Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men jag skall älska den som jag älskar somliga af Jacobsens bitar. Det är annat än din ihålige, fiskblodige Jæger! God natt. Tro inte att jag blifvit tokig. Hvad skulle Strindberg icke gifva oss, om han personligen vore mindre olycklig än han är! Bref till utgifvaren. Foglarö, Dalarö d. 13 Aug. (1887). — G. är hågad att tillsammans med mig söka få förläggare till en tidning, men han vill vänta åtminstone ett år för att komma bort från Stockholm någon tid, innan företaget sättes i gång. Ett bolag tror han inte på. Jag tror också, att det vore väl så bra med förläggare, men med fullkomligt fria händer för redaktörerna. Jag vet ännu icke, om jag skulle vilja. Ett företag, som jag sjelf anser dödfödt, vill jag naturligtvis icke vara med om, det vore ju bara att spela komedi för andra och söka dupera sig sjelf; och det ha vi litet hvar gjort mer än tillräckligt. Men jag vill sträcka ut mina känslohorn till Stockholm. När jag varit här till framemot midten af September, reser jag dit och stannar der en månad. Jag har inga förhoppningar, men jag vill se hur sakerna stå. Reaktionen skall äta oss, om vi hvarken ha en seg arbetskraft att ställa upp deremot eller kunna flinta fram en smula talang att lysa upp den allmännn grådaskigheten med. Jag är en qvinna utan kunskaper och utan djupare originalitet, men mig skall svinet icke äta. Det är jag ändå för god till. Jag har inte på långt när sagt mitt sista ord ännu. Jag är så underligt trött. Lifsintensiteten är borta. Det är som om någonting inuti mig hade blifvit knäckt. Det är det små-egoistiska jagets allra hemligaste lilla fjeder, tror jag. Jag hoppas, det icke skall dröja länge innan jag anlitar din kamratkritik på gamla sättet, d. v. s. med pretention på hänsynslöshet. Foglarö den 6 Sept. 87. — Jag arbetar som i feber hvarenda dag – skrifver, läser och (tänk dig!) talar. Reaktionens tryck på alla kanter har gjort mig alldeles vild, icke så der uppbrusande, utan med en seg, ihållande ilska, enligt min vanliga art och natur. Stämningsmenniska!
»Jag finnér visserligen, att herrar fullmäktige icke ega någon pröfnings»eller domsrätt öfver de val, som i de respektive riks-stånden ske till fullmäk»tige i Ranken och Riksgäldskontoret, men om ett sådant val skulle uppenbarli - Ståts-Utskottets Utlåtande, N:o 78. »gen stå i strid med gällande grundlagsformer, tror jag det icke vara obehörigt, »att öfvertygelsen derom öppet uttalas inom det verk, dit val sålunda skett; och »sorn en sådan casus synes mig hafva inträffat inom högvördiga presteståndet, ge»nom herr biskopen, doktor Ileurlins inväljande bland fullmäktige i Riksgäldskon»toret, emot föreskrifterne i 15 § samt 70 § 1 mom. riksdagsordningen; så och »ehuru jag erkänner herr doktorns och biskopens stora kapacitet, ovanliga skarpsinnighet och utmärkta egenskaper i öfrigt, de der kunna för verket blifva af »mycken nytta, har jag ansett mig, af aktning för helgden af bestående grund»lagslormer, böra denna min opinion nu genast, efter det Riksgäldskontorets nya »styrelse blifvit organiserad, uttala, jemte det att jag, i konseqvens härmed, en »gång för alla, reserverar mig emot de beslut i formelt hänseende, som genom »herr doktorns och biskopens röst blir majoritetens inom fullmäktige, äfven om »jag, hvilket troligen ofta kommer att hända, skulle tillhöra samma majoritet; »och har jag velat nedlägga denna reservation till protokollet, för den händelse, att »anmärkning mot samma beslut framdeles kan af revisorer eller eljest komma att »framställas.» 29:o. Angående Bokslutskamereraren N. F. Ohman och Kammardrängen J. Broman för sjuklighet beviljad tjenstledighet. (1847 års rev.-berättelse, sid. 85.)
Att deremot förlägga en sjöskola på landtbacken, der den blifvande sjö-officern under 9 månader af året ej ser något annat, som påminner om hafvet, än den karikatur af en sjögast, som, under skepnad af en hederlig båtsman, blankar hans stöflar, detta torde, minst sagdt, vara olämpligt. Jag anhåller att R. o. Ad. måtte bifalla Hr af Klints reservation. Hr Klingenstjerna, Erik Gustaf: Här är ej skäl att ingå i besvarande af den stora mängd af detaljanmärkningar, som blifvit gjorda, helst de flesta redan blifvit bemötta af Hrr Lagercrantz och Lilliehöök, med hvilka talare jag i detta fall helt och hållet instämmer. Jag anhåller endast att, i afseende på den slutliga utgången af frågan, få tillägga några skäl, som jag ännu icke hört någon framställa. Så vidt af diskussionen kan bedömas, torde Utsk:ts Betänk, icke ens komma under votering, utan en sådan endast komma att ske mellan Hrr af Klints och Thyselii reservationer. Hr af Klint har yrkat, att R. St:r skola hos K. M. anhålla det studentexamen måtte göras till vilkor för inträde i krigsskolan. Såsom rättighet är den redan medgifven genom det sista K. Brefvet om krigsakademiens ombildning, hvari säges, att den, som tagit fullständig studentexamen, har rättighet att, utan vidare pröfning, der ingå. Såsom vilkor åter har icke ens den sednast tillsatta Landtförsvars-komitéen ansett den böra fordras. Komitén säger nemi.: Sen 1 April. 463 »I följd af här framställda skäl har komitén trott sig kunna föreslå: att afgångsbetyg från elementarläroverk, vare sig på klassiska eller på reala linien, berättigar till inträde i krigsskolan.» Detta förslag är således äfven i full öfverensstämmelse med K. M:s beslut.
Då likväl denna näringsgren är af stor vigt för åtskilliga af rikets provinser, och nödigt är att, oberoende af införseln frän utrikes ort, i behofvets stund, kunna inom landet påräkna tillräcklig tillgång af denna vara,som utgör det hufvudsakliga råämnet för kruttillverkningen, anse Revisorerne kraftigare åtgärder böra vidtagas för salpeternäringens upphjelpande. Lösningsprisets förhöjning till 6 R:dr skulle, enligt Revisorernes åsigt, säkrast leda till det åsyftade ändamålet, isynnerhet om härvid tillika stadgades, att det sålunda bