans Excellens, Herr Statsministern för Utrikes Ärendena, Grefve Manderström, Statsråden: Herr Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen, Lagerstråle, Malmsten, Bredberg, Thulstrup, Reuterskiöld, Carlson. Slutligen uppläste
Den, som, lill kontra-proposition i den hufvudsakliga voteringen, angående artikeln strumpor, antager Preste-ståndets beslut, att bibehålla hufvudrubriken »strumpor» oförändrad och indela densamma i Silkesmed 3 r:dr, Bomullsmed 1 r:dr 16 sk., Redgarnsmed 40 sk., och andra slag med 1 r:dr 16 sk. införselstull per skålpund, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; vinner nej, kommer serskild omröstning att anställas, huruvida Ridderskapets och Adelns eller Ronde-ståndets beslut må blifva till kontra-proposition antaget. I sistnämnde fall anställes angående kontra-positionen följande votering: 266:o. Den, som, till kontra-proposition i den hufvudsakliga voteringen, angående strumpor, antager Ridderskapets och Adelns beslut, att bibehålla hufvudrubriken »strumpor» oförändrad ocb indela densamma i silkesmed 5 r:dr, bomullsmed 1 r:dr 16 sk., redgarns-med 40 sk, och andra slag med 1 r:dr 16 sk. införselstull per skålpund, röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; vinner nej, antages till kontra-proposition Bonde-ståndets beslut, att, med i öfrigt samma redaktion och tullbeslämmelsor, som Ridderskapets och Adelns nyssnämnde, å bomullsstrumpor bibehålla nu gällande införselstull 2 r:dr 10 sk. B r:st. skålpundet. b) i hufvudsaken: 267:o. Den, som vill, att för artikeln strumpor skall antagas följande redaktion och tullbestämmelser: strumpor och andra pä strumpstol eller genom stickning tillverkade arbeten: Silkes1 skålpund 3 r:dr införselstull. Halfsiden ' 1 skålpund 1 r:dr 24 sk. » Andra slag 1 skålpund 36 sk. » röstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; Bcvillnings-Ulskollcls Memorial, N:o 23. vinner nej, antages: (l:a alternal.) Prestestdndets beslut. Ridderskapets och Adelns beslut. (3:rlje alternat.)
Hr von Hartmansdorff: Det skulle vara ett alldeles ovanligt förfarande, om R. o. Ad., med kännedom af ett fel i ett betänk., som för första gången är framlagdt till afgörande, likväl skulle bifalla detsamma, i stället att återremittera det. Sådant skulle af BondeSt. möjligen kunna anses så, som hade H. o. Ad. någon ling emot beviljandet af de cancellist-arfvoden, StatsUtsk. utelemnat. Detta är visserligen icke Ståndets mening; derföre synes mig riktigast vara att nu, såsom vid andra tillfällen, iakttaga den föreskrifna formen. Den tillökning i skrifveri, som derigenom skulle uppkomma, blir väl icke särdeles stor, och då fråga är om arfvoden, så torde hvarken Utsk:ns eller Ståndens cancellibetjening låta någon tidsutdrägt komma sig till last. Uppå derefter framställd förnyad propos. å återremiss till StatsUtsk., blef denna propos. besvarad med starka ja samt åtskilliga nej; hvarefter H. Ex. Hr Gr. och Landtm, förklarade, att ja öfverröstat nej. Föredrogs LagUtsk:s d. 17 dennes f. m. på bordet lagda utlåt. N:o 1, i anleda, af verkställd granskning af R. Sl:s Just.- Ombudsmans embetsberättelscr och allmänna redogörelse, jemte cmbetsdiarier och registratur för den sedan sista riksmöte förflutna tid. Hr von Hartmansdorff, Aug.: Jag anhåller, att delta betänk, mätte ånyo få hvila på bordet, emedan det ännu icke blifvit tryckt, eller åtminstone ännu icke i cancelliet utdeladt. Hr Printzenskjöld, Carl, förenade sig med Hr von Hartmansdorif. 328 Den 20 Augusti. Föredrogs ånyo Exp.Utsk:s d. 17 dennes f. m. på bordet lagda mern. N:o 4, i anleda, af återremisser af mern. N:o 1. II. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att R. o. Ad. visserligen bifallit Exp.Utsk:s mern.
Preste Ståndet. b. 27 Juni b. 26 Sept. Åttonde b. 30 Juni b. 22 Maj b. 11 Febr. Sjunde Nionde Borgare Ståndet. Bonde Ståndet. b. 27,30 Juni b. 25 Sept. Hufvudb. 30 Juni b. 30 Maj b. 27 Juni b. 26 Sept Titeln, b. 30 Juni g. 16 Maj b. 18 Febr.ib. 15 Febr. b. 14 Jan. a. a. 4 April Hufvud-Ti - b. 11 Jan. Hufvud Hufvud - Titeln. Titeln. b. 18 Jan a. a. 4 April telns Extra b. 4 Jan. b. 14 Jan. a. a. 4 April St:sregl:ng. b. 4 Jan. TU 05 d £* s-a £, N:0 168 37 td 2 i) 18 25 — 32 — II Hospitalet för Sinnessjuka, om anslag till utredningspersedlar och första ordnandet af det vid Hufvudstaden uppförda Hultenberg, om eftergift af 1857 och 1858 års arrenden åt arrendatorn af Kungsladugården Borgholm på Oland, se Borgholm. Hummerfiske, om upphäfvande af förbudet att vissa månader af året idka Hundar, om skatt för 1 anledning af skiljaktiga beslut Hydrografiska Kartor, om Statsanslag för upprättande af Hypolhcks-Föreningarne: om rätt till utgifvande af depositionsbevis för » om föreskrifter i afseende å Hypothelis-lnrältningarne i riket, om ändrad organisation af 1 anledning af olika beslut D:o d:o Hållnäs församling, om ersättning för strömmingslionde, som orätt erlagts till Pastor af åtskillige personer inom Hårstorp JVs 2, om eftergift af arrende för Häradsskrifvares rätt till provision för uppbörd af Kronobrefbrärings-afgifter, om upphörande af, se Kronobref-bärings-afgilter.
Lön, och hvilken han utan eget förvållande frånträdl; att ett motsatt förhållande vore stridande emot rättsgrunder och under Statens värdighet alt beröfva en Tjensteman dess rättmätiga fordran; och att Utskottet bordt föreslå R. Sttr, att hos 284 Stats-Utskottets K. M:t anmäla De Mottoni till erhållande af ersättning från den tid Regementet Royal Suedois upplöstes, att af StatsVerkets besparingar utgå, antingen till hela beloppet eller på sätt K. M:t Sjelf i Nåder kan finna lämpeligt. I anledning af desse anmärkningar och under åberopande skottets i denna fråga förut afgifne Förslag, har, med afseende jemväl derå, att Öfverste-Lieutenant de Mottoni, gereom sin till K. M:t redan år 1816 ingifne underd. ansökning om tillgodonjutande af den lön,hvarom han den t Augusti r8i4 blifvit försäkrad, inom behörig tid anmält och bevakat sin ratt i detta fall, ehuru för bristande tillgångar Nådigt bifall till ansökningen ej kunnat af K. M:t lemnäs , Utskottet nu funnit sig böra, i stället för nämnde Förslag, tillstyrka: att R. St:r hos K. M:t i underd. begära: dels att K. M:t må i Nåder bevilja ÖfversteLieutenant De Mottoni ersättning för hvad han efter upplösning af Regementet Royal Suedois icke fått uppbära af den i:a Majorslön 5oo R:dr, som till likhet med hvad en Officerare af samma grad vid Konungens eget värfvade Regemente innehaft; blifvit honom beviljade, dels ock att hädanefter, intill dess De Mottoni undfår motsvarande eller högre lön å Stat, han må å Allmänna IndragningsStaten, jemte det expectanceArfvode af 200 R:dr han derå redan innehar, få uppbära årligen 3oo R:dr. Tillstyrkande
Detta onus åligger, som bekant är, sedan århundraden, och mot vissa fördelar, en viss slags jord, hvars inköpspris naturligtvis alltid rättar sig derefter. Enligt motionärernas förslag skulle nu denna utgift lyftas från jorden och fördelas på hela kommunen, efter 2:dra artikelns bevillning. Följden häraf blefve den att just de hvilka nu äro från brefbäringsskyldigheten befriade, då skulle hårdast drabbas deraf. Utsk:t kunde icke, för sin del, inse billigheten af att sålunda lindra en viss klass medborgare på andras bekostnad. Ehuru önskvärd och nyttig en allmän reglering vore af de skattebördor, som nu trycka jordbruket, anser Utsk:t, jag tror Den 5 Januari. med rätta, att en partiel jemkning deri, sådan som den här föreslagna, alltid skall blifva obillig och olämplig. Eller hvarför skulle icke väghållningsoch skjutsskyldigheten likaväl uttaxeras efter 2:dra artikeln, som brefbäringen. Då Hr von Koch icke framställt något yrkande, torde jag kunna inskränka mig till hvad jag nu yttrat. Jag anhåller vördsamt om bifall till Betänk:t. Hr von Koch: Som det nästan är omöjligt åtminstone för mig att få reda på alla de författningar, hvarpå brefbäringsskyldigheten grundar sig, hade jag önskat att R. St:r skulle hos K. M:t anhållit om aflåtande af Nåd. Propos. efter ämnets utredning, i den syftning att brefbäringen skulle skiljas från jordbruket. Hvad skjutsoch väghållning åter beträffa, har jag alltid ansett att den förra bör skiljas ifrån, men den sednare sammanhänga med jordbruket. Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos., blef Betänka af R. o. Ad. bifallet. Föredrogs ånyo och bifölls Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts den 30 sisth December och den 3 dennes bordlagde Betänk. N:o 22, i anledning af väckt motion ang:de förändrade föreskrifter i afseende å laxfisket i den så kallade Pukaviks-fjorden i Blekinge län. Föredrogs ånyo samma Utsk:s den 30 sisth December och 3 dennes på bordet lagde Betänk.
FRANZ BERWALD. » ESTRELLA D E SORIAS » KOMPOSITÖR. — 6 — » ATT DEN LÖSNING, FÖRFATTARINNAN GIFVIT, ÄR DEN PRÄSTENS KÄNSLOR FÖR KARIN VORO SÅDANA, ATT HAN RÄTTA ELLER ENDA TÄNKBARA VILL HON VISST ICKE SJÄLF SJÄLF KALLAR SINA ORD: » FÖR SENT! » — » ETT ROP AF SMÄRTA, » PÅSTÅ. MEN HON HAR VELAT FRAMSTÄLLA DEN ALLVARLIGA HVARFÖRE HADE HAN DÅ ICKE, INNAN HAN VID SIG BAND II. FRÅGAN TILL DISKUSSION, » SÅ TALAR REDAKTIONEN. MÅ SÅ DEN UNGA, SOM SEDAN BLEF HANS HUSTRU, ÄNNU EN GÅNG VARA I DETTA FALL, MEN JAG SKULLE VILJA SPÖRJA: TÄNKA FRIAT TILL KARIN? DÅ SKULLE DET OLYCKSDIGRA BREFVET TJÄNLIGT MIN ÖFVERTYGELSE KAN EN LÖGN EJ BRINGA ALLA FÖRFATTARE I VÅRA DAGAR — ELLER ENS ETT FLERTAL ALDRIG BLIFVIT SKRIFVET. LYCKA, ALLRA MINST MELLAN ÄKTA MAKAR; TY DEAF DEM — • DÄRPÅ, ATT DE KARAKTÄRER, DE FRAMSTÄLLA I NEJ, TÄNK, OM MANNENS FÅFÄNGA SKULLE FÅTT SIG RAS FÖRBUND OCH PLIKTER EMOT HVARANDRA BÖRA HÅLLAS SM DIKTNING, MÄTTE FÄ EN NORMAL UTVECKLING, ELLER ATT EN STÖT GENOM ETT DIREKT NEJ — DET HADE JU VARIT HELIGA. DE KONFLIKTER, SOM LÖSAS, SKOLA STÅ DÄR SÅSOM EXEMPEL RYSLIGT!
De, som underkastade sig besväret, skulle likväl snart nog finna sig derföre icke alldeles obelönta. Så snart de uppväxande plantorna, hvillka alltid i början måste växa mycket tätt, hunnit den höjd, att de kunna till något bruk användas, inträder behofvet af så kallad hjelpgallring eller mer eller mindre än halfva antalets borttagande, för att lemna utrymme åt de öfrigas vidare fortkomst. Men så snart denna tidpunkt infaller, vidtager ock behofvet af den allmänna tillsyn, utan hvilken anstalten icke kan bibehålla sig, utan allt måste återgå till sitt förra skick, af samma skäl som detta förut tillkommit. Det får icke bero af hemmansägarens eget välbehag, om han vill bibehålla och låta framgent uppväxa den planterade skogen eller ej. Allmänna besigtningar böra hållas, och på hvarje ställe, der plantering skett, minst hvart femte år undersökas, huruvida skogshushållningsplanen efterlefves, och i händelse jordägaren finnes hafva vanvårdat eller utöfver planen tillgripit skogen, bör han derföre vara underkastad ansvar, såsom för åverkan å annans ägor nu är stadgadt. Hvad åter angår sådana innehafvare af kronans jord, som dertill äga stadgad åborätt; så skulle det väl utan betänklighet kunna dem åläggas att å hemmanen uppdraga skog, der sådan saknas; men kanhända är det skäl att härmed för närvarande dröja, för att icke gifva anledning till klagan öfver ett betungande, som ej förut ägt rum, och hvaraf frukten icke kunde anses med visshet tillfalla den varande åboens rättsinnehafvare. Deremot lärer det icke bestridas, att hädanefter blifvande innehafvare af boställen och arrendatorer af kronojord kunna med full rätt förpligtas till skogs vårdande, när den finnes, och planterande, när den saknas. Utan ali betänklighet kan således genast företagas ej blott skogsskötselns ordnande på de boställen och utarrenderade kronoegendomar, som äro med skog försedda, utan ock plans uppgörande till plantering af bristande skog vid sådana hemman, om än planteringsbesväret skulle anses vara af den beskaffenhet, att det icke kan på H St. Just. Ombudsm.
Af ofvannämnde hufvudsakliga utlopp för länets många sjöar, är Nyköpingsån det betydligaste, hvars flodområde, ett bland de större i riket, upptager en areal af 24 qvadratmil, eller ungefärligen f af hela länet. o _ A slättbygden, äfvensom de skogsrikare socknarnes äldre slätter, är den rådand & jordmånen stark och bördig lera, dock förekommer den inom Oppunda härad samt vissa delar af Mälarebygden mera och mindre uppblandad med sand. I de egentliga skogstrakterna deremot är skogslera, lättjord och mojord öfvervägande, likväl ej utan omvexling med bättre lera. Södermanlands län. Folkmängd. Innevånare. Enligt bilagde tabell N:o 1, utgjorde folkmängden enligt mantalslängden vid 1860 års slut å landet Tab. N:o 113,149, i städerna 12,381, eller tillsammans 125.530 personer. Då folkmängden vid 1855 års slut, enligt då upprättade mantalslängder utgjorde: å landet 111,037, i städerna 11,036 eller tillsammans 122,073 personer, har folkmängden följaktligen under ifrågavarande femårsperiod ökats med 3,457 personer, eller 2,83 procent. Af denna tillökning belöper sig emellertid endast 2,112 på landet, men deremot 1,345 personer på städerna. Tillväxten på landet uppgår således endast till 1,90 proc., men i städerna till 12,09 proc. Vid jemförelse med förhållandet under föregående qvinqvennier till och med 1831 visar det sig, att folkökningen varit nära lika. Häraf vill det visserligen synas, som under femårsperioden 1845—50 tillökningen varit betydligt mindre, än under föregående och efterföljande perioder, men då någon antaglig förklaringsgrund till ett sådant förhållande icke förefinnes, saknar det icke sannolikhet att, på sätt Eders Kongl. Maj:ts Befallningshafvande uti sin underdåniga berättelse för åren 1848 - 1850 jemväl antydt, folkmängden vid 1845 års slut blifvit, genom något misstag, för högt uppgifven.
Riksdags-Ordningen förmår, att livar och en första gången i något Stånd förekommande allmän fråga skall, så-vida hon ej enhälligt genast remitteras, ligga på bordet till nästa plenum, då remiss bör ske. Serskildt bjuder ock Regerings-Forraens. Bihang till BSt. Co/istitutionsUtskottets Memorial N:o /}. 87 §. att, öfver de Lagfrågor Konungen framställer till Rikets Ständer* desse infordre Lag-Utskottets Utlåtande, Från dessa bokstafligen tydliga och ovilkorligt förbindande föreskrifter om remiss, finnes, med hänsigt till Konungens Propositioner, icke ett enda undantag medgifvet, och, hvad Riksdagsmäns motioner angår, ej något annat än för de fall, då in plenis antingen Grundlagsändringar, emot förbudet i 81 §. Regerings-Formen, föreslås, eller alldeles enskilda* för samtliga Riks-Ståndens pröfning främmande ämnen väckas; och så beskaffade undantagsfall afses äfven i 1 mom, af 49 §• Riksdags-Ordningen, med den derstädes antydda möjlighet af uppslående fråga, om ett mål remitteras bör. På ofvananförda skäl och enär det, jemte Konungens Nådiga Skrifvelse, öfverlemnade förslag till Lag för Banken ovedersägligen utgör en Konungens Proposition rörande allmän Civil-Lag, finner Constitutions-UInskottet, att Vällofl, Borgare-Ståndets yrkande bokstafligen strider mot Grundlägarnes lydelse, och att följaktligen Herr Talmannen varit berättigad oell pligtig att derå vägra proposition. Ankom, till Exp.-Utsk, d. 12 April, kl. 6 e, m. Memorial till Rikets Ständer, med uppgift å af samtliga: Riks-Stånden godkända Grundlagsändrings förslag..
Gr. af Ugglas, Carl Ludvig, med 10 röster, och » 125. Gr. Adlercreutz, fullm. Gr. Hamilton, Jacob Es sen, med 11 röster. 3:dje Bänkm:s Afd:n: M 142. Gr. von Saltza, Garl Anton Philip, med 10 röster, och » 20. Frih. Bonde, Garl Jedvard, med 12 röster. 4: de Bänkm:s-Afd:n : M 140. Frih. Leuhusen, Carl Herman, med 7 röster, och » 161. Frih. von Höpken, Nils Albrect, med 11 röster. 5: te Bänkm:s-Afd:n: JY1 202. Frih. von Gedda, fullm. Hr Munck af Fulkila, Garl Jacob, med 5 röster, och » 226. Frih. Gyllengranat, fullm. Frih. Cederström, Carl Emanuel, med 8 röster. 6:te Bänkm:s-Afd:n: M 245. Frih. Lagerfelt, Israel Garl Adam, med 8 rö ster, och » 278. Frih. Beckfriis, Gorfitz Augustin, med 8 röster. 7:de Bänkm:s-Afd:n: JW 327. Frih. af Wetterstedt, fullm. Frih. Manderström, Carl Adolf, med 7 röster, och » 338. Frih. Tersmeden, Wilhelm Fredrik, med 11 röster. 8:de, Bänkm:s-Afd:n: M 366. Frih. Ehrenborgh, fullm. Gr. Wachtmeister, Hans, med 12 röster, och » 367. Frih. Ulfsparre, fullm. Hr Sandels, Ulrik Fabian, med 12 röster. 22 Den 24 Oktober. Hr JK 1528. Hr Bratt af Höglunda, fullm. Gr. Hamilton, Malcolm Walter, med 6 röster, och Hr Stålhandske, lullm.
I anledning af Herr Hegardts anförande, och åfven sedermera med anledning af Herr Stråles, utbeder jag mig få göra en framställning för att visa, att, som jag förmodar, dessa Herrar inblandat andra frågor i den, hvarom nu öfverlågges, och att det yore nyttigt, att man nu höll sig till den förevarande frågan, och sedan, om man så tycker, gick till det, som år utöfver ämnet. Herr Hegardt har anfört, att Utskotten ej sagt huru tilh gå skulle vid sil frets återfående. Jag år öfvertygad, att Utskotten i denna punkt aldrig åsyftat annat ån en frivillig invexling; ej åsett någon utvexling. Det år en annan fråga. Jag tror, att Ridderskapet och Adeln, i afseende på denna sak, blott har a,tt välja emellan tvånne alternativer, det ena att bestämma sig i enlighet iped den anda, som sednare förslaget innehåller, att man nemligen skall hålla sig emellan 120. och 128 skillingar vid uppgörande af den årliga taxan för silfver-invexlingen, det andra att jEilfran en. gång för alla bestämdt skall utsättas i denna punkt, Herr Stråle har sammanblandat hvad sorn återstår att besluta med hvad Ridder. skåpet och A.deln redan heslutit. Ridderskapet pch Adeln har nemligen redan ty värr beslutit att ingen ny alpari-punkt nu kommer ott bestämmas. Detta år enligt med förra Betänkandet; men då Ridderskapet och Adeln antog 5;dje punkten af hufvud-grunderne, förbehöll Ridderskepet och Adeln, att framdeles bestämma det Den 11 September e, m. 45? yårde, till hvilket invexlingen skall åga rum. Derom år nu fråga, och Ilidderskapet oh Adeln åger således rått, att bestämma ett visst skillingtal för invexlingen, utan att det behöfver anses såsom en alpari punkt vid en blifvande realisation.
Vid den sist af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställde proposition, att BancoUtskottet skulle för Riksens Ständer uppgifva Bancosedelstockens storlek vid 1817 års slut, täger jag mig friheten erinra, att jag tror, det Utskottet icke blott genom ett Stånds beslut kan förbindas, attén sådan uppgift meddela, utan fordras, för att gifva ett så beskaffadt beslut bindande kraft till efterlefnad, de öfrige RiksStåndens instämmande deri Jag hemställer derföre, om ej de öfrige Stånden må af detta Ridderskapets och Adelns beslut undfå del, på det att de må kunna detsamma bifalla, i fall de så skulle finna för godt. Friherre Wirsén: Då jag ännu nödgas anhålla om tillåtelse, att fa tillägga några ord Den 29 Maji. 619 till hvad jag förut i detta ämne yttrat, skall jag bjuda till att i min framställning vara så kort som möjligt. Jag tror, att den nytta som Bankens credit kan, genom den periodiska pu. bliciteten tillflyta, är ganska problematisk, och anser derföre det beslut Ridderskapet och Adeln nu fattat ganska skadligt, ej sä mycket för det inflytande detsamma lör närvarande kan medföra på Bankens credit, som fast mera för praejudicatets skull i framtiden Jag får derföre emot detta beslut på det högsta mig reservera.