Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Åf Reserverade Medel Sjette Hufvud-Titteln Milda Stiftelser Af Reserverade Medel Sjunde Hufvud-Titteln Pensions-Staterne Af Besparingarne Af Reserverade Medel Åttonde Hufvud-Titteln Allmänna och Extra Utgifter Af Besparingarne Af Reserverade Medel Nionde Hufvud-Titteln Åkerbruket, Handeln och Näringarne Allmänna Indragnings-Staten ■ Af Besparingarne . Af Reserverade Medel . Bilaga Litt. B. till den af Riksens Ständers Revisorer, vid 1822 års Revision, författade Tabell öfver Stats-Verkej:s förvaltning för år i8i9- ! Sammandrag öfver Stats-Verkets Utgifter för år 1819. Bilaga Litt. C, till den af Riksens Ständers Revisorer vid 1822 års Revision författade Tabell öfver Stats-Verkets förvaltning år 1820. Stats-Verkets Utgifter å Besparingarne år 1820. Aflöning för Gränsposteringen vid Haparanda ’ 76c 118 Första Hufvud-Titel. Transportkostnad för Kongsängshö 1819 33 16 Begrafningshjelp efter Gesvornern Timoteison . Lön och arfvoden för Seereteraren med flere 370 1818 . . Begrafningshjelp efter Bat. Läkaren Utterström 20 21 — På Besparingarne å Riks-Statens Commerce-Collegium: Diverse Arfvoden och Gratificationer: Wermlands Regemente: Efter KonglBrefvet d. 5 Mars i8i5. Hof-JägEfter Kongl. Brefvet d. 21 Sept. 1818. Til. Andra Hufvud-Titel. Efter Kongl. Brefvet d. 2 Dec. 1818. Assessomästaren von Greiff, arfvode 600 Kapiten Hästesko, Lön 49é 42 ren Örnberg, Lön för Januarii med November månader . Majoren vid SjömätningsDito dito till Adjutanten Uggla, Lönefyllnac Nedre Justitie-Revisionen: Corpsen Hällström, dito 5oo för år 1820 Dito d.
Härtill kommer förhöjd skjutslega samt förhöjdt dagtraktamente för de vid mönstring tjenstförrättande personer; men då tillförlitliga grunder saknas för bestämmandet af dessa förhöjningar, som utomdess torde blifva af mindre betydenhet, utföras de icke här till något bestämdt värde. 2:o Marche-liostnaden har i medeltal under sednast förflutna åren utgjort 72,928 Riksdaler 19 öre Riksmynt; men då tvenne åldersklasser af Reväringen hädanefter skola vapenöfvas och då antalet af hvarje åldersklass icke kan antagas blifva förminskadt, måste marche-kostnaden utföras till dubbelt så stort belopp, som den under föregående åren utgjort, eller med 145,856: 38, En förhöjning i denna kostnad kommer att ega rum af den orsak, att dagportionen under marche hädanefter utgår med 50 procent utöfver markegångspriset, hvartill vidare kommer tillökning af manskapets tobaksskilling; men då förstnämnda förhöjning är beroende på blifvande markegångstaxor, och således icke nu med visshet kan beräknas, samt då båda förhöjningarna utomdess möjligen torde blifva godtgjorda genom lägre pris å proviant-artiklar, än hvad under nästföregående år egt rum, så utföras icke dessa förhöjningar till något bestämdt värde. 3:o Mötes-koslnaden har under sednaste åren i medeltal utgjort för 12 dagars möte Riksdaler 159,683: 31 öre Riksmynt, hvilken summa, till följd deraf, att tvenne åldersklasser af beväringen skola exerceras, måste fördubblas, och utföres således med 319,366: 62. Genom mötets utsträckning tili 15 dagar, i stället för 12, ökas möteskostnaden med 25 procent, till följd hvaraf här ytterligare måste tilläggas 79,841: 65.
Dessa göromål måste äfven, såsom endast rörande enskilde personers fördelar och förhållanden, förefalla långt mindre vigtiga, än de öfriga regerings-ärendena, hvilka mera eller mindre, dock alltid i någon mån afse det helas väl. Bekanta äro de försök, som af de trenne Wasa-regenterne, Erik XIV, Carl IX och Gustaf II Adolf, gjordes att befria Konungen från den omedelbara rättsskipningen. Men så allmänt och mäktigt var det Svenska föreställningssättet om Konungens egenskap att i samhället vara den enskildes högsta domare, att dessa försök misslyckades. Under Konungens frånvaro uti långa krig, samt under de långvariga förmynderskaps-regeringarno måste dock Konungens högsta domsrätt af Rådet utöfvas. Äfven Rådet fann arbetet träget och tröttande; och flere olika åtgärder vidtogos tid efter annan för att förekomma och afhjelpa det förhållande, att målen länge fingo ligga oafgjorda. Bland dessa åtgärder voro ock de anstalter för målens beredning, utur hvilka Nedre Justitie-revisionen småningom uppkom. Då konungamakten 1719 inskränktes och Konungens beslut gjordes beroende af omröstning i Rådet, dervid Konungen tillerkändes två röster och votum decisivum Bih. lill R. St. Rådet, bestående af 24 personer, delades uti 2:ne lika divisioner, af hvilka den ena skulle handlägga Juslitieoch Utrikes-ärendena; minst 9 ledamöter skulle i hvarje division vara tillstädes. 1720 års Regeringsform gjorde i dessa stadganden icke någon annan ändring, än att Rådets antal minskades till 16, och att ej mera än 7 ledamöters närvaro för målens pröfning och afgörande erfordrades.
Borgare-Ståndet, som ' vid föredragning den 10 dennes af Stats-Utskottets Utlåtande JW 48, angående anvisandet af anslag till komplettering af bristande trafikmateriel å redan anlagda jernvägsstambanor, med afslag å Utskottets hemställan, beslutat, att Rikets Ständer, med anledning af Kongl. Maj:ts Proposition, till komplettering af bristande trafikmateriel å Statens redan anlagda stambanor anvisa det för detta ändamål nödiga belopp med två millioner tvåhundra femtiotusen Riksdaler, att från Riksgälds-kontoret i mån af behof utbetalas, mot det att den från och med 1867 uppkommande behållningen å trafikinkomsterna från Statens jernvägar varder till nämnda Kontor levererad, beslöt nu vördsamt och vänligen inbjuda Högvördiga Preste-Ståndet och Hedervärda Bonde-Ståndet att i Borgare-Ståndets omförmälda beslut sig förena. S. D. Föredrogs och lades till handiingarne Kongl. Maj:ts nådiga Svar af den 29 sistlidne Januari uppå Rikets Ständers underdåniga skrifvelse angående riksdagens förlängning. Frän Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Vid nu anställda val till Fullmägtige i Rikets Ständers Bank och deras Suppleanter, Fullmägtige i Rikets Ständers Riksgälds-kontor och deras Suppleanter samt Direktörer vid Rikets Ständers Lånekontor i Göteborg, Malmö och Wisby jemte .deras Suppleanter, blefvo följande af Bonde-Ståndet utsedde, nemligen: Till Fullmägtige i Banken: Anders Wilhelm
Dessa pensionsbelopp utgöra i förhållande till sjelfva lönerna, räntan derifrån afdrages, endast: vid Indelta Kavalleriet: för Öfverste och Regements-Chef 20 procent, » Öfvcrste-Löjtnant och Förste Major .. 50 dito, 500: — 400: — 250. — 150: — 120: — 80: — äfven om ackords^ Bil. M 3 lill Kongl. May.ls Nåd. Prop. M i, om Statsverket 4836. 45 för Annan Major 32 procent, » Ryttmästare 28 dito, » Andre Ryttmästare 47 dito, » Förste Löjtnant 32 dito, » Andre Löjtnant 37 dito, » Under-Löjtnant 33 dito, » Fanjunkare 48 dito, » Sergeant 40 ä 60 dito; vid Indelta Infanteriet: för Öfverste och Regements-Chef 25 procent, » Öfverste-Löjtnant och Förste Major 40 dito, » Andre Major 52 dito, » Tredje Major 62 dito, » Kapiten och Kompani-Chef 60 dito, » Andre Kapiten 95 dito, » Förste Löjtnant t 80 dito, » Andre Löjtnant 94 dito, » Under-Löjtnant 81 dito, » Fanjunkare 50 dito, » Sergeant 50 å 75 dito, » Furirer , 88 dito. Af denna approximativa öfversigt af förhållandet emellan löner och pensioner för indelta Arméens särskilda grader inses huru missgynnande detta i allmänhet utfaller i jemförelse med förhållandet vid flottan, i synnerhet för de grader, der pensionering mest ifrågakommer, eller för Öfverste—, Öfverste—Löjtnants-, Majors—, Sqvadronsoch Kompani-Cbefs samt Fanjunkareoch till en del Segeantsgraderna.
Det skyl le ju kunna hända, att Ridderskapet och Adeln fick mera än ett förslag afslagit; det skulle då draga ut på tiden; vi skulle Riksdag från Riksdag icke kunna få goda förändringar verkställda, för det en och annan obetydlig §., hindrade Kongl. Maj:t att antaga förslaget. Af dessa skäl anhåller jag ona bifall å Friherre Caderströms förslag. Herr von Harimasndorff, August: Såsom jag fattat Friherre Cederströms förslag, har jag för min del ingenting deremot, om blott följande ord tilläggas: Sker intetdera, vare dä den förra Riddarhusv Ordningen gällande, Friherre Cederström: Ianledning af Hr von Hartmansdorffs yttrande, får jag fästa uppmärksamheten derpå, att om intetdera sker, är ingen förändring gjord, och då måste det. gamla stå qvar. Innan Ridderskapet och Adeln antagit Kongl, Majrts Contraproposition, eller Kongl, Maj:t sanctionerat Ridderskapets och Adelns förslag, finnes ej någon ny Lag stiftad; och då förstås af sig sjelf, att den gamla Lagen är oförändrad. Den 10 Augusti e. m. Grefve Frölich; Jag finner visserligen» att jag är ensam om min mening, men jag lian ej öfvertyga mig, att Kongl, Maj:t bar någon propositions-rättighet i detta afseende. Jag finnér en stor skillnad emellan Sanctionsrätt, och rättighet att till ena hälften deltaga i Lagstiftningen. Kongl» Majit samt Ridderskapet och Adeln kunna i detta fall ej betraktas ur den synpunkt» som tvenne lagstiftande StatsMakler. Ridderskapet och Adeln liar ensam rätt, att» såsom de för godt finna, uppgöra sin StåndsOrdning, och Kongl, Majit har blott rättighet att derå lemna elier icke lemna sin Sanction. Samma stund Kongl. Majit får rättighet att göra propositioner i detta ämne, har Kongl, Majit fått en andel i Lagstiftningen directe sig uppdragen, och då detta alldeles icke af behafvet ärpåkalladt, samt Kongl. Majit ej eller en sådan rättighet begärt; kan jag ej inse motiverne till en dylik förändring. Herr von Hartmansdorff:
Spannmål under vårtiden beredde någon tillgång på Rikets vestra kuster; men innan bränvins-bränningen blef inställd, hade den redan medtagit de flesta inhemska förråder, och den sent tillåtna Spannmåls-införseln hade föga eller ingen inflytelse på tillgången inom denna Provins, som direete ej ägde begagna denna dispens och indireete ej kunde hinna att deraf erfara några följder. Spannmåls-bristen blef deremot kännbar icke blott för de fattigare folkklasserna, genom högt uppstegrade priser, utan till och med för de handlande, som voro förbundna att förse orten med sina helioder, ty åtgången blef, under sommarmånaderne, sedan alla vanliga tillgångs-källor voro uttömde, så betydlig och utöfver all beräkning, att de Handlande, som ej kunde begagna införskrifning från utrikes orter, emedan dels den höga införsel-tullen för mycket höjde priserna, dels den påskyndande nya skörden botade med betydliga förluster, slutligen ej visste någon utväg att förskaffa Spannmål, hvarken från ena eller andra orten. Det var under sådana omständigheter som en Handlande i Carlshamn, sedan hans underdåniga ansökan om tullfri införsel af ett parti Råg blifvit afslagen, förtullade xooo tunnor, som han ägde på nederlag liggande, och derigenom, under den svåraste krisen, räddade den orten från hungersnöd, och det var under dessa samma omständigheter och vid samma tid, som östra delen af Länet undgick samma missöde genom Befälhafvande Amiralens härstädes benägenhet, att, på Länsstyrelsens derom gjorda framställning, utur KonglFlottans magaziner lemna en undsättning af i2Öo tunnor Råg oell 1100 tunnor Korn, eller tillsammans a35o tunnor. För en stor del af Länets Innebyggare voro de bekymmer, bristen på födoämnen medförde, desto mer oroande, som den nya skörd de derunder upphämtade, var föga bättre och för mången vida sämre än den, af hvars otillräcklighet de vörö lidande.
Sänkning af Bohults sjö i Loushults socken, bör fullbordas enligt ^ kontrakt inom den 1 Oktober 1865. Af denna Tablå synes, att genom de aftappningsföretag, till hvilkas verkställande understöd anvisats sedan förra berättelsen om allmänna arbeten år 1859 upprättades och till Rikets då församlade Ständer afgafs, varder en areal af 9,542 tunnland befriad från vatten och således gjord användbar till odling. Då nu, enligt de sammandrag, sorn blifvit vid föregående Riksmöten dan 1840—1841 årens Riksdag och till utgången af 1859 aftappningar småningom utförts med understöd af statsmedel, hvarigenom en sammanlagd jordvidd af 185,444 t:d gjorts till odling användbar, så finnér man, att när förutnämnde 9,342 t:d läggas till den förut förvärfvade arealen, landet under de senast förflutna 22 åren, i följd af de understöd som från allmänna medel lemnats till utdikningar för att bereda sanka trakter till odling, ökat sin fruktbärande vidd med ej mindre än 192,786 tunnland. Sammandrag å Allmänna Vägoch Vattenbyggnadsföretag, till hvilkas utförande statsbidrag i mer eller mindre mån utgått under tiden från 1840 lill 1863. Jernvägar. Statsbidrags-belopp i R:mt. Stats-Stambanor, dels mellan Stockholm och Götheborg och dels mellan Malmö och Falköping. 621/2 mil äro färdiga till trafik. Arbetena fortgå Jernväg för ångkraft från Ervalla (på Köping—Hult-linien) till Nora, t2/3 mil lång. Fullbordad Dito dito emellan städerne Gefle och Fahlun, 85/0 mil lång. Fullbordad Dito dito från Smedjebacken, vid sjön Norra Rarken, till sjön Vessman, 1'/2 mil lång. Fullbordad Dito dito från Norbergs grufvor till sjön Almänningen, ls/8 mil lång. Fullbordad 52,500,000: anslag.
Kommitterade, som af dessa skäl nödgats frångå förslaget om anskaffande på nedra botten af en gemensam lokal för kassaoch depositions-afdelningarne, hafva deremot gjort sig förvissade att en passande dylik lokal, tillräckligt rymlig och ljus, ehuru, i afseende å belägenheten icke erbjudande all önskvärd beqvämlighet åt allmänheten, skulle kunna erhållas Två trappor upp i nya Banko huset, genom förenande till ett enda af alla de rum, jemte förstugan dem emellan, som af nuvarande depositions-afdelningen begagnas, medelst borttagande af der varande skiljemurar och sammanbyggnad öfver den del af gården, som nu åtskiljer deposilionsafdelningens stora förmak och expeditions-rummet; samt med anledning häraf framställt det förslag, att en så beskaffad, gemensam lokal för kassaoch depositionsafdelningarne, måtte, i öfverensstämmelse med upprättad och förslaget bifogad ritning, beredas. Med tillgång på en sådan lokal skulle, efter Kommitterades förmenande, depositions-rörelsen kunna så ordnas, att den, som för viss rökning i nämnde afdelning penningar insatte, omedelbart af kassören, som dem emottoge, utan omgång erhölle depositions-beviset, äfvensom alt assignationer, ställda å samma afdel - 4 Banko-Ulskollels Betänkande, JVs 61. ning, i kassan emottoges ock sedan de, genom kassörens åtgärd, blifvit af vederbörande kamererare, i föreskrifven ordning, utan dröjsmål approberade, omedelbarligen af kassören inlöstes.
Dessutom måste det utgöra ett af hvarje samvetsgrann pastors allra lifligaste intresse, att begagna det gynnande ”tillfälle som den af lag anbefallda folkskolan erbjuder, att få ”samla omkring sig församlingens barn och tidigt, innan ännu ”ogräset tagit öfverhand, utså kristendomens frö i förstånd och ”hjerta hos dessa barn, såsom varande det fält, för hvars blifvande kristliga fruktbarhet han till så betydlig del kommer att ”ansvara. Denna fordran att pastorerne sjelfve skola sköta kri”stendomsundervisningen i folkskolan innebär etc. etc.” D en sednast utfärdade lagen att så skall ske lyder som följer: ”Presterskapet utöfve en sorgfällig upsigt i synnerhet öfver religionsundervisningen i folkskolorne. Församlingens lärare skola för den skull, så väl i de fasta som flyttbara skolorna, flitigt och så ofta deras öfrige embetsåligganden medgifva, sig infinna, efterhöra och undersöka huru detta skolans vigtigaste kunskapsämne af skolläraren bibringas, gifva honom ”råd samt sjelfve ge”norn undervisning och tillämpning göra de heliga lärorne lefvande för barnasinnet.” Men att nu denna lag, oaktadt hvad Gr. Rudenschöld derom så bindande för vederlndes samveten yttrar, icke efterlefves, det vete vi något hvar och det står dess - Den 3 Dec ernber. utom tryckt att läsa i protma för det allmänna läraremötet, hvilka jag redan i nyss nplästa motion åberopat. Jag föreslår allt så att den i föreg:de § presterskapet ålagda skyldighet närmare bestämmes, t. ex. så att vederbönde presterskap inställer sig i församlingens folkskola minst en gång i veckan, och der flere äro samtidige, ordningsvis i den ena efter den andra på det sätt, att i hvarje vecka under det skolgången varar, minst en skola besökes för undervisningens öfvervarande och tillsyn att ordenteligen tillgår, hvarvid presterne sjelfve böra fullgöra den undervisning i religionen, som dem enl. 10 § i folkskolestadgan (den ofvan intagne) åligger.
Vidsträckta och djupa gräfningar tycktes vara gjorda, och i den uppkastade mullen funnos qvarlefvor af gamla pelare och kapitäler, dels af marmor, dels af granit. På toppen af höjden, der en liten fästning ligger, kom jag i samtal med en Turk och en Arab, hvilka gåfvo mig lofordet att jag talade väl Arabiska; men derföre måste jag ock ge en bakschisch af 10 para. Gick tidigt ut. Vädret var vackert och gatorna redan nästan alldeles torra. Vandrade omkring hela hamnen och större delen af staden, och blef då och då mest af barn tillropad: Gajor. Staden hade mest öfverallt samma utseende, låga stenbyggnader med platta tak. Det förekom mig alltid som om något fattades på dem. Här och der på många ställen suto Araberna och rökte eller åto frukt eller annat, pratade och sågo nöjda ut, ehuru till sitt yttre mycket tiggarlika. Ett gräl såg jag äfven mellan en ung gosse och en soldat. Den förre var förskräckligt vild och skrek förfärligt om 5 piaster; men det hela kunde jag ej få reda på. Sedan jag så vandrat kanske några timmar omkring utan något mål, kom jag slutligen midt ibland trädgårdar, af hvilka jag inträdde i en som stod öppen. Der inne var ett större i Europeisk smak byggdt hus, som jag sedan erfor vara en Armenisk kyrka. Sedan jag här gått omkring i palmlunderna, kom trädgårdsmästaren och helsade på mig på Arabiska, och vi kommo så i samtal, hvilket allt fortsattes under spatserande och snusande. Han var en högst välvillig medelåldrig man, och gaf mig en stor mängd dadlar, dem han slog ned ifrån träden. De smakade mig mycket väl och jag åt mycket af dem. Sedan gaf han mig åtskilliga andra frukter och hela hopen af välluktande blommor. Jag dröjde visst 2 timmar i trädgården, mest i hans sällskap och trifdes mycket väl der. Medan jag gick ensam omkring der, hittade jag en röd med hölsa försedd frukt, som jag tog upp och smakade på; men den var förfärligt stark och bitter, och ehuru blott helt obetydligt kommit att vidröra mina läppar, brände det förfärligt och länge på dem som eld.
Täljsten, oarbetad V, — arbetad, L. V, Tusch, se färgor. u. Ull. ' ' — okammad och okardad, fin, 5o. i, 5o. i. 20. I. 5o. i. 5o, i, 10. 20. I, 5o. j. 5o. r. 5o, i. — sa - ni. Portugisisk, Spansk, Saxisk, och all annan fin Ull, V. 15. i. — Credit-upplag 5oo — okammad och okardad. — Grof Islands, Jutlands, Polsk oell all annan grof Ull, V. a. I. Crcdit-upplag 5oo #. — Kammad, L, V. 25. I. — Skin nto, Y. 5. I. Ur, alla slag och delar deraf. — Fick, \ — Studsare,> L. V. 3o. 1. — Vägg, ) — Band af Metall och andra slag. 25. I. — Glas, se glas, •— Fjädrar, sc fjädrar, — Kedjor, se kedjor. Urtaflor, L, V. 25. I. V. Vanille, io, Victriol. — Blå, blåaktig, Cyprisk oeh Saltzburger så kallad Galitzenstein, 3o, i; — Hvit, Zink och Gosslay, eller så kallad Koppar-rök, ao, i. — 6o — Victriol. — al! annan, 100. i. — Olja eller Spiritus, i5. i. Victualier, alla slag ej specificerade, V. 5o, i. Viol-Sirop, se Sirop. — Rot, Io. Yisit-kort, L. Y. 5o, ii w. Wadd, Bomulls, L. V. 30. i. —• Silkes, K. Y. 3o. 1. Wagnar och Åkdon, alla slag, nya mer eller mindre brukade, L. Y. 5o. 1. — Rese, som den resande sjelf brukar, V. 20. — Kongl. Personers, Utländska och Svenska
Att såsom ovillkorligt åliggande föreskrifva utlemnande till delegare af ego-beskrifning och taxerings-längd, då sådant af någon ibland dem icke begäres, synes Utskotten icke lämpligt och skulle medtaga en för Landtmätaren under pågående förrättning dyrbar tid, hvaraf åter delegarne skulle känna menliga verkningar genom skiftets fördröjda fullbordande. Nyttan af att efter taxeringens verställande uppskjuta förrättningen för afvaktan af en föreslagen klandertids utgång, kunna Utskotten icke eller inse; ty antingen taxeringen klandrades eller icke, vore det alltid en förlorad tid. Frågan om taxeringens orubbliga fastställande före skiftet, tillhör egentligast 18 Gap. och Utskotten skola der meddela yttrande deröfver; hemställande, att de här upptagne förslag af Olof Lindbäck och Jan Andersson, måtte förfalla. 12 Gap. 1. 3 morn. Af Herr Dalman, C. G.: att skog, som förut delad är* vare. sig genom storskifte eiler serskilde lotter heinmans-delegare emellan, icke 20 Lagsamt Allm. Besv. och Ekon. Etsk. Utlåtande> N.-o 1. så vida ej alla delegarne sig derom förena, må i skifte ingå, sedan den af Skiftesmannen, Gode Männen oell delegarne undersökt blifvit och befunnen vara i det skick, att skifte derå icke till gemensam nytta lända kan, eller der marken är af beskaffenhet, att skogens alltför långsamma och svaga uppvext skönjas kan. 5 morn. Af Bengt Gudmundsson: att hvad för Rikets norra provinser finnes bär tillåtet, skulle utsträckas till ett allmänt så lydande stadgande: ”Skog och utmark af sådan ofruktbar beskaffenhet, att den med inrös”ningsjorden icke kan beräknas, må, så framt alla delegarne derom förenas, ”från skiftet uteslutas, och till gemensamt begagnande förblifva; och bör in”rösningsjorden med den del af utmarken, som odlingsbar är, således serskildt skiftas.”
RättegångsBalken; i anledning af väckt fråga om återupplifvande af föreskriften, att äkta Makar, sorn skola skiljas, böra personligen inställa sig i f)omC pitlet; om upphäfvande a{ förbudet emot Kyrkomusik under fastlags-tiden ; om upphörande af handsträckning vid Fa, stighetsköp; rörande gjord Motion om förändrad tid för SommarTingen; i frågan örn Domar es, *?kiljande från befattning med värdering å Fa-; stighet som pantevis lagfares; om befrielse för parter från skyldigheten att genom ombud ingifva och till communication uttaga sina skrifter och besvär; om afvittrings-b.evis för efterlefvande Maka, i händelse af nytt giftermål; Öfver en hemställan om tjenlige Författningars vidtagande emot allmänna förbrytare; om förslag till en förbättrad Rättegångsordning; i frågan om ansvar för utprångling af falska Sedlar, ställ, de på Banken eller RiksgäldsContoiret; om för, klaring öfver jj Capitlet 2 RättegångsBalken; om Husesyner å Öfverofficer* Boställen; gen *7 Maji /. »t. S65 om äktenskap emellan syskonebarn och med hvarannan i svågerlag på sidan varande personer; angående påskyndande af LagComiteéns arbete och granskningen deraf; om förrymd makas rättighet att ingå nytt gifte; och angående Preste-val.
Antingen R. o. Ad. nu behagar besluta denna ändring, eller i stället vill återremittera punkten, med anmodan lill RankoUtsk. att afgifva förslag till en redaktion, som förtydligar afsigten, skall för mig vara likgiltigt. Frih. Palmstjerna: Frih. Tersmeden har ganska hastigt i min tanka funnit rätta sättet, att afhjelpa den tvetydighet, som skulle kunna upkomma genom den redaktion, Utsk. har begagnat, och jag hemställer derföre, att de ord i mom. litt. b., som nu stå näst efter ”2 milhr”, och näst framför litt. cmå blifva ett ser8 H. 20 Den 19 Jani. skildt mom. linder litt. d., och innehålla, alt vederböride Direkt,! ega, att lill kassa-kreditiv derutöfver anvisa den del af fonden”, etc. Gr. Gyldenstolpe: Jag anser visserligen icke någon tvety dighet ligga häruti, men efter andra personer hafva så ansett, har jag visserligen icke något emot den förändring, som Frih. Tersmeden föreslagit. Jag önskade blott alt i st. f. ordet ”ega”, må sättas ett mera bestämdt ord, såsom ”Skola” eller ”böra”, emedan det eljest kunde hända, att Direkt:»- icke brydde sig om alt öka krediliverna. Då härefter Hr Gr. o. Landtm, framstälde, att, derest han ej misstagit, sig, Frih. Tersmeden, i förevar:de punkt föreslagit den förändring, att mom. litt. c., med uteslutande af ordet ”jemväl”, skulle införas näst efter de i mom. b. förekommande orden, ”hvaraf till kassa-kreditiv 2,000,000”, samt alt derefter skulle intagas ett nytt morn. litt. d., innehållande slutmeningen i mom. litt. b., samt slutligen det af Utsk. föreslagna mom. litt. d., hvilket borde erhålla litt. e., anmälde sig och yttrade Frih. Tersmeden: