Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Coll. följande Nåd. beslut, hvilka kunna anses äga sammanhang med ManufacturDiscontFondens förvaltning i allmänhet, nemi.: 1:0 medelst Nådigt Bref af den 20 April 1827, att ej mindre BomullsSpinneri-idkare, än äfven Innehafvare af Yllespinnerier må ifrån början af år 1828, i förhållande till värdet af deras tillverkningar, upptagas i den allmänna fördelningen af ManufacturDiscontFonden, hvarvid, då Spinneri och Väfveri i samma Fabrik äro förenade, värdet af Disconträtten för garn bör afräkna* å värdet och Dis:out-rättigheten för den ai4 Stats-Utskottets färdiga väfnaden; äfvensom att herörde Lånrätt finge af vederbörande ti||godonjutas äfven för år 1827, så vidt Fondens opåräknade tillgångar det medgåfvo. 2:0 genom Nådigt Bref af den 9 Maji 1827, att arbetare i Eskilstuna Fristad, hvilka under deras Ge-, gälltid gjort sig kände för flit, sedlighet och skicklighet, samt derom kunna förete intygande af ordningsmannen, må, så snart de blifva Mästare i Fristaden, få emot vederhäftig borgen upptagas till Lån af 3oo högst 4oo R:dr, naen deras lånerätt sedermera för det följande året och framgent på vanligt sätt, eller efter tillverkningsvärdet bestämmas; hvarjemte K. Gomm. Coll. anbefalldes att då sa beskaffade lån upphunne ett belopp af 4°oo R:dr, derom till K.
Utslet säger visserligen på ett ställe, att »det är väl sannt att Gälaredsgrenen alltifrån tiden då den Usta Riddarh-Ordnm utfärdades intill medlet af 1700-talet ansetts af andra höra till N:o 66» etc., och, på ett annat ställe, då det är fråga om Kapten Bleckert L:s af Fårdala uppgift till Riddarh.-deputationen 1761, att »han och hans bror voro de enda af ätten N:o 1», »att de (sjelfve) ansett sig vara de siste af ätten»; men emot båda dessa ganska talande faktiska förhållanden uppställer Utsk:t, som det synes, endast sitt eget anseende. Men för att återgå till Utsk:ts svaga argumenter, så kan man väl icke nog undra öfver, att år 1765 förser Utsk:t alla möjliga och omöjliga stöd för sina åsigter — då detta märkvärdiga år 1765 — var det som först ordning bragtes i ätternas representation, — då var det Prosten Sibergs i Sköfde likpredikan korn i dagen och väckte en sådan revolution i förut bestående förhållanden i Lilliehöökska ättens representationsrätt, — då var det ändtligen som nu befintliga officiella genealogier utarbetades under de utmärkte genealogernas. Baron Tilas och von Schönfeldts ledning, och i enlighet med desse mäns åsigter i ämnet. Men granskar man närmare på hvad skäl Utsk:t kommer till desse för sin åsigt fördelaktiga resultater, finner man att [Jtsk:t i archivets handlingar sett ett »debiterings-bevis», enligt hvilket Lilliehöökska ätterna blifvit debiterade för sina genealogiska tabellers renskrilning; men huru kan man väl påstå att tabellerna fingo sitt nuv:de utseende just samtidigt med debiteringen för renskrifningen ? Eller kan man väl, lör att taga ett till hands liggande exempel, påstå att kapitations-afgiftens utdebiterande år 1859 bevisar, att de reparationer, för hvilka den utdebiterades, voro fullbordade 1860?
N:o 233, Om ÖfversteLieutenanten Tornerhjelms klagan, rörande liquiden af dess skuld till Malmö Discontverk. 3öo Prot, Ut dr. å. 25 Junti TQ23, N:o 334, Om arfvode åt ÖfverCommissalien Ek, för dess biträde vid Discontgöromålen. N:o 235”, Om beviljad befrielse från Bysattning för åtskilige de förra FiiialDisconternes Gäldenärerj men Återremitterat N;o 236, Angående förre Handlanderne J* B. Kock och Jonas Ståhle beviljad befrielse från bysättning för skalder till Malmö f. d. Discont. S. D. Vid skedd förnyad föredragning återremitterades följande Utlåtanden: Stats och BancoUtskottens: N:o 237, Angående bidrag till utförande af Hjelmare Canal och Slussverks ombyggnad. Bevillnings-Utskottets: N;o 12, Angående de genom stora sjötullen inflytande Bevillningsmedel. LagUtskottets N:o 84, Angående LagmansRätternes upp* hörande. Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets N:o 107, Om ett förbättradt Scholeväsende i Landsförsamlingarne till Barns tidiga och fullständiga undervisning. S. D. Följande Utlåtanden blefvo vid föret dragning bifallne, nemi: LagUtskottets N:o 85, Om förändrad Organisation af HäradsRätterne. N:o 86, Om befrielse för sökande Parter uti skuldfordringsmål hos Konungens Befallningshafvande, att med Förklaranden communicera de i dessa mål meddelande Utslag. N:o 90, Om FörlikningsDomstolars inrättande, Allm. Besvärsoch EkonomiUtskottets N:o 102, Om skogsegares befrielse från kostnaderne till Klamparelaget i Götheborg. N:o 103, Om medel till befordrande af Svenska Jerntillverkningars och Manufactur? arbetens afsättning på Norra America.
Men se der! » utbrast fru Haraldsson lifligare, » den lilla flickans klädning • — den der hvita tvättklädningen menar jag • — den är både beqväm o c h trellig, kunna vi ej klippa t. ex. två efter den o c h så ett par eller tre med en liten förändring — » » Bästa fru Haraldson, här är fråga o m föräldralösa barn, barn, som lefoa på andra barmhertighet, o c h då kan det väl ej komma i fråga, att de skola klädas som våra egna. » » Förlåt, jag antog, att just emedan det var stackars fattiga föräldralösa, så ville ni alla handla så emot dem, att de små skulle känna sin olycka mindre hård o c h — » » Det är ett allmänt antaget bruk, att sådana barn ha en bestämd drägt; nog vet fru Haraldson detta. » » Men detta är ju dock ett grymt o c h tilllika ett dumt bruk, fru Wilén. » » Vill fru Haraldson ha godheten uttala sig något närmare o m saken! » Min väninna var något blek, när hon nu lade saxen ned på det upprullade tyget o c h satte sig. Hon lider j u alltid, då hon så — Sista n u m r e t I der ser sig tvungen att uppträda i en större krets. » Jag föreställer mig », började hon, något darrande på rösten, » att det knappast kan tänkas en tyngre lott, än att i späd ålder vara värnlös, antingen detta skett genom föräldrarnes frånfälle eller derigenom, att de ej förmå uppfostra sina små. Att gifva af sitt öfverflöd eller af det man, strängt taget, ej sjelf behöfver, är j u en lätt sak o c h dertill en stor glädje; men att nödgas emottaga allmosor är tungt, tungt äfven för barnet, när det börjar förstå något af samhällslifvet. De första starka intryck ett barn får, äro vanliga afgörande för dess hela själsriktning, ochdrägten spelar en icke obetydlig rol i ett barns tankelif. Liksom der genom lyx och fåfänga i barndrägter utvecklas fåfänga, ytliga menniskor, så har äfven de otäcka uniformerna på välgörenhetsanstalterna stor skuld till, att barnahjertat der så ofta fylles med bitterhet och onda tankar.
Föredragande i FinanceÄrender, Anmärkning mot, IV 1. s 39. Se Anmärkning. — i Krigsärender, Anmärkningar mot, IV, 1. s 39 och i58. Se Anmärkning. Föredragning inför Kongl. Majit. Särsk. Utskottets Betänkande, XI 114- Föreskrifter, af Kongl. Majit nådigst meddelade om Spannmåls-undsättningsskulders snara liqviderande under åren 18x9 — 1822, II s 619, 623. Författning, oeconomisk, må ej för skyndsamt sältas i verksamhet. Ekon. Utskottets Betänkande, VIII s 94—-98, bif. af Adeln, IX s i56, af PresteStåndet, IX s 169, af BorgareStåndet, IX s 172, af BondeStåndet, IX s 178. Underd. Skrifvelse, X 1. s 2i5—-217. PiiksdagsBeslutet, §. 44* — örn upphäfvande af den, som afser att förekomma kostsamma Begrafningar. io6 Motion, remitt, till Lagutskottet, II s I23o. LagUtskottets Betänkande, VIIi.s65, 66, bif. af Adeln, IX. s 181, af PresteStåndet, IX s 1S6, af BondeStåndet, IX. s iq3. Författningar, om ändring i nu gällande prohibitiva; Bevillningsocb Ekon. Utskottens Betänkande, V i. s 58i — 612, bif. af Adeln, IX s 1177, förkast, afB01- gareStåndet, IX. s np4> tif. af BondeStåndet, IX s 1200, af PresteStåndet, IX s 1206. Författningars, om allmänna, utgifvande på trycket. Ekon.
Denna byggnads ändamål är såväl att tjena till skydd för passagerare, då de vid afresan eller ankomsten uppehålla sig framför stationshuset, som att utgöra uppställningsplats för passagerarevagnar, af hvilka 27 stycken kunna under banhällen inrymmas, utan hinder för pågående trafik. Fem paralela spår, af hvilka fyra sinsemellan blifvit förenade genom vändskifvor, äro under banhällen nedlagde. Gasledning är införd såväl i stationshuset som i banhällen samt längs banan närmast staden. A de fria platserna inom stationsområdet äro gräsmattor och åtskilliga planteringar anlagde. För reparations-verkstäder och lokomotivstallar är en större byggnad uppförd, af hvilken vid 1858 års slut 5 lokomotivrum voro färdiga, lokomotiv-reparations-verkstaden till hälften inredd, förrådslokalen uppmurad till öfra bjelklagret samt grund lagd till vagnreparations-verkstaden och en större smedja. Då det ej är möjligt att vid anläggningen af en jernvägsstation af den vigt, som Götheborgs, genast bedomina en blifvande trafiks fordringar, och då det är nödvändigt att låta den framdeles vunna erfarenheten närmare bestämma såväl storleken at de särskilda stationsbyggnaderna som dessa byggnaders lägen, bjöd omtankan att vid första anläggnin - — 122 — gen af ifrågavarande station icke göra alla byggnader permanenta, och det är af detta skäl sorn jag, understödd af Götheborgs myndigheter, hos Eders Kongl. Majit i underdånighet sökte och vann tillstånd att, i strid emot Götheborgs stads brandordning, af trä uppföra tills vidare behöflige godsmagasiner, hvilket slag af byggnader naturligtvis framför andra äro underkastade sådana förändringar, som en stigande rörelse framkallar. Den inre anordningen af sådana magasiner utgöres af en plattform midt i och längs efter byggnaden i höjd med godsvagnarnes golf, och utefter hvilkens ena sida jernvägsvagnar och utefter den andra vanliga fordon kunna framköras. Omlastningen verkställes genom utefter plattformens midt uppställda kranar. Utom vanliga vågar finnas äfven så kallade brovågar, å hvilka en fullastad godsvagn kan framdragas och på en gång vägas.
Grefve af Ugglas, Kongl. Maj.ts Nacliga Propos. N.o 39. i3 Hof-Cancelleren von Schulzenheim. Stats-Secreteraren Nordenfalk. Stats-Secreteraren uppläste till justering ett, på Kongl. Majrts Nådiga befallning, författad t förslag till Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse" till Rikets Ständers Statsutskott, angående uppförande på allmänna Iodragnings-staten af den Regements-Läkaren J. C. Trapp beviljade Löneförhöjning. På Stats-Rådets underdåniga tillstyrkande af bifall till detta Förslag, såsom öfverensstämmande med Kongl. Maj:ts förut fattade beslut, täcktes Kongl. Majit samma förslag, sådant det vid detta Protocoll finnes bilagdt, i Nåder gilla, och befalla att Skrifvelse, i enlighet dermed, skulle till Rikets Ständers Stats-Utskott afgå. Ex Protocollo C. R. Kökeritz. KONGL. MAJ-.TS Nådiga Proposition till Rikets Ständers Stats-Utskott j angående Sala Silfver-Verk; Gifven Stockholms Slott den i3 November 1828. Uti underdånig Skrifvelse af den 8 Marlii 1810 hade Rikets då församlade Stan - i4 Kongl. Maj ds Nådiga P ropos.
I afseende på de gjorda anmärknlngarne qti Frågan om befrielse för afgifters erläggande af extra Rotehållare, under Fredstider; få vi, för vår del, åberopa hvad Oeconomie-Utskottets sista Betänkande härom, innehåller, och, med anledning af Herr Biskoppen Doctor Almqvists samt Herr Professoren Doctor Wijkmans med flera Ledamöters af Högvördig:! Prest-Ståndet erinringar, vördsammeligen föreslå den ändring uti nyssnamde Betänkande, att det må vata. Den 5 Augusti vara de estra Roterings-skyldige obetaget, att, uti Krigstid, med Kongl. Maj:t och Kronan öfverenskomma, om extra rotermgens utgörande under Kriget, antingen uti Manskap eller genom Vacance-afgift, allt efter som Kongl. Maj:t för Rikets fullständiga försvar i Nåder bäst pröfvar och Roteliållame sig åtaga, samt i likhet med hvad för den ständiga Koteringen då kan beviljas. Ut Supra. Ex Protocollo M. M, Rosbeck. Uppläst hos samtliga Riks-Ståndén den 5 Augusti Vördsamt Memorial! ill följd af Höglofl.
I ett af våra sednaste Plena har Herr von Hartmansdorff framstält den träffande tanka, att Ridderskapets och Adelns öfverläggningar gifva bilden af en växelundervisnings-anstalt; och han synes jemväl hafva trott, att ingen växelundervisning kan äga rum, utan alt åtföljas af vexelbestraffningar; ty våra protocoller vittna huru frikostigt han på en tid utdelat sådana till höger och vänster, så snart 318 Den 19 December f. m. lian trott sig finna tillfälle dertill. Derefter hade man, kan hända, kunnat vänta, att han tagit sig sjelf till vara, alt icke begå samina fel, som han hos andra bestraffat; men då han nu, om så väl Motionairens, som Grefve Frölichs yttranden tillåtit sig det uttryck, att de voro ovärdiga; så hemställer jag till Ståndet och till honom sjelf, om han icke gått för långt, och sålunda gjort sig skyldig att sjelf emottaga den bestraffning, som han förut så gerna gifvit åt andra. Många yttrade härtill deras bifall. Grefve Hamilton: Ehuru öfvertygad att jag med min citation ur den Heliga Skrift tillräckligen vederlagt mine motståndare, ber jag blott att få fästa Högloft. Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på förhållandet i Sweitz. Uti alla de reformerte Cantonerne råder snygghet, trefnad, sedlighet och välmåga, då deremot i de Catholske, som af naturen ej äro mera vanlottade, råder uselhet, osnygghet och armod. Icke desto mindre iagttages i de sednare eller de Catholske Cantonerne allt möjligt yttre sken af gudsfruktan och alla serskilde Helgedagar firas med uppmärksamhet, då uti de förra eller de Reformer te nästan inga andra dagar än SÖndagarne egnas åt offentliga andagten. Jag har citerat detta, för att äfven derigenom visa, att icke blott yttre ceremonier, hvilka mäst Den 19 December f. m. verka på den fördomsfulle och trösta lättingen, äro de, som åstadkomma verklig moralitet. Hans Exellence Herr Grefve Fleming , Claes:
Hon skulle få sig lite roligt, hon med, som fick sötmjölk, då Jonas aldrig fick annat än blå mjölk eller surmjölk! Om hon nu ville så att säga »stryka åt» så skulle det kanske bli sötmjölk öfver till Jonas någon gång. Han fick tag i en tändsticka, lyfte på ena benet och strök eld manhaftigt som han sett pappa göra och tände därpå stubintråden, hvarpå han gnodde allt hvad tygena höllo. Ute på gården gick de andra ungarne i all sin oskuld och visste intet ondt utaf. Jonas lagade så, att de packade sig undan och själf stod han midt på gården och väntade smällen. Men det blef ingen på länge. Hur det kom sig, förstod inte Jonas, men smög sig tvekande till fönstret ock tittade in. Ja, katta låg där hon låg, hon, och flaskan bredvid. Ingenting brann och ingenting glimmade. »Det är bäst att akta ögona här», tänkte Jonas och dök ner. »Här är ingen fara», tänkte han och dök upp. Katta låg där hon låg och flaska bredvid. »Om jag skulle gå in» — ja, och så gick han in, men stannade väl tio gånger och väntade smällen. — Men då han tittade in genom dörren låg katta där hon låg och flaska låg där hon låg. Ulltråden hade inte brunnit längre än till korken. Jonas insåg att han skulle ha bättre tråd, men under det han sökte, kom morsan gåendes. I häpenheten slängde han flaskan in i bakugnen rakt på glödhögen, räckte lång näsa åt katta, som låg där hon låg framför öppningen och marscherade med frank uppsyn och hastiga steg förbi käringen på stugubron. Käringa såg på pojken, att han hade haft lite raktik för sig och skyndade sig in för att se hvad det var för något, innan Jonas skulle komma utom strykhåll. I detsamma käringen steg in — pang!! Ugnen var som en stor pistol; det stod eld och rök ur den och katta — förladdningen! — flög tvärs öfver golfvet i andra väggen, som en kula, omgifven af eldslåga. Käringa kastades på sin bak där hon stod, så att det sa ’duns i golfvet. Nu kan tänka ! Vips var käringen ute på jakt efter sin älskade styfson.
Memorial af Herr Grefve Cronhjelm, Polycarpus, i hvilket yrkas, hvad och förut skail vara påtänkt, sammanslagning afUndervisnings-anstalten för Ingenieur-Cörpsen , och den på Mariebergs Ivrono-Styckgjuteri förlagde, för Artilleriet. Såsom skäl anföres, att det sammanräknade antalet af båda Corpsernes Elever ej är större, än att det viel ett Läroverk kan undervisas; Vetenskaperna, som vid dem båda studeras, äro desamme, och deras Studium skulle säkert vinna vid, om den enhet och grundlighet åstadkommes, som onekligen skalle blifva en följd af Läroverkens sammanslagning. Ett Bibliothek kunde finnas, gemensamt för båda Corpsernas Elever; gemensamma Lärare bespara dubbla Statsanslag, och den enhet i principer vinnas, hvilken beklagligen ofta saknats vid Artiljerioch Ingenieurs-Ofiicerares gemensamma tjenstgöring i Krig. Å dessa gemensamma högre Militair-Läroverk, egas förträfflige exempel i de Fransyske, Betänkanden. 479 Sluteligen föreslås en underdånig Skrifvelse, i änmet. Herr von -Hartmansdorff, August, tillstyrker Förslaget och erinrar, att Hans Majrt Konungen gifvit en dylik organisering åt den högre Militair-Undervisningen i Norrige, ders Officerare, sora söka anställning vid Generalstaben, äfven begagna den.
En hop af späda träd med starka grenar täcker, Som grönska i dess skygd då stormen rasar fram, Hvars krafter brutna bli mot ekens hårda stam: Så skyddar Edbom dig och all din handels grenar; Han mod och rättvist nit i en person förenar; Han både aln och svärd i sina händer har. Men – det stillaste lugn bebådar ofta åskans ankomst. Ett dammigt ilbud förtäljer om de antågande Göternes här, uppsåt, fältherre och vapen. Svarta sorgemoln öfverhölja staden med ängslan och skräck. Madamer, Jungfrur, kring på alla gator gå Med vidt utrefna hår, och sig för brösten slå. Till torget samlar sig en blek och rådvill skara, Som af sitt eget sorl förvissas om sin fara. En del, förtviflad re’n, sig stängt i sina hus, Att krossas med Borås och dö uti dess grus. Ur mörka källarhvalf de dolda skatter föras, Som hvälfvas om hvarann och bort ur staden köras. Nu först, vid det allmänna sorlet, får Edbom veta orsaken till larmet. Han kastar sig i trängselns vågor, han förebrår, uppmuntrar, hotar, ber: än väcker han allas ömhet för en älskad stad, än påminner han om Ärans dyra lag, än målar han flyktens neslighet och fara. Hans vältalighet, den eld, det glada hopp som strålar ur hans ögon, hans värdighet och dygd, – allt i förening gör, att han snart ingifver förtröstan och ser omkring sig en här af modiga kämpar. Det allmänna sinneslugnet är återställdt. Som då, när vädrens våld fått böljans frid förstöra Och tunga vattumoln kring hela fästet föra, Då ses en blixtfull natt på hafvets utrymd rå, Och vågen, fraggig, brant, mot strandens klippor slå; Men när den blida sol har mörkret undandrifvit Och brutit molnens vägg och ljus åt luften gifvit, Då saktar böljan sig, då fängslas vädrens makt, Och himlen speglar sig i vattnets lugna prakt. Med dessa vackra verser slutar den första sången. Den andra begynner: På stadens stora torg man redan plantadt skådar Det grymma strids-banér, som krigets faror bådar. Den spända trummans larm ett ovant buller gör,
Riksdags.-Ordningen, likväl med den anmärkning, att det deruti befintlige Redaktions-fel af: ej Ståndet derom bör rättas till : ej något Ständ för si q derom 8Cc. ; hvaremot Ståndet afslog de, föreskgne förändringar i 3g, §. Riksdags-Ordningen samt Tillägget till 4. §:n 8- inom. TryckfrihetsLagen ; Och beslöt Ståndet, att , sedan alla hvilande Grundlags frågor numera blifvit pröfvade och afgjorde , anmoda Constitutions-Utskottet , att till justering bos Riksens Ständer inkomma med Redaktion på alia de Förslag, sorn af samtlige RiksStånden blifvit godkände, hvilka, sedan de af Riks Stånden blifvit justerade, derefter böra till Espeditions-Utskottet öfverlernnas , för att åtfölja Riksens Ständers underdåniga skrifvelse till Kongl. Maja , om Nådig Sanction å desse Beslut och Grundlagarnes derefter r.utade omtryckning. ^ ' S. D, Vid ytterligare föredragning biföll Bonde-Ståndet Stats.Utskottets den 4cde i denne Månad afgifne och sedan den i2:te på Bordet hvilande Utlåtande, 1 anledning af Kongl. Majus Prot. Utdr. t?. 17 Mars 1818- *13 Nådiga Proposition , om Medels anslående till en förbättrad fångforsling och bevakning. S. D. Upplästes ett från Högvördige PresteStåndet ankommet ProtokollsUtdrag af denna dag, hvaruti, tillkännagifves, att, sedan, enligt Stats - Utskottets, anmälan, af den 4 Utskott, under den 34 sisth Februarii , återtagit; Dess. Högstsalig Herr Faders till Utskottet den 23. December nästledit år, aflåtne Nådiga Proposition om bestämmande af 600,000 Francs i Metalliskt mynt för den årliga ersättnings summa af 200,000 R:dr Banko, som vid 1815 års Biksdag blifvit Kongl. Maj:t och Dess Efterträdare på Svenska.
Arméens sednast församlade fullmäktige, som under nu fullbordade granskning af armeens pensionskassas förvaltning kommit i erfarenhet deraf, att denna kassa, oaktadt de höga afgifter, arméens befäl sig åtagit, för att kunna fullgöra pensioneringen, likväl befunne sig i den ställning, att, om pensionärernes antal fortfarande tilltoge i samma progression, som hitintills, dertill all anledning syntes vara för handen, kassan innan kort ej skulle förmå utbetala pensionerna ens till nu bestämda belopp, hafva, vid dessa förhållanden och efter öfvervägande af sättet, huru pensionsinrätlningens framtida bestånd skulle kunna betryggas, utan att med förhöjda afgifter betunga arméens befäl, ansett sig böra omfatta den utväg att begära statens medverkan i anslagsväg. I sådant afseende hafva fullmäktige, efter en utförlig berättelse om arreéens pensionskassas uppkomst och tillväxt, uti skrifvelse den 8 December 1847, bland annat, i underdånighet anfört, hurusom det belopp, hvarmed Bih. till R. St.
Det är visserligen möjligt att 3^ §. i RegeringsFormen kan blifva ändrad genom bifall till ConstitutionsUtskottets förslag; men delta är ännu ej antaget, och jag tror det icke vara oss tillständigt, att i väntan derpå, uppehålla frågan, som bör afgöras efter lagbudets nu varande ordalydelse. Herr Riben > Carl Wilhelm: Den för en hvar så lätt i ögonen fallande ömtålig-t. H. G' 82 Den 17 Novern ber. het, som denna fråga företer, föranledde mig att begära remiss deraf till Riddarhus O O Utskottet. Jag trodde nemligen det vara mest önskligt, alt, innan den hufvudsakliga discussionen förekom, hafva ett Utskotts Betänkande att fästa sig vid. Riddarhusutskott är ej något GrundlagsUtskott, det är ett Ståndets ensklita Utskott. Ett utlåtande af detta Utskott hindrar således icke hvilken handläggning man sedan kan finna en sak höra undergå. Den utsträckning som discussionen redan tagit, härtill intet gjort mina förhoppningar i detta afseende. Man har nu redan tagit hufvudsaken under pröfning, och då utbeder jag mig, att med några ord äfven få yttra min åsigt af ämnet. 87 §. RegeringsFormen är så klar, att jag anser det vara ett öfverflöd att åberopa den §. af RegeringsFormen, som säger, att Grundlagarne vid hvarje tillfälle efter deras ordalydelse skola tolkas. Om man blott följer den, så är det tydligt att Generalintendenten d’Orchimont ännu är en ofrälse man. Detta är af Herr von Hartmansdorff så klart bevisadt, att jag blott behöfver med honom instämma. — Jag skulle visserligen gerna förena mig i Friherre Åkerhjelms hemställan, att frågan kunde hvila, tills ConstitutionsUtskottets förslag blifvit afgjordt; men jag kan likväl icke neka, att det förekommer mig oformligt, att på en för handen varande händelse tillämpa en lag, sorn Den 17 November. 83 ännu ej är fastställd. På andra sidan medgifver jag, att ämnet företer så många svårigheter, att man kanske sluteligen får vidtaga den utväg, som erbjuder de minsta.