Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Riksdag blifvit iakttaget, synes böra utaf Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet behandlas, har Stats-Utskottet ansett sig icke kunna det samina till pröfning företaga eller Utlåtande derutinnan afgifva ; hvilket Riksens'Höglofl. Ständer vördsamligen hemställes. Stockholm den 5 Martil 1818. Riksens Höglofl. Ständers StatsUtskotts Utlåtande i anledning af Herr Landshöfdingen vi. m. Friherre B. IV. Focks motion angående en till Upsala Barnhus donerad Kronofordran. 1 Höglofl. Ridderskapet och Adeln har till Stats-Utskottets yttrande remitterat följande af Herr Landshöfdingen m. m. Friherre Fock dit Ståts-Utskottets Beiänkartden, 479 ingifne Memorial : ”Om Tit. o Tit. uppmark, ”samhet vagar jag i förhand göra mig försäkrad, ”när jag nu går att anmäla ett Mål , sorn an» ”går icke allenast en Rikets skuld, utan afven ”en dermed förenad vacker och för det allmänna nyttig inrättning. ”Till Direktionen af Upsala Barnhus hade ”nemligen Fru Öfverstinna!! Montgomery , född ”Friherrinna Cederhjelm inberättat, huruledes ”hennes Faderbroder, Friherre Adam Cederhjelm ”redan år 179g till Barnhuset öfverlåtit den så ”kallade Veingardtske och , Strokirckske Krono”fordringen, som han egde att disponera , men ”att så väl han som hon förgäfves anhållit om ”samma underdåniga fordrings betalning, emellan Acterne härom i Kongl'. Kammar-Collegio ”förkommit, hvarför Fru Friherrinnan till Direktionen nödgades öfverlåta denna omsorg”- ”Direktionen, som vid närmare efterfrågan ”inhemtat, huruledes denna underdåniga for”’dran härledde sig ifrån några under kriget ”med Ryssland åren 1706 och 1709 åt Arméen ”gifne försträckningar , har ansett sin första ”pligt vara, att härom hos Konungen göra en ”underdånig anmälan.
Jag gjorde det af aktning för allmänna opinionen, men alldeles icke, såsom Utskottets Utlåtande antyder, i följd af den oro, Utskottet trott sig af de bifogade handlingarne hafva funnit att denna fråga väckt inom Riddarhuset; ty den motstämning, som motionen mötte af åtskilliga Ledamöter inom detta Hus, kunde jag ej förut ana. Den 9 Mars e. m. 73 Likaledes har Utskottet i sitt Utlåtande behagat uptaga frågan om förflyttningen af Långfredagen. Denna fråga borde väl, i följd af mitt gjorda tillägg, hafva förfallit. Utskottet nämner äfven, att, genom den i tillägget gjorde inskränkning, ”Motio”nären åtminstone besparat Utskottet den ”obehagligheten att yttra sig öfver ett, i ett ”christligt land, så oförväntadt förslag;” men det oaktadt har Utskottet, likasom i förbigående, begagnat tillfället att uptaga denna fråga och i sin utveckling af densamma afhandlat ämnet med så andligt vältaliga ord, att man verkligen skulle kunna tro, det afhandlingen snarare kommit från ett Consistorium, än från ett ekonomiskt Utskott. Emellertid torde det ej vara ur vägen att påminna Ekonomiutskottet för en annan gång, att, 1:0 i Betänkanden yti tra sig i enlighet med rätta förhållandet, och 2:0 ej uptaga till besvarande andra ämnen, än som ligga inom gränsen af dess befattning. Utskottet har föröfrigt, vid behandlingen af detta mål, väl utvecklat skälen, hvarföre det anser de ifrågasatte llelgedagarne böra bibehållas; men det har deremot uraktlåtit att till vederläggning uptaga alla de skäl, som anfördes för deras förflyttning eller afskaffande. Under discussionen citerades, att flera af dessa Helgedagar icke firades i audra länder, såsom Danmark och 74 Den 9 Mars e. m. Schweitz. Äfven England är ibland de Stater , som ej iakttaga firandet af alla dessa högtider på särskilda dagar. Dessa länder äro också christna, och, hvad deras moralitet beträffar, tror jag ej, vi kunna smickra oss med den tron, att vi deruti ega någotsannt företräde.
Under sådant förhållande, och då Utskottet icke ansett lämpligt, att, efter inhemtade upplysningar, till Rikets Ständer framlägga något så be> skaffadt Utlåtande eller Förslag, rörande Gevärs-tillverkningen, att Rikets Ständer, med ledning af detsamma, kunna grunda någon opinion om ämnet i sin helhet, samt derefter söka få afhjelpte möjliga brister eller felaktigheter, och jag icke tror, att frågan om Norrtelje Factories nedläggande eller förminskade tillverkning bör isolerad behandlas, så kan jag icke förena mig uti tillstyrkandet af den föreslagne underdåniga Skrifvelsen, såsom varande utan ändamål, och ej en gång behöflig för att med" dela, det Utskottet ogillar den nu existerande planen för Gevärs-tillverkningen, emedan detta icke allenast blifvit tillkännagifvet uti Betänkandet N:o 203, i sammanhang med extra Stats-regleringen, utan pluraliteten af Utskottet, frän hvilken jag dock skiljde mig, vid samma tillfälle, genom afstyrkande af allt anslag för gevärs-fabricationen, jemväl undanröjt, sorn orden falla sig, ”ett hinder för dess skyndsamma förbättring.” Häruti hafva instämt: Grefve Posse, Aria, samt Herrar Leijonflyckt och af Billbergh, f. P - N:o 252. Ankom till Exp -Utsk. elen a Sept* i834- Utlåtande, i anledning af verkställd Revision af de till Strömrensningar serskildt anslagne medel. (U. A.) Sedan Rikets Ständer vid senaste Riksdag till Strömrensnings-arbeten anvisat en sammanräknad summa af 250,000 R:dr, att under loppet af åren 1330—1854 utgå med en summa af 50,000 R:dr årligen, och 1332 års Stats Revision granskat redovisningen öfver desse medel för år 1830, återstår för Stats-Utskottet att framställa dessa medels förvaltning under åren 1831» 1332 och 1833» för hvilka år afslutade räkenskaper finnas. Desse visa följande resultat: Bihang till R. St. Debet. År 1831 Ingående Balance.
Ett annat skäl till stöd för denna satts, är den förlust, som genom uppehållet af vad till högre instans tillskyndas den vinnande partén. Utskottet har väl anfört, att den lidande vore förvissad om skadestånds erhållande, enär den tappande alltid fick sig ålagdt att ställa borgen för kostnad och skada, såsom ett villkor för rättigheten, att draga Lagmans Rätts Dom under högre pröfning; men jag hemställer, huruvida de förluster som kunna tillskyndas medborgare, derigenom, att frågor om besuttenhet icke skyndsamt blifva af~ gjorde, alltid äro af beskaffenhet att kunna ersättas ? Äfven i Statsoeconomiskt afseende är det af vigt för samhället att gådane mål snart afslutas, emedan de invecklade förhållanden , som af dem uppkomma äro afgjordt skadliga för hemmanens häfd och följaktligen äfven för Slaten. Deruti lärer också orsaken ligga till det stadgande, att dessa tvister icke få genomlöpa lika många instantier, som alla andre. Den 6 Jvnii f. ni. Si På dassa skäl anhåller jig vördsamt, att LagUtskottets Betänkande måtte återremitteras. Friherre Cederström, Jacob: Det synes mig vara tydligt, att om LagUtekottets Betänkande bifalles, det ändamål derigenom först och främst skall vinnas, att frågor om hétnmansklyfningar komma att betraktas ur en mera generel synpunkt än hittills skedt. Det är svårt att i allmänhet bestämma hvad med besuttenhet bör förstås, då en person kan vara besutten på ett tjugufjerdedsls hemman, en annan åter knapt på ett helt, hvilket allt beror af de binäringar, med hvilka hemmans innehafvaren är i tillfälle att sig försörja. Om nu det stadgande fortfarande skulle bestå, att sädane frågor ej kunna dragas under högre pröfning än LagmansRätts, som vid afgörandet endast ägde att taga i beräkning ett visst qvantum jordrymd, skulle det största hinder läggas i vägen för populationens tillväxt.
Jag ursäktar denne värde ledamot gerna, emedan jag vet att han understundom i sitt lojala nit icke så noga väger sina ord. Konst.- Utsk. granskär StalsRådets protokoller och hvarje ledamot framställer de anner, han finner sig befogad att göra. Frih. Tersmeden tyckes dela Hr Printzensköld» mening i det afseendet, att det icke skulle vara de enskilde ledamöterna, utan Utsk. samfälldt tillstadt att framställa anmir. Men jag svarar härpå, att 0111 den enskilde Utsk:s* ledamoten icke finge framställa sin anm. såsom reservation vid Utsk:ts Mern., så hade han alltid sin rätt att väcka densamma inom Ståndet och då skulle den i alla fall komma fram, ehuru på en omväg. Den enskilde ledamotens anm. är således att jemföra med en motion, som väekes inom Konst.Utsk. Man väcker denna motion eller detta förslag att den eller den annnn skall göras; deröfver skall Utsk. afgifva ullåt:de. Det är alldeles detsamma, som att en enskild ledamot inom ett Stånd framställt en anm., och hvarför skalle icke Konst.Utsk:ts minoritet hafva samma rätt som inom andra Utsk. Den enskilde ledamoten känner icke till innehållet af StatsRådets protokoller, men Konst.Utsk:ts ledamöter, som hafva till pligt att granska dessa protokoller, känna deras innehåll. Om Hr Printzensköld läser sednare mom. af 107 g, hvilken torde hafva fallit honom ur minnet, så skall han finna att han, likasom hvarje annan ledamot inom Ståndet, och icke Ståndet in corpore, har sig tillagd rättigheten att väcka anm:sanledning emot Konungens rådgifvare. Om sådant skulle vägras i Utsk. någon dess ledamot, så hade han ingen annan utväg, än att försegla sin anm. och gå med den till Ståndet.
Sig finna besväranden ej hafva anfört skäl, som kunde verka ändring uti det af honom ofveiklagade utslag; detta, eldigt Högsta Domstolens protokoll för nyssnämnde dag, beslutadt af då närvarande Herrar Justitieräden Themptander, Bredberg, Engelhart, Backman, Grefve Snoilsky, Grefve G. A. Sparre, och af Role'n. Berättelsen upptager vidare, pag. 81 och följande, ett af mig förordnadt, inför Kongl. Svea Hofrätt af Advokalfiskals-embetet derstädes ulfördt åtal, angående det emot häradshöfdingen i Jemtlands norra domsaga Johan Montelius augifna förfarande, att hafva för åtskilliga af honom, å Rödöns Häradsrätts vägnar, utfärdade fastebref beräknat och tagit högre lösen, än gällande 7 Expeditionstaxor stadgade; för hvilket, med företedda handlingar äfven bekräftade, förfarande bemälda Kongl. Hofrätt, genom utslag den 23 Januari 1844, pä anförda grunder samt under åberopande af Expeditionstaxorna den 17 Maj 1801 och den 15 Maj 1821, tillika med Kongl. Förordningen deri 3 December 1812, ålagt häradshöfdingen att till vederbörande återbära hvad han för ifrågaställda fastebref utöfver rätta lösen fordrat och uppburit, så oek att böta sexton Rrdr 32 sk. banko; deröfver hos Kongl. Maj:t underdåniga besvär af häradshöfdingen Montelius blifvit anförda. Och har Kongl. Majit, efter målets föredragning i Dess Högsta Domstol, medelst utslag den 18 Februari innevarande år, Sig utlåtit och funnit, skäl icke vara anfördt, som i Hofrättens öfverklagade utslag kunde verka ändring; uti hvilket domslut, såsom Högsta Domstolens protokoll för nyssnämnde dag upplyser, Herrar Justitieräden Themptander, Engelhart, Nordenstolpe, Gref ve Snoilsky, Grefve G. A. Sparre och Schmidt deltagit och sammanstämt.
Stockholm den 13 Augusti 1851. 352 Expeditions-Utskoltets Furslag till undt. Skrifvelse, N-.o 160. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 12 Aug. 1851. Preste-Ståndet den 12 • Borgare-Ståndet den 13 Bonde-Ståndet den 13 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående försäljning och utbyte af Christianstads f. d. fästning tillhörande mark. (Stats-Utsk:s Uti. N:o 277.) S. A, K. Sedan E. K. M:t under den 8 Februari 1847 i nåder förklarat, att Christianstad skulle upphöra att räknas bland rikets fästningar, och stadens invånare sedermera i underdånighet anhållit, att de utanför den afbrända veslliga delen af staden befintliga fästningsverk, såsom hinderliga för en ändamålsenlig verkställighet af E. K. M:ts nådiga beslut om ny tomtreglering i Christianstad, finge utkastas och till staden öfverlåtas, hvarefter E. K. M:t genom nådigt bref af den 7 November 1848 förordnat, att de ifrågaställa fästningsverken skulle raseras och derigenom uppkommande tomtplatser åt staden tillsvidare upplåtas emot erläggande till kronan af årliga tomtören, samt under den 19 Februari 1850, vid slutlig pröfning af frågan om lämpligaste sättet för verkställande af Christianstads fästnings rasering, i nåder beslutat, att så väl ofvannämnda verk, som den fästningen tillhörande hufvudyall skola genom statens försorg och på dess bekostnad raseras, efter en viss af E. K. M:t tillika fastställd plan, men att deremot fästningens södra esplanad samt dess norra och södra utanverk med deri befintlig sten, äfvensom den Allo tillhörande mark i vester och öster om fästningen, böra i laga ordning uppmätas, graderas och värderas, för att derefter kunna användas såsom vederlag Ex p edit iöns-11 Isko Itc ts Förslag till und.
Under det yngre militärer erhöllo af den beviljade summan i årligt understöd 220 R:dr, tilldelades de äldre afskedade militärerne endast 50 lV.dr, hvilken fördelning ^proportion förefaller så mycket mera anmärkningsvärd, då man ihågkommer att sistnämnde personer äro just de, hvilka på fullt allvar och i verkligheten måst underkasta sig krigareyrkets faror och försakelser, hvars bittra följder nu trycka hårdare i samma mån som de många lef nadsåren dessutom medtagit de undergräfda krafterna. Ett med nyssantydda lika fördelningssätt lärer jemväl hafva egt rum med det vid sistlidne riksdag för samma ändamål beviljade anslag. Med anledning häraf och då Kongl. Majit uti 4:de ilufvudlilelns 4:de punkt af Sin till Rikets nu församlade Ständer afiåtna nådiga Proposition om Statsverkets tillstånd och behof gjort nådig framställning derom, att ofvanberörda anslag skulle ökas med 50,000 R:dr och årligen utgå från och med nästa år under nästföljande statsregieringsperiod; så, för den händelse berörda nådiga förslag skulle vinna Ständernas bifall, lager jag mig friheten föreslå: att Rikets Ständer, med bifall lill den nådiga framställningen i ämnet, ville fästa det uttryckliga förbehåll att afskedade äldre militärer, hvilka icke förut äro hugnade med tillräcklig pension, och hvilka vid anmälan om understöd derjemte genom behöriga beyis styrka att de deltagit i något fiendtligt fälttåg samt sakna egna medel för sin tillräckliga utkomst, må i första rummet komma i åtanka vid utdelningen af det för ändamålet anslagna beloppet. Om remiss häraf till vederbörligt Utskott anhålles. Stockholm den 50 November 1862. J. Andersson, från Östergötlands län. 79fl Motioner i Bonde-Ståndet 1862. N:o 491, Af Olans Svebilius från Gotlands län, derom, all Landsbofdin ge och MilUärbefålhafvare-befallningarnc på Gulland icke mätte af en och samma person bestridas.
Dessa hinder böra ock i någon mån minskas derigenom, att de väljandes röster uppsamlas inom kommunerna och sedan sammanräknas af den för alla kommunerna inom ett distrikt gemensamma valförrättare!!. De väljande eller doras kommit terade befrias visserligen icke derigenom från att resa till ett förberedande valmöte, der ett sådant finnes behöfligt, men de befrias från att resa utom kommunen för rösternas afgifvande, hvilket sällan eller aldrig lärer medhinnas på samma dag, som do förberedande öfverläggniugarne. Olägenheterne af de såsom regel uppställda medelbara valen hafva måhända i någon mån blifvit förminskade genom det stora antal Elektorer, som blifvit i förslaget bostämdt. Den Första, i anseende till ledamöternes antal mindre, Kammarens inre styrka är, såsom förut är antydt, att söka deruti, att den jemväl utgår från hela folket, till och med i större utsträckning än den Andra Kammaren, enär från valrätt till denne sednare äro uteslutne många, som ega rösträtt inom kommunen och sålunda deltaga i tillsättandet af valnämnderna för Första Kammaren. Den förmedling, valen komma att genom Landstingen undergå, bör bidraga att göra dem till uttryck af ett upplyst tänkesätt. Landstingsmännen kunna nemligen icke antagas komma att utses med något hufvudsakligt afseende å befattningen att stundom vara Elektorer till Riksdagsmän, som efter långa mellantider ombytas, utan vid deras tillsättande måste tagas i betraktande de egenskaper, som berättiga till förtroendet att utöfva beskattningsrätt och vården om länets gemensamma angelägenheter. Den insigt, som vinnes genom deltagande i en om allmänna ärenden rådplägande församling, måste vidare gifva Landstingsmännen en mera vidgad synkrets, än som kan påräknas, vare sig hos omedelbart väljande menigheter eller hos Elektorer, utsedda endast för ett visst val. Förmögenhetens konservatism kommer äfven denna Kammare tillgodo dels derigenom, att vid val af Landstingsmän rösterne beräknas efter skatt, hvartill kommer att Landstingsmännen ej för sitt uppdrag njuta ersättning, dels ock genom de förmögenhetsqvalifikationer, som äro stadgade för valbarhet till Riksdagsman i Första Kammaren.
Bifall till Stats-Utskoltets betänkande angående antalet af de revisioner som före nästa Riksdag böra anställas öfwer Stats-, Bancooch Riksgälds, mertens tillständ och förwallning. Af den 8 Augusti. Gillande af Banco-Utskottets i sednast omrörde ämne afqifne memorial. Remiff till Constitulions - Utstottek af Kongs. Maj:ts nädiga proposition, om åtskilliga andrin, gar i Regeringsformen och Riksdags-ordningen. Bifall till Starsoch Banco - Utskottens serstildte betankanden, rörande de a:ne Crediliven. Bifall till Statssamt Banco-Ukskottens utlåtande, i anledning af Konungens nådiga flrifwelse, om uptagande af inhemska län för extraordinarie behof. Gillande af Allmänna Beswärsoch Oecono. miä-Utskottets afgifne ullätande, öfwer de inom Preste-Sländet gjorde anmärkningar tvid Utskottets betänkande, i frägan om inrättande af en practisk Bergs-schola i staden Fahlun, sä midt detsamma rörer hemställan huruwida Riksens Ständer anse nyttigt, det Kongl. Maj:t nädigst täckies pröfwa detta ämne, jemte nllräckeligheten af de dertill förestagne medel och widtaga den författning derulinlian, som saken och ändamälet lunde förtjena. In - 746 Den 15 Augusti. Instämmande i Ridderffapet och Adelns beflut, att utsatta tiden till nasta lagtima Riksdag till den !Z September 1817. Af den iO Augusti. Bifall till Stats, Nlstottcks betänkande, angående: 1:0 Riksens Ständers för deltagande i öfwer-reviston af krigsrakenstaperna utsedde Deputerades berättelse, rörande krigsredogörelsen och Re, visions-werket, samt 2:0 tillökning i arfivohet för nämnde Deputerade.
Ulriksdal har år i84o blifvit till anslagssumman för Haga Kongl. Lustslott Öfverflyttadt, på grund af Kongl. Brefvet den 27 Mars i83o, ett belopp af 611 R:dr 25 sk. 4 rst. Haga Lustpark, Debet ar 1840. år 1841. Balans från föregående året: Credit. Utgift S *•••♦*•? Uti 1841 års utgifter ingå till Sloltskassan levererade 25o R:dr Banko. a — 29$ — Vid 5841 Ars räkenskaper anmärkes, det de endast beslå af månadtligen afslutade kassaredogörelser, utan sammandrag för bela åiet, livarigenom inkomster och utgifter på det hela icke, såsom vederbordt, varit åskådliga. Ulriksdals Kongl. Slolt. Räkenskaperna äro granskade i Kongl. Kammar-Rätten utan anmärkningar för båda åren samt utvisa.: Debet. år 1840. Credit. Ltgift; Aflöning Slottets m. fl. bj^ggnaders underhållande Diverse . Balans till påföljande äret: Debet Balans till påföljande året: Credit. Balans från föregående året: Gripsholms Kongl lustslott Af Räkenskaperna, sorn granskats i Kongl. Kammar-Rätten för år 1840 utan och för år 1841 tued anmäikningar, inhemtas följandet Debet. Balans från föregående året: år 1840. är 1841. Inkomst: Statsanslag — Balans till påföljande året: Behållningar och Fordringar 2,868: t\o3. 3,688:43. — Utaf ofvanstående behållning till år 1842, voro 692 R:dr 24 sk. 5 rst. utestående fordringar och 2,996 R:dr 18 sk. 7 rst. i kassan. I anledning af den under flera år, i förhållande till löpande utgifter, stora kassa-behållningen, anse Revisorerne densamma böra, genom utlåning, göras fruktbärande. Kongl. Svenska Akademien.
Utdrag den 13 Mars 18ag. samt ilen 5 dennes e. m. pa Bordet lagda Utlåtande, öfver gjorde Anmärkningar vid Utskottets, under N:o 10, förut meddeldte Betänkande, angående yrkad fri rättighet för Kronohemman*, och Nybygges-Aboer i de Norra Provincerne, att till tjärubränning använda stubbar, rötter m. m. , fann Ridderskapet och Adeln för godt, att förstnämnde Utlåtande gilla, under iakttagande af den redactions-förändring , att i stället för den i samma Utlåtande förekosnriaride Period : ”Hvad beträffar Skatte hemmansegares tjä, ’rubränningsrättighet, sd är dea , inom de”ras obestridliga områden, förut gifven; ''men att utsträcka den derutöf ver, äfven ”da deras skog ej är frän angränsande ’Kronoskog afrösad , kan Utskottet ej till”styrka, utan anser dem , i likhet med öj”rige enskilde, sorn Önska begagna den får”monen , att på Kronans skogar idka tjä”rubränning, böra vända sig till Konungens ”Befallningshafvande, för att lagligt tillöstand dertill erhålla," borde införas en så lydande mening: ”Hvad beträffar Skatte' hemmansegares tjärubränningsrättighet, sä ”är den förut gifven; men att utsträcka "den derutöfver , kan Utskottet ej tillstyrka S. D. Vid förnyad föredragning afConstitutionsUtskottets den 25 sisth februarii , underNtoy, aflåtna, saint den 2 dennes e. m. Pro. Udrag den 13 Murs i8mj. 5g på Bordet lagria Memorial, angående ConstituiionsUtskottets behörighet att upptaga gjorda Motioner om ändringar och tillägg i Justinos Ombudsmans - Instruct ion , fann Ridder skåpet och Adeln , att samma Memorial borde läggas till liandlingarne.
En af Tysklands, måhända af Europas mest utmärkte statsmän, som till följd af sitt embete egnat uppmärksamhet åt dessa förhållanden, anmärker, att de politiska förbindelser, uti hvilka Frankrike en tid stått till England, icke hindrat det förra landets styrelse att i det praktiska erkännandet af handelsfrihetens principer gå till väga med stor varsamhet. Man erkänner väl nödvändigheten att öfvergifva det absoluta skyddssysteinet, men vill icke förhasta sig, utan med ett skonande afseende på alla interessen, småningom låta de af det allmänna bästa påbudna reformerna inträda i verkligheten. Med rätta vilja de industriella intressenas organer, alt frågan om beståndet af restrictionerna icke behandlas isolerad, utan att allt betraktas i ett sammanhang, så att icke industriens planta blottställes för den fria läflans vindar , förrän alla de tillfälliga hinder och svårigheter blifvit ur vägen röjda, som icke tillåta henne att slå fastare och djupare rötter. Om man i detta folkrika land och under vanliga förhållanden ej är rädd för den Engelska concurrensen, så fruktar man den likväl, och icke utan grund, under de periodiskt återkommande handelskriser, hvilka leda sitt upphof fränden Brittiska marknaden. I alla de grenar, hvari Franska marknadens öppnande vore önskligt för England, skulle vid hvarje sådan kris Franska industrien röna ett mer eller mindre skadligt inflytande, om, i stället för prohibition, tullafgifter ägde rum, som icke voro blott ett bedrägligt sken af införselsfrihet. Det var återkommandet af sådana kriser, som handelskammaren uti en af Frankrikes mest blomstrande fabriksstäder hade för ögonen, då den med följande ord förutsade verkningarna af tillåtelsen till införsel af Brittiska manufakturvaror: en ny, förskräcklig concur rens skall uppkomma, som ofelbart medför undergång af största delen af Frankrikes fabrikanter. Man kan, af hvad nu blifvit anfördt , inse hvilka hinder möta en ny tullreglering emellan Frankrike och England, grundad på reciprociteten. Hvad bevisar deras tillvaro? Att de kontraherande bevaka stridiga intressen! — Hade Frankrike velat skrifva sin tulltaxa, icke med den Brittiska tariffen till föresyn, utan efter den klingande theori, som ej vet af någon reciprocitet, nationer emellan; då vore tul 1- regleringen långt för detta gjord.
U.dr. d. 2 Fehr. i <?,j S. D. Statssamt Allmänna Besvärsoch Occonomie Utskottens <len 22 sist 1 i(ine Januarii e. m. })å hordet lagde Utlåtande, K:o 4.9, i ail_ ledning af gjorda anmärkningar vid Utskottens Betänkande, N:o 34, i fråga om Folkskolors inrättande i Riket, Lief, vid förnyad föredragning, af Ridderskapet och Adeln bifallet. S. D. Föredrogos å nyo och biföllos Statsoch Banco-Utskotten* den 29 sistlidne Januarii på bordel lagde Betänkanden: K:o 5o, i anled ning af vackt fråga, om rättighet för Sv re lser ne öfver nya Pässevolanceech Armeens Tross-Passevolanee-Cassa, att insätta sina obehöflige fonder på Låne-Bankens uppiåniugsi åkning för Handels-Disconterne; N:o 32, i anledning af väckta motioner, dels att Kongl. Mynt-Verket ofördröjligen måtte ställas under Kongl. Bergs-Collegii Öfver-Styrelse, dels ock att Kongl. Mynt-Verkets sållning i alla dess delar, må genom trycket offentliggöras. S. D. Återremitterades Banco-Utskottets den 29 sistlidne Januarii på bordet lagde Memorial, N:o 84, med öfverlemnande af förslag till Instruetion för Rikets Ständers Revisorer öfver Banco-Verket.