Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I anledning hvaraf Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken förklarade, alt som, efter hvad han tyckt sig finna, Ja öfverröstat Nej, Propositionen blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallen. Föredrogs å nyo StatsUtskoltets den 19 sistledne Januarii under N:o 37 afgifne, och den 3 dennes e. m. på bordet lagde, Utlåtande, om fortfarande af det understöd utaf Statsmedlen, som Carlskrona Stads Fat - Den 12 Februarii c. »n. 245 tigvårds-inrättning hittills åtnjutit samt om tillökning deri. Herr Hjerta, Gustaf: Jag får vördsammast hemställa till Herr Grefven och LandtMarskalken, om icke detta Utlåtande kunde få hvila på hordet, till dess frågan om Statsregleringen förekommer. Vi kunde då bespara den tid, som till uppläsandet deraf och discussionen derom åtgår, samt undvika att genom återremiss söka de upplysningar, man bör hoppas finna i StatsUtskottets Utlåtande om Statens inkomster och utgifter i allmänhet. På denna grund och till undvikande af att sysslosätta sig med detaljer af Statsutgifterne, innan dessa i sin helhet blifvit pröfvade och afgjorde, i föihållande till inkomsterne, vågar jag förnya min anhållan om detta Utlåtandes hvilande på bordet, tills Statsregleringen förekommer. Herr Lagerhjelm, Pehr: Den fråga, som af den siste värde Talaren blifvit väckt, har äfven förevarit i StatsUtskottet, och der understödts med det skäl, att man derigenom vunne fördelen af att kunna afgöra en större massa mål på en gång. Jag erkänner, att jag ej delat denna mening, utan att jag tror, det så väl Utskott som Ständerne icke böra arbeta annorlunda, än som enskilte arbeta, nemligen så den ena 16* ^44 Den 12 Februarii e. m. som andra dagen, utan att hopa göromålen på hvar andra.
§:n lyder sålunda: ”Sälla sig två, eller flere, samman att stjäla, då skall hvardera straffas efter det tillgripnas värde: och den, sitt mist, njöte åter af honom, som har att gälda med.” Kan man vända sig lill hvilken som helst, som har alt betala med, för att få sitt igen? eller skall man vända sig till någon af ljufvarne? Delta uplyses icke af §:n. Hr Carleson: I anledn. af den anmärkn., Hr von Hartmansdorff nu framställt, får jag äran nämna, alt det klandrade mom:t är alldeles ordagrannt afskrifvel från den nu i berörde fall gällande lagen. Sedan Hr Gr. o. Landtm, anmärkt, att, uti från LagUtsk. ankomne rättelser, det i förevar:de § förekommande tryckfel, hvarigenom, i st. f. ”njute det åter”, blifvit infördi ”njöte åter”, redan blifvit upgifvet, biföll R. o. Ad. denna §. § 17. Sedan Hr Gr. o. Landtm, uplyst att R. o. Ad. bifallit den mot denna § svarande 19:de § i Utsk:s förra förslag, anförde Gr. Mörner, Carl Göran Detlof: Det må tillåtas mig anmärka, att den olikhet emellan det förra lagförslaget och det nya förefinnes, i afseende på ifrågavarrde §, alt i det sednare orden ”med, sig" influtit, hvaremot dessa ord icke finnas i det förra förslaget. Jag anser införandet af dessa ord sannerligen icke utgöra någon förbättring. Gr. Sparre: Dessa ord finnas i 1734 års lag, ur hvilken §:n är afskrifveo. Då Utsk. första gången behandlade frågan, hade Ulsk. samma åsigt, som Gr. Mörner nu uttryckt; meu inom Presteoch Den 30 Oktober. 155 BorgareStm gjordes anmärkt), mot de ifrågavar:de ordens uteslutande, och deras återinförande påyrkades. Vid sådant förhållande lyssnade Utsk. till dessa Stånds önskningar och antog fördenskull de uteslutna orden.
N:o 62. lit. d, tillstyrkt,'att ett arfvode af 4oo Rrdr, deruti inbegripet hvad Bibliothecarien vid Linköpings Gymnasii-Bibliothek förut i löneinkomst af Staten åtnjuter, eller 180 R;dr, må, för nämnde Bibliothecarie uppföras, emot villkor, alt, efter af Stifts-sty - 56 Stats-Utskottets Memorial, N:o 3oi. reisen upprätladt förslag, en sådan Instruction för honom ulfärdas, hvarigenom detta Bibliolhek blir för allmänheten tillgängligt; så fann Utskottet, i anledning af deremot gjorde anmärkningar, sig befogadt att uti Utlåtandet lNT:o 218 detta förslag frånträda och omförmälde anslag afstyrka. Vid frågans afgörande hafva Ridderskapet och Adeln samt Prcste-Ståndet bifallit Utskottets första hemställan, men Borgareoch Bonde-Stånden det senare yttrandet. Vid sådant förhållande föreslår Utskottet, att propositionen må blifva: Den, som anser något anslag lill förökad aflöning för Bibliotheeai ien vid Linköpings Gymnasii-Bibliolhek icke böra beviljas, voterar Ja; den, det ej vill, Nej; vinner Nej, bifalles, alt ett arfvode af l\oo R:dr, deruti inbegripet hvad nämnde Bibliothecarie förut i löne-inkomst af Staten åtnjuter, eller 180 R:dr, för samma Bibliothecarie uppföres, emot villkor, alt, efter af Stifts-styrelsen upprättadt förslag, en sådan Instruction för honom utfärdas, hvarigenom detta Bibliolhek blifver för allmänheten tillgängligt.
Jag drager visserligen icke i tvifvelsmål hvad en värd Talare yttrat om en undervisnings-auslalt, dit allmogen på i/fi Den 6 Februarii e. m. en half mils afstånd ej skickade sina harn oftare än svält tvang dertill; men jag är skyldig tillkännagifva, att jag känner flere församlingar, der en sådan liknöjdhet ej äger rum, och der behofvet ej kommit i fråga, för att förmå föräldrarne att skicka sina harn till vexelundervisnings-skolan, äfven på i å i§ och 2 mils afstånd. Jag får härom åberopa en af Ridderskapets och Adelns Ledamöter, Friherre Sture, hvilken, om han nu är närvarande, kan vitsorda, att så tillgått vid den vexelundervisnings-anstalt i Skaraborgs Län, som Friherren har hedern af att först i orten hafva inrättat. Tre, fyra församlingar täflade om att ditskicka sina harn. För öfrigt får jag anmärka, att om äfven Utskottets Utlåtande antages , och medel derigenom vinnas för folkskolors inrättande, är det likväl derigenom alldeles icke bestämdt, att dessa skolor nödvändigt skola fästas på ett ställe. Då medlen komma, efter upprättade förslag af Consislorierne, att disponeras af Kongl. Maj:t, finner jag intet hinder, att ju skolorne i skogbygden äfven hädanefter kunna blifva ambulatoriske. Herr Grefven och Ordföranden hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg de vid EkonomiUtskottels ifrågavarande Utlåtande gjorde anmärkningar böra föranleda till detsammas återremitterande. Ropades starka Nej, jemte några Ja. Den 6 Februarii e. ut. Hvarefter Herr Grefven och Ordföranden gjorde proposition till bifall å berörde Utlåtande, hvilken proposition besvarades med starka Ja, blandade med några Nej. I anledning hvaraf Herr Grefven och Ordföranden förklarade, att som, efter hvad lian tyckt sig finna, Ja öfverröstat Nej, Utskottets Utlåtande blifvit af Ridderskapel och Adeln bifallet.
St. blifvit på Stat upptagne flere af E. K. M. förut från Besparingarne bestridda utgifter, ville i Nåder, för samma Instituts vidmagth&llande och utvidgande, anvisa årligen intill nasta Riksdag i,5oo R:dr I 252 JExp. Vtslc. Förslag till und. Skrifv. Aho 29% Banco, emot vilkor, som uti sistberorde underdåniga Skrifvelse blifvit framställde. I öfrigt hafva R. St. beslutit: att Löneförbättringarne för Rikets Embetsoch Tjenstemän i allmänhet icke få uppbäras af andra än dem, sorn verklig tjenst göra; att, med bifall till E. K. M:ts derom gjorda Nådiga framställning, Lönerne för de Tjänster, hvilka vid de administrativa Embetsverken för närvarande finnas dels indragna, dels lemnade obesatte, och emedlertid, der de varit disponible, användts såsom arfvoden åt andra Tjenstemän till en nödig Löneförbättring vid erhållne ökade göromål, måga tills vidare på denna HufvudTitel qvarstå, för att kunna påräknas såsom tillgång för Löneförbättringar , och äfven i vissa fall till nya Löner för Verkens personal vid den reglering af Staterne, som, i förening med Verkens skeende förändrade organisation, kommer att upprättas; att, i sammanhang med beslutet om Öfverförandet af KrigsHofRättens Stat från aidra till 3:dje HufvudTiteln, R. St. ansett, att MilitaireLedamöternes arfvoden böra utbetalas: Landt Armeens Officerares af anslaget på 3:dje HufvudTiteln till Reseoch Tractaments-penningar samt Ledamöternes af Flottan af samma anslag på io:de HufvudTiteln, äfvensom att berörde arfvoden böra utgå till redan stadgadt belopp för dem, som till sådan tjenstgöring ifrån annan ort inkallas, men med 33 •§ procents förminskning, då i Stockholm stationerade Militairpersoner till samma befattningar utses. Rikets Ständer framhärda etc.
Enligt hvad handlare utvisa, var det, för öfrigt, uppenbart att behofvet påkallade, att den anmärkta åtgärden skyndsamt vidtogs, 320 Den 7 Maj e. m. på det att en dol fångar redan under samma år, skulle kunna lill Warberg förflyttas. Den andra punkten rörer anmärkn. vid beslut om indrifning af böter, af Svensk domstol ådömde Norrske undersåter, hvilka beslut fattats på Finance-depart:s föredragning, det ena d. 18 Febr. 1848, således före mitt inträde i konseljen och det andra d. 21 Dec. 1849. Med anledn. häraf ber jag att få fästa upmärksamheten derå, att erinringen egentligen icke lärer kunna afse de beslut, som på Finance-deparhs föredragning vidtogos, emedan, när det blifvit uplyst, att Norrska auetoriteter förklarat, att Norriges lagar icke medgåfvo verkställighet af utslag, som Svensk domstol meddelat, Konungen, i administrativ väg, svårligen kunde vidtaga annan åtgärd, än den som anbefalldes, eller att beloppet skulle i räkenskapen balanceras, intill dess tillfälle yppades att i laglig ordning få medlen indrifne. Serskildt ber jag ock alt få erinra, att då Konungen d. 18 Febr. 1848 meddelat sådan föreskrift jag nyss haft äran nämna, blef det en naturlig följd deraf, att, då enahanda fråga år 1849, på min föredragning förekom, lika beslut dervid borde fattas. Const. Ulsk:s nu gjorde framställning lärer väl ock egentligen afse den omständigheten, att någon åtgärd icke blifvit vidtagen för alt tillvägabringa möjlighet att inom Norrige få Svenska domstolars, rörande Norrmäns inom Sverriges gränsor begångna förbrytelser, fattade laga kraftvunna beslut, lill verkställighet befordrade; men detta beror på reglerandet af de unionella förhållandena de begge grannrikena emellan.
Skåne börjar den egentliga skärgården, som nästan continuerligt fortfar upp till Haparanda, och uti denna vidsträckta terräng finner man icke så stora byar, men en mera spridd befolkning af fiskare. Men ett annat förhållande äger ock här rum. Från Blekinges gräns till Gefle befinnas dessa fiskarefamiljer vanligen bofasta i skärgården, då deremot nordligare, desse vanligen bo i städerna och på fasta kusten och endast sommartiden vistas i fiskelägen. Den bofasta fiskare-befolkningen vid Sveriges Östersjö-kust kan således räknas från Helsingborg till Arholma, emellan Stockholm och Gefle. Huru stort antalet af desse bosatte familjer äro, kan jag ej ens aproximationsvis upgifva, men af hvad jag sett, måste det vara ganska betydligt och tillräckligt att derutur välja en stam för sjömän, helst om man tillägger det betydliga antal som bebor Kattegats kust från Helsingborg till Strömstad, och som likaledes består af bofasta fiskare. Lots-personalen, nemi. den i tjenst varande, utgör omkr. 12C0 personer och är en blott ringa del af denna skärgårds-befolkning, hvaraf man någotsånär kan antaga att den manbara befolkningen är minst tiodubbel. De egenskaper som isynnerhet utmärker skärgårdsfolk och fiskare, äro i korthet följande: Barnen börja redan att medfölja föräldrarna vid idkandet af fisket i öppna sjön och öfvervinna derigenom sjösjukan och rädslan för det farliga elementet, samt blifva tidigt härdade för dess våldsamheter och ett äfvenlyrligt lif. Då de blifva äldre, få de sjelfva sköta sin båt och inöfvas att handtera näten och bössan för fisket och jagten. Ynglingen lär sig derunder att känna sjöns natur och den skärgård eller kust hvarest han vistas, till betydligt omfång; att känna kompassen, huru fartyg böra styras och segel skötas samt lotsning. Han kommer ibland i tillfälle att lotsa stora fartyg, som behöfva hjelp, oftast i nödställdt skick, då skärgårdsboen alltid varit beredvillig, att med risk af eget lif i sin bräckliga farkost komma strandsatte till hjelp. Ett sådant lif, från barndomen, grundlägger mod och Den 4 December «. m. 371 rådighet i faran samt det sanna sjömanslynnet.
Den siste värde talaren, har egentligen sökt för R. o. Ad. utveckla rättvisan och billigheten deraf, att Sveriges och Norriges bidrag, till den gemensamma Handelsoch Sjöfarts-fonden rättas efter lästetalet af de fartyg, som från hvardera af de begge nationerna besegla farvattnen på andra sidan Cap Finisterre. I min reservation har jag icke bestridt det ju en sådan beräkningsgrund skulle kunna vara riktig, om n.b. de ge - Den 1 Februari f. m. 261 me risa nima bidragen för unionella angelägenheter endast hade afseende på rikenas sjöfart; men då, som hvar och vet de begge rikena bidraga till bestridande af en mängd gemensamma utgifter, så skulle jag tro det vara olämpligt, om för hvar och en af dessa utgifter, contingenten bestämdes, efter hvad som för hvarje serskildt fall för sig befunnes bäst vara. Ett sådant förfarande skulle i min tanka leda till en mängd förvecklingar och, för att begagna den föreg.-de talarens eget uttryck, trakasserier, hvilka man lättast undviker, då man en gång för alla bestämmer, att de begge rikenas utgifter för gemensamma behof och ändamål, skola utgå efter en viss, för alltid bestämd grund. Då Unions-komitéens arbete snart kommer att af Konungen pröfvas, och Konungen sålunda blir i tillfälle alt besluta öfver frågan i sin helhet, med alla dithörande ämnen, så hemtar jag af denna omständighet ett ytterligare skäl för olämpligheten af en så isolerad framställning, som den StatsUtsk. här föreslagit. Jag ber att få fästa upmärksamheten derpå, alt, om i afseende på bidragen till Handelsoch Sjöfartsfonden, den grund antoges, som den siste talaren upgifvit, nemi. lästetalet, så kunde den summa, som af hvardera riket skulle tillskjutas, omöjligen blifva bestämd för alltid, ty naturligtvis komme antalet af hvardera rikets seglande fartyg, äfvensom beloppet af lästetalet att förändra sig, och då skulle man i följd deraf, nödsakas att kanske hvart 10:de eller 5:te år upgöra nya beräkningar.
M. äskade lill ständiga behof icke hänförliga anslag, att utgå under 3 ur med ^ om äret, nemi.: a) till anskaffning af redskaps-, rid-, anspannsoch stallpersedlar för det 6-pundiga fältbatteri, som ännu saknar dylika persedlar, 20,000 r:dr; b) till kompletterande af besty eklången u Waxholms fästning 24,850 r:dr och c) till kompletterande af Carlstens fästnings bestyckning 49,680 r:dr. Hvad Utsk. i fräga om dessa under Litt. a, b och c upptagne anslag hemstält och tillstyrkt, blef af R. o. Ad. bifallet. d) till anskaffning af nya gevär 100,000 r:dr. Utsk:s härom afgifna yttrande, ansågs icke erfordra någon åtgärd. e) till anskaffande af reserv-fänghålstappar samt rengöringsoch söndertagnings-verhtyg för till slagkruts antändning förändrade gevär 10,000 r:dr■ f) till slagkruls-hufvars tillverkning 10,000 r:dr; g) till fortsättning af Carlsborgs fästnings byggnad 90,000 r:dr; och h) till fortsättning af fästningsbyggnaderne vid Waxholm, Carlsten och Carlskrona 315,000 r:dr, att af K. M. efter omständiglieterne fördelas. R. o. Ad. biföll hvad Utsk. i afseende på dessa under Litt:s e, f, g och h, upptagne anslag hemställt och tillstyrkt. Hr von Wahrendorff, Martin: Jag beder Ståndet benäget ursägta, att jag tager mig friheten yttra mig i ett ämne, som, i visst fall, tyckes röra mig enskildt; men som dock, i främsta rummet, rörer det allmänna, hvarföre jag på förhand får den äran fästa uppmärksamheten derå, att icke de enskilda utan endast det allmännas fördelar härvid ifrågakomma.
!VI:ts i^faö. skrifvelse ak ilen 26 Xov. 1828inneIiäller, jemte tillkännagikvanöe af X. lVI:ts förväntan, "att X. 8t:r, urr u/)/i/)-ste om /o>//rrkrre k/r/cr^ mrv^krrg^ skola om Lanken förorclna pä ett 8ätt, 80m befrämjar lVl^nkväröets staöga, bekästar allmänt oeb en8kilöt förtroende oeb a/Äö/er err ^/or a//» meö/orgrrrco/rr^scr L^»r/- //g -!</-/-rrr/rg r närvarrrrrr/e ^erm/,rge/ö>/r»//»rrk/err/'' Xn erinran, att X. lVl:t, viö lemnancls af Dess bifall till knngöramle ak l8>8 ärs Aloratoriun, "ieke kuncls 1ör68tälla sig 8amma be8lnt annorlunöa, än såsom en ökvergängsätgärö oeb en köibereöelse till en annan oell. bättre sröning, /rurrrcr sirar» rrr/orarrr/e /k. /o» r/et /rögsk» örr-i/»r/e/' Xtt körklaranöe, öet "X. N:t ansäg alla omstänöigbetcr 8äröele8 g^nnanöe, alt, unöer lörtsatt tillänipning oell förbättring ak öet förra beslutet om silkveruppköp, till förstärkanöe af Länkens reöbara Xonö, Viötuga kraftiga ätgärcler, lör att, mer/e/st srZ/uerr ut - Letänkanclen, lV:s i^r /emrrrrrrr/e mot X»rreo^ek//»r^ kr/f e/ck /irr.s^ som /omme okk -eskömmas^ l-ereöa oeb bibebälla jemnvigten i penningeverket, " oell en påminnelse, "att för sambällsb^ggnaöen; sullkomnsnöe ännu äterstsr, -att ät <le beslut, 8om röra grnnclen för cgenöomsrätten, öet vZ8enötligaste föremålet för ett sambälle, näst ^ttre sjelfstänöigbet oeb lagbunöen meöborgerlig kribet, gifva en stö, re graci ak lagstiktanöe oföränöerligbet, än liittils"
Hr Gr. o. Landtm, yttrade, det han, med anledn. af de upplysningar, hvilka af Allm. Besv.- och Ekon.Utsk. i dess nu föredragna mern. blifvit lemnade, finge hemställa om R. o. Ad. behagade besluta, att så väl BondeSfis inbjudning som nyssberörde mern. må läggas till handlingarne. Ropades ja. Hr Prytz, Lars Adolf: Emot R. o. Ad:s genom nyss skedd votering och dervid vunnen pluralitet fattade beslut, att icke återremittera utan bifalla StatsUlsk:s betänk. N:o 9, får jag äran anmäla min reservation. Jag tror att då chefen för sjöförsvars-departrtet lemnat flera upplysningar i ämnet, så hade det varit mera öfverensstämmande med hofsamhet och ordning att öfverlemna dessa upplysningar till StatsUtsk:s bepröfvande, än att lemna dem utan allt afseende. Föredrogs BankoUtsk:s meni. iX:o 6, med ålerlemnande af riksdagsfullm. Jöns Jönssons motion, ang:de beskattning å privat-banker och hypotheks-föreningar m. m. R. o. Ad. ansåg ifrågavar. motion böra af Bevilln.Utsk. behandlas. Föredrogs StatsUtsk:s mern. N:o 12, innehållande anmälan om anledn. till anmärkn. emot föredragande statsrådet och chefen för finansdepartdet. Hr Gr. o. Landtm, förklarade att denna anmärkn:sanledn., jemlikt 29 § Riksd.Ordn., komme ätt remitteras till Const.Utsk. Anmältes och lades på bordet nedannämnde från Utsk:n inkomna mern. och utlät:n, nemi. från Constitutio ns-Utskottet: lN:o 1, ang:de arfvoden för Utsk:s cancelli. N:o 2, med uppgift å hvilande förslag till ändring i grundlagarne.
Päminnsm osi att ännu en gäng kan desta olycksstormar närmaö wära stränder — pämittnont ost, art wär fordna - Den L April. 29 na skyddsmur saknas akt fordna wapenbröder, som kämpat för wär fritzek, under del de warwik egen odödlighet, ef mera sirida för osi — att wi Medes snart fanna wara öswerra stade, — stela wi dä ef kaga sä kloka anstalter, som befäster den Thron wi sjelfwe upp rätthällit, styddar den jord, som sekt osi födas eller stola wi är öder learna tvär cpistance och finnes wäl dcsia medel i nägot annat, än nationalbewäring? Dä alla större Stater funnit, att endast deruti ligger möjligheten till deras förswar och säkerhet, huru mycket mer äi det ej en nödvändighet för de mindre, om desie annars ej stola snarr sörswinna bland de sjelfständigo och emottaga logar af en främmande Beherrskare. —. Hwartill tjenar wäl den nysi stedde rewolutionen, der Fäderneslandet pä branten as sitt fall, omgifwit af fiender hart nära att inkräktas, räddss af medborgare, svin eldade af sann Fäderneslandskänffa, wäger allt för att rycka det ur djupet af olyckan. Hwartill tjenar wäl upprättandet af wär nära störtade Thron och den för framtiden befästad genom walet af en Thronföljare, som redan lifwat Nationens hopp för kommande tider, fästat desi uppriktiga tillgifwenhet och med elt ord Riksens Ständers snart stutade ärs arbete, om allt -etta ej kan tryggas af Inhemska förswarare, som med wapen i hand kunna skydda wära w.dfträckta tzräut, sor — om ej wid en fallen wapenbroders sida, err annan framträder, eldad af samma patriotiska känsla; och huru är detta möjligt med wär narwarande Ar, mLe-styrka och organisation?
Såsom en närmare bestämmelse af detta stadgande är att anse föreskriften i gällande generalmönstrings-instruktioner, rörande indelda arméen, att den ryttare eller soldat, som fyllt 55 år, eller icke eger nog styrka att uthärda krigsfatiguer, icke utan hjelp kan stiga till häst (vid infanteriet bära packningen och med färdighet handtera geväret) äfvensom den, hvilken af sjuklighet är oförmögen till vidare krigstjenst, skall afskedas, dock att på general-mönsterherrens pröfning får bero, huruvida den, som uppnått nyssnämnda ålder, men ännu synes ega styrka och krafter, må till nästa mönstring qvarstå. Oberoende af dessa, till afsked för manskapet berättigande orsaker får, när sådant begäres i anledning af hemmansbruk eller andra giltiga sied, beviljas soldaten s. k. ”utbyte”, hvarmed förstås rättighet att ur tjensten afgå, under förbehåll att han anskaffar i sitt ställe en krigsduglig karl, som åtnöjes med de löningsvilkor han sjelf åtnjuter. Vid värfvade arméen inträder för manskapet rättighet till afsked när kapitulationstiden til 1 - ändagått; men eger general-mönsterherre afskeda den, som uppnått 50 lefnadsår (45 för en vid batteri anställd artillerist), eller af svaghet och sjuklighet är till vidare krigstjenst oförmögen, i likhet med hvad nyss blifvit nämndt rörande det indelda manskapet. Jemväl får, för hemmansbruk eller andra giltiga orsaker, ”utbyte” beviljas äfven den värfvade soldaten. 1 krigstid erhåller hvarken den indelde eller värfvade soldaten afsked af andra skäl än sjukdom eller ålderdomsbräcklighet. Rättighet till pension vid afskedet eger den indelde soldaten sedan han uppnått 50 lefnadsoch 30 tjensteår samt derunder sig väl skickat, eller ock om han i fält eller under utöfning af kronans tjenst i fred ådragit sig kroppsskada eller sjuklighet Afskedas han efter fyllda 25 tjensteår, kan lian äfven komma i åtnjutande af pension 5 år derefter, så framt han då uppnått eller så snart han derefter uppnår 50 lefnadsår.
Föreningen har sitt hufvudkvarter i Köbenhavn, men filialer af densamma äro spridda öfver hela Danmark. * Furstlig författarinna. Österrikiska änkekronprinsessan Stephanie, som har starkt utvecklade literära och konstnärliga intressen, håller för närvarande på att utarbeta en reseskildring från Afrika och Sicilien, hvilken hon själf illustrerar. hedrar sig än ytterligare. Högre lärarinneseminariet har af detsamma ihågkommits med 3,000 kr. till en valfri fjärde årskurs och 5,000 kr. till undervisning i huslig ekonomi. Få nu blott se, huru det aflöper i första kammaren! Där är alltid en smula stridigt beträffande kvinnointressena. Teater och musik. Kungl. operan har näppeligen gjort ett lyckligt grepp genom upptagandet af Nordahl Rolfsens sagokomedi » Sven Orädd » med musik af Ole Oisen. Musiken erbjuder visserligen i sin helhet mycket af intresse, i det den särskildt utmärker sig genom en förtjänstfull instrumentering samt därjämte har att uppvisa flere tilltalande melodier och ofta väl ansluter sig till sagobildernas innehåll. Dessa senare äro dock så löst hopfogade och sagokomedien i sin helhet både långtrådig samt här o c h hvar dunkel, att äfven intresset för musiken slappas. Första akten är den bästa, och utgör ett verkligt godt uppslag. Det följande svarar dock ej alls mot början. Titelrollen återgafs mycket bra af hr Johanson, som både i spel och utseende lämpade sig synnerligen väl för densamma. Det komiskt-burleska elementet hade en god representant i hr Brag s o m kungen. Ett något ännu saftigare o c h bredare spel skulle emellertid ingalunda skadat. Maskeringen var ypperlig. Fröken Lindman gjorde hvad hon kunde af prinsessans otacksamma roll, och fröken Wolf gaf en mycket rolig bild af den giftaslystna Margit. Fru Strandberg återgaf drottningens roll och hr Engelbrecht mästertjufvens, åt hvilken han emellertid ej förmådde skänka någon vidare originalitet. Öfriga medspelande fyllde väl sina platser. Stycket är synnerligen väl uppsatt och erbjuder naturligtvis flere tillfällen att åstadkomma vackra och anslående sceniska effekter. Dock hafva vi ej på ett verkligt högfjäll sett högstammiga björkträd såsom här i fjärde aktens dekoration.