Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag för min del anser dessa fyra veckor vara för allmogen af särdeles vigt, icke blott derföre, att den må få tillfälle att se skatternas belopp, utan särdeles för att haf va tid på sig att skaffa medel till deras betalande. Jag tror, att denna tid ganska välbetänkt har varit fastställd till 4 veckor, och jag tror icke, att den kan minskas utan melin för de skattskyldige. Då II. o. Ad. emedlertid nu fattat ett sådant beslut som skett, så vill jag likväl icke bestrida denna åtgärd, isynnerhet som hela frågan ändå kommer att bero på Konungens granskning. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Jag ser för min del icke någon nödvändighet att minska den lid af 4 veckor, hvarinom debetsedlarne skola aflemnas, oaktadt tiden för uppbördsbokens afgifvande nu blifvit framflyttad. Deremot anser jag det vara ganska angeläget för den skaltskyldige att erhålla debetsedlarne fyra veckor innan de skola betalas. Jag bar förut anmärkt, att ingen uppbördsstämma behöfver hållas förr än i Februari, efter de icke behöfva vara fulländade förr än med Mars månads utgång. Det beror på Konungens Bef:h:de att bestämma dessa lider, och om det skulle finnas flera socknar inom ett fögderi, än antal dagar i Februari och Mars månader, hvarpå jag likväl mycket tviflar, så kunna uppbördsstämmorna ske j)å ett ställe för 3 ä 4 socknar på dagen, ty äro de så mångtaliga, så äro de också ganska små, och de skattskyldige få då icke sä långt att gå till uppbördsstämman. I vidsträcktare län äro icke så många socknar, ty de äro glest bebodda, och der torde således sextio dagar räcka till för alla socknarne. Skulle emedlertid så vara, att häradsskrifvaren icke binner alla debetsedlarne fullt färdiga till 4 veckor innan den första uppbördsstämman äger rum, hvilket förutsätter att uppbördsstämmorna blifva vidlyftiga och komma att upptaga läng tid, så kan han skicka debetsedlar först till de socknar, der de första uppbördsstämmorna hållas och till de andra sedermera.
Enär nu Vällofl. Borgare-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet, enligt ankomne Protocolls-Utdrag, förenämnde dag, eller den 7 de i denne Månad, behagat likaledes gilla hvad Utskotten uti ifrågavarande Betänkande tillstyrkt, ochUtskotten således, 1 anledning deraf, finner frågan derom utan afseende på hvad deremot på sätt ofvan nämt är blifvit hos Höglofl. Bidderskapet och Ädela anmärkt, vara afgjord , hvilket Utskotten alltså anse sig böra Höglofl. Bidderskp’et och Ädeln vördsamt vid handen gifva, få ock Utskotten förmäla, att Utskotten anse de af Herr Prosten Eector Fröberg andragne ytterligare skäl, till antagande af hvad Utskotten föreslagit, vara så grundade, det Utskot - Lag-Utskottets Betdnkanden. ten finna sig böra tillstyrka och till Riksens Höglofl. Ständers pröfning vördsamt öfverlemna, att de samma jemväl må intagas uti den underdåniga hemställan, som till Kongl. Maj:t lä4i8i' komma att härom i underdånighet afgå. Stockholm den 28 Marti i xSiS* N:r 8 8. Riksens Högloft. Ständers Lag-Utskotts Utlåtande i följd af gjorde Anmärkningar hos Högloft. Ridderskapet och Adeln, vid det Betänkande, sorn blifvit afgifvit, angående väckte frågan, att Skogs - åverkan må anses såsom Stöld. I anledning pf de anmärkningar, hvilka hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln blifvit gjorde vid det Betänkande, som Lag-Utskottet den 10 sistlidne Februarii afgifvit, hvarigenom
Kvällens triumf vände sig också till en betydande del personligen emot honom. Fru Håkanson gaf en präktig framställning af den karaktärsfasta, sträfva fru Christina, Olofs och Lars ' moder, och fröken Lundeqvist tolkade med vinnande innerlighet det kvinnligt, hängifvet veka hos reformatorns unga maka, Gerdts dotter. Samtliga de många birollerna fylldes för öfrigt i det hela förträffligt af den som en man stämda artistuppsättningen. Charmant i sin fina och stiltrogna genomfö- ring var ock den sceniska ram, intendenten hr Molander fogat kring det strindbergska dramat. De nya dekorationerna af hr Grabow gåfvo ypperlig stämning; dräkter, scenarrangemang, samspel — allt förenade sig denna kväll lyckligt till framgången. Vi hoppas att den skall bli en af de långvariga, ty den förtjänar det. Fröken Tora K w a s s gifver sin första abonnerade musiksoaré instundande måndag med biträde af professor Frans Neruda, konsertmästaren L. Zetterqvist och hr Axel Bergström. * Ottefåglar. Efter detta lilla intermezzo sattes tungor och skrattmuskler åter obarmhärtigt i rörelse, och först klockan 7, då tidningsbuden började infinna sig och flickorna lagt sina falsben till ro, fick redaktören en blund i sina ögon. » Skön god afton, hulda tärnor, Cyperns klara aftonstjärnor, Vackra som den ljusa dag! » deklamerade patetiskt ingeniör Gösta Hallen, då han samma dags afton, åtföljd af provisor Sven Lager, trädde in i herrskapet Lovéns hemtrefliga kabinett, där Disa och Rut sutto dygdigt nedlutade öfver hvar sitt julklappsbroderi. » Fasligt så grannt det där! » utlät sig Disa med en stram liten nick. » Är du själf mäster för d e t? » » N e j, gudskelof, » skrattade Gösta, i det han slog sig ned tätt bredvid den unga flickan och drog åt sig ett hörn af hennes broderi, som hon lika hastigt ryckte tillbaka. » Det är visst Runeberg eller Tegnér, som har den synden på sitt samvete. Men hvilken — det är frågan. Sven och j a g ha just gått och disputerat om det på hitvägen.
Och da efter hwad StatsUtffottet har sig bekant, Uanco-Utskottet säfom närmare i tilfälle at kunna upgifwa någre medel och urwägar bärtil, redan i detta ämne til Riksens Högloft. Ständer afgifwit dest Utlärande och hemställan; sä har Stars-Utskottet för detz del icke något widare ar härutinnan anföra. Stockholm den 5 Martil izio. Pä Högloft. Nidderskapets och Adelns Ledamöters wägnar LIri68 kleming. Pa Wällofl. BorgareStandets Ledamöters wägnar Larl kr. lkanclbsrZ. Lades pä bordet Wörd - PäHögwördige PresteStändekö Ledamöters wägnar I. A. 1mA8träius. Pä Hederwärda Bonde-Ständers Ledamöters wägnar -^ncler8 klrl88vn. kröclelius. 554 Den iz Mars. Wördsamt Memorial! Uti til Högloft. Ridderstapet och Adeln in, gifwit och derifrån til Stars-Ucstottet remitterat j KiemonLl, har Herr Friherre LorlitL LuäviZ 8tael ^on wolstein andragit, at aldenstund Riksens Högloft. Stander, jemte besörjande af medel til Starens behof, äfwen aligger ar tilse, der Rikets Jnnewanare genom de beflur som rågås, icke warda til den lagliga ratt och säkerhet om sin egendom förnärmade, som i en wälbestäld Stat är nödwänVigt at sorgfälligt bewara: och Riksens Högloft.
Under denna förutsättning tager jag mig den friheten hemställa, om icke bos Utskottet kunde föreslås, till en början, att sjelfva anmälan borde belt och hållet i anseende till grunddragen ocb i det närmaste till ordalagen blifva sådan, som jag den här ofvanföre upptagit; ocb dernäst, att densamma måtte åtföljas af ett Utlåtande utaf ungefärligen följande innehåll: Då, i kraft af det stadgande i Ansvarigbets-Lagen för Stats-Rådets Ledamöter, att desse Embetsmän ej kan till last läggas, om emot deras, på anförde skäl grundade råd, utgången, utan deras förvållande, blifver olycklig, och det åsyftade goda ändamålet icke vinnes, Utskottet ansett sig icke böra ingå i någon för StatsRådet ansvar medförande pröfning om den vidtagne anstaltens följder eller af de, alltefter personers skiljaktiga åsigter och erfarenhet, olika bedömde principer för densamma, och då derjemte anledning sig icke yppat att 950 Riksdagen 1815. vid denna anstalt tillräkna de tillstyrkande något skadligt eller ensidigt uppsåt, har Utskottet funnit sig icke billigen kunna fästa sig vid annat än det felaktiga i formen, nemligen i uraktlåtenheten att, särdeles i ett mål af denna vigt för Rikets allmänna hushållning, före tillstyrkandet höra någon eller någre vederbörande, samt att efter beslutet tillstyrka en Kungörelse, hvilken kunde till alla andra hugade att sig deraf begagna lika utsträcka förmånerna af denna anstalt. Utskottet skulle, på sådan grund, icke hafva saknat all anledning att, i stöd af Ansvarighets-Lagens öde §, hos Riksens Ständer framställa sin anmälan till den påföljd, som Regerings-Formens 107 § omförmäler, hälst äfven vid ett och annat, likväl mindre vigtigt, tillfälle än detta, tillstyrkanden befunnits hafva blifvit afgifne utan någre vederbörandes förut inhemtade yttranden.
Det kan, såsom jag förut visat, ske på mångahanda sätt, äfvensom om söndagarne vid kyrkan, om den, som man säger, ”ligger midt i byn”, samt vid bröllop och dylika samqväm. Denna anmärkn. är följaktligen af ingen betydenhet. Hr Tersmeden har yttrat, att embetsverken erhålla den offieiela tidningen, d. v. s. Postoch Inrikes-tidningen, utan att derför erlägga någon betalning. Så är dock icke förhållandet, ty tidnin gen betalas med allmänna medel, expeuce-medlen, om jag ej misstager mig. Slutligen får jag förklara min synnerliga belåtenhet dermed, att Gr. Lagerbjelke och Hr Adelborg i hufvudsak icke ogillat det förslag, som nu är i fråga, utan endast önskat den ändring, att Den 27 September f. m. 359 tidningen på det sätt blefve spridd, att prenumerationen på densamma sattes mycket låg. Om sådant läte sig göra, skulle jag icke hafva någonting deremot, men då jag anser att det af afdelningen framställda, och uti min reservation uptagna förslag är ändamålsenligare, får jag vördsamt fortfara i min aöhållan om återremiss. Gr. Posse, Gust. Mauritz: Det hufvudsakligaste skäl, som Frihme Cfederström och Rehbinder anfört för åstadkommande af en återremiss, åsyftande bifall till motionen, har, enl. milt förmenande, utgjort den lyckliga ställning, hvaruti dessa Hrr anse, att Svenska allmänheten skulle komma. Jag får förklara, att jag icke kan gifva min röst dertill, att det om söndagarne må blifva tillåtet att öppet föreläsa en framdeles utkommande officiel tidning, ty jag hade trott, att den angelägnaste omsorgen under dylika dagar vore att bibringa folket undervisning uti bibeln. Att understödja ifrågavar:de förslag vore detsamma, som att öppet tillåta, att en officiell tidning finge från kyrkovallarua föreläsas. Jag yrkar följaktligen bifall till de sammansatta Utskms Betänk. Hr von Hartmansdorff: Hr Adelborg har lagt mig till last, att jag åberopat Lagberedningens förslag och yttranden af Hr Richert, hvars meningar jag i allmänhet skall hafva bestridt.
Huru har Ridd.secret., under sådana förhållanden, kunnat lemna ett utdrag af prof., såsom någon kallat det, innan det inför Ståndet blifvit uppläst och godkändt? Det är att gå på sidan om lagen. När talaren sedan meddelar sådana yttranden till ett annat Stånds Talman, såsom bevis huru orden fallit, så har äfven han, efter min tanke, misstagit sig om hvad rätt och tillbörligt är. Jag tror, att Hr Silfverstolpe ytterligare haft orätt att med detta mål vända sig till II. o. Ad. Sådant är redan af andra talare anmärkt, och jag förnyar det; ty ingenting annat är föremål för Ståndets pröfning, än hvad som enl. 50 § Riksd.Ordn. inom Ståndet sig tilldrager. Om någon pröfning af Hr Silfverstolpes yttrande Den 7 Maj f. m. 3S1 skall äga rum, sfi är det först när justeringen förekommer, i liändelse någon då finnér anledning att deröfver göra anmärkning. Skulle åter någon utom delta Stånd finna sig af Hr Silfverstolpes yttrande förnärmad eller besvärad, sa bär R. o. Ad. dermed intet att skaffa. Om de ledamöter af Ståndet, hvilka ofta yttrat sig och dervid råkat framställa olika meningar med tidniugsskrifvarnes eller andras, skulle, hvarje gång de för sina yttranden på delta rum fått uppbära förebråelser, vare sig i tal, tryck eller skrift, vädja till R. o. Ad. för att fråga om de icke lidit orätt, huru ofta skulle icke Ståndet blifvit besväradt med sådana samtal, som det närvarande. Här finnas ledamöter, hvilka för sina yttranden, eller åtgärder såsom riksdagsmän, fått sina fönster inslagna, blifvit hotade till lif och lemnar. Dessa hafva likväl icke beklagat sig inför Ståndet. Jag anser ock ganska illa gjordt, att framdraga sådana ämnen som detta, och derigenom föranleda hvad nu har skett, nemi. all man inom det ena Ståndet sätter sig till domare öfver det andra, hvartill man icke har någon rätt.
Dalarne närmast angränsande orter, uppkomma genom Den 17 JulU genom de årliga utvandringar på arbete, dem bemälte Allmoge företaga, utan att bekymra sig om deras i största torftighet hemma lemnade barn och ungdom, hvilka, sedan de i sådan mängd utströmmat, för att genom tiggande söka föda, att de nästan öfversvämma de närmast belägna orter, utan tillsyn eller vård af någon medföljande äldre person, och öfverlemnade åt deras eget sorgliga öde, naturligtvis skola till större delen gå förlorade, och de som blifva vid lif, så alldeles saknaall odling, att af dem hvarken arbetshåg eller något annat nyttigt och godt kan blifva att påräkna; hvarföre ock Herr Prosten, till förekommande och hämmande af detta onda, föreslagitatt ett Arbetsoch Uppfostrings-hus måtte i Falun eller granskapet deraf varda inrättadt, dertill kostnaden kunde bestridas, dels genom en allmän Collect, och dels genom årliga Subscriptioner uti de Dal orten närmast belägne provinser; så att StalsCassan icke skulle besväras med någon annan utgift , än tilläfventyrs af ett måttligt Fån till Verkets skyndsamma reglering, hvilket Fån tillika med renta dock borde i Stats-Cassan återgäldas, Utskottet, sorn funnit detta ämne vara ganska ömt och magtpåliggande, har haft detsamma under öfvervägande, och, jemte det Utskottet ansett sig böra tillstyrka, att Riksens Höglofl. Ständer ville lios Kongl. Majit i underdånighet anhålla , det Kongl. Maj,t i Nåder täcktes anbefalla vederbörande dess Befallningshafvande och Consistorium i orten, att gemensamt uppgifva förslag till de i ofvanberörde måtto öfver - *4** Den 17 Juli. verklagade olägenheters afhjelpandé, trot Utskottet sig tillika böra föreslå, att till Kongl.
1167 5:o Nils Nilssons, från Götheborgs och Bohus Län, Memorial, om ändring i tiden för Krono-utskyldernas betalande. 6:0 Memorial af åtskillige Stockholms Län Fullmägtige, om leverering af Hö och Halm till Kongl. Hof-Stallet. 7:o Anders Anderssons, från Skaraborgs , och Jonas Gråbergs, från Carlstads' Län, särskildta Memorial, om sänkning af Sjöarne "Wenern och Wettern. 8:0 Anders Larsson, från Jönköpings Län, Memorial, om de priviligierade Hemmanens deltagande i Fjerdingsmäns-sysslorne. cpo Eric Cederborgs Memorial, rörande befrielse för en del Hemmansegare, inom Ramsbergs dch Lindes Bergslager, från ovilkorliga skyldigheten, att till Wedevågs Manufacturverk, aflemna deras Kol-tillverkningar. 10:0 Göran Pehrssons, från Östergöthland, Memorial, om vidsträcktare Sågningsfrihet för skattlagde Sågar. 11:0 Lars Anderssons, från Skaraborgs Län, Memorial, om Åbo-Rätten å de af Bruksegare till Skatte inköpte Hemman. 12:0 Petter Jonssons, från Skaraborgs Län, Memorial, angående uppbäfvande af författningen om Kyrkovaktare-ledigheters kungörande i allmänna Tidningarne. 2 Sami. 2 B. 75 i iG8 Riks-Ståndens i3:o Göran Jönssons, från Malmöhus Län, Memorial, om förhud emot Hästars införande från Dannemark. Från Högh Ridderskapet och Adelin S. D. Remitterades: Till Stats-Utskottet: t:o Riksens Ständers Revisorers Berättelse, angående den sistlidet år vérkstälde granskning af Stats-Verkets förvaltning och räkenskaper. 2:0 Bemälde Revisorers Berättelse, angående den sistlidet år förrättade granskning, af de under Kongl. Majrts och Rikets Commerce-Collegium stälde Fonder och.
Betjcnten N. N. Drängen N. N. Pigan N. N. ■ N. N. Inneliafvande Ämbete eller Tjenst i Staden eller på dess grund, egande elier arrenderande Jord, Egendomar och Hägen* heter, Verk ocb Inrättningar. Hos mig bo följande: N. N. Obs. Om någon af de Skattskyldiges Birn, Pupiller eller Husfolk eger sftdane Egendomar och Lägenheter, Verk eller Inrättningar, hvarföre afgift, jemnlikt 2 Art., erlägges, utmäikes sådant bredvid namnet, och om någon af dem är gift, upptages hustrun näst efter mannen. Lin, B. Hörer till BevillnlngsUtskotteei Betänkenden N:o 48. Formulaire - Uppgift till Berednings - Committén i NN. 8ocken för år 18 ! Mantal. | Värde. Inkomst, Undertecknad eger uti ofvannämnde Socken: Dessutom uppgifves: Innehafvande HäradshöfdingeBeställningen Bostället Ryd 4 procents Ränta derå i 940. Ordinarie Eön 75- Extraordinarie Inkomster • • • ^5°- 1 1 6,000 965 Fall den N. N. | Litt, C. Porer till BevIllningiUtskoytts BetiJnkanderf N:o m/n;-7? Formulaire. Uppgift till Taxerings - Committén uti N. N. Stad för år 18 Undertecknad idkar Rörelse härstädes såsom Grosshandlare ♦ Fastighetsvärde.
Comraissarien Lallerstedt må erhålla Trettio års förlängning i arrendet af Starby Kungs-ladugård, med dertill hörande hemman och lägenheter, räknadt från Midfastan år i S4 3» emot skyldighet så väl att från nämnde tid för egendomen erlägga en förhöjd årlig arrende-afgift af Sexhundra tunnor spanmål, hälften råg och hälften korn, sorn ock att, vid berörde arrende-tids utgång, till Kronan, utan ersättning, i fullgodt skick afträda de å den så kallade Herrsjö-ängen befintliga, Lallerstedt tillhöriga åbyggnader, hvaremot sökanden komme att vid det nya arrendet frikallas från de uti r8oi års contract, såsom arrendevilkor, föreskrifna serskilde åligganden att plantera träd, att befordra god kreatursafvel, att idka gräsoch lin-odling samt att vidmagthålla linneväfnadsfabrik i Wadstena; börande i öfrigt de uti nyssnämnde nu gällande arrende-contract bestämda vilkor lända till efterrättelse, med iagttagande likväl af de förändringar deruti, som kunna blifva en följd af de sedan år 1801, i afseende å sättet för Kungs-ladugårdars utarrendering, utfärdade Författningar, och torde, i händelse af bifall till hvad Utskottet sålunda föreslagit, underdånig Skrifvelse, med anmälan härom, böra till Kongl. Maj:t aflålas. Stockholm den i3 April 1841. Reservationer.
För en fullständig utredning af frågan om relativa värdet emellan jernvägsmateriel, tillverkad af Svenska råämnen, och den här använda Engelska hade visserligen bland annat erfordrats, att fullständiga för tillverkning af åtminstone de vigtigare slagen af sådan materiel inrättade verkstäder stått till komiterades disposition; men detta hade icke varit händelsen. För att emellertid, så vidt ske kunnat, bidraga till utredningen af ifrågavarande ämne, hade komiterade föranstaltat om undersökningar af puddladt, Svenskt jerns och ståls styrka samt förhållande vid sträckning, hvarom kännedomen kunde vara till och med mera vägledande för omdömet, än en undersökning af särskilda slag för begagnandet redan färdiga effekter. Jerns och ståls egenskaper voro nemligen i hög grad beroende af det sätt, hvarpå de varit behandlade vid upphettning, vallning och räckning, och ju flera operationer en färdig vara varit underkastad, desto svårare vore det att afgöra, huruvida vissa af dess egenskaper härrörde från det ursprungliga materialet i densamma eller den behandling den undergått. Vigten häraf finge naturligtvis allraminst förbises, då fråga vore om nya tillverkningar, hvilka måste utföras genom arbetare, som sakna tillräcklig vana vid desamma. Komiterade hade derföre låtit till jern och stål af flera olika hårdhetsgrader förpuddla tackjern af Bipsbergs, Persbergs, Nora—Hammarby, Nora—Pershytte och Grangärdes malmer, och en af vårt lands kunnigaste jerntillverkare. egaren af Surahammars bruk i Westmanland, Herr Wilhelm Zethelius, hade till detta ändamål välvilligt upplåtit sina verkstäder, samt sjelf åt puddliugs-, vällningsoch valsningsoperationerna egnat den största omsorg. Komiterade hade dessutom, för att kunna dermed anställa jemförelseförsök, dels beställt Svenskt valsadt bessemerstål, dels införskrifvit flera sorter Engelskt jern, hvaraf dock endast en del ännu ankommit och blifvit profvad. Resultaterna af alla dessa undersökningar, till hvilkas utförande komiterade måst anlita biträde af flera personer, skulle komiterade framdeles, sedan alla försöken hunnit afslutas, fullständigt meddela.
Sasses nu i nåder anbefallde utländska resa har till ändamål inhemtandet af erforderliga upplysningar, till ledning ej mindre för uppgörandet af plan och förslager till metallverkstädernas förändring och ordnande, på det att uti desamma jemväl svårare maskindelar och större ångpannor m. m. må kunna tillverkas och repareras, än ock för anskaffandet af till sagde verkstäder behöflige maskiner, verktyg och mekaniska inrättningar samt för uppförandet å varfvet af en mastkran, hvadan alltså förberedande åtgärder i den af Revisorerne angifna syftning redan blifvit vidtagne. Karlskrona, Befälhafvande Amiralens kansli den 20 December 1865. EHNEMARK. G. Trägårdh, Varfs-cliefens i Karlskrona infordrade yttrande öfver hvad Rikets Ständers Revisorer anmärkt, rörande Flottans varf vid Karlskrona station. Till Befälhafvande herr Amiralen. Sedan Befälhafvande herr Amiralen, medelst remiss den 25 sistlidne November, med ett genom Kongl. Förvaltningens af sjö-ärendena kommunikations-resolution af den 21 samma, månad Befälhafvande herr Amiralen till utlåtande meddeladt utdrag af Rikets Ständers sednast församlade Revisorers berättelse, angående verkställd granskning af stats-verkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1863, infordrat mitt yttrande öfver hvad Revisorerne anmärkt, rörande Kongl. Flottans härvarande varf med hvad dertill hörer; så får jag, med återställande af remissakten, nu vördsamt anföra:
Undantag må endast för bristande natur-anlag beviljas. 7 §. skulle erhålla följande förändrade lydelse: 1:0 För alla de barn, som det åligger att folkskolan besöka, äf vensomför dem, hvilka efter föräldrars eller målsmäns önskan blifva i de föreskrifne läroämnena handledda hemma, bör undervisningen vidtaga, då de uppnått en alder af 7 år; skolande det likväl öfverlemnas till församlingarne sjelfva att närmare bestämma skolåldern efter förhållandena i hvarje ort; dock så, att undervisningens början ej må uppskjutas längre än till g:de året, men öppet lemnäs hvarje barn att äfven före 7 års ålder få af skol-undervisningen sig begagna. 2:o På tider, sorn af Skol-styrelsen närmare bestämmas och i närvaro af de Ledamöter, den inom sig utser, böra offentliga examina med b amen i hvarje skola anställas, dervid äfven de barn, sorn icke bivista Prot. TJtdr. d. »o Fehr. 184.1. folkskolan, skola sig infinna och förhöras, på det utrönas måtte, huruvida under hemläsningen deras undervisning varit försummad. Utur 8 §. 1 mom. skulle utgå orden: ambulatoriska eller.. Uti 8 2 mom. skulle ordet vissa utgå, samt orden: tillsammans minst 3 månader utbytas emot orden: vissa månader. Uti 8 $. 3 mom. skulle orden: andra åtminstone en gång hvar ifde dag utbytas emot orden: öfriga i den ordning Skol-styrelserne bestämma. 8 4 mom. skulle erhålla följande förändrade lydelse: Dessa skolor komma, i likhet med hvad om de fasta skolorna uti a puncten af 1 §. är f öreslaget, att ställas under inseende af Skolstyrelsen, hvilken eger vaka deröfver, att undervisningen ledes i' öfverensstämmelse med den för fasta skolan gällande plan, hvarföre ock de barn, som vid de flyttande skolorna njuta undervisning, böra undergå examen vid den fasta skolan, efter den ordning, skol-styrelsen stadgar. Uti g skulle orden: skola sådana fasta skolor, som Utskotten här ofvan föreslagit, inrättas; utbytas emot orden: skola fasta skolor äfven inrättas. 10 §. skulle erhålla följande förändrade lydelse: