Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Stats-Utsk:t har nemi. haft under behandling en sådan mängd motioner rörande anslag eller lån till allmänna arbeten m. m., att man, äfven om endast en del af de utaf Utsk:t löreslagne beloppen skola utgå, likväl behöfver sorgfälligt tillvarataga statens tillgångar. För det fall att riksbanken skulle ingå i det blifvande staslånet för ett belopp af 5,000,000 rdr, blefve det ock nödvändigt, att vid statsregleringens uppgörande tillse, hvad som kunde vara erforderligt för ränta och amortissement å detta belopp. Den 17 Jnni e. m. 235 Endast för detta ändamål måste en årlig summa af 5 å 600,000 rdr reserveras. Då jag för min del hyser den öfvertygelse, att en mängd af förutnämnde arbeten medlör sådant gagn för landet, att de böra af It. St:r understödjas, och då någon våda genom instämmande i Borgare-St:ts inbjudning icke synes mig kunna uppstå, har jag numera ansett mig böra understödja ifrågav:de inbjudning. Mig undrar, när den siste talaren skall finna bankens ställning tillräckligt betryggad. Bankens reservfond utgör f. n. 30,000,000 rdr, det maximum, hvartill man i detta fall ansett sig böra sträfva. Om ock en del af dessa fem millioner vid hvarje års slut skulle i följd af nu föreliggande beslut utbetalas, så och då allt skäl är att antaga det bankens rörelse kommer att bedrifvas med samma vinst hädanefter som tillförene, skola likväl dessa utbetalningar ersättas genom de till banken inflytande vinstmedlen, och bankens ställning sålunda blifva oförändrad. Jag kan således icke finna någon inverkan på bankens säkerhet deraf, att man lemnar den upplupna bankovinsten åt staten, detta må nu ske, vare sig mot erhållande af obligationer eller icke, och anhåller på dessa skäl om bifall till Borgare-St:ts inbjudning. Hr Stuart: Det torde kanske vara öfverflödigt att erinra derom, att banken vid realisationens verkställande icke ansågs behöfva större öfverskott än mellan 4 å 5 millioner rdr.
Jag erkänner att Konungen år och bör vara den högste Chefen för Krigsmngten till lands, och vatten; men då fråga år om ändring i Kueckte-contracten, och 80 §• RegeringsFormen uttryckligen förmår, att Konungen och Riksens Ständer samfällt äga att deri ändring göra, om de så nödigt finna; så lärer deraf ock blifva en följd, att ämnen, uti hvilka Ständerna äga gemensam beslutande rått med Konungen, måtte kunna af enskilde Riksdagsmän till öfverläggning väcka?, Den B Martil.. Jag anhåller derföre att min motion, tillika med hvad i anledning deraf blifvit anfordt må varda till vederbörligt Utskott remitteradt. Friherre Anckarsvärd, Carl Hindric: Då det skulle bli allt för vidlyftigt att vederläggningsvis genomgå allt hvad flere varda Ledamöter emot den sisle talarens motion anmärkt, anhåller jag att blott få uppehålla mig vid några ställen i deras anföranden. Jag tror mig ej utan all anledning fästa Ridderskapet och Adelns uppmärksamhet först på det besynnerliga förhållande , att personer som alla äro boende utom ifrågavarande province, kunna med så mycken kännedom ingå i bedömande af de resultater, som skulle för denna samma Province uppkomma, om dess önskan vunnes att slippa underhålla hästarrfe för den där för!agde del af Lif-Regements Hussarer. Dernäst kan jag icke inse framställandet af en dylik önskan vara ett otillbörligt försök, såsom jag här hört det benämnas, då man har exemplet för sig, att Cavallerie-Regementer på andra orter afsuttit, och då ingen ens försökt vederlägga den uppgiften, för hvars rigtighet jag dessutom ansvarar, att nemligen Nerike ibland alla Svenska provincer, ar den minst tjenliga för underhållandet af ett Cavallerie. När Regeringen kunnat föreslå en sådan förändring i provincer, som i afseende på häst-afveln äro vida mindre vanlottade än Nerike; men Regeringen sådant oagtadt icke gör något steg för dess tillvägabringande i sistnämnde landsort; så synes mig den enskilde vara fullt berättigad; att i detta af - Den 5 Martti. i5r seende framställa sin önskan.
Jag vill först fästa mig vid den mening, som Utsk. framstallt i följande ordalag: ”Utsk. finner icke heller obilligt, hvarken att landets invånare i allmänhet, då de resa, komma att bidraga till deL vigtiga ändamålets befordran genom kostnaden af en ökad skjutslega, ej heller att slaten derför får vidkännas den högre utgift för embetsresor, som häraf uppstår. ” Det synes, som Utsk. endast haft i sigte de tillfällen, då embetsoch tjenstemän resa samt derför åtnjuta särskild skjutsersättning; men det är vid många andra tillfällen, som en förhöjd skjutslega jemväl skulle verka förhöjning af statsutgifterna. Jag vill deribland nämna, att alla snällposter och en stor del af de i sednare tider inrättade enskilda poster fortskaffas med gästgifvarskjuts. Om skjutslegan biefve förhöjd med 7 sk. milen, skulle postverkets förhöjda utgifter blifva högst betydliga och uppgå till en så hög summa, att jag tror, det de ej kunde med postverkets nuvarande tillgångar bestridas. Det har icke tillhört Oecon.- Utsk. alt yttra sig om nya anslag; men denna fråga kan icke så helt och hållet skiljas från beräkningen af statsverkets tillgångar. Statsregleringen är redan uppgjord Under andra förhållanden, och derföre måste man vid denna båga fästa afseende på de tillgångar, sorn för statsverket finnas beräknade. Jag öfvergår till det yttrande, Utsk. afgifvit om diligenceoch forvagns-inrättningar. Utsk. har tillstyrkt direct understöd af staten och de fördelar, som för ändamålets vinnande må vara lämpliga och tillgångarna kunna medgifva. Att ensamt directa understöd från statsmedlen underhålla dessa inrättningar tror jag biefve i längden för dyrt, 12 II. 20 Ben 16 Augusti c. ra. och mig förefaller det, som skulle detta blifva en stående statsutgift, åtminstone för många år. Det vore troligen lämpligare, att diligeucebolagen, på sätt IIr v.
Prot. 1828 _ 1830, 9 Sami, 6. y.dje B idet, 3 :dje U.t 82 Prof. Utdrag den 15 Januarii 1830. remitterade Utlåtande, N:o ilo, 1 fråga om förändrade grunder för fördelningen af Båts jnanshållet, Rikets Städer emellan. S. D. FÖredrogos å nyo följande BevillningsLagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens Utlåtanden! N:o 28* i anledning af gjorda anmärk - ningar vid Beti nyade Seglations nkandet, N:o 17, i afseende pa förehafd granskning af Kongl. Maj:ts för - -Ordningafden 21 Julii 1825. Ståndet gillade Betänkandet, Nfo 17* med förändringen deruti, enligt Utlåtandet N:o 28, dock med iakttagande af den redaction af 80, nu 78 §. , af Kongl. Seglations Ordningen * hvilken Herr Landegren uti sin vid ofvannämnde Utskotts Utlåtande, N:o 3o* bifogade reservation föreslagit j N:o 2g, 1 anledning af gjorda anmärkningar vid Betänkandet, N!o ig, angående Kongl. Stadgan för Inrikes Tullförpassning och bevakning: Med ogillande af Betänkandet N:o IQ, och Utlåtandet N-o 29, beslöt Ståndet en sådan underdånig Skrifvelse, som den Herr alrvid Ribbing, i sin vid Utlåtandet N:o 2g bifogade reservation, föreslagit. Prot. Utdrag den 15 Januarii 1830. 83 Från Hedervärda BondeStåndet* S. D. Öfverlemnade Ståndet till dess Talman, att underskrifva den Riks-Stat för i83o oell följande år intill nästa Riksdag, som, upprättad i öfverensstämmelse med den af Rikets Ständer gillade Statsreglering, ifrån Stats-Utskottet inkommit. S. D. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch Oeconomie •
Jag kom mig icke för att tala gått hit, » sade en annan, » det gör mig med henne, och jag antar att det ej lönat bara så upprörd. Och hvad tjänar det sig att fråga efter hennes tankar om. mö- Hon hörde helt säkert till de många, egentligen till? Inte få vi det bättre ändå! » tet. Nedanför estraden vid styrelsens bord som gått dit af nyfikenhet eller emedan de var det lifligt. Man hade redan börjat trott sig skola få roligt. teckna namn på listorna och stod i rader och väntade att komma dit fram. Många • aflägsnade sig, sedan detta var gjordt, andra gingo sin väg, utan att ha skrifvit på. Jag gick ut i förstugan för att svalka mig. Där stod ett par äldre kvinnor och samtalade. » Det är syndigt att predika sådana där II. upproriska läror, » sade den ena. » Vår Herre styr det nog till det bästa för oss, 1 ag ingen fruktan bär, att ämnen skola sina utan att vi behöfva bråka och ställa till t / I koi nnofrågan nu, se ' n nyligen jag sport, oreda. » Hur själfva damerna i Kina » Ja, man får allt vara ödmjuk och nöjd, » En liten början gjort. medgaf den andra. » Jag skulle vilja säga När i så högst förstockadt land den där fröken hvad det står i Skriften. En kvinna vaga kan sa hädiskt tal att föra, ' Söken inte fåfänglig ära genom att reta Som att man kunde lite grand hvarandra och. afundas hvarandra ', står det. Få lossa vissa hårda band, Och det står också: ' du skall älska din nästa Att fötter och att tår ej samman nian vill snöra, som dig s j ä l f. » Hvad kan man då ej vänta höra? » Nå men gäller inte det för öfverklassJag nästan börjar få den tron mänskorna också? » inföll en arbeterska i — Man vet ju icke alls, hvar det kan sluta — mycket slitna kläder, som stått och hört Att kanske de en gång vår civilisation på de andra. » Älska de oss som sig själfva Få bli så lyckliga att njuta; kanske? De unna oss j u inte att äta oss Och uti andanom, det tyckes mig, jag ser mätta en gång!
Adresskontor för arbeterskor finnas för närvarande i kaniboden Drottninggatan 68 och lånbiblioteket Linnégatan 6, och hvilka fortfarande äro tillgängliga på saniina vilkor som förut. Af ofvanstående lilla redogörelse fraingår, att det ej alltid behöfves så stora uppoffringar af tid och pengar som man tror för att bereda ett filantropiskt företag fraingång och ~ / tje&amp;a miinnisko~- till att hjelpa s * sjeIfva&gt;. S. W:, Bref fran e n förbundsmedlem i landsorten. ill svar p i förfragningarna angaende ledigblifna bankplatser och möjligheten af att de kunde besattas nied qvinnor, vill jag namna några förhällanden från vår ort. En niaktpå- liggande plats i en af de landsortsbanker jag känner till, har nyligen blifvit anförtrodd delvis åt en herre och delvis. åt en ung dam, dotter till en af ortens förmögnaste köpman. Hennes dagliga arbetstid. är 6 timmar, årslönen 600 kr. I en större stad låter en af bankerna en ung flicka gä igenoni en del af dess böcker, för att hon på s5 sätt nia komma in i arbetet och bereda sig att kunna fylla en eller annan befattning i nagon bank. Man tror att det på många stallen ar bankstyrelsernas afsigt att anställa qvinnor på en del mera maktpAliggande platser, i man som de blifva lediga. Om det ar af önskan att f5 arbetet billigare eller pälitligare gjordt, mä lemnas derhan. Mången anser att fruntimren böra af många skal nöja sig med lägre aflöning. Ett af de mast vägande torde vara det, att mannen ej må utestängas från platser, som kunna satta dem i stånd att gifta sig och bilda familj, något som val kan anses vara till både samhällets och de unga qvinnornas basta. andra sidan erkänna de tänkande att qvinnan blir varsammare och noggrannare i sitt val om hon ar van att på något omräde, hvilket som halst, försörja sig sjelf. Den tanklösa dockan försvinner då och qvinnan kommer fram. Mannens hållning i förhållande till qvinnans arbete utom hemmet har här i landsorten ofta någonting afvisande.
Peter Pehrsson från Jönköpings Län, Jacob Kihlblom irån Södermanlands Län, Anders Nilsson från Östergöthlands Län, Hans Jansson från Elfsborgs Län samt Anders Nilsson och Tufve Månsson från Malmöhus Län, hvilka likaledes framställt anmärkningar i öfverensstämmelse med dem, som här ofvan finnas upptagne. Enär Kongl. Brefvet den Sept. 1777 blifvit åberopad t å båda sidor, och alltså till stöd för stridiga meningar, synes det icke vara otjenligt, att här fullständigt anföra dess innehåll. Det lyder sålunda: ”Till samtlige Ilofoch Öfver-Rätter, angående huru förhållas skall, då förklenliga ullåtelser om Kongl. Maj:t och Regeringssättet varda angifne. ”Gustaf &tc. Sedan Vårt tillträde till Regeringen hafva redan flera gånger hos Oss ifrån Domstolarne blifvit anmälde Ransakmngar och Domar öfver personer, som för förklenliga tillmälen och hårda omdömen om Oss och Regeringssättet blifvit anklagade. Om vid undersökningen det å ena sidan varit Vår hugnad, att finna obetänksamhet mer än illvilja, ofta enskild afund, men alltid okunnighet uti de angifna ullåtelser; så har det åter å den andra alltid varit Oss bekymmersamt att finna sådana ullåtelser så hård t ansedda, enfaldiga undersåtare i svåra fängelser inneslutne, och under en långsam Rättegång så utblottade, alt när ändtligen Vår Nåd frikallat dem från Lagens näpst, har förlust af heder, förmögenhet och helsa likväl ofta varit deras strafF; under ett ömt öfvervägandejjlhäraf, har det icke heller kunnat undfalla Oss, huru i hat och arghet slika brott kunna af de minsta anledningar angifvas, genom förtydning af ord och mening, falska vittnen och andra nedriga utvägar bestyrkas, samt en oskyldig ovän således under sken af nit för Regeringen fällas; och ändtligen huru Domare, mindre kännare af Våra böjelser, än bundna af Lagens föreskrift och undersåtlig vördnad, tro
Afgisterne för sälunda Clastisiceraöe Hemman eller Hemmansdelar, hwarunder ägarens personliga Bewillning äfwen är inbegripen, stall alltid utgä efter Tariffens uttryckeliga innehäll, utan att taxering till afgift emellan nägon af de fastställde Closter och grader mä äga rum Den - Den 16 October. 27Z lägga den augist som 'tor det deraf uppkomma^» Fjerde Mom. sid. 6. 4:0. Att innehafware af Boställe och lö. ningsjord taxeras derföre pä det sätt nedanstä. ende z. §. i denna Art. utstakar;, hwaremot Arrendator af Boställe och Lömngsj.rd, eller Landbo och Arrende innehafvare af Hemman jech lägenheter, som lyda under de till Konungen och den Kongl. Famillen upplätne Kungs, och Kungs-Ladugärdar, erlägga Uka afgift som Landbo eller brukare af enstild mans Hemman oller jord, hwadan ock Boställe och annan Lö. ningsjord , äfwensom Hemman hwilka ägas af de första Mom. af nästföljande 4. § nämde allmän, ra Werk och Inrättningar eller höra till de här nämde Kungs, eller Kungs-Ladugärdar, böra, enär de äro borrtarrenderade, i likhet, med Hemman i allmänhet, uppskattas, och be'stäm. nies Arrendatorns skyddsafgift efter uträkning of hwad i Bewillning för siik egendom borde efter Tariffen i mon af Egendomens wärde er. Läggas, om den wore i enstild mans ägo. Arrende Innehafware af andra, än de bär nämde Krono. lägenheter taxeras till skydds, afgift enligt Tariffens innehäll. Den 16 October. Wid denne §. tillägges: "10:0. Att för hustru af hwad Stä som hälst, erlägges serskild Bewillning sw rande emot en procent af den afgift, hwartil mannen för sin person, ägendom och inkomst anses, dock aldrig under ätta ffillingar. 11:0.'
Jern: af Herr Grefve Possej att Canoner, Stycken, Nickhakar och Mörsare, ostämplade och oborrade, samt Hällar öfver 1^ tums tjocklek borde draga lika utförsel-tull som tackjern, på det att ej under denna form tackjern måtte kunna utföras; — af Herr Lagerhjelnij att, ehuru Utskottet synes haft för afsigt att genom den höga utförsel-tull, som blifvit föreslagen för Tackjern, förhindra dess utförsel, vore dock denna tull icke mägtig att förekomma export deraf, emedan Svenska tackjernet, som vore beredt med trädkol, derigenom hade ett företräde, som vare Bruksidkare ej vetat sätta värde uppå, men väl utländningen; af Herr Cederschiöld, att, då Utskottet föreslagit lika hög utsom införsel-tull för Tackjern, Utskottet synes icke hafva varit säkert på hvilket som vore fördelaktigast, antingen att en sådan vara infördes eller utfördes; — af Herr Grefve Horn, att tillåtelsen till utförsel af Tackjern skulle blifva en farlig stöt för vår Bruks-handtering, äfven med förutsättning, att tillåtelsen icke begagnades, emedan England och Amerika skulle betjena sig af förebärandet om rättigheten till utförsel från Sverige af Tackjern, för att öfversvämma verldsmarknaden med jern, hvilket utgåfves vara 24 Bevilln.-Utskottets Utlåtande N.-o 4$' af Svensk tillverkning; af Herr Doctorn Björkman, att Tackjern borde till utförsel förbjudas, emedan äfven en tull af 5o procent af värdet icke skulle kunna afvärja svekfulla uppgifter, alt Engelska jernet vo|e af Svensk tillverkning, hvarigenom Sveriges jernhandel skulle betydligen skadas.
Förgäfves skall man söka att inveckla mig uti någon annan öfverläggning än den, huruvida jag och Utsk:s öfriga ledamöter uppfyllt vår pligt, och huruvida jag förtjenar att quarblifva i Utsk, öfvertygad, att R. o. Ad. rikligt bedömer förhållandet, då jag är nöjd med den dom, sorn kommer alt fällas; och vill jag icke med något yttrande träda de värda leda - Den 18 December c. m. 349 inriternas åsigt i förväg, utan lemna dem full frihet alt om mig, såsom Utsk:s ledamot, yttra hvad de behaga. Jag skall blott söka göra reda för min plats såsom ledamot i Utsk. Jag sökte i förmiddags att väcka Gr. Björnstjernas uppmärksamhet på oförenligheten af hans förslag med grundlagen. En af mina motståndare, Flr Cederschjöld, har på e. m. ytterligare upptagit samma min åsigt, hvartill jag icke har vidare att tillägga; och i flera öfriga fall är jag förekommen af Frih. Cederström, hvarföre jag återkommer till hufvudfrågan, huruvida den åsigt, som mina motståndare försvarat, afser en sönderstyckning af förslaget eller icke. Några af I\. o. Ad:s ledamöter hafva täckts vara af den tanken, att en sönderstyckning icke bör få äga rum af ett Constit. Utskts förslag; men de hafva ansett det icke vara en sönderstyckning af mitt förslag, då detta förslag består af 2:ne skiljhara delar, om den ena delen antages och den andra icke; men frågan är, om det är en anmärkn., sådan man äger att göra eller om det är en förändring eller ett upphäfvande af ide'en, som ligger till grund för förslaget. Rian har frågat mig: hvar ligger gränsen emellan anmärkn. och förändring eller upphäfvande af idéen. Jag svarar: gränsen ligger i upphäfvande af ide'en. Den, som kan fatta denna gräns, skall finna, att ide'en för Conslit.Utsk:s förslag, den må vara orätt eller icke, är upphäfven, i fall roan borttager den ena af dess sidor och bibehåller den andra.
T förra hänseendet lara de till oeconomiska Författningarnes samling och redaction förordnade Committerade komma att afgifva Förslag till en förbättrad Lag; och, rörande sättet till pröfning af kunskaper och skicklighet hos dem, som söka inträde 1 Rikets tjenst och befordran till civila Ämbeten och Tjenster, torde det icke egentligen anses tillhöra Committerade, att sig yttra, emedan detta ämne eger så nära samband med organisationen af de allmänna Undervisningsverken , att en närmare undersökning af dessa erfordras till utredande deraf. Dock anse Committerade det vara nödvändigt, att både en högre grad af allmänna kunskaper och en mera vidsträckt kännedom af Fäderneslandets Lagstiftning, än hittills är stadgad, affordras alia utan undan-; Betänkande om Rikets Styrelse-Verk. 657 undantag, som till Statens civila Ämbeten hädanefter vilja befordras. Om, efter dessa åsigter, den directa besparingen för Statsverket, genom de indragningar Committerade föreslagit, icke blir så stor , sorn. man måhända väntat, blir del åtminstone en gifven vinst, att Statens förvaltning besörjes af ett minskadt antal Ämbetsoch Tjenstemän, hvilka, genom säker utsigt till bergning, uppmuntras att förvärfva kunskaper, oumbärliga för vinnande af befordran, och att med skicklighet och nit sina tjenstepligter uppfylla. Under åberopande af hvad sålunda blifvit anfördt, föreslå Committerade i underdånighet, att vid verkställigheten af de administrerande Verkens nya organisation ma iakttagas: i:o Att sedan Eder Kongl. Majit granskat detta Committerades underdåniga Förslag och L Nåder fastställt grunderne, som vid den nya Regleringen skola iakttagas, samt hvilka Ämbetsverk komma att fortfara, eller till sin organisation förändras, Förslag till Instvuctioner för dessa Verk då blifva, i öfverensstämmelse med samma grunder, skyndsammetigen upprättade, dervid tillika personalen af den Betjening, som hvarje Verk, efter görcmålens vidd och beskaffenhet, bör erhålla, bestämmes. 2:0
Att Constitutions Utskottet hädanefter bör bestå af Ser Ledamöter frän hwarje Ständ, samt atr hela sista momentet angående Utskottets rätt, att med S'än» dernas magt i wista fall afgöra frägan om nya UtstotkS tillsättande, utgär och förswinner, med öppen frihet för den sadant ästundar, att hos Utskottet wäcka fräga om ändring i den § af Regeringsformen, som tillägger U:stottet magt att afslä yrkade ändringar i grundlagarne. Zo § Antages, dock sä att i 2 Moment, näst efter behörige quittencdr, tillägges orden och vs' rificationer» ZI Z antages 32 tz antages Zg antages Z4 K antages Z5 Z gillas 36 ^ gillas 37 § gillas 38 z gillas i allt, utom hwad sista Momentet an. gäende röstberäkningen i BancoUtffottet angär, hwilket rättades i enlighet med ConstikutionsUtstottets derom farstilt'afgifna Memorial af d. 17 Oct. hwilket af Skändet gillas, Lock att Fjerde Band. Nro 51, ss. detta 402 Den 4 November. detta bifall» sä widt det rörer den Utskottets Ordförande tillagde afgörande röst icke mä anses gällande, derest icke samtelige RiksStänden förena sig om den förestagne röstberäkning per Capita i Utskotten. 39 § hwilar i afwaktan pä Högloft. Ridderstapet och Adelns yttrande. 40 § antages med tillagg nast efter ordet: Tale' männen af orden: samt BondeStändetS Secreterare. 41 § hwilar till dest Ständet fatt inhämta Högloft.
De behöfva derföre icke få del af hela defensionsplanen, men de böra känna, att fastställda planer finnas för hvarje anslags användande; och jag bar icke fordrat mera, än att detta icke skulle förblifva en hemlighet inom Utskottet. Nu veta vi icke ens, hvilka de Herrar och Män äro, som, enligt Herrar Crusenstolpes och von Hartmansdorff^ yttranden, efter öfverläggning med vederbörande Embetsman ansett dessa millioner behöfliga, och på hvilkas authoritet vi skola tro. Grefve Brahe har meddelat den underrättelse, att Konungen sjelf gjort framställning om den nedsättning, Utskottet tillstyrkt, för att undvika Bevillningens ökande; och just detta yttrande borde förmå, så väl den ädle Grefven sjelf, som Ståndets samtlige Ledamöter, att göra sig närmare reda för ämnet, och icke så lätt tro, att ingen ökad Bevillning här kommer ifråga. Tydå 1829 års anslag äro så mycket större än 1823 års, frågar jag, hvarifrån man väl tror, att medlen skola tagas, om icke från ökad beskattning. Det går visserligen an att uppgöra en femårig budget så, att beskattningen förhlifvcr densamma; men man tänker icke på öf - Den 2 November e. m. verskotten, som utgöra de skattdragandes samlade besparingar för påkommande behof, och om dessa nu medtagas, skall det ovilkorligen leda till ökad beskattning en annan gång. När man såsom skäl för bifall framdrager så besynnerliga satser, kan jag så mycket mindre å min sida afstå från yrkandet på återremiss. Hvarföre så mycken hemlighet skall göras af Gevärsförråden, kan jag icke fatta, och öfverlemnar till dem, som äro visare än jag, att förklara; för min del är jag öfvertygad, att främmande Makter, som äro intresserade att känna våra tillgångar, vet deni tio gånger bättre än Representationen, och att det således är förgäfves att vilja slå folk i ögonen med dylika förespeglingar.