Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Han äge, till följe deraf, rätt att hos sig i tjenst antåga, i egenskap af arbetare, hvilken person af båda könen söm helst, sorn vill biträda honörn i hans yrke, utan afseende derpå, om samma person lärt yrket eller icke, eller om han lärt ett annatt eller är gesäll eller verkmästare, dock med vilkor, att handtverkare icke öfverskrida det för dem bestämda antal arbetare af mattkönet» 2. Hvarje arbetare bör Våra Försedd med fen bok som innehåller närvarande författning i tryck, Och derefter minst 24 blad rent papper, hvilkas sidtal följer i ordning ifrån för-* sta sidan. En dylik bok erhållfes i hvarje Stad hos Policenj och meddelas första gången på Den 11 April e. tn. gemensam reqvisition af arbetaren och den mäS stare, som honom först antagit. Bemälte auctoritet skall i boken införa en noggran beskrifning på arbetarens utseende och jemväf anteckna hans ålder och födelseort; hvilken beskrifning af arbetaren sjelf och hans mästare underskrifves, samt derefter förses med Police* mästares eller Borgmästares namn och sigill. I denna bok bör också mästare inför nämnde auctoritet inskrifva dagen då arbetaren gått i hans^tjenst, samt framdeles» dagen då han ur densamma träder: för hvarje gång särskildt undertecknande sitt namn och sin handtering. Hvarje mästare, hos hvilken arbetaren, tjenar, iagttage detsamma} dock utan rättighet att anmärka något som kan lända till dennes skada. För att kunna resa från en ort till en annan, måste arbetaren låta i samma bok inskrifva ett med sigill försedt pass af behörig auctoritet; hvilket pass honom utan afgift meddelas. Skulle arbetare hafva förlorat sin bok, kan han icke erhålla en annan, utan på reqvisition af de 2:ne ännu varande mästare, hos hvilka han sednast arbetat; och förblifve emedlertid under policens särskildta uppsigt. 3.
Vid sådant förhållande och då desse bröder äro ifrågavar. ätts enda medlemmar liar innehafvaren af berörde fullmakt begärt, att få frågan öfverlemnad till R. o. Ad:s bedömande och får jag derföre hemställa huruvida R. o. Ad. behagade samtycka, att pollett må åt fullmaktsinnehafvaren meddelas. Ex. Hr Frih. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. behagade bifalla, att inträdespollet linge utfärdas för innehafvaren af den utaf Hr Elof Insensljerna utfärdade fullmakt. Ropades ja jemte ett eller annat nej, hvarpå H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, förklarade det han funnit ja öfvervägande. Ex. Hr Frih. o. Landtm, framställde, att det, enl 39 § Ridd.Ordn. berodde på R. o. Ad:s beslut, huruvida fremmande åhörare må få bevista det H. Ståndets öfverläggningar, samt hemställde fördenskull om R. o. Ad. behagade tillåta, att läktaren äfven vid denna riksdag blcfve uplåten för fremmande åhörare samt att med biljett-utdelningen linge förhållas såsom hittills varit vanligt. Denna propos. besvarades med starka ja jemte ett eller annat nej, hvarefter II. Ex. förklarade, att han funnit ja öfvervägande. Med tillkännagifvande, att efter sannolikhet de öfriga RiksSt:n skulle blifva så tidigt constitnerade, alt helsningsplena kunde ega rum d. 22 i denna månad, anmodade II. Ex. Hr Frih. o. Landtm, de ledamöter, som i den till Medstånden afgående helsningsdeputationen ville deltaga, att dertill anteckna sig hos Ridd.Fiskalen, som äfven egde anteckna de ledamöter, hvilka önskade deltaga i R. o. Ad:s uppvaktningsdeputation lill H. M. Konungen och de öfrige Kongl. Personerne. Sedan härefter II.
Ständer vid nästa Riksdag inåtte lemnäs del af det i följd deraf upprättade nya Indelnings-Verk , för att deråt lemna den åtgärd, som med 8o §. Reger ings-For men öfverensstämmer. I öfrigt får Stats - Utskottet vördsamligen tillkännagifva, att dess förra Betänkande blifvit bifallit under den 13 i denne månad af Höglofl. Ridderskapet och v\deln, Högvördlge PrestStåndet och Vällofl. Borgare-Ståndet. Stockholm den 26 Maji iSt8- N:r gG8- Riksens Höglofl. Ständers Stats - Utskotts Utlåtande, angående Herr Lagmannen Stats-Utskottets Betänkanden. I5fl Grefve Gyllenborgs gjorde anmärkningar vid Stats-Utskottets Utlåtande om medel till Cassern åt Kongl. Andra Gardes-Regementet. X anledning af så väl Kongl. Majtts Nådiga Proposition af den 13 sistledne Januarii, som en inom Höglofl. Ridderskapet och Adeln väckt och derifrån till Stats - Utskottet remitterad motion om medels anslående till inköp eller uppbyggande af en Cassern åt Kongl. Andra Gardes - Regementet, har Utskottet under den 1 i denne månad häröfver afgifvit dess utlåtande och hemställan. Detta Utskottets Utlåtande har blifvit bifallet af Högvördige Preste - Ståndet, Vällofl. Borgare - Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet under den 13 i denne månad, samt till alla delar af Höglofl. Ridderskapet och Adeln gilladt den 16 dennes, men hvarjemte Höglofl. ftidderskapet och Adeln anmodat Utskottet , att i anledning af Herr Grefve Gyllenborgs dervid gjorde anföranden, meddela de af honom begärdte upplysningar. v De af Herr Grefve Gyllenborg äskade uppgifter bestå uti följande: 1:0 Huruvida det är Statens åliggande, att bestrida kostnaden för Cassern • Byggnader af Allmänna medel.
Fr arbetad, oiiifatlad 1 skålp. 1 50 infallad med Guld eller Silfver, väges med infallningen oell lori ullas såsom den ; infallad med andra ämnen, tullbehandla* såsom Bijouleri-varor. Alabaster, oarbetad • Fr i. arbetad, ej specificerad: hvit 1 skålp. ISO andra slag 1 skålp. 30 Alun, alla slag Fri. Ambra Fri. A n gell b a F, i. Anis 1 skålp. 7 Antimonium, crudum, eller spetsglans och regulus, 1 skålp. 3 Apelsiner 1 skalp. 6 Apotheksvaror, alla i taxan ej specificerade, enilla eller sammansatta, lill inlörsel af apothekare eller dem, som erhållit Sundbels-kohegii tillstånd att med sådana varor idka bandel, eller, efter Sundbets-kollegii, Vetenskapsakademiens eller vederbörande Universilels-låkultels bö- rande, af vetenskapsman till begagnande för vetenskapliga ändamål, eller ock, efter Kommers-kollegii pröfning, af näringsidkare, som styrka sig hafva behof af d vlika varor för åstadkommande af sina tillverkningar. Fria. Affall; se Spillning. Alfall viii kliidcsberedning; se Stoft. Aiguilletler; se Gulddragareoch Suörmukarearhrtin. Aloe; häufdres under Apotlieksvaror. 300 Förslug till Tulltaxa. Arsenik, till införsel af apothekare och, efter erhållet tillstånd af Kommers-kollegium, för fabriksinrättningar Aska, rå, af träd eller andra vegetabilier, pott-, vällad eller oraffinerad, äfvensom raffinerad eller kalcinerad, Askar och Dosor tullbehandias lika med det ämne, arbetad!, hvaraf de hufvudsakligen bestå; af sammansatta eller såsom arbetade ej specificerade ämnen Balsam, kopaive-, peruviansk och annan naliv (flaskornas vigt inbegripen), Band: silkessammetssidenhalfsiden Anm.
Maj:ts Nordstjerne-Orden, m. m., Johan Jakob Nordström; F. d. Kongl. Bibliothekarie!), Kommendören al' Kongl. Maj:ls Nordstjerne-Orden, m. m.. Johon Erik Rydqvist; Prolessoren och Riddaren af Kongl. Majrts Nordstjerne-Orden, m. m., Nils Haqvin Selander; samt Professoren och Riddaren af Kongl. Maj:ts Nordstjerne-Orden, m. m , Johan Arrhenius; att vara ledamöter i Komitéen för Tryckfrihetens vård. Vi efterskrilpe Sveriges Rikes Ständer, Grefvar, FViherrar, Biskopar, Ridderskap och Adel. Presterskap, Borgerskap och Menige Allmoge, som härstädes å lagtima riksdag äro församlade, gore veterligt: att, sedan, enligt § 108 Regeringsformen och § 65 Riksdags-ordningen, Wi genom utsedde Elektorer vall de män, som, jemte Wår Justilie-ombndsman, böra värda tryck friheten och dertill i laglig ordning blifvit kallad Bih. till R St. Skri frelse, N:o 19. IX. JV.; vilje Wi, i krall häraf, hafva förordna! honom, /V. N., all vara ledamot i Komitéen för tryckfrihetens värd; och eger han att, i utöfningen af denna befattning, ställa sig Tryck irihets-förordningen samt Rikets öfriga Grundlagar till efterrättelse och för öfrigt noga iakttaga hvad, i öfverensstämmelse dermed, befrämjar allmän upplysning under bevarande af allmänt lugn. Till yttermera visso håfve Wi detta förordnande underskrifva och med Wära insegel bekräftat ; som skedde i Stockholm den 14 Februari 1861). Uppläst och godkändt bosyRidd. och Adeln den 3 Febr. 1866.
För att kunna gälla, böra dessa sedlar vara omärkte, enkla, slutna och hoprullade. Förr än sedlarne uppräknas, bör Ordföi’anden en ibland dem uttaga och föi’seglad aflägga. Befinnas, vid uppsummerandet af de öfriga, rösterna lika delade, må denna sedel öppnas och gifva decision. Ar pluraliteten redan vunnen, bör den aflagde sedeln genast förstöras. I anseende till denna förrättnings stora vigt och på det ingen må kunna förebära att genom någon, af ovanan lätt möjlig, oaktsamhet hafva blifvit sin rätt förlustig, föreslår Utskottet, att näst före sedlarnes digifning till omröstningen alla de stadgar, som röra omröstningssättet, skola högt och tydligen uppläsas. Derefter förrättas genast omröstningen, och skulle vid sedlarnes öppnande någon sedel befinnas vara af egenskap att, enligt ofvanbestämda grunder, ej kunna antagas, blifve den bortkastad och på stället förstörd. Skulle derigenom omröstningen stadna i paria vota, uppbrytes den förseglade sedeln. Vid omröstningen föres Protocollet af någre bland de Committerade sjelfve. Detta Protocoll justeras genast efter omröstningens slut. Tvänne lika lydande exemplar upprättas, hvilka underskrifvas, innan de Committerade åtskiljas, af hela Val-Committéen, i dess närvaro förseglas och genom hvartdera Rikets Committerades Ordförandes försorg genast samma dag afsändas, det ena till Svea Rikes Ständer, under adress till Landt-Marskalken och Talemännen, det andra till Norriges Storting, under adress till dess President. Dessa Protocoll underskrifvas enligt samma Memorial N:o 2. 755 ordning, sorn vid diplomatiska afhandlingar öfligt är, så att det exemplar, hvilket till Sveriges Ständer afgår, underskrifves främst af Sveriges Committerade, dernäst af Norriges, och det, som till Norrska Stortinget afsändes, undertecknas främst af Norriges och dernäst af Sveriges Committerade.
Föreningarne hade icke heller hehöft, såsom nu, inlåta sig på den för deras verksamhet främmande banan att utlemna lillfällliga lån, dertill de nu blifvit nödsakade, då de nödgats indraga de utländska kapitalerne i större portioner, än de ögonblickligen kunnat såsom amorteringslån placera. BankoUtsk. vid sistförflutne Riksdag synes hafva insett dessa förhållanden, och tillstyrkte derföre i sitt första Mern. att R. St. ville afsätta en fond till kreditiv för föreningarne, men på grund af gjorda anmärkn:r i Stånden, förföll detta förslag. Under förhoppning att den allmänna kännedomen om Hypotheksföreningarnes beskaffenhet och ändamål blifvit sedan sisth Riksdag mera spridd och att följaktligen stämningen mot dem blifvit gynnsammare, än den då var, vågar jag hos R. Ef. St. föreslå att 1,200,000 R:dr b:ko måtte å R. St:rs Bank anslås till kreditiv åt de i Riket inrättade och med behörigen sanctioneradt reglemente försedde Hypotheksföreningar, under följande vilkor: l:o att 300,000 R:dr b:ko skall vara det maximibelopp, som skall kunna någon förening såsom kreditiv beviljas. 2:o att före lyftningen å beviljadt kreditiv Hypoteksföreningen skall ställa Banken fullgod af Bankofullmäktige godkänd säkerhet för hela kredilivet. 3:o att utassignering och insättning å kreditiv icke får ske till lägre belopp än 1000 R:dr b:ko och utöfver endast å tal af jemna 1000 R:dr. 4:o att till utassignering skall begagnas handskrifné assignationer. 5:o att för de å kreditiv dragne summor Banken beräknar 4 proc:s ränta. 6:o att fullmäktige äga att kreditiven till större eller mindre del upsäga derest Bankens säkerhet skulle sådant fordra; börande i dylikt fall, det till inbetalning upsagde beloppet vara Banken godtgjordt, sednast inom 9 månader derefter. Om remiss till Högh BankoUtsk. anhålles. Remitterades till BankoUtskottet. Frih. Raab, upläste derefter en sålydande motion:
Jag deremot skulle tro, alt Södra Amerikas fortskridande i sociala förhållanden och Norra Amerikas stigande odling, befolkning och industri verka fördelaktigt på Sveriges export-näringar,: utan att dessa continenter tillverka de artiklar, hvilkas förbrukning i Sverige gynnats af i8a5 års tullsysteme. Afsältningen af jern på England och Frankrike har under loppet af sednaste 5o åren mycket aftagit, i trots Den ii Mars f. ra. af nämnde länders högst betydligt utvidgade handelsoch afsättnings-förmåner i Sverige. Till England exporterades åren 1787 och 1788 omkring 189,000 skepp:d; åren 1823 och 1824 omkring 43,000 skepptd och har sedermera ökats litet. Afsättningens altagande pä Frankrike har sin förnämsta grund i det restrictiva tullsysteme, som detta land vidtog kort före den periods början, hvarom comiterade tala, och som stått fast under hela denna period, oaktadt eftergifterna i Sverige, Spanien, Portugal och Medelhafsländerna fortfara äfven att förbruka Svenska trädvoror, utan att tulltaxans ändring i Sverige särdeles vidrört dessa länders producter. Hvad förtroende förtjenar en theori, hvilken endast af det sålunda förändrade systemet vill förklara den til I vext, som afsättningen af Svenska jernverksoch skogsproducter vunnit utrikes? Måtte man från min vana alt sammankedja verkningarne med deras naturliga orsaker, icke tillägga mig någon protest emot den klara sanningen, att utbyte af varor mäste förutsättas vid all handel och att ett friare tullsysteme ger deråt ökad liflighet. T ver tom; jag ej blott inser, jag yrkar dess vigt i vågskålen vid afvögandet af de skäl, som skola bestämma staters tullsystemer. Men»behofvet är onekligt afsättningens mäktigaste befordrare: och kunna fördelar hemtas från utbyte af tullbestämmelser nationer emellan så är den statskonst bättre, som vinner dem, än den theori, som lemnar dem å sido. Då man anser tiden vara inne till förbudens borttagande utur tulltaxan, lärer väl den försigtighet vid beslutets verkställande ej böra af Svenska statsmakterna föraktas, sorn de
D“ CD O 3 C/i 3 3 COOS os|m C3 c 3 CT *-< O "t G - 05 -—3 ^ M K> 2L a ' LO 3 . O ’ 3 ST TT 05 4^ H-* C* CC HK— M W^HCOJCOW OD LO O» CO | 05 O* O O O O ! O O to CO o — to to lo 05 C5 — I o> 00 | o hj CD Hrj aq 3" CD •^aqSi^s-ej -Bjpuqpiof joj •puiaiojsSiiiu^B^soq ■eSiJjo bjjb joj rn HH p tö o> uq p lz^ 3 3 Uq co W CD M A > | 0Q CD CC JO LO tO *05 tO tO — LO L045nQOC0005CO 1 OO^OOiCLCC co to - to LO 05 ^ o o — to LO to 05 COlW 05 o o P> to *05 C0 CJ* h* 4*s ^^GOVCCLOOW Oi^^Ottft^OHUilOO •pj°r W«S I^UBUI I J0J •^aqSps-Bj ■sqiuqpiof irenne io^ *|B UI9 ipjsSum^e^saq ■bStJJO J0J •emning *"ci Po et sa - p —■ —. - Fyrktals-längd för Nordbo socken är 1865. Debiteringsoch Uppbörds-längd för komranmtl-utskylder i Nordbo socken år 1865. Si fe Q Ph fl o M Ph a © CO I 1 Ph C") 1 c3 & e 5 a :o fr* «pCO fr* Ph' CO CO CO ^ ) -0 CO CO X CO * 13 O) -Q -O O O W* W GO CO o OJ
Till ett sådant antagande föranleder så väl den noggranna omsorg, som från samhällets sida iakllages för uppsökande och användande lill dylika tjenster af män, hvilka för det svåra kallet besitta erforderliga egenskaper af nit och skicklighet samt dessas under deras tjensleutöfning vunna särskilda erfarenhet om sättet för fångars själavård, som ock isynnerhet dödsfångens egna ställning. Under fängelsetiden, då den lifdömde brottslingen, skiljd från alla inflytelser, som kunna förtaga verkan af samvetets röst, uteslutande är lemnad åt sig sjelf, alt i ensamhet påminna sig felstegen och förvillelserna under det lif, han snart skall lemna, måste, örn någonsin, denna röst göra sig gällande och behofvet af försoning väckas. Naturligt är, att under sådana förhållanden den prestman som dagligen är tillstädes för att meddela fången den vägledning och tröst i christendomens sanningar, denne kan åslunda, bör, såsom hans själasörjare under beredelsetiden, framför andra vinna hans förtroende och kärlek, samt, af sådan anledning, jemväl blifva den, från hvars mun han i dödsstunden helst vill höra de tröstens ord uttalas, som stärka hans mod och lifva hans hopp för evigheten. Då således, i Rikets Ständers tanke, fångpredikant eller den prest, som beredt lången till döden, bör genom lag få sig ålagdt att följa honom lill afrältsplatsen, anse ock Rikets Ständer nämnda skyldighet för preslerskapet i den församling, inom hvars område brottet blifvit begånget, icke böra jemte en lagstiftning i omförmälda syftning lämpligen bibehållas. Ty utom det att, med afseende å förändrade tidsförhållanden, antagas måste, alt numera den brottslige i många fall icke tillhör eller under någon större del af sin lefnad tillhört den församling der brottet skett, och följaktligen alls icke eller föga stått med dess själasörjare i beröring, bar äfven ett ytterligare skäl, det nemligen, som hemtats derifrån, alt bemälda presterskap, såsom närmast intill afrältsplatsen boende, vore lättast att tillgå och hvilket skäl kunnat till bibehållande af ifrågavarande föreskrift i sin mån inverka, numera förlorat sin hufvudsakliga giltighet, i det att genom E. K.
Jag hemställer, om dessa förhållanden icke bordt föranleda åtminstone till någon enda anmärkning ifrån StatsUtskottets sida. Jag täger mig friheten härvid begära uppmärksamhet å det ringa samband, som äger rum emellan Utskottets handlingssätt, och Lagstiftarens i Grundlagen uttryckta försigtighetsmått, emot förskingrandet af den minsta Kronans fasta lägenhet, som oftast uppgår till ett så oändligt litet värde, emot den Materiel-förskingring, sorn Styrelsen synes hafva gjort sig till system \ ' ■ ■ p 'V• , '■ '• V ■■■'"• U; > ■■•t'U .. 4'-'i Om Folket äger några anspråk å sina Ombud, så måtte det vara vid tillfällen som detta. — Om Lagstiftarekallet eljest innebär någon betydelse, så mätte det påkalla uppmärksamhet å nödvändigheten, att Den 14 Maji. tt7 förebygga fortfarande af ett ondt, som öfverseende, fördragsamhet, och en långvarig efterlåtenhet icke kunnat hämma. Men våra former begära Utskottets ledning, till vinnande af dessa större samhällsangelägenheters förande till något resultat, och det är denna vägledning, som jag med bekymmer saknar uti Utskottets Utlåtande. Min första och allmänna fordran, i följd af de Statsförluster, som uppkommit genom Skeppshandeln, är sålunda, att StatsUtskottet måtte föreslå Rikets Ständer någon utväg, att en gång för alla från Styrelsen skilja all möjlighet, alt vidare fortgå på en, i mitt tycke, redan alltför långt drifven böjelse för köpmannayrket. Hela denna handel med Skepp utur Svenska Flottan företer sådane märkvärdigheter, alt de sakna sin like uti alla möjliga annaler, rörande missräknade och felaktige Styrelseåtgärder. Uti underdånig rapport af den 4 Mars iBaö, sidan 62, är af Hans Excellence General Amiralen Grefve Cederström i underdånighet anmäldt: ”att vid del af Handelshuset Michaelson &
Likaledes skulle ock, ifrån den gamla, i den nya Räntan, hafva bibehållits qvar nuvarande Hufvudräntepersedeln Smör (Mom. 2:o T B) Vidare skulle, af de gamla Räntepersediarna, hälften till Spannemål och hälften till Smör hafva utby tits och förvandlats (Mom. 3: V> lass a 6: 9. och den andra hälften eller 1: 26. 3. skolat förvandlas till jemna skålpund nytt Smör med 5 *«, motsvarande å 5: 29 . hvaremot öfverskottet 7 sk., understigande viirdet af minsta vigtenheten, bort läggas till nya penningeräntan med t) Alla öfriga persedlarna i gamla Räntan, nemligen Morn. 4:o Tab. 1:
Hon anlade en drägt, hvars färg bortblandade henne med de omgifvande föremålen, och snart vågade hon med ¯konstens¯ egna mod i sin själ fatta partier, dem hon sedan med ¯konstens¯ hand öfverflyttade på pappret — den fria naturen som bakgrund. Hon visade Leonna den sten, som tjenade henne till bord och en lägre som hon sjelf beklädt med torf; der hon äfven ofta var sysselsatt med annat handarbete. Ludvig som, under det flickorna pratade, genom kikaren betraktat sjöns bländande yta, kom nu för att säga det vara tid att begifva sig hem. Men ännu en gång såg Ottilia sig omkring; hvem vet, tänkte hon, om jag, som nu får se mig omkring i andra bättre begåfvade länder, icke någon gång rätt hjertligt skall sakna denna enkla omgifning. Då föll hennes blick äfven på landsvägen, men ingen syntes der. Hon vände sig för att gå, då blef hon varse att Orest, Ludvigs hund, liksom lyssnande såg åt samma sida; snart började han skälla, och allas ögon riktades nu mot vägen. Högst uppå den höga backen syntes en simpel släde med kur af bastmattor. I flygande fart gick det utföre; lyckligtvis tog släden den riktning, att bråddjupet undveks, men den bar omkull; tre personer, som der haft sin plats, lågo snart utåt vägen; hästen, som fått fria tyglar, stadnade ej förr, än vid slutet af backen. Allt detta var gjordt inom ett ögonblick. Personerna utgjordes af skjutsgossen och en soldat; den tredje, som befunnit sig inbäddad i släden, sannolikt en officer, låg nu der utan att röra sig, oaktadt soldatens bemödande att resa honom. Skjutsgossen gjorde några fåfänga bemödanden att resa sig; och våra vänner, som deltagande sågo detta uppträde, fruktade att något ben blifvit skadadt. «Låt oss intet stå här och lemna dessa arma menniskor utan hjelp,» sade Ludvig. «Jag skall söka närmaste vägen till stället. Skynda ni emedlertid hem och skicka Jakob hit med häst och släde. Bed fru Palman hafva en säng i beredskap, ty jag förmodar att den afdånade är en sjuk, efter han tyckes varit inbäddad.»
Lä mål är «att för läkare och apothekare i riket bilda en litterär föreningspunkt samt icare-sällskaatt verksamt bidraga till de medicinska vetenskapernas förkofran, spridande och pet. praktiska tillämpnings, underdånigst anhållit att, då Sällskapet, i brist af tillräckliga medel, funne sin framtida litterära verksamhet i väsendtlig mån begränsad, Eders Kongl. Maj:t måtte täckas till Rikets Ständer aflåta Nådig Proposition derom, att det åt Sällskapet nu lemnade årliga statsbidrag af 2,250 R:dr måtte från och med nästa statsregleringsperiod höjas till 3,000 R:dr. Med vitsordande af det förtjenstfulla sätt, hvarpå Svenska Läkare-sällskapet städse verkat för vetenskapens förkofran och utbredning, har Sundhets-Kollegium, uti infordradt utlåtande, anfört, hurusom ifrågavarande framställning syntes desto heldre höra vinna nådigt afseende, som, oaktadt alla bemödanden att inom beloppet af det beviljade statsanslaget begränsa de utgifter, för hvilka samma anslag blifvit företrädesvis afsedt, det icke kunnat förekommas att, enligt hvad Sällskapets räkenskaper utvisade, berörde utgifter för de sistförflutna fem åren öfverstigit dessa års statsanslag med ett sammanlagdt belopp af 2,316 R:dr 55 öre, som genom sammanskott af Sällskapets egna medlemmar måst åstadkommas; och har Kollegium, vid sådant förhållande, samt då, i mån af den medicinska vetenskapens alltjemt fortgående utveckling, en allmännare spridning inom Svenska läkarekorpsen af de nya iakttagelser, upptäckter och rön, som göras inom den allmänna helsovårdens område, blifver allt mer och mer behöflig, ansett den begärda förhöjningen af ofvannämnda anslag icke vara större, än att densamma af anslagets ändamål väl motsvaras och jemväl af behofvet påkallas, derest icke Sällskapets allmänt nyttiga verksamhet skall för dess medlemmar blifva förenad med alltför kännbara enskilda uppoffringar.