Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Amunitions framställande fran Tyghusen , Bruken eller Städerna uppe i [Landet samt mångfaldiga andra behofver, dem Flottans hastiga och skyndesarnnia rustningar oumgängeligen påkallar, mäste af Allmogen, öfver deras förmåga, bestridas.5’ ”När nu vid början af krig , då alla nummer skola vara completta, en del [Rusthållare commenderas sorn Bevärimgskarlar och andra öfver årens beväringsskyldighet blifva utskrifne från sina små Båtsmans-rusthåll , hvem skall då fullgöra de skjutser och körslor m. m. , som för Skeppens skyndesamma utrustning så ofta behöfvas? Flottans hastiga och snara afsegling, då den för Rikets behof och säkerhet är nödvändig , hvarken kan eller bör hindras, om ock Bonden derigenom skulle blifva nödsakad att i opasslig tid plöja och skörda sin åker.” ”Det är icke nog att tillgång på folk finnes till Skepps besättningar, besuten Allmoge är äfven lika nödvändig sorn med skyndsamhet i behofvets stund framforsslar medlen , hvilka fordras för att sätta detta stora urverk i gång, hvaraf hvarje del i detsarnmas kedja, måste åt den andra gifva styrka, för att kunna utgöra det stora hela.” ^Såsom ytterligare bevis att Båtsmans-indelningen utgör mera Folk till Staten än någon annan ort i Riket, för jag nämna, att om man beräknar Båtsmans-Rusthållare med alla de å indeldta hemman sakttskrifna personer, så finner man Den 7 Juli, 8:7 jnan ^tt rustningen utgör hyar y:de man , och att om från Jordbruket ett lika antal uiginge, utan afseende på det antal, sorn Städerna borrie lemna, Arméen då skulle uppgå till mindst 120,000 man V. ”Uti min landsort finnes uti flera byar både indpldte och roterade hemman , hvars jord är af lika natur och ägorna skiftade efter hemmantal; å de förra rustas en Batsman å ~ till -fidels mantal och från de sednare eller gamla roteringen utgår en roterad karl a till 3 hela hemman.
Det återstår nu endast för Komilerade att i underdånighet uppgifva de skäl, på grund af hvilka hypotheks-föreningar emellan husegare i städerna, ehuru förslag om sådana föreningars bildande numera äfven hos oss blifvit väckta, icke ansetts vara af den beskaffenhet, att rättighet för dem alt såsom delegare inträda i en hypoteksbank för jordegendomar på landet borde öppnas. Det hufvudsakliga och bestämmande skälet ligger uti den väsendtliga olikhet, som eger rum emellan den hypolhekariska säkerhet, en förening af jordegare på landet, och den, en förening af husegare i stad har att erbjuda för de lån, som för deras räkning skulle upptagas. En jordegendom med den alstringskraft, den innesluter, utgör, oberoende af derpå befintliga hus och byggnader, ett kapital, som, om man förbiser utomordentliga, och derföre utom det normalas område liggande, naturhändelser, icke kan förgås, som, om ock endast med vanlig omtänksamhet vårdadt, alltid måste kunna förutsättas bibehålla det värde, det såsom hypothek, uppskattadt efter bestämda grunder, representerar, som det beror af egarens drift och flit alt derutöfver öka och förkofra, och som ständigt, i följd af sin art, förblifver ett föremål för företagsamhetens efterfrågan, då deremot en af tomt och hus beslående stadsfastighet representerar ett värde, hvars numeriska siffra mäste efter andra, ofta ganska sväfvande, grunder, än för jordegendom på landet, bestämmas, som under tidens lopp i de flesta fall snarare minskas än ökas, sorn vida mer, än jordegendom på landet, är underkastad! inverkningarna af 5i konjunkturernas skiftningar, och som för öfrigt ständigt är utsatt för möjligheten af en genomgripande förstöring, hvars följder icke kunna anses afbojda allena genom lyfta udel af det belopp, hvartill en sådan faslighet kunnat vara mot brandskada försäkrad. De konjunkturer, som inverka på en stadsfastighets värde, äro icke endast sådana, som i allmänhet och af öfvergående anledningar utöfva inflytelse på prisen; de kunna vara af en vida mer genomgripande beskaffenhet.
