Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ladugårds-hushållningen är derföre riktad derhän, att, utan syn nerligt afseende på annan dermed förenlig industri, genom understöd af drank, framskaffa den största mjölk-afkastning. Racernes beskaffenhet kommer således föga i fråga, och de större ladugårdarne bestå mera sällan af egen afvel. I sammanhang härmed har ock spanmålens afsättlighet och lättheten alt genom bränvins-bränning vända den till penningar, bragt åkerbruket något öfver dess naturliga gräns, så att understundom arbete derå nedlägges och odlingar anställas på ängsoch betesmarkens bekostnad. Dock, bör ej förtigas, att, under sednare åren, kulturen af foderväxten börjat tillvinna sig en större uppmärksamhet, som måhända framdeles verkar ett annat förhållande. Snarast är en förbättring att vänta i fårafveln, som redan hämtat märkbar uppmuntran och fördel af sistförflutna årens förhöjda ullpriser. Det å General-Majoren m. m. Friherre Hjertås egendom Mellingeholm i Frötuna socken förlagda, staten tillhöriga stam-schäferi, lofvar i detta afseende en nyttig inflytelse, genom tillgången på en god får-rac, och genom den gagnande föresyn, schäferiets med uppmärksamhet och insigt besörjda vård lemnar. Några betydligare schäferier hafva ännu ej af enskilde hunnit bildas; men orten har dertill flere inbjudande lägenheter, hvilkas ägare äro sysselsatte med sådane anläggningar. 12 Såsom undantag från boskapsskötselns tillstånd i allmänhet, måste nämnas den tydliga förkofran, som visar sig i häst-kulturen, dels framkallad af en mera stadgad välmåga hos hondén, hvarom den städse utgör ett bland de tillförlitligaste bevis, och dels närmare förorsakad genom tillfällen till stobetäckning af sqvadronsbeskällare och från Strömsholms stuteri utsände hingstar. I de trakter af Länet der allmogen mera sysselsättes genom skjutsning, är väl racen ännu småväxt, men i andra delar och den egentliga Roslagen, träffas allmänt goda och starka arbetshästar. Och vid remonteringar för den i Länet förlagde del af Lif-Regementets DragonCorps, har, under de sista åren, alltid tillgång varit till val bland uppviste remonter af provinsens egen afvel.
Sundhets-kollcgium, som funnit de sålunda föreslagna vilkoren antagliga, endast kontraktet ställdes så, att rubbning deri icke måtte vara att befara så länge den tillämnade läroanstalten funnes för det allmänna nyttig och bibehöllcs, i underdånighet föreslagit stat för densamma. upptagande de erforderliga utgifterna till 2,142 r:dr 32 sk. årligen, nemligen arfvoden åt en barnmorske-lärare, 666 r:dr 32 sk, och för en föreiltåndcrska, 300 r:dr, underhåll af 6 fri-lärlingar, å 8 r:dr i månaden, 576 r:dr, samt hyresmedel, ved, ljus, inventarier för fri-elevernas rum och åtskilliga behof för undervisningen, 600 r:dr. Enär, enligt hvad berörde stats-råds-protokoll vidare innehåller, behofvet, särdeles för rikets vestra delar, af en ny läroanstalt för barnmorske-undervisningen blifvit ådagalagdt, samt tillfälle nu erbjuder sig att med en jemförelsevis ringa kostnad för det allmänna organisera en dylik anstalt, får Utskottet tillstyrka, att, på sätt Kongl. Majit föreslagit, en jemnad summa af 2,150 r:dr må, under ofvanomförmälda vilkor, af Kikets Ständer för ifrå gavarande ändamål å stat uppföras. Orthopediska Stats-Ulskoltels Utlåtande, N:o 73. 25 Orthopediska Institutet. 28:o. Med afseende å detta Instituts fortfarande behof af det vid sistlidna Riksdag Institutet beviljade årliga anslag af 2300 R:dr, är af Kongl. Majit föreslaget, att detta anslag, på förut bestämda vilkor, måtte få vidare utgå under den tid, nu förestående statsreglering komme att omfatta. Till denna Kongl. Majits nådiga framställning tillstyrkes Rikets Ständers bifall. Veterinär-Inrättningarne i Riket. 29:o.
BorgareStåndet, emot sjelfva ordtermerna, att af giften upp - J434 Den 17 Juli. upphör till hälften, dä Rustningens uppsättande af Konungen anbefalles, medgifves förtydliga meningen , sa att i stället bör inflyta: Denna afgijt upphör till hälften dä Rustningen uppsattes. 4 § 4 Mom. Under åberopande af Höglofl. Oeconomie Utskottets Betänkande af den I sistl. Juni , som , angående Skäl-Vestgöthar, bland annat innehåller , att en dryg Bevillning försätter deni i nödvändighet, att för densamma med oloflig handel taga sig ersättning, har Hederv. Bonde Ståndet ansett den emot år 1813 nu föreslagna tillökningen i deras Bevillning obillig och yrkat densamma böra nedsättas, om ej helt och hållet upphöra för dem , då de endast handla, ined egna producter. Bevillnings-Utskottet har deremot Funnit, att om endast egna producter utgjorde Skål-Vestgöthens föremål, för dess kringresor i Bandet, blefve tiden bättre och mera lönande använd vid jordbruket i deras ort, och att följaktligen i 18 i 2 års Bevillning nu gjorde förhöjning möjligen torde bidraga till inskränkning af deras resor, hvilka genom handeln ej litet orsaka yp pighet, i synnerhet bland tjenstefolk; men sorn Hederv, Bonde-Ståndet sådant oaktadt påyrkat nedsatt» ning i den upphöjde Bevillningen; så har Utskottet, endast i afseende härpå, velat tillstyrka, att upphöjningen må förfalla och att den Bevillning skall fortfara, hvilken 1812 blifvit af Biksens Höglofl. Ständer godkänd, hvarunder Utskottet likväl icke ansett sig böra densamma nedsätta och än mindre Bevillningen alldeles borttaga. X följd häraf och derest denna nedsättning - Den 17 Juli. 1435 sättning af Riksens Högloft.
Det förundrar mig, att man med så mycken ifver sätter sig emot återremitterandet af detta Betänkande, då man i smärre frågor sällan nekar återremiss, ofta beledsagad af ganska få anmärkningar. Uti ett mål af denna omfattning och vigt synes det icke för mycket begärdt, att alla anmärkningar få framställas och komma under mogen öfverläggning och pröfning. Jag förnyar alltså min anhållan, att ifrågavarande Betänkande måtte återremitteras, och hvad jag deremot anfört få åtfölja till Utskottet. Grefve Horn: Det är sannerligen ej utan djup förvåning, som jag hört en Le 12® - i8o Den 3o April e. m. damot, ja sjelfva Ordföranden i Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet, yrka förkastande af hela Betankandet; och detta styrker mig i öfvertygelse!! om rigtigheten af den anmärkning jag hört, att Betänkandet med flit vore så författadt, alt det kunde förkastas, för att derigenom komma ifrån hela frågan, och undvika att behandla den grundligt. Jag vet ej, hvarföre man skall sky, att med grundlighet handlägga ett ärende, derföre att det handlar om Konungens resor. Konungens Befallningshafvande borde, om de icke äro det, vara underrättade om tillståndet i sina Län. De borde känna det förhållande, hvarom få inom detta Hus kunna vara okunnige, och deras åliggande vore att förekomma det arbitrage Kronobetjeningen utöfvar vid uppbådandet af Kungskjuts. Det är förundransvärd!, att man velat så deraissonnera, som man gjort, för att öfverbevisa mig om origligheten af mitt påstående, att laglöshet existerar, i afseende på utgörandet af K ungsskjutsen. Hvad skall då det förhållande kallas, att under constitutionella former utkräfva en skjutsskyldighet, som icke till sitt omfång i Lagen bestämmes? Om, såsom Herrar Landsliöfdingar här velat insinuera, några klagomål icke förspörjas öfver Kungsskjutsens utgörande, kommer det visserligen, jag upprepar det ännu en gång, af arfsynden, af den slafviska vanan, att blindt lida maktutöfningen.
När, i en sådan fråga som denna, knappast den ringaste sakkännedom kan finnas af en enda ledamot inom 3:ne af de 4 Stånden, octi Ståndens sammansättning är sådan, att man äger rätt all hvarken begära eller förändra något undantag i detta afseende; så vore det väl mera än förvånande om man, på en sådan fråga som denna, kunde så sammanjemka 4 serskilda beslut, att derifrån utgick ett klokt och förståndigt svar, — isynnerhet om det skulle bestämmas af den förseglade voleringssedelu i ett förstärkt Utsk. — För öfrigt om en skrifvelse af innehåll som den föreslagna skulle afgå och Konungen framdeles villfore Ståndernes deri uttryckta begäran; tror jag att de skulle gå ändå längre i sina fordringar i delta fall; man skulle kanhända sedermera klandra Regeringen om hon lät, Ständerne oålspårde, nedrifva någon mindre del af en fästning, t. ex. ett Utanverk, ett Blockhus, eller något dylikt, och man skulle kanske slutligen gå så långt att man klandrade Regeringen i fall hon läte rasera några på Lagudugårdsgärdet till exercis upförda fältverk. Det är sådana följder af den föreslagna skrifvelsen som jag efter någon aktgifning på menniskolynnet i allmänhet tror mig kunna förutse, och lill dem vill jag ej, med min röst bidraga. R. St. böra utöfva sin makt i sådana fall der den är bestämd, och de böra äfven, ulan tecken till harm, låta den andra statsmakten utöfva sin. Det tillkommer isynnerhet R. St., såsom i sjelfva verket den starkaste, att iakttaga hållning och värdighet i dylika fall. Den föreslagna skrifvelsen innehåller ingenting annat än en indirekt skrapa, som jag nyss yttrade, och det är icke på sådant sätt som Ständerne ingifva aktning och anseende åt den makt de äga; och det är derföre som jag begärt afslag på betänk. Hr Brakel, Manritz Gust.: Afven jag får för min del yrka bifall lill Utsk:s betänk. Jag anser det visserligen vara onekligt att endast en regering kan äga de politiska, strategiska och Den 5 Augusti.
Det av Ständerna antagna förslag för transport och bevakning av fångar, har visat sig fungera bra, till allmogens större säkerhet. Kostnaderna har dock ökat. Flera domsagor har inrättats i Norrland, för att kunna påskynda ärendena och minska resekostnaderna. Man förbereder flera ändringar och förbättringar i indelningen av län, domsagor, härader, fögderier, stift, prosterier, pastorat och socknar i riket. Landshövdingeresidenset i Norrbottens län har flyttats till Piteå. För anslagna medel har hus inköpts för landshövdingeresidens i Kristianstad, Blekinge, Karlstads, Västerbotten och Gotlands län. För att få tillförlitliga statistiska uppgifter har landshövdingarna anbefallts att vart femte år insända fullständiga statistiska uppgifter efter givet formulär. Årliga berättelser skall inges angående lantbruket och näringarnas tillväxt. Nya förbättrade formulär för ämnen som hör till tabellverket har tagits fram. Ett statistiskt arkiv, som förestås av en skicklig person inom Lantbruks Akademien inrättas och där sparas dessa berättelser och formulär. Till följd av den större arbetsbelastningen i den ekonomiska delen av administrationen vid Kammar Kollegiet, har man delat arbetet på två divisioner. Samtidigt lägger man ner det 140-åriga Bytesverket, som endast givit flera enskilda lidande och ingen egentlig vinst för Kronan. Förändrad organisation av åtskilliga styrelseverk med ett förbättrat arbetssätt inom dem, leder till att ärendena påskyndas och att ämbetsmännens antal minskas. Förslag skall läggas till nästa riksdag. Uppförandet av den av riksens Ständer på konungens framställning beslutade minnesvård över avlidne kronprins Carl August hoppas man kunna fullborda i år. På ett för Nationen värdigt sätt blir den uppförd och skall vittna om Svenska folkets kärlek till denna Furste. Under det lyckliga fredslugnet har det varit Kongl Maj: ts viktigaste omsorg att bibehålla krigsmakten i sådant skick, att om landets självständighet hotas, vi med förtroende skall möta fienden. Utom de vanliga mötena vid Regementena till häst och fot har man dragit ihop trupper till större övningsläger, med långa marscher och fältmässiga manövrer. Även norska trupper har deltagit under svenskt befäl. Allmänna Beväringsmanskapet har varit samlade till vapenövning och visat berömvärt nit att förvärva sig skicklighet. Konungen har själv övertygat sig om att svenska armén äger både skicklighet och mod.
Härtill kommer, att de utgifter, som under loppet af innevarande år måst påföras denna fond, uppgått till så stort belopp, att, jemte det fondens behållning är inskränkt till ett kapital-belopp af 900 RullR:mt, fondens skuldsättning nu uppgår till 54,900 R:dr, samt att återstående utgifterne för nu pågående reparationer eller andra i denna berättelse längre fram omnämnde arbeten, om hvilkas utförande beslut redan blifvit fattadt, kunnat beräknas till omkring 62,000 R:dr, allt R:mt. Sedan likväl Höglofl. Ridd. och Adeln vid sednaste riksdag, då redan knnde förutses, att ifrågavande fonds tillgångar ej kunde blifva tillräckliga för bekostandet af de förestående reparationerna, beslutat att från och med år 1858 och tillsvidare öka den årliga kapitations-afgiften från 1 Rulr B;ko till 5 R:dr R:mt, om hvilken förhöjda afgifts uppbärande ock, i anledning af Ridd. och Adelns underdåniga anhållan, Nåd. Kungörelse blifvit af Kongl. Maj:t under den 5 Februari 1858 utfärdad, hoppas Riddarhus-Direktionen, att, om vid detta stadgande får förblifva, samt Ridd. och Adeln, som vid sednaste riksdag beslöt, att hvad utöfver reparations-fondens tillgångar intill nästa riksdag funnes för reparationen af grnndmurarne under Riddarhus-byggnaden behöfligt, finge af Riddarhus-kassan eller någon annan under Direktionens förvaltning stående fond, förskjutas till reparations-fonden, att tills vidare särskildt bokföras, intilldess framdeles beslut kunde fattas om anslående af medel till ersättning för förskotten, behagade medgifva, att dylika låne-transaktioner äfven vid framdeles förefallande behof få uppgöras, Reparations-fondens skulder, jemte de framtida reparations-kostnaderne skola småningom kunna med de inflytande förhöjda kapitations-afgifterne betäckas. § 3.
Att, såsom Motionairerne yrkat, Kungsgårdar och Kronolägenheter i allmänhet må lill skatte försäljas, dertill har Utskottet, med afseende å hvad sålunda förekommit, väl icke ansett sig kunna tillstyrka Rikets Ständers bifall; men Utskottet har dock trott, att, derest förhållandet med någon Kronans egendom skulle finnas sådant, att fördel för Kongl. Maj:t och Kronan skulle uppkomma genom egendomens försäljning till skatte, i stället för densammas utarrenderande efter de af Kongl.'Maj:t och Rikets Ständer bestämde grunder, sådan försäljning ock bör kunna ega rum, och Utskottet får derföre föreslå: det Rikets Ständer, genom underdånig Skrifvelse, hos Kongl. Maj:t anhålla, att, i händelse någon Kungsgård, Kungs-Ladugård eller annan till Boställe icke anslagen Kronolägenhet skulle finnas af den beskaffenhet, alt verklig fördel för Staten uppkommer genom försäljning till skatte af sådan egendom, Kongl. Maj:t måtte låta vederbörligen utreda förhållandet och förslag i ämnet derefter till Rikets Ständers pröfning öfverlemna. Beträffande frågan om försäljning till skatte af de Militiaeoch Civil-Stalerne upplåtna Boställshemman; så och enär skatteköp derå, enligt t> Stats-Ut skottets Utlåtande N:o 216, gällande Författningar, är bestämdt förbjudet, och ej några öfvervägande skäl förefinnas till ändring härutinnan, anser Utskottet de derom gjorde motioner böra förfalla.
Skulle nu alla de angelägenheter, hvilka f. n. äro åt sistnämnda olika Bestyrelse!- anförtrodda, öfverlemnas åt en enda myndighet inom länet, blefve på samma sätt, sora jag antagit fallet böra blifva inom socknarne, denna myndighets verkningskrets mera vidsträckt och en plats inom densamma, mera betydelserik och värderad. Jag ber att, i sammanhang med detta mitt yttrande ang.-de nu ifrågavaride motion, som jag bekänner mig icke ännu haft tid att genomläsa, få säga några ord med afseende å en annan motion i enahanda syftning, hvilken nyligen blifvit väckt af Hr Tersmeden. Han har, ibland annat, föreslagit, att omfånget af nuvarande sockennämnders verkningskrets måtte utvidgas, derigenom att åt dem öfverlåtes en del af polistillsynen inom socknen, vården af alla församlingens kassor, vården af faderoch moderlösa omyndigas arf, samt allmänna upbördens uptagande och redogörande. 1 hvad de 3:ne första updragen beträffar, får jag förklara mig beredd att understödja Hr Tersmedens förslag, ty äfven jag tror, att polisupsigten inom socknarne skulle kunna lill väsendtligasle delen ombesörjas af sockennämnden, samt att, -—- hvilket äfven följer af livad jag förut haft äran anföra — vården af församlingens tillhöriga kassor jemväl borde åt samma myndighet anförtros, men hvad deremot den allmänna upbörden vidkommer, anser jag att åläggandet af ett sådant bestyr nödvändigt skulle leda derhän, att hela sockennämnds-inrättningen blefve omöjlig att bibehålla, ty jag är fullkomligt öfvertygad derom, alt ganska få personer skulle vilja inträda i en nämnd, der ett så ansvarsfullt och onerösl bestyr, som upbärandet och redovisandet af de allmänna medlen, dem updrages. Jag ber alt få tillägga att jag anser det vara af stor vigt att, så länge vi icke äga s. k.
Men skulle de åskdigra moln, som jag med djup smärta ser samla sig på vår politiska horisont, icke skingras, utan, emot min varmaste önskan, urladda sig, då skall min arm och min ringa förmåga alltid stå Fäderneslandet samt frihetens, sjelfständighetens och lagarnes uprällhållare lill buds. Efter upläsningen häraf tilläde Hr Stiernsvärd mundlligen: I anledn. af det yttrande, som Ilr Statsrådet von Hohenhausen nyss afgifvit har jag icke kunnat draga annan slutsats, än ali det innefattar ett odeladl bifall lill nuvande försvarsorganisation. Jemför jag dermed hvad K. M:s nåd. propos. om Statsverkets tillstånd och behof innehåller om samma Statsråds underd. framställning i ämnet, sä finner jag följande yttrande: ”Sedan det förslag till ett full komligare ordnande af försvarsverket till lands, hvilket, E. K. M. före sista riksdagen lät utarbeta och derefter täcktes för rikets dä församlade Ständer i nåder framlägga, i de väsendtligasle delarne icke blef af R. St. bifallet och således icke heller kunnat i verket sättas, samt jag, vid sådant förhållande, ansett mig kunna förutsätta, det E. K. M. ej skulle vara benägen att vid nu instundande riksdag till R. St. ånyo framställa samma förslag, eller något annat af lika omfattande syftning, har jag, ehuru visserligen, efter mina åsigter, mycket ännu brister uti anstalterna för landlförsvaret, innan dessa kunna anses fullt motsvara sitt ändamål, likväl trott min åtgärd nu böra inskränkas till uttalande af skälen till de af mig nu underd:st anmälda organisationsoch anslagsfrågor samt för öfrigt till framhållande af hvad vid regleringen af utgifterne under 4:de Hufvudliteln, synes mig böra af E. K. M. tagas under nåd. pröfning” etc. Jag skulle tro alt uti dessa 2:ne yttranden visar sig en bestämd inkonsequens. Oen JC Juli.
FORDRINGSEGARE. 44 GUSTAF. Ja, det är inte bara min enskilda mening. Har du inte läst dagens tidning? ADOLF (far samman). Nej! GUSTAF. Den liggen här på bordet! ADOLF (griper efter tidningen utan att våga ta den). Står det här? GUSTAF. Läs! Eller ska jag läsa? ADOLF. Nej! GUSTAF. Jag ska gå om du vill! ADOLF. Nej! nej! nej! Jag vet inte jag tycker att jag börjar hata dig och ändå kan jag inte låta dig gå! Du halar upp mig ur vaken där jag ligger, men när jag väl kommer upp slår du mig på hufvet och doppar ner mig igen! Så länge jag egde mina hemligheter för mig själf, hade jag ännu inelfvor, men nu är jag tom. Det fins en tafla af en italiensk mästare, som föreställer en tortyr; det är ett helgon som man vindar tarmarna ur på ett gångspel; martyren ligger och ser hur han blir allt tunnare och tunnare och hur rullen på spelet blir allt tjockare! Nu tycker jag du har vuxit sedan du gräfde FORDRINGSEGARE. 45 ur mig, och när du går, går du bort med mitt innanmäte och lemnar ett skal kvar. GUSTAF. Oh, så du fantiserar! Din hustru kommer ju för öfrigt hem med ditt hjärta? ADOLF. Nej, inte numer, sedan du brände upp henne för mig! Du har lagt allting i aska bakom dig: min konst, min kärlek, mitt hopp, min tro! GUSTAF. Det var ju så bra gjordt förut! ADOLF. Ja, men det hade kunnat räddas! Nu är det för sent, mordbrännare! GUSTAF. Vi ha svedjat lite bara! askan! Nu ska vi så i ADOLF. Jag hatar dig; jag förbannar dig! GUSTAF. Goda tecken! Du har kraft ännu! Och nu ska jag dra upp dig igen! Hör på, du! Vill du höra på mig; och vill du lyda mig? ADOLF. Gör med mig hvad du vill! Jag lyder! GUSTAF (reser sig). Se på mig! FORDRINGSEGARE. 46 ADOLF (ser på Gustaf).
Utlåtandet delar sig i flera frågor, hvaraf den första rörer återgång lill Kronan af de lägenheter, som för särskilta ändamål äro disponerade, så snärt desamma ej mera behöfvas; den andra angår försäljning af åtskillige lägenheter i Upsala, och den tredje handlar om de öfrige byggnadernes föryttrande. Innan jag vidare yttrar mig i ämnet, utbeder jag mig få fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på hvilka byggnaderne äro, då det torde visa sig, att fråga ej är om någon bagatell. Byggnaderne äro följande: Uppgift ä de Magazinshus och Lägenheter, som tillhöra Allmänna Magazins-lnrättningen. Stockholms Stad. Ladugårdslands Bränneri: Ett större Boningshus af sten med lörum samt inrättadt Magazin för spannmåls* uPPlaS Ett Mjöloch Gröpes-magazin med ett mindre Mälteri derunder af sten Ett Boningshus af sten, Knallenborg kalladt, bestående af 20 större och mindre rum samt 6 källrar Ett mindre Boningshus af sten med boningsrum En Smedja af träd, brukbeslagen Vedoch Kohlbod af bräder Ett Stall för 2:ne hästar med foderqvarn Ett Redskapshus och 2:ne Materialbodar Ett stort Brännoch Brygghus med dertill hörande inrättningar. I flygelbyggnaden åt öfra gården en bagarestuga med en inmurad kopparpanna .. Tvenne Stall och en Hästqvarn af sten En gammal Sjöbod af träd Ett mindre Fähus under tegeltak, år 1814 förändradt till redskaps-skjul En större Materialbod En Egendom vid Tysk bagare-bergen i Qvarteret Kuhlberget innehållande ett större Magazinshus af sten ( Öfverlemnadt till Veterinairlnrättningen, utom ( nedra våningen, som bebosafMagazinsRedogöraren. Veterinairlnrättningen disponerar detta hus. Disponeras af Veterinairlnrättningen. 48,953! 41 11 Begagnas af Magazinslnrältningen. | Disponeras af Veterinairlnrättningen. Disponeras af Veterinairfnrättningen. t
Vid sådant förhållande är det nödvändigt att äga dessa ordin, skatter inamovibla och att icke låta dem behandlas på det mycket klandrade sätt, som 1812 blifvit begagnadt, nemi. att afgöra grundlagsfrågor vid samma riksdag, som de blifvit väckta. Under sådant förhållande anhåller jag, att Utsk. matie noggrannt utröna, huruvida icke dessa inkomster äro af natur att icke kunna förändras, annorlunda än i den ordning Reg.Frn föreskrifter om grundlagsfrågor. Vi hafva förut varit mycket ömtålige om de minsta ord af redactionen i grundlagen. Vi hafva icke vid denna riksdag velat medgifva att h us b eh o f s - b r ä 11 n i n ge n må kallas endast brännvinsbränning. Vi hafva ej ens efter fem års liggetid tillåtit förändring i stadgandet att biskopsvalen skola ske i vanlig ordning och ordet vanlig har ej ansetts kunna utbytas emot ordet laglig, med mindre förslag till förändringen hvilat 5 år på Ständernes bord. I conseqvens dermed skola vi tillse om ordet ordinarie, sorn är utländskt, icke rätteligen kan öfversätlas med något Svenskt ord. Reg.Frn talar väl i 5q §:n om ordinarie inkomster, men Riksd.Ordn. uttyder på Svenska hvad ordin, inkomster vilja säga. Uti 3o §:n Riksd.Ordn. står alldeles samma mening uttryckt, som i Reg.Ftns 59 §, med den skilnad, att när man kommer till de ordin, inkomsterna, kallas de icke så i Riksd.Ordn., utan heta der vanliga inkomster, som icke äro föränderliga, eller icke bro af den natur, som Bevilln.Utsk. fått sig uppdraget alt behandla; nemi. hevi 11— ningar eller sådana inkomster, som genom bevilln. böra utgöras. Ordet ”bevilja” förutsätter R. Sl:s rätt att åtaga sig dessa beskattningar, och det Förstärkta StatsUtsk. får under vissa villkor en sådan ratt.