Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
R:dr till de första nya länsfä.ngelsernas uppförande efter cellsystemet, utan äfven 450,000 R:dr för uppförande af stadshäkten och 150,000 R:dr för uppförande af häradshäkten efter samma system, samt Kongl. Majit och Rikets Ständer sammanstämmande uttalat den åsigt, att den sålunda beslutade förbättringen af fängelserna borde framdeles utsträckas till rikets samtliga län och tiilvägabringas efter ett för dem alla gemensamt system, så börjades år 1843 uppförandet af de första nya läuscellfängelserna, hvarefter, då Rikets Ständer vid de sednaste fem riksdagarne anvisat för de nya fängelsebyggnadernas fortsättning erforderliga medel till ett sammanlagdt belopp af 2,100,000 R:dr R:mt, denna vidtomfattande reform kunnat utföras med den kraft, att icke allenast Stockholms stad och rikets 24 län numera äro försedda hvardera med sitt särskilda efter cellsystemet inrättade fängelse, utan äfven 5 mindre kronocellfängelser blifvit uppförda, nemligen i Karlshamn, Warberg, Kongsbacka, Eskilstuna och Norrtelje, till gemensamt begagnande för nämnde städer och angränsande härader, hvarförutom ett dylikt kronocellfängelse är under byggnad i staden Uddevalla.
»Med ett halft dussin barn och en grälsjuk hustru.» »Om det är rättvist, så är det åtminstone ...» Åter voro de borta. Det var således om styffadren. Hvad var det med hans förgångna lif? Hvad var det med hans ungdomsförvillelse? I hemmet var det aldrig tilllåtet att tala om det förgångna, och barndomsminnena voro dunkla; de talade dock om resor, komfort och solbeglänsta trakter. Den unga flickan försjönk i grubbel. Hvarför skulle hon hållas så främmande för sina föräldrar? Och hvad var orsaken till bitterheten mellan dem sjelfva? Det fans många gåtor att grubbla på. Men hon fick icke tid att länge sysselsätta sig med dem, ty fadren satt redan vid orgeln och fina damer kommo sväfvande för att placera sig på lämpligt afstånd. Orgeln stod nära fönstret, der Agda satt, och hon behöfde endast flytta sig till den andra stolen för att kunna se. »Gud, Ameli, en sådan stämning här ligger öfver det hela!» hörde hon en liflig brunett hviska till en väninna i det de gingo förbi. Och det var stämning. Det stora rummet med alla lampor och ljus, hvars sken de mörka väggarne uppsögo, de högtidliga orgeltonerna, och så denna smärta qvinnogestalt i sin blekblåa, spetsprydda sidenklädning. Det var den okända som stod vid orgeln för att sjunga. Agda kunde se bådas ansigten. »Det är för mig ni sjunger, och för sista gången», hviskade han och gaf henne en lång, talande blick. Hon såg upprörd ut, men bröstet häfde sig till ett djupt, lugnt andetag, och nu kom sången, ren som en ängels stämma och varm som ett älskande hjerta. Agda knäppte samman händerna, medan hon lyssnade. Så försjunken var hon i åhörande, att hon glömde allt omkring sig, och när det dämpade bifallssorlet återförde henne till det närvarande, var hon sjelf som en annan menniska. Det var något, som förut slumrat inom henne, men nu ville vakna till medvetande: ett konstnärsgry som halft drömmande sträckte på sig och slog upp ögonen. Det var mörkt. På natthimlen gnistrade stjernor och det var kallt.
Bank-Lagen af i83o fastställer blott några få generela förhållanden, men lemnar många luckor ouppfyllda. Säkerligen kunna åtskilliga rättsfrågor uppstå emellan Banken och enskilde, för hvilkas afgörande Domaremagten med skäl lärer tveka att lägga till grund blotta Ordningar och Reglementen, och tilldela dessa en med Civil-Lag lika gällande kraft. Betänker man vidare Bankens garantier, så skönjer man genast, att desse äro belt och hållet öfverlemnade åt Ständernas godtycke. Ständernas i förra tider missbrukade envälde öfver nämnde Penningeverk berättigar ock till hvarjehanda farhågor. Hvad hindrar väl Representanterna vid kommande Riksmöten att t. ex. besluta nya sedelemissioner, att frånrycka Banken sin nu tillerkända räntevinst, eller anvisa på densamma större eller mindre creditiver m. m., och såmedelst omstörta grunderna för det nu stadgade myntvärdet? Man bar i allmänhet ansett lån eller åtminstone creditivrättighet på utrikes ort nödvändige för Realisationens upprätthållande i händelse af missväxter och försämrade handels-conjuncturer, då Bankens silfvervaluta säkerligen komme att starkt påkännas; men huru blir väl möjligt att vinna ett sådant förtroende hos utländningen, då Konungen ej är berättigad 22 Bancooch Lag-Utskottens Betänkande K', o 3. deltaga i Lagstiftningen öfver Banken, ej en gang med Sitt veto förekomma sådana beslut af Rikets Ständer, som kunna föranleda förskingring af Bankens medel? Regeringens uteslutande i detta fall innefattar en till sina möjliga följder vådlig anomali med hela vår öfriga Lagstiftning, och så länge denna oformlighet qvarstår, synas mig följande ord i Reg. Formens 16 §.: ”Konungen bör — ingen förderfva elier förderfva Idta till lif, ära, personlig frihet och välfärd” i vissa hänseenden sakna all betydelse. Jag har i korthet velat antyda de förnämsta hufvudpunkter, från hvilka förevarande ämrie, efter mitt omdöme, bör skärskådas, och då jag nödgas medgifva, att, så länge Reg. Formens 72 §. förblifver i sitt närvarande skick, det Kongl.
Pieste-Slåndet den ig Borgnre-Slåndet den 22 Bonde-Ståndet den 22 — —- Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse om bidrag af allmänna medel till anläggande af ett Nlagazin för Kronotiondespanmål vid Mörbylånga Köping å Uland. (Stais.-Utsk. Ull., N:o 136.) S. A. K. Rikets Ständers uppmärksamhet har blifvit fästad derpå: att, sedan, uppå framställning af en Comité till undersökning af Ölands locala beskaffenhet och de åtgärder, som till öns upphjelpande kunde linnas erforderlige, Kongl.
Maj:ts Nådiga Proposition angående medel och utvägar till Hjelmare Sluss-Verks ombyggnad och vidmakthållande, till alla delar er* känt nödvändigheten af denna för omkringlig. gande provinser sa vigtiga Canal-farts fraingena bibehållande, afven med uppoffring af Statens medel, 1 derest ändamålet icke annorlunda kunde vinnas; men emedlertid, vid betragiande af den då i sådant afseende framställde utväg, ansett det vara med en rigtig ordning öfverensstämmande, att Rikets Ständers Bank, såsom varande till gin Natur och Egenskap ett blott Depositionspch Iråne-Vei'k , skulle härutinnan åläggas någon sådan beständig och fortfarande gravation, som föreslagen blifvit. Ifrågavarande Betänkande har, jemte Iler® i ämnet gjorde anmärkningar, blifvit tili Banko-Utskottet från 3:ne re - Statsoch Banko-Utskottets Betänkanden. 383 spective Ständ återremitteradt, med anmodan till Utskottet , att, angående medel och utvägar till Hjelmare Sluss-Verks ombyggnad och vidmakthållande, efter samråd med Stats Utskottet och , derest så nödigt pröfvades, gemensamt med sistnämnda Utskott, öfver frågan i hela dess vidd med förnyadt utlåtande till Riksens HöglofLStänder inkomma. Och har härvid så väl innom Höglofl. Ridderskapet och Adeln som Vallöf]* Borgare-Ståndet det förslag blifvit väckt , att , 1 stället för den förut Ifrågasatte fortfarande garantie, till fyllnad af hvad framgent kunde komma att brista uti Sex procents årlig revenue för Verkets delägare, ett räntefritt årligt understöd af 50,000 R:d i Sex år finge af Bankens medel anslås , såsom hvarigenom ändamålet i lika målto skulle kunna vinnas; och Summan derefter af Sluss Verkets inkomster återbetalas.
Mits Nåd. framställning i ämnet; framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utskits hemställan, hvarvid svarades många nej jemte några ja, och sedermera propos. på afslag derå och bifall till K. Mits förslag, då svaren utföllo med många ja jemte åtskilliga nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. 5:te punkten. Utskits hemställan bifölls. 6:te punkten. Moro. a. Utskits hemställan bifölls. Mom. b. Gr. Posse: Hvad det nu föredragna momit beträffar, der uti föreslås, att af det till Rikets ekonomiska kartverk bestämda anslag ett belopp af 20,000 rdr skulle användas till kartarbetena i Norrbottens län, så får jag för min del bestrida en dylik fördelning. Jag vill såsom skäl härtill lörutskicka den anmärkning, Dea 14 April f. m. 199 att, ehuru det ekonomiska kartverket visserligen ganska betydligt framskridit i nämnda län, så har dock allmänheten hittills ej fått se den minsta produkt af dessa arbeten; och det är troligt, att när kartorna en gång blifva synliga, befinnas de vara för de förändrade förhållandena mindre lämpliga. Dertill kommer, att den plan, hvarefter arbetet bedrifves, är i min tanke fullkomligt otillfredsställande. Kartorna uppgöras nemligen uti j00,000 skala; och man kan göra sig en föreställning om huru otillräckligt detta är, då hvarje sida af en jordbit om en qvadratrefs storlek på kartan ej upptager mer än ^ linie. Det är således uppenbart, att af dessa ouppodlade marker en stor del endast högst ofullständigt och stundom kanske alls ej komma att på kartan utmärkas; och när man besinnar dessa markers ofantliga utsträckning, är det tydligt, att arbetet kommer att blifva ofantligt dyrt, utan att man deraf kan påräkna motsvarande nytta Af dessa skäl anhåller jag, att hela det till ifrågavarande ändamål anslagna belopp 60,000 rdr måtte användas till det kartverk, som i Stockholm förefinnes. Hr Gr. o.
Dahlgrens obetyrkta föregifvande, att Kleman skall af K. M:ts Befthde haft uppdrag att medel af ifrågavarande beskaffenhet uppbära, destoheldre som hvarken Numan eller Dahlgren varit i okunnighet alt, enligt bestämda föreskrifter, MngazinsMedlen, som för lemnad undsättningssäd indrefvos, skulle af KronoFogdarne directe lefvereras till LandtRänteriet och icke till K. M:ts Befthde ingå. Och sorn något annat än Landi Räntmästarens i LandsContoiret annoterade qvittence icke vore gällande för bevis om inbetalning af slike medel, har äfven Styrelsen för Magazins-Iniättningens Utredning funnit Dahlgren hafva saknat anledning, att, på sätt sorn skedt, aflemna medlen till LandsSecreteraren Kleman, hvadan ock denna åtgärd, som ådragit Dahlgren förlust, ej annorluuda kunde anses än såsom föranledd af 3oo Stats-Utskottets enskildt förtroende, hvars följder ej ,skäligen borde falla Allm. Magazins-Inrättningen till last, på hvilken grund, och då full tillgång till Magazinsfondens skadeslöshållande vore för handen i den med qvarstad helagde Egendomen, Styrelsen desto mindre ansåge sig tillständigt, att tillstyrka Nådigt bifall till den sökte afskrifningen, som på intet sätt vore ådagaiagdt. att Dahlgrens obestånd genom godtgörandet deraf skulle beredas. Varandes jemväl af K. KammarRätten ansedt betänkligt, att tillstyrka bifall till den sökta eftergiften, då åtgärden att till Kleman öfverlemna de ifrågavarande medlen ej annorlunda kunde betraktas än såsom ett enskildt honom gifvit uppdrag.
Biskop Heurlin, Biskop Hallström, Doktor Björkman, Doktor Wallin, Lektor Wallman, Prosten Lundblad, Prosten Tellbom, Doktor J. Norström, v. Kontrakts-Prosten Melander, Prosten Berlin, Prosten Ljungdahl, och Doktor Grafström; samt till Suppleanter: Kontrakts-Prosten Forssell, Kontrakts-Prosten Holm, Prosten Schram, oeh Doktor Sandberg. S. D. Upplästes och lades till handlingarne det, vid den i 103 § R. F. och 61 8 R. O. föreskrifna Nämnds sammanträde den 15 innevarande månad, hällne protokoll, hvaraf inhemtades, att Nämnden ansett Högsta Domstolens samtlige ledamöter böra vid deras vigtiga embeten bibehållas. S. D. Föredrogos ånyo Stats-Utskottets nedanstående Utlåtanden: N:o 33, i anledning af erhållna återremisser å Betänkandet N:o 13, angående medels anvisande till fortsättning af fästningsbyggnaderne vid Waxholm, Carlsten och Carlskrona. Betänkandet N:o 13 bifölls med det förklarande, att Ståndet vill, vid pröfningen af ifrå - Prof.-Utdrag den 19 Februari 1851. 161 gavarande anslag för åren 1852 och 1S53 tillse, huruvida liela den för detta ändamål af Kongl. Alaj:t vid innevarande Riksdag äskade summa må kunna beviljas. N:o 44, i anledning af väckt motion, angående utbetalning af stadgad ersättning utaf allmänna medel till vittnen i brottmål, då den tilltalade saknar tillgång, eller ersättningsskyldighet icke kan honom åläggas: bifölls. N:o 45, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående uteslutande ur Kronans jordeböcker och räkenskaper, dels af fisken, som åtfölja vissa hemman, dels af sådane till utarrendering afsedda Kronofiske!), å hvilka vid flera förnyade auktioner arrendeanbud icke kunnat erhållas; bifölls.
Jag grundar denna min öfvertygelse dels på de skäl nyssnämnde talare anfört, dels ock på de uppgifter, som jag erhållit af både kunnige och opartiske män, hvilka bestämdt känna förhållandena i afseende på privalbanksrörelsen inom Carlstads, Orebro 38 De ii 23 A piil f. m. och Linköpings län. Ett sådant resultat, nemi. dessa enskilda hankers upphörande, anser jag förderfligt för näringarue, och skulle derföre önska att få deras oclroj förlängd lill 1849 års slut, för att vinna tid och derunder kunna hos Konungen anhålla om utarbetande af ett förslag lill substitucrande af denna rörelse. Ett sådant vore icke eller omöjligt att linna; eli gjordes i betänk. N:o 44, hvilket 2:ne Stånd förkastat, men jag linner ingen omöjlighet uti ali genom inbjudning ernå ett sådant syftemål, hvilket jag sätter i främsta rummel. Oin 15. o. Ad. icke derpå ingår, eller något af de Stånd, hvilka skulle inbjudas, nödgas jag understödja Frih. Raabs motion, pä sä sätt, alt den kommer att underkastas vederbörlig granskning, och i sammanhang dermed äfven PresteShs förslag, emot hvilket, blifvit gjordt ett inkast, som härleder sig ifrån eli misstag, hvilket jag ber alt fä rälla. Man har sagt, att Banken, som då ej vänn mer än 2 proc., skulle komma att göra en slör förlust, om han nödgades upptaga ett silfverlan och derföre i ränta erlägga 4 proc. Derpå svaras, att Banken kommer, i kraft af de grunder, som äro nedlagda i sjelfva financebeläuk., att utställa ett dubbelt sä stort capital sedlar inom Bikel, som del upplåna! silfver utom detsamma, och ali, om Banken kommer all belala 4 proc. för hälften af delta capital, så får han deremot 2 proc. för det som är dubbelt större, och gör följaktligen icke någon förlust.
Utskottets hemställan, att de lill arfvode för 20 Reserv-läkare äskade 6000 R:dr årligen icke måtte af Rikets Ständer beviljas, bifötts; hvaremot, med ogillande af Utskottets tillstyrkande, att lill rese-stipendium för Militäre läkare må!te, å Riks-statens Fjerde Hufvud-Titel uppföras ett serskildt anslag af 1,333 R:dr 16 sk. årligen; Ståndet vidblef sitt i denna del förut fattade beslut; 5:te Moni.: angående ifrågasatt befrielseTör rustoch rotehållare från kostnaderna för Indeldla Armeens beklädnad, m. m.; Ståndet lät bero vid Utskottets utlåtande i denna del; 6:te Mom, Litt. C). Anslag till Exercis-squadroners underhåll r Af slogs; Litt. D). Underhåll för Instructions-Compagnier vid Indeldta Infanteriet: Bonde-Ståndet förklarade, med vidhållande af sitt i ämnet förut fattade beslut, att Ståndet gillade Utskottets utlåtande i denna del; Litt. H och L) angående lega för hästar till Artilleriets exercis samt fouragering af värfvade Cavalleriets och Artilleriets hästar; Ståndet lät bero vid hvad Utskottet härutinnan yttrat; 5:te punkten, Litt A., angående anslag lill försvars-verket i allmän bet eller Krigs-Collegii Departementer: Afslogs; Litt. D., rövande reseoch tractaments-kostnader för städernas Magistrats-personer och borgare vid besigtningar: Ståndet vidblef sitt förut i ämnet fattade beslut, och gillade utlåtandet derutinnan; Litt. G.J, angående anslag till skrifmaterialier samt ved och ljus till Krigs-Gollegium 111. fl. Embetsverk:
När Wrangel skref detta, trodde han ej på tillvaron af det land, som vid 177° östlig längd och 71° n. bredd finnes utsatt på hans karta, och som, sedermera å nyo upptäckt af engelsmannen Kellett, efter ordstäfvet »lucus a non lucendo» erhållit namnet Wrangels land. Numera vet man, att det land, som i sagorna omtalas, verkligen förefinnes, och mycket talar till och med derför, att det sträcker sig ända bort till archipelagen vid Amerikas nordkust. På detta sätt belyst bör tschuktschergummans berättelse utgöra en god fingervisning för framtida forskningsfärder i hafvet norr om Beringssund och en vigtig insats vid bedömande af de öden, som träffat den amerikanska expeditionen med Jeannette255, om hvilken man, då detta skrifves, ännu saknar underrättelse. Mellan oss och invånarne i den nuvarande tschuktscherbyn vid Irkaipij uppstod snart ett mycket vänligt förhållande. En något fetlagd, välväxt, reslig och vacker man vid namn Tschepurin togo vi i början för byns höfding. Han undfägnades derför flere gånger i gunrummet, hvarvid små skänker gåfvos för befästande af vänskapen. Tschepurin var tydligen svag för artighet och granlåt och kunde nu genom den med oss idkade byteshandeln och de skänker han erhöll tillfredsställa sin prålsjuka i en grad, som han förut sannolikt aldrig drömt om. Då han under de sista dagarne gjorde besök på Vega, var han klädd i en utanpå päsken dragen röd ylleskjorta, och från hvartdera örat nedhängde en förgyld urkedja, vid hvars nedre ända ett genomborradt tioörestycke var fästadt. Redan vid vår ditkomst var han för öfrigt bättre klädd än de andra, hans tält var rymligare och försedt med tvenne sofställen, ett för hvardera af hans hustrur. Men allt detta oaktadt funno vi snart, att vi begått ett misstag, då vi, i tanke att ett samhälle icke kunde lefva utan öfverhet, tilldelat honom en så upphöjd ställning. Här liksom i alla tsckuktscherbyar, hvilka vi sedermera besökte, var absolut anarki rådande.
Ständers till Kongl. Majit aflåtne Skrifvelse, af den ig April nyssnämnde är, hvarpå berörde Kongl. Bref är grundadt, som ock en underdånig Skrifvelse från Öfver-Ståihållare-Ämbctet, af den 3 October 174S, samt Kongl. Majits i anledning deraf till Öfver-Ståthållaren, den 7 Nov 17JO, aflåtne skrifvelse , hvarigenom vid vite förböds att iarätta andra Lotterier, än redan voro privilegierade , tillika med R. Ständers underdåniga Skrifvelse d. 30 Januarii 1770, hvilken är åberopad uti Kongl. Kungörelsen den 16 April 1771 , angående inrättande af ett Genuesiskt Lotteri , men någon annan R. Ständers Skrifvelse än de här ofvannämnde , som kunnat föranleda till Kongl. Förbudet den 18 Junii 1772 emot Meubleoch Varu - Lotteriers inrättande , skulle i Riks-Archivet, efter hvad vederbörande Tjensteman derstädes uppgifvit , ej vara att tillgå. Då nu Högste Domstolen företog till be. svarande Kongl. Maj:ts Högstberörde Nådiga Remiss , ansåg Högste Domstolen sig böra un - 36 Om fast egendoms försäljning å Lotteri, dersöka beskaffenheten af de Lotteri-inrättningar, hvilka förut varit här i Riket tillåme, samt hvad i afseende å Lotteriers inrättande är vordet stadgadt m. m. Redan från äldre tider tillbaka hafva , med Kongl. Majits tillstånd , Lotterier ad pios usus och det allmännas nytta funnits inrättade.
Det reglementariska liar af flera personer blifvit vidrördt; jag vill blott nämna, huru jag anser Läktaren böra fördelas. Denna läktare är i proportion till mängden af personer, som den inrymmer, större än i Representationens rum i andra länder, och jag är således öfvertygad, att, när nyhetens behag upphört, den skall blifva mer än tillräckligt rymlig. Den borde indelas i fyra hufvudafdelningar: 1:0 en, hvarest medlemmar af de öfriga Stånden ägde rätt att öfvervara våra öfverläggningar, för hvilket ändamål till deni borde utdelas vissa billetter, som inom dem kunde lourvis begagnas; 2:0 den andra afdelningen borde anvisas åt de utländske Missionerne; dock så, att endast ett ringa antal billetter utdelades, t. ex. en åt hvarje Mission; 3:o platser åt Tidningsskrifvare, som nödvändigt borde hafva bil letter för bela Riksdagen, emedan, om de skulle för hvarje gång anskaffa nya, sådant skulle förorsaka tidsspillan och osammanhang i redactionen af deras Tidningsblad; 4:o slutligen skulle omkring 5o billetter vara att tillgå för andre personer, sorn för dagen åstundade afhöra öfverläggningarne. Billet-utdelningen kunde besörjas af RiddarhusSecrelerai en eller någon annan för ändamålet utsedd person. Eli fördel, som publiciteten mäste medföra, anser jag vara den, alt de Talare, 54 Den 3 Februarii f. ra. som äro mera lyckliga uti yttrandet af deras tankar, deraf föranledas att med ändå mera omvårdnad ordna deras tal, och att den mindre öfvade väntar till dess han förvärfvat en större säkerhet. Jag hade visserligen mera att tillägga, men nödgas sluta, för att snart få höra proposition idelina fråga. Jag förenar mig med Herr Tham i afseende på sältet, huru denna proposition må af Herr Grefven och Ordföranden framställas. Herr Printzenskjöld, Jccel: Såsom Ledamot af RiddarhusUtskottet har jag redan ådafalagt de åsigter, jag har af ämnet. I öfrigt får jag förena mig med Herr Riben, som yttrat sig närmast i enlighet med min öfvertygelse.
Detta ämne var serskildt afgjordt genom pröfning af Stats-Utskottets Utlåtande N:o 426 och förrberörde punkt lades till handlingarne. 36:o Till iståndsättande af Ystads hamn. Det af Stats-Utskottet tillstyrkta låne-understödet 50,000 R:dr bifölls, hvarvid beslöts, att återbetalningen af lånet skall ifrån dess lyftning beräknas på det sätt, att 5 procent å det primitiva beloppet årligen till! Staten erlägges, hvaraf 3 procent utgöra ränta och återstoden afgår på capitalet. 37:o För en hamnbyggnad vid Åhus, lill hamnbyggnaden vid Cimbritshamn och för upprensning af Helge-å; och 38:o För upprensning af Höje och Lödde åar. Stats-Utskottets yttranden i Utlåtandet N:o 354 Litt. C, med förändringar, enligt Utlåtandet N:o 435 Litt. C, godkändes. 39:o Till upprensning af Rottne-å och Ronneby köpings redd. För detta ändamål bifölls en summa af 10,000 R:dr, hvaraf 5,000 R:dr utgå, såsom Stats-anslag, och 5,000 R:dr beviljas, såsom lån, hvars återbetalning ifrån dess lyftning beräknas sålunda, att 5 procent å det primitiva beloppet årligen erlägges, hvaraf 3 procent utgöra ränta och återstoden afgår på capitalet. 40:o Till förberedande undersökningar för en canal genom Skåne; Utskottets afstyrkande af anslag härtill gillades; och 41:o Till hamnbyggnad vid Wisby. Det af Slats-Ulskottet för detta företag tillstyrkta anslag af 79,000 R:dr, bifölls. b) Utdikningar och aftappningar af sanka tracter och sjöar för beredande af odlings-företag. l:o Till vatten-aftappningav och andra åtgärder för större odlings-företag. Mom. Litt. a. bifölls, med tillägg af orden: Wermlands fmnbyggd> näst efter orden: Stora Kopparbergs Län, äfvensom mom.
Att ryssarne sjelfva ej ännu upptäckt Ljachows ö eller, såsom den ock kallas, Blischni-ön, som ligger så nära fastlandet och är så hög, att man omöjligt kan undgå att se den, då man i klart väder seglar förbi det öster om Jana belägna Swjatoinos, är ett bevis derpå, att de vid den tiden ännu ej färdats längs kusten mellan Janas och Indigirkas mynningar. Slutligen talade man om en stor flod Pogytscha, som vid god vind kunde nås efter tre eller fyra dagars segling mot öster från Kobymas mynning. Detta var den första underrättelse, som nådde Sibiriens eröfrare om den i Stilla hafvet utfallande floden Anadyr. Dessa berättelser voro tillräckliga att egga kosackerna och jägarne till nya färder. Början gjordes af Isai Ignatiew från Mesen, som jemte åtskilliga jägare år 1646 reste utför Kolyma till Ishafvet och sedan längs dess kust mot öster. Hafvet var fullt af is, men närmast land fans en isfri ränna, i hvilken man framseglade två dygn. Man kom då till en bugt, vid hvars strand ankaret fäldes. Här hade ryssarne sitt första, af mig förut omnämnda möte med tschuktscherna. Derifrån återvände Ignatiew till Kolyma, och utbytet ansågs så rikligt och hans reseskildring så lofvande, att man genast gjorde sig i ordning att det följande året afsända en ny, i större skala utrustad sjöfärd till ishafskusten. Denna gång blef Feodot Alexejew från Kolmogor företagets hufvudman, men derjemte medsändes på jägarnes begäran en i tjenst varande kosack för att bevaka kronans rätt. Hans namn var Simeon Iwanow Sin Deschnew, i geografiska skrifter vanligen känd under namnet Deschnew. Man ville uppsöka mynningen af den stora öster ut belägna flod, om hvilken några underrättelser erhållits af infödingarne, och som, enligt hvad man trodde, skulle utfalla i Ishafvet. Första resan år 1647 med fyra farkoster misslyckades, såsom det uppgifves derför att hafvet var spärradt af is.