Prat. 1834 och i&35. 4 Sami. 1 Afd, 3 Bandet 3i:sta Häftet. 3 »4; St*ts-Utskötteis Mamoriil A7I8 4'i8« kostnader, eller Jbo R:dr Banco, alt utbetalas under förbehåll,-alt uppdraget varder till alla delar behörigen fullgjordt. I; sammanhang härmed, och då Föreståndaren för Revisions-Gontoret denna, likasom förra Riksdagen, granskat alla tiHRiksdags-ulgiflernc hörande Räkningar o. s. v., hafva Fullmägtige föreslagit denne Tjensteman lill åtnjutande af. enahanda gratificatiön härföre, som, vid sistlidne Riksdag, honom beviljades, eller 200 R:dr Banco, med lika förbehåll, som, i afseende på gratificationen lill Kamererare!! i Bokslöls-Contoret är föreslaget, elter behörigt afslutande-af allt livad sorn liar gemenskap med nämnde granskning. Ulal Stats-Utskoltets vid sistlidne Riksdag af Rikets Ständer bifallne Betänkande N:o 424 inhemtas, alt, för enahanda befattningar, som nu äro i frågan blifvit beviljad en sammanräknad summa af 6^5 R:dr Banco. Yid. öfvervägande häraf finner Utskottet skäligt'på" så sätt'tillstyrka bifall till Fullmägtiges gjorda hemställan, att., utaf de lill utgifter föT> innevarande Riksdag anslägne medel; Kamereraren i Boksluts-Gontoret erhåller en gral i freat ion af 2 66 R:dr 3a; sk. och Föreståndaren för RevisionsGontoret likaledes-133 R:dr 16 sk. allt Banco; dock under de af Fullmägtige föreslagne vilkor och förbehåll.- Stock holm < deri 2 5 Febi-; i 835 j Reservation af Herr von Troil, E.\ ”Emot föregående af Utskottet beslutade JJe tähkande får jäg anmäla min reservation. — Jäg anser, alt någon serskild ersättning till Riksgä 1 cls-Cöntörets
Mom-, att i fall Landtmätare ej god. willigt utbekommer sitt arfwode, Konungens Be. fall. Zo. Den 11 October. fallningsbafwande derom bör anlitas, hwilken^. utan uppehåll, genast äger lemna nödig dand-, räckning tiri utmätning, dä förrättnings, man.' nen för sin räk ings riktighet anfivarar; har hos Riksens Ständer lräga uppstätt, huru de dermed förknippade olägenheter skulle kunna af», hjelpas. Detta stadgande stall neinl. hofwa blif. wit sä forstätt, ftin skulle Konungens Bewll. ningshafwande äga, att utan c mmunication. och jordägarens hörande, samt säledes utan egentlig pröfning, bifalla utmätning ä den stim. ma Räkningen innehäller, hwaraf följde, alt fastän i samina Moment medgifwes, det jord. ägaren som sökt bl-fwit,' mä inom witz tid fä ätala Räkningen för kuvad den innefattade mek än sig borde, samt dera erhälla Konungens Be. fallningshafwandes Utslag, jordägaren dock kunde blifwa nog lidande, enar, sedan Landtmäta» ren undsätt sitt arfwode, wm ofta kunde inne. fatta bela förrättningens liquid. werkställigheten af det äterstäende arbetet likasn^t länge utebbfwe, och Landtmätaren till äfwentyrs emedler. tid erhölle transport till annan ort, eller med döden afginge, i hwilka fall ersättningen antingen wore aflagsnad eller omöjlig och merendels utsökandet deraf förenadt med sä mycken kostnad och bestvär, att jordägaren helst wäster att wid första stadan läka bero. För att i detta afseende undanrödja alla swärigheter, men tillika försäkra Landtmätare, hwilkas buswudsakliga inkomster besti i arfwo. dcn för priwata förrättningar, att sä snart ste kan.
Örestycken, så är det väl sannt, att ett deremot svarande mynt f. n. präglas och är ute i allmänna rörelsen, men Utsk. har, vid undersökning af hvad slag utaf varor man för ett så ringa mynt skulle få köpa, kommit till det resultat, alt detta mynt ej vore för den allmänna rörelsen behöfligt. De af Utsk:s ledamöter, hvilka stå närmast den samhällsklass, som af detta mynt skulle hafva den största nyttan, eller BondeSl:s delegerade, ansåge jemväl J Öresmyntet öfverflödigt. Vid sådant förhållande ansåg Utsk., att man så mycket heldre kunde utesluta detta mynt, som det icke passade in med det antagna decimal-systemet, enär uptagandet af detta j Öre i alla räkenskaper skulle, såsom icke egande sammanhang med 10-tals räkningen, förorsaka en icke obetydlig svårighet. Detta är orsaken till Utsk:s från K. M:s Propos. i denna del afvikande hemställan, och jag för min del har icke funnit skäl att frångå den åsigt, Utsk. i delta hänseende uttalat. Frih. Palmstjerna: Sedan R. o. Ad. ogillat Utslcs hem ställan, att något bråk af Öret icke skulle i taxor å allmänna afgifter förekomma samt fattat ett med K. M:s Propos. i denna fråga öfverensstämmande beslut, så torde äfven Utsk:s afstyrkande af blifvande ulmyntning utaf j Öresmynt böra förfalla. Vidkommande utmyntningen af kopparmynt å 10 Ören, vill jag icke bestrida de skäl Utsk. deremot andragit. Jag instämmer med Utsk. deruti att en, ehuru icke serdeles betydlig vinst för myntverket skulle upstå derigenom att sådant mynt icke komme att -präglas,_ likasom det är till myntverkets fördel, att Utsk. föreslagit, det 5 Örestyckena skola utmyntas efter 1,000 R:dr Riksmynt per Skf? viktualie-vigt i st. f. 800, sorn K. M. föreslagit. Då dertill kommer, att ett skiljemynt af silfver lill samma valör som det föreslagna 10 Örestycket, enl. R. o.
Den resande tog förskräckt ett steg tillhaka, och det dröjde ett ögonblick, innan han gaf sig mod att betrakta den döda. Han hade denna sista timme sett så outhärdligt mycken gräslighet, så många sammantryckta, blodiga, vanställda, knappast mänskliga anleten Men det unga ansikte, som nu belystes af kommissariens lykta, var fullkomligt oskadadt. Man behöfde ej göra våld på sig för att skärskåda dessa vackra drag. Det var en barnslig rundning öfver kinderna, som nästan frestade till en öm smekning. Det ljusbruna, i guld skiftande håret föll i små orediga lockar öfver pannan. Kring läpparna låg ett vemodsfullt, högtidligt leende. Ögonen voro slutna. Det var, som om hon slumrande mött döden. — Känner monsieur henne? — Nej. — Således har monsieur godheten att se igenom dessa papper och säga om de innehålla några upplysningar rörande den olyckliga? Den hand, som räckte papperen, och den hand, som mottog dem, skälfde så, att de tunna bladen rasslade. Den resande ryste till, som om han frusit invärtes. Och ändå var septembernatten mild, nästan kvaf. I början förstod han ej ett ord. Han kunde ej rycka sig lös från det, som omgaf honom. Därute på perrongen rådde en rastlös verksamhet. Lyktor, burna af springande, nervösa järnvägstjänstemän, flämtade fram och åter. En hop arbetsfolk sysslade med att rödja undan spillrorna efter de förolyckade tågen och göra banan klar. Där hamrades och sågades och bröts sönder. Man släpade på halft sönderslagna koffertar och lårar från bagagevagnarna. Man hvisslade med signalpiporna och släppte ut ånga ur lokomotiven. Man skrek och hojtade, gaf order och kontraorder. Men hemskare än larmet och skriket därute talade de sårades kvidan från rummet bredvid och den isande dödstystnaden här inne om det förfärliga, som händt denna natt. Han höll pappersbladen närmare upp mot lampan och försökte hålla tankarna samlade vid dem. Det var inalles några postpapperssidor, fullskrifna af en brådskande kvinnlig hand, tydligen den förolyckades, öfverst på första sidan stod föregående dags datum: Den 6 September, klockan 2 middagen.
Att förenämnde 1763 års BergsCom» mission väl föreslagit HemmansRäntornas i de Sex Socknarna förvandlande i Be jening för Guldverket, men att så väl i anledning deraf sorn ock af Kongl. BergsCollegii underdåniga hemställan, att priset på Kohl, Körslor och Dagsverken lämpligast kunde bestämmas efter Markegångs-priserne föraren X757 och 1760, Kongl, Majtt i Nådigt Svar af den 28 Maji 176b förklarat: att icke allenast KronoHemmanen i de Guldverket underlagde Sex Socknar utan ock de, hvilka sedan 1757 blifvit till Skatte försålde , enligt i SkatteBrefven infördt förbehåll, skola göra samma betjening till Guldverket som före 1757, men att, hvad de öfriga Hemmanen samt prisen på Kohl och Dagsverken m. m. angår, så, alldenstund Riksens Ständer vid 1747 års Riksdag förkastat det dä uppgifna Förslag att förvandla Hem mansRäntor i Betjening för Guldverket, ogillas äfven BergsCornmissionens af lika beskaffenhet varande förslag, utan borde enligt Kongl, Brefvet af deri 23 December 1747 med Allmogen, utan afseende på HemrnansRänterne, öfverenskommas nodiga Dagsverken samt det mera sorn till 270 Justitia Ombuds m. E mbets Berättelser. G uld verkets drift och upprätthållande erfor* dras. (*) 5:0 Sluteligen må här änföras lydelsen äf det förbehåll som är infördt i de sedan år 1757 utfärdade SkatteBref: Dock bör della Hemman såsom belagit inom Ädelfors Guldverks District, till följe af Kongl. Maj is Nådiga Bref af den 23 November 17 57 . gä bemälte Guldverk tillhanda med arbete emot betalning, pä lika satt som dä det vaf purt Krono.
Stats-kontoret. som redan tvenne gånger, nemligen den 10 Januari och 31 December 1861. i förevarande ämne sig yttrat, torde, till undvikande af vidlyftighet, nu endast få i underdånighet meddela, att, enligt vunna upplysningar, törlidet och innevarande år posten allenast vid två tillfällen blifvit röfvad, dervid tillgripits: år 1861 300 R:dr » 1862 4,199 » af hvilka belopp, sorn ej utgjort Stats-kontorets medel, större delen återbekommits; att, genom posternas befordrande dels med diligens, hvilket nu blifvit infördt och än vidare kommer att utsträckas, dels på jernväg, poströfverier icke böra hädanefter inträffa, äfvensom att behofvet af penningars försändande med posten väl kan genom vexlar i någon mån inskränkas, men aldrig helt och hållet hvarken för staten eller enskilda upphöra. Allmänna magasins-ärendena. Hufvudsakligen lika med 1861 års Revisorer hafva de under innevarande år församlade Revisorerne uttalat sin åsigt om nödvändigheten af, att, när större leveranser af uppköpt spanmål för Krouans under Stats-kontoret ställda magasiner ske, två sakkunnige män tillkallas för att densamma besigtiga; och ausåges kostnaden derför kunna utgå af 7:de hufvudtitelns anslag till reseoch traktamentspenningar. —- Åberopande sitt i frågan förut afgifna yttrande, får Stats-kontoret i underdånighet anföra, att emot Revisorernes förslag om besigtningskostnadens anordnande af nyssnämnda anslag detta embetsverk icke har något att erinra. Eders Kongl. Maj:ts underdånigste, tropligtigste undersåter och tjenare, 0. A, TAUVON. A. V. KOCK, C. W. GRÅÅ. O. F. af SILLEN. Föredragande. 1. s. Per Samzelius. G. Selin. Stockholm den 29 December 1862.
Jag är sjelf egare af sådane räntor som äro köpta eller tillbytta af Kronan, och jag erkänner upprigtigt att jag skulle funnit mig belåten med, om för dessa slags frälseräntor förhållandet har blifvit alldeles enahanda, sora för de öfriga till indelningar ingående skalteräntor. Jag har aldrig någonsin begagnat min rätt i delta fall, ty äfven under dessa hårda markegångar, som , under de sednare tider varit, hafva mina räntegifvare betalt i penningar, och det måste vara ett bevis på, att landtmannen anser sig mera belåten med att betala dessa penningar. Men såsom förhållandet nu är, så måste jag anlita häradsskrifvaren hvarje år, och är nödsakad att till honom gifva douceur derföre, att han uträknar dessa räntor, bestående i höns, ägg, o. s. v. Jag måste nöja mig med hans beräkning, ty det är icke möjligt att kontrollera den, och det .är detta tillstånd som man nu vill upphäfva, hvilket återigen andra värda ledamöter af detta hus synas vilja motsätta sig. Här har äfven blifvit yttradt, alt genom 1789 års Konungaförsäkran till BondeSt. hafva de blifvit försäkrade, alt ingen ny skattläggning skulle rubba deras nuvar:de räntor m. m. sådant, Detta är mycket rigtigt och bra, men jag kan icke inse, att det bör utgöra ett hinder för allmogen all fä inträda i ett båttre förhållande. Jag kan icke göra mig begrepp om hvad det vill säga, att yrka något sådant. En värd talare har såsom slutsats till allt detta förklarat, att den motsatta åsigten eller den lill hvilken jag helt och hållet ansluter mig, som önskar att vi mätte inträda i ett mera civiliceradt förhållande, och i ett förhållande, som mera svarar emot alla öfriga europeiska förhållanden än det hvaruti vi befinna oss, i anseende till det varubyte som nu existerar genom räntepersedlarnes förhållande. Detta förklaras af dem som äro af motsatt tanka såsom en sjel (för vil leise. Pä hvilkendera sidan förvillelsen här äger rum, det lära de tvistande sjelfva få afgöra. Man säger att Konungamakten genom denna förändring skall blifva svag.
Hon skall böja sig ned öfver honom, stryka hans hår och panna och hviska in i hans själ tre lösensord, tre den himmelska världens order, ett för hvarje ring: För Gud, för mänskligheten, för mig! Stod det icke: » De lade händer på dem och bådo, och de fingo den helige ande. » Äfven hon skulle så bedja. En älskande kvinna, som beder, blir en skyddsängel. En sådan skulle Anna Rehn vara för Erik Ivarsson. Det är allt, hvad hon nu kan göra för honom. I dag är det en af skedsblick hon sänder mot Östabergets höga mur. Hon har så länge tänkt att lämna sin födelseby och det förvärfsarbete hon hittills haft. Hon har suttit här vid bergets fot så många år, väntande på Erik Ivarsson. Och hon har försörjt sig med kläd söm. Men denna bygds kvinnor behöfva ej moderna kläder. De kunna lära sig att begagna dräkter af så enkel snitt, att de kunna förfärdiga dem själfva. Med all sin möda har hon under alla dessa år endast uppmuntrat lättja, flärd och fåfänga. Nu vill hon hafva ett annat arbete, ett nödvändigt, ett välsignelsebringande verk, helst ett sådant arbete, som hon vore danad för. Hellre än att sy och Hildur Anderssons ullspinneri ocb Skrädderi-Aktiebolag, » T * •i * Alta. t. Aiim t som IDUN 280 styra rit onaturliga kläder åt koketta flickor, ville hon nu sköta kreaturen i någon bondes ladugård. Men det fattades henne vana och kroppskrafter till ett sådant värf. Dessutom hade hon så många goda tankar och så stor förmåga att tala, att intressera ett auditorium. Hon skulle in som kadett och officer vid frälsningsarmen. Och kanske, kanske efter någon tid kunde hon få komma till Selnabyn och hålla möten. Och vid första tillfälle Erik Ivarsson vore närvarande, skulle hennes text blifva o m Kristus och den rike ynglingen. Då skulle Erik Ivarsson ställas inför världsfrälsarens kraf på ett lif i osjälfviskhet, inför hans gåfva, som är kärlekens hänförande kraft att lefva för andra, inför hvilken gåfva all jordens fröjd och makt och ära förblekna.
Elter 1790 ars krig och sedan det tillkonsllade lifgifningsmedlet ”Subsidierne” tagit slut, har Svenska flottan varit i aftynande tillstånd och kan numera icke täfla med Rysslands om väldet i Östersjön, sedan den sednare blifvit upphjelpt till en förut okänd höjd. Den räknar 27 linieskepp i Östersjön, utom 18 i svarta hafvet. Af erfarenheten har det befunnits, att det hiltilsvarande anslaget för fiol tans materiel icke varit tillräckligt för underhållandet af den Den 11 Mars e. m. 195 sedan 1826 gällande planen för flottans storlek, uppgående till 10 linieskepp, 10 fregatter, 10 mindre fartyg och 250 skärgårdsfartyg, ty af linieskeppen anses allra högst 6 i tjenstbar! skick, ehuru 4 dessutom finnes mer och mindre bristfällige och ofullfärdige, af fregatter finnas 6 i sjön och en under byggnad, af de mindre fartygen finnes ungefär fulla antalet samt af skärgärds-fartygen 244 mer och mindre brukbara samt oduglige, af gillade och utdömda modeller. Oaktadt detta förhållande mäste det dock rättsenligt erkännas, det flottans administration med allt nit gått sä hushällsaktigt tillväga som möjligt, men medlen hafva icke varit tillräcklige. Betydlig del af detta anslag utgår för att från andra sidan af Östersjön anskaffa de båda hufvudingredienserna ekvirke och hampa, hvarförutan icke ett enda större krigsskepp kunde hyggås och utrustas. Vi äro således helt och hållet i detta afseende beroende af utländsk medverkan, ty den tid är förbi dä svenska ekskogar funnos att tillgå för linieskeppsbyggnad och hampa har aldrig odlats annat än till obetydliga qvanliteter. Dä det nya systemet alser flere större fartyg än det gamla, blifver nuvar. anslagssumma dertill så mycket mera otillräcklig.
Man skulle til äfwentyrs anse det likgiltigt, om ett, efter sä beskaffad Votering, til Riksens Ständer kommande Betänkande, blifwer i enlighet med en, pä ofwanberörde sätt tilkommen och beräknad pluralitet författadt; eller om Utskottets utlakande blott innehåller, atTwänne Ständ slädnät emot Twä och Voterings-Protocollerne i deras hela widd medfölja; Men jag befarar och wägar jämwä!pästä, at wid föredragningen af ett werkeligt bestämdt Betänkande, de deruti anförde skäl i allmänhet winna niera upmärksamhet, än hwsd dcrwid följande serskilde meningar i ämnet innehälla: Hwaremot det bör wara tilförmodandes at, dä ett Utskott, i anseende til xariL VotL, icke kan giftva nqgot bestämdt Utlärande, utan r det stället upgifwes de ssiljaktige meningarne, utan at lämna mera wigt, ät den ena än den andra granskningen och profningen af defie olika meningar, mäste finnas mera angelägen och magtpäliggande. Widkommande äter den omformälda supponerade omröstningen med flutna Sedlar: sä är wäl den samme icke tpdeligen föreflagen; men jag tror mig dock icke fela, dä jag föreställer mig at den päsyftas. Jag fär altderföre härmed i förhand ödmjukeligen förklara, det jag för min del, finner ett sä beskaffad! Voterings - sätt uti Riksens Ständers Utskott, i alla afseenden 0- lämpeligt och äfwentprligt, samt följakteligen deremot nu och för altid, pä det högsta protesterar. Ut - Den 29 Augusti. 1333 Utskottets Ledamöter arv wäl, pä sit sätt i denne deras befattning Representanter af sjelfwe Ständen. Men de arv och tillika Ständens Ombud: Hwad billigare, hivad rättmätigare än, at principalerne böra fä meta och känna deras Ombuds tankar och ätgärd uti de Mål och Ärender, som blifwa öfwerlämnade til deras handläggning och bedömmande?
I anleda, häraf uplvste Hr Gr. o. Landtm., alt under öfverläggningen om en hos R. o. Ad. vackt och sedermera till LagUtsk. remitterad motion, ang:de stängselskyldigheten, Frih. Raab åberopat ifrågavarande handlingar, hvilka, då de i sednaste plenum, med anhållan örn remiss till nämnde Utsk. inlemnades, blifvit hegärde på bordet, för att icke då behöfva upläsas; hvarefter R. o. Ad., uppå förnyad propos., biföll att dessa handlingar lingö remitteras lill LagUlsk. Föredrogs K. M:s d. 4 dennes ankomna och på bordet lagda Nåd. Propos. lill R. St:r, ang:de försäljning af åtskilliga Kronan tillhöriga byggnader och tomter i Götheborg samt försäljningsmedlens användande lill nya Artilleri-förråds-byggnaders upförande derstädes. Hr von Hartmansdorff, Au g.: När afhändandet af några betydligare Kronans lägenheter kommit i fråga, hafva vanligtvis ritningar och planer deröfver bifogats. Sådana saknas här, men jag förmodar, att då SlatsUtsk. kommer till frågans behandling, det förskaffar sig dem, på det att R. St:r ej må, vid beslutets fattande, vara i saknad af nödiga uplysningar ronde de ifrågakomne byggnaderiias beskaffenhet. Remitterades till SlatsUtsk. Föredrogs och remitterades lill StatsUtsk. K. M:s d. 4 dennes ankomna och på bordet lagda Nådiga Skrifvelse till R. St:r, om uphörande af den (ill Statsverket nu ingående arrende-afgift för Carl Gustafs stads Krono-TuIl-mjölqvarn. Föredrogs och remitterades till StatsUtsk. K. M:s nedannämnde d. 4 dennes ankomne och på bordet lagda Nåd. Propos:r till R. St:r: l:o äng:de pensionsfyllnad vid afskedstagande för Andre Bataljons-Läkaren A. B.