Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ty icke en stund var det, som de gamla, aggande tankarne upphörde att stinga, icke en stund, allt sedan han kom hem den der våren så förändrad, blek, skygg, staplande på målet, som rörd af ett slag, och hon måste stycke för stycke locka ur honom hans hemlighet, tills den hemska sanningen grinade emot henne i all sin förfärande ryslighet ... Men sedan den stunden var det, som en tredje flyttat in i huset, en tredje, som verlden icke fick märka, men som dock blef hela hushållets despotiske, oblidkeligt pockande tyrann. Och den tredje, det var han der ifrån Marseille, mannen med den långa gestalten, som lik en brun jättemask tycktes kunna räcka från golf till tak, mannen med det förvridna anletet och det gapande såret i pannan, som kom deras blod att stelna i besinningslös rädsla, värre än den, den grufligaste skråpuksfysionomi, värre än den, som dödskallen med de glödande eldkolen i de tomma ögonhålorna, kunde ingifva några barn, lemnade allena i dunklet i vintereftermiddagens mörkskuggade skymningstimme. Och nådig herr den tredje, han var morgonkry, han. Upp ur sängen steg han på samma gång som de och förstörde deras dag genom att lägga sin dödskalla, knotiga benrangelshand mellan deras, då de helsade godmorgon på hvarandra ... Han satt mellan dem vid middagsbordet och jagade med ett hångrin bort det minsta glädtiga lilla infall, som ville bryta måltidstimmens pinsamt åtdragna, enerverande tystnad. Gjorde maten bäsk, vinet surt ... Och när det kom främmande, då ville han nog också bidraga till förnöjelsen. Ty i aflägsna vråars mörka skymundan lurade han, gläntade i dörrar, kikade genom nyckelhål och fylde deras sinnen med en vanvettig ängslan, som lät deras hjertan dunka som i kramp ...
I sådant afseende anhåller jag att få uppläsa följande: Utdrag af Kongl. Allmänna MagazinsDirectionens Protocoll, hållet i Stockholm den 28 Junii 1820. S. D. Föredrogs ett af Kgl. Maj:ts Befallningshafvande i Upsala Län, Ordföranden härstädes, Presidenten, Commendeuren af Kgl. NordBtjerne Orden och Riddaren af Kgl. Svärdsorden, Högvälborne Herr Friherre B. W. Fock, ingifvit Memorial, hvaruti Herr Friherren och President ten, med öfverlemnande af summarisk räkning öfver de ifrån Kgl. Directionen 1817 erhållne Trettio Tusende (30,000) R.dr Banco, till upphandling af spannmål för Länets undsättningsbe. hof. begärt, att dess i samma Räkning salderade fordran Tre Tusende Trehundrade Tjuguen R.dr 42 sk. 6 r:st. Banco, måtte anordnas, samt decharge för redovisningen Herr Friherren och Den 25 Junii f. m. 515 Presidenten meddelas; hvaröfver RevisionsContoiret blifvit hördt och med utlåtande inkommit; och som denna räkning blifvit af RevisionsContoiret, vid anställd granskning godkänd; alltså biföll Kongl. Directionen icke allenast att det saldo, hvarmed räkningen till Herr Bsrons och Presidentens fördel sig slutas, stort Tre Tusende Trehundrade Tjuguen Riksdaler Fyratiotvå skillingar Sex runstycken Banco skulle anordnas; utan äfven, att genom Utdrag af Protocollet meddela Herr Friberren och Presidenten den sökte och af RevisionsContoiret tillstyrkte Dechargen, till den kraft och verkan Kongl. Brefvet den 18 Januarii 1781 förmår och innehåller. År och dag som före-* skrifne stå. Ex Protocollo Johan Bergenzann.
Besvärsoch Ekon.- Utsk:ns den 23 dennes på bordet lagda betänk. N:o 32, i anledn. af väckt fråga om Smålands husar-reg:tes afsittning emot erläggande af häsl-vacance-afgift. Gr. Mörner, Carl: Utskrn hafva visserligen med skäl nämnt, att Småland i allmänhet är en af de hårdast roterade provinser; och jag skulle önska alt detta må tagas i betraktande, då fråga förekommer örn ersättning för roteringen i Kronobergs län eller rättare sagdt vacance-afgiften derstädes. Då vill jag gerna vara med om att understödja förslaget att ersättning derför må utgå af bevillningen; men i afseende på frågan här, som rörer afsittning af Smålands cavallen, så tror jag, att Ulsktn gått väl långt, då de föreslagit en anhållan hos K. M., att reg:tet måtte få afsitta. Skälen dertill ligga klart för ögonen. 5oo nummer af Smålands husar-reg:te äro redan afsuttne, sedan rusthållarne blifvit deröfver hörde år 1812. 5oo nummer återstå således, och det är dessa nummer, som man nu ytterligare vill skola afsitta. Bland skälen för ett sådant yrkande liar BondeSt. anfört, att provinsen är fattig och liar brist på spanmål. Detta är ett förhållande, som är allmänt kändt; men då vacance-afgiften är 7 t:r spanmål, och för 5oo nummer ett belopp af 35oo t:r spanmål skulle, förvandladt i penningar efter mai kegångspris, komma att utgå från orten, så hemställer jag, om det synes lämpligt att helt och hållet afskilja detta penningebelopp från orten, der det eljest skulle qvarstanna; och dertill kommer, att alla rusthållarenummer hafva augmentsräntor, hvarigenom de utan särdeles svårighet böra kunna utgöra det onus, som är så mycket öfverklagadt. , Det är visst möjligt, att rusthållarne i allmänhet eller till någon del önska att blifva befriade från detta onus, men i alla fall skulle jag tillstyrka och önska, att rusthållarne nu såsom år 1812 måtte blifva hörde öfver detta förslag. Detta hindrar icke R.
S. D. Till Stats-utskottet remitterades: 1:0 Kongl. Majrts Kådiga Proposition till Rikets Ständer, angående grunderne för Markegångspriseus bestämmande, räntepersedlarnes omsättning och förenkling, indelta räntors och tionderanslags åter ingående till Kronan, samt andre, med grundskatternas utgörande gemenskap egande ämnen; qch 2:0 ett i dag in gifve t anförande af Gustaf Lars on ifrån Stockholms Län, rörande ro:de punkten i det till Stats Utskottet återremitterade Utlåtande N:o 80, om regleringen af utgifterna under Riks-Statens andra llufvud-Titel. S. D. Föredrogs ånyo och lades till handiingarne ■Constilutiöns Utskottets på bordel, liggande Memorial N:o 6, rörande Ståts-Utskottets anledning till anmärkning vid afskrifningen afdon voy-rnedei, använde emot deras bestämmelse för ombyggnad af Svenska Consulat-huset i Tansrer. S. I). Till Stats-Ut kottet öfverleinnades ett utaf Anders Nilsson ifrån Östergöl hlands Län denne dag ingifvet Memorial, i anledning af Stats-Utskottets Utlåtande, angående utgifterne under Riks-Stulens åttonde Jlulvud-Tilel. S, D. Vid ånyo skedd föredragning, bifölls Lag-Utskottets Betänkan - 'fröt. Uidr. <2. 28 mji »854 de N;o 57, öfver Riksdagsfullmägtigen Olof Olssons frun Vesterbotten martion, att, då frälsemans bo till concurs afträdes, mulet malte upptagas af Underrätt.. S. D. Föredrogos ånyo Allmänna Besvärsoch Oeconomi cUtskott feis på bordel liggande följande Betänkanden, nemi. K:o 58, i anledning af väckt motion, om författnings utfärdande, hvar» igenom* länen för Pastorers Adjuncler oell Vicarier bestämmes, att alltid vara en i denna författning fastställd del af Pastoratets kända inkomst; Återremitterades.
H a d e vi här i socknen en eller ett par kvinnor, som verkligen tänkt öfver skolangelägenheter o c h kunde yttra sig klart o c h redigt i sak, så skulle ingen hellre än j a g se, att de blefve invalda i skolrådet, ty ingen af oss män kan så noga som en mor eller en äldre syster veta, hvad som i undervisningsväg lämpar sig för barnaåldern. M e n, som sagdt, jag känner ingen mer än mor Karin, rusthållare Bengtssons hustru, som tänkt något öfver dessa saker, o c h af henne skulle man på ett sammanträde ej kunna utpressa tre o r d. » » Bildade damer! » brusade majoren u p p. » B r o r K l i n t vill väl ej inbilla mig, att en dam ur våra kretsar, som ej har mer än ett helt ytligt begrepp o m allmogens o c h fattigmans hemlif, tankegång o c h andliga ståndpunkt, skulle ha ett förnuftigt ord att säga i hvad som rör undervisningen i f o l k s k o l a n? Majoren bet sig förlägen i mustaschen; en paus hotade att inträda, fröken A d - ler skyndade sig att förebygga densamma. » V e t major H o l g e r ej, att jag står på förslag att inväljas? » H o n såg varmt leende på den häftige mannen. » B l i r j a g vald, så afsäger j a g mig ingalunda uppdraget. » * Vielliebchen, ordagrannt: mycket älskade. » Oaktadt major Holgers kritik öfver socknens bildade d a m e r! » Friherrinnan k l ö f sitt äpple med en viss energi, olik hennes vanliga blida väsen. » Fröken A d l e r räknar jag sannerligen ej till dessa — » E t t allmänt skratt af bröt den ohjälplige majoren, men ännu en gång k o m fröken A d l e r h o n o m till hjälp. » J a g gör ej heller anspråk på större utmärkelse än att nämnas som jämnbördig m e d mor Bengtsson i fråga o m kännedom i skolsaken. » » J u s t det, just så menade j a g! » utbrast majoren. » N i två äro ena kättare i läran om mångläsning o c h examensspektakel i barnskolorna.
Denna plan är således för det första så beskaffad, att, ehuru den kunnat vara bra för en förfluten tid, vår östra granne nu, om han vill attaquera oss, icke rimligtvis någonsin försöker att gå denna vägen, ty inloppet är redan så försvåradt, notabene mot en invassionsflotta, bestående naturligtvis icke blott af några få örlogsfartyg, som ett och ett i sender måste passera den smala öpningen, utan äfven af en större mängd seglande, att man kan lätt hindra honom, utan att behöfva ytterligare nedlägga särdeles stora kapitaler på befästningen af sjelfva Waxholm; och för det andra är lokalen så beskaffad, att man verkligen kan, utan att hålla denna punkt egentligen befästad, d. v. s. om hela Waxholms fästning vore raserad, kan, säger jag, verkställa försvaret mycket lättare och med oändligt mindre kostnad, om man hade en tillräcklig och val organiserad skärgårdsflotta. Detta är ett yttrande, om hvars sanning en hvar kan öfvertyga sig genom att se på den lilla kartan, jag håller i min hand, och de derpå af författaren antecknade förklaringar. Men jag öfvergår nu till en annan, bedröflig betrakielse. Så länge jag mins tillbaka, och efter hvad jag åhört på detta rum, har der stått en strid nästan på lif och död emellan stora och lilla flottan. Fordom tänkte jag aldrig på att bedöma denna strid, ty jag förstod den icke, men nu har jag fått veta af hvilken vigt den varit och ännu är. Ar 1828 föregingo der saker i StatsUtsk., som nu icke lämpligen till alla sina detaljer kunna vidröras, men som hade till tendens ingenting mindre, än att helt och hållet låta skärgårdsflottan förfalla och öfverlemna alla anslagen åt stora flottan i Carlskrona.
St m,| Föredrogs ånyo och bifölls Stats och Särskildta Utskottens den 2? sistlidne NovC-m’ ber, under N:o 628, afgifne, samt den 27 i berörde Månad e, m, pä bordet lagde Utlåtande, öfver väckt motion, om Kongl. Cancelli-Styrelsens upplösning - S. D. f, m. Föredrogsariyo och bifölls StatsBevdlningSt DagEkonomi-, och Särskildta-Utskottens den 26 sistl, November, under N:o 641 afgifne samt den 6 dennes på bordet lagde Betänkande angående en ny organisation af Tull-Verket. S, D, f. m, Då nu ånyo föredrogs Stats Utskottets, den 13 dennes, under N:o 661 aflåtne samt Pro t. Ut dr. d. ts Dtctmbr, igij 395 följande dagen på bordet Iagde Memorial* med förslag till Voterings-Rropositioner, i målet rörande ersättning för Svenske Medborgare linne förluster genom uppbringningar; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att icke allenast instämma uti Presteoch Bonde Ståndens vid beslutet om den Svenske Medborgare nu beviljade ersättning , gjorde tillägg: Ätt ett sådant medgifvande för denna gång icke må gälla såsom prrejudicat för andre dyl.ke ers5ttnings påståenden, som hädanefter kunna göras ; utan ock tillåta, att det af Ridderskapet och Adela och Bonde-Ståndet, vid 3o:de puncten , beslutade tillägg, i afseende på omsättnings -beloppens inskränkande inom de af sist* tillförordnade Committerade föreslagne summor, må från nämnde punct ut. gå, hvarigenom således dessa frågor, uti hvilka 3:ne Riks.Stånds sammanstämmande beslut tillkommit, icke behöfva att till; * örstärkta S(ats Utskottets pröfning öfverlemnas. S. B. f. m. Vid förnyad föredragning af Lag.
Sttr sjelfva i afseende på Ordningen och ändamålet af RiksHufvudbokens upprättande vid denda Riksdag yttrat, äfvensom med den gjorda regleringen af InkomstTitlarne och med StatsSIutet.” 164 Stats-Utskottets "I sjelfva verket är det icke allenast otjenligt och "ändamålslöst, utan kan äfven blifva skadligt. I förra "afseendet må erinras, att denna förändring skulle ''blott mångdubbla liqviderne, samt att det måste ängses oformligt, om medel, som äro påräknade, anvisade och oundgänglige för StatsYerkets utgifter, och ”hvilka för sådant ändamål uppbäras af en Admini"strätionsgren, sorn Ätår i närmaste sammanhang med "StatsVerkets förvaltning på det hela, först skulle der"ifrån aflefvereras till ett R. St:rs Verk, sorn icke har ”att någon controll på TullStyrelsens lefverevingar iakt"taga, och intet annat, att med desse medel utföra, "än att, så fort de ingå, till ett annat Verk åter in"lemna, och i senare fallet åter förekommer, att då "missväxt eller andre inträffande händelser kunna ver"ka, att Ordinarie räntor och utskylder icke på rätta "tider ingå, men de eventuella inkomsterne deremot, ■"hvaribland Stora SjöTullen är den vigtigaste, kunna "på samma tid utfalla med Öfverskott, så blir derigenom ett tillfälle, alt med det senare kunna uppehålla ”en tillfällig brist, under det rådrum lemnäs de skatt"skyldige, att småningom afbörda sine bidrag. I förening med StatsUtgifternes behöriga gång skulle det "blifva en omöjlighet, om efter en dylik Zifferafskäring , "sorn här åsyftas, ovilkorligen blott den förslagsvis "påräknade delen af denna Statsinkomst skulle lefve"reras till StatsContoiret, och öfverskottet, om något "sådant inträffade, genast stanna i RiksgäldsContoii et.”
— Likaledes har jag med förundran förnummit, huruledes Trädvaror blif-' vit jemförde med Salt, Sten , Tegel och en Bergnings-procent ända till 15 procent för de förstnämnde föreslagen. — Häraf synes tydligen, att Bolagens fördel och vinning blott kommit i betraktande, men den sjölidandes räddning, eller Egendomens bergning förrätta *garen, åsidosatt. 5a Bil.t.Stats-s.Allm.Besv. o.Oec.ZJtsk, Uti.N:o 53, Med anledning häraf och dä de Norra orterne i Riket äfven varit befriade från Dykeriets ingripande rät tighet vid sjöskador, kan jag ej undgå att på det högsta yrka bibehållandet af denna helgd, under anhållan, att detta mitt anförande måtte få åtfölja Betän? kandet. Herr Friherre Cederström, Jacob: Då jag, lika med Herrar Lefrén och Winberg, anser Högloflige Utskottens Beslut, att, i stället för bildandet af ett enda Bolag till Dy. keriets besörjande vid Rikets kuster, som af Utskottens afdelning blifvit föreslaget, bilda flere District-Bolag, kommer att medföra deni emot ändamålet stridande verkan, att, med undantag af Bohus Läns Skärgård, Skånska kusten, Gottland och Öland med Calmare sund, förmodligen inga Bolag kunna bildas, och således den större delen af Sveriges kuster blifva 1 saknad af alla Bergnings*anstalter för sjö-nödlidande, så reserverar äfven jag mig emot beslutet. Beredningens Förslag, att, för Bergnings-anstalterna på Rikets alla kuster, endast ett enda Bolag borde bildas, afsig behofvet deraf, att den vinst, som skulle Bolaget tillfalla från de Districter, der strandningar mera ofta inträffa, skulle betäcka Förlags.kostnaden på instrumenter och redskap af alla slag, som jemväl på de kuster skola underhållas, der strandningar mera sällan in - Bil i.Stais.s.Allm.Betv.o.Oec. Utsk.Utl.NioS^- 53 träffa, och jag hoppas Rikets Högloflige
Hvad Utskottet i detta Utlåtande tillstyrkt och föreslagit blef af Ståndet bifallet, med undantag af den i punkten 15 mom. b, nederst å sidan 11, gjorda hemställan, som afslogs, med förklarande att Preste-Ståndet för sin del beviljade ett belopp af 58,000 R:dr, att, på sätt Kongl. Maj:t i sammanhang med framställningen om tillbyggnad af kronohäktet å Långholmen behagat föreslå, under år 1867 utgå. för uppförande af ett nytt kronohäkte i någondera af städerna Prof.-Utdrag den 27 Januari 1S66. 139 Hudiksvall eller Sundsvall; och godkändes den åtföljande tabellen litt. A, med den ändring, som blir en följd af nyssberörda beslut. JV2 27, angående regleringen af utgifterna under Riksstatens Tredje Hufvudtitel. Utskottets tillstyrkande bifölls, äfvensom tabellen litt. B godkändes. S. D. Efter förnyad föredragning afslogs Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets Betänkande JVs 35, i anledning af vackt förslag om öfverflyttning på de enskilda bankerna af landtränteriernas kassaförvaltning. Från Vdllofl. Borgare-Ståndet. S. D. Till Stats-Utskottet remitterades följande Kongl.
Enligt 47 punkten åligger det Bancofullm. i första rummet, ”ali bibehålla stadga i myntvärdet, genom reglering af Bankens sedelnlgifning, med fortfarande uppmärksamhet å metalliska cassans ställning samt vexelcursens förhållande; genom inlösen, efter fastställd grund, af Bankens sedlar med silfver, antingen i Svenskt mynt, eller i utländskt mynt, eller i plantsar, det första ovillkorligen, i de begge andra formerna efter sedelinnehafvarnes önskan och Bancostyrelsens pröfning af omsländigheterne i hvarje fall; sam Igenom ändamålsenliga åtgärder till metalliska cassans förstärkning eller lill förminskning af de Bankens förbindelsér och utlå - Den 18 December e. m. ningar, sora omedelbart verka på densamma; hvartill hörer, att hypothicera eller sälja innehafvande räntebärande obligationer samt att köpa silfver eller upptaga crediliv; ägande Bancoslyrelsen att, för kostnader vid sådane åtgärder, använda större eller mindre del al Bankens räntevinst för äret.” Det är genom användande hufvudsakligen af de förbindelser, som Banken af Biksg.cont. äger, som, enligt. Utsk:s förslag, detta skulle kunna ske; man vet likväl ännu icke hvad curs dessa obligationer kunna la. Det skulle mahanda vara för Banken under vissa omständigheter lika fördelaktigt ali införskaffa silfver på sina egne, mot 2^ proc. löpande, och efter viss lid uppsägbara sedlar. Jag nämner detta blott i förbigående; emedlertid ligger derutinnan, om mitt förslag antages, ännu ett medel för Banken att vid förekommande omständigheter bereda sig tillgångar att upprätthålla sin förmåga alt fullgöra sine förbindelser. Jag ber om ursäkt om jag längre än vanligt upptagit R. o. Ad:s tid. Jag brukar vanligen uttrycka mig kort, oell har äfven i dag försökt alt göra det; men ämnets vigt, de många omsländigheterne dervid, samt de särskilda förslag, som i afseende på dessa omständigheter förefinnas, hafva orsakat en större vidlyftighet, än jag hade önskat. Jag anhåller, att BancoUlskis förevar, betänk, måtte till Utsk. återremitteras, samt att de förslag jag gjort, mätte af Utsk. blifva tagne i öfvervägande.
Banko; men enligt förestående tablå uppgår medii-summan för de sednaste fem åren till 8,906 R:dr 1 sk. 6 r:st., hvilket utvisar en ökad inkomst för år af 2,516 R:dr 20 sk. 5 r:st. Banko. Fartyg och båtar, ankomna fr. utrikes ort 383 st. 374 st. 327 st. 360 st. 267 st. d:o från inrikes ort 219 » 297 » 271 » 290 » 281 » d:o afgångne till utrikes ort 567 » 651 » 572 » 721 » 693 » d:o d:o till inrikes ort 220 » 228 » 307 » 255 » 235 » Den förminskade uppbörden år 1855 härrör af tullfrihet å ull, som tillämpades från Oktober månad. År 1852 tillkom en ny import-artikel, nemligen raffineradt socker frän Norrige och hvilken artikel sedan årligen inkommit. I följd af förändrade författningar hafva stadens handlande sedan 1853 års början funnit sin uträkning vid att direkte från utrikes ort införskrifva kaffe, som förut merändels alltid togs från Götheborg. De väsentligaste export-artiklarne hafva varit bok-stäfver, bok-tunnor samt bräder, sparrar och bjelkar. Stadens handelsflotta utgjordes af: Ångfartyg. Skepp. Briggar. Skonertar. Galeaser. år 1851. Hallands ångbåts-bolag disponerar de ibland stadens handelsflotta härofvan upptagne tvänne ångfartyg, hvaraf ångfartyget Halland går med en machin af cirka 80 hästars kraft och ångfartyget Kattegat med två machiner af sammanräknade cirka 100 hästars kraft, samt göra reguliera turer med passagerare och fraktgods till och från Götheborg, Warberg, Halmstad, Torekow, Helsingborg, Landskrona, Köpenhamn, Malmö och Lybeck. Allmänna undervisningen bestrides vid en lägre lärdomsskola af en Rektor och 2:ne ordinarie lärare samt en duplikant; skolungdomens antal utgjordes år 1855 af 70 lärjungar.
— Jag har derföre en sällsam idée att framställa, mindre i afsigt att derpå något afseende blir gjordt, än derföre att den i en framtid må för min räkning i Protocollet stå förvarad. —- Jag kallar den sällsam, emedan jag ännu icke hördt någon yttra denna tanka; Då jag är fullkomligen öfvertygad, att Staten aldrig får ett öre tillbakars af det som redan är vågat, Creditiv och Biträde; enär det lärer vsra gifvit att Canal-inkomsten icke blir tillräcklig tili dess underhållande och räntas erläggande till Actie-ägare; så frågas, om det ej vöre mycket klokare, att låta företaget stadna, godtgöra Cretiitorerna fullt utför Den 30 April. deras Fordringar först, och sedan Actie-ägarne, så långt tillgångarne medgåfvaj skulle något öfverskott blifva, finge Banquen emottaga detta på sin fordran. — Jag kan intet inse att Fä* derneslandets ära fordrar att fortfara med ett företag, som man nu mera inser felagtigbeten af; som ingen vesandtlig nytta åstadkommer, men väl bidrager till en ökad betydlig Bevillning på Nationen, hvarigenom många skola blifva olyckliga. Grefve Spent, Carl Gustaf: Jag skall utbe mig att i korrthet få besvara hvad Herr Påhlman emot mig anfort. Jag vet ej om jag fattat Herr Påhlmans ord ratt, mins icke heller mitt Memorials alta ord, men tror mig säkert kunna svara, att jag visserligen aldrig påstått, att Riksens Ständer eller deras Utskott erbu* dit; jag säde att Statsoch Banco-Utskotten erbödo sig att föreslå för Ständerne. — Herr Påhlman har för öfrigt så fullständigt upplyst, huru saken i Utskotten tillgått, att det voro orätt dervid längre fästa sig. Vidare yttrades att de 300,000 R:dr som 18 beslötos, att årligen lemnäs till Götha Canal Bolag, ej vore en följd af ett Comract, utan gåtvos af välvilja, och emedan man ansåg Canalen nyttig.
Hr von Hohenhausen: Jag återtager min anhållan om återremiss och finner att denna min begäran varit något förhastad, hvarföre jag förenar mig med Hr von Hartmansdorff deruti, att R. o. Ad. mätte vidblifva sitt beslut, på det att saken må förekomma lill omröstning i förstärkt Const.Utsk. Det är ganska vådligt att låta Const.Ulsk. efter behag och godtfinnande förklara hvad det anser vara princip eller icke. Nu har händelsen varit den, alt Utsk. ansett bufvudsaken icke vara princip, men såsom sådan har Utsk. framställt sin egen åsigt, och då ett Stånd afgifvit gemensam lanke, som icke behagar Utsk., förklarat alt denna tanke ligger utom förslaget. Om Ulsk:s åsigter godkännas, blifver följden den, all om något Stånd, i anledning af ett inom Utsk. väckt förslag, afgifver en gemensam tanke, förklarar Utsk. den icke höra lill principen och att deröfver icke må röstas. Jag tillstyrker derföre alt R. o. Ad. förenar sig om det beslut Hr von Hartmansdorff föreslagit. 540 Den 2 Oktober. Gr. Lagerbjelke: Då man klagat öfver min dåliga hörsel, vågar jag icke hafva tillit till mina öron, utan hemställer derföre till den siste värde talaren, ora det verkligen är hans mening att förena sig med Hr von Hartmansdorff. Hr von Hohenhausen har nemi. sagt, att det förslag, som Const.Ulsk. framställt, icke får förfalla samt att i förstärkt Const.Ulsk. icke får voteras deröfver huruvida förslaget skall förfalla eller icke. Emedlertid skulle jag tro, att de af Hr von Hartmansdorff nu så ifrigt påyrkade beslut just innehålla att omröstning bör ega rum huruvida förslaget skall förfalla, hvilket Hr von Hohenhausen vid så många tillfällen tillförene och äfven i dag bestridt. Hr von Hohenhausen: Jag medgifver att Gr. Lagerbjelke håde hört rätt och har rätt denna gången, och för Gr:ns erinran lill mig, stannar jag i tacksamhet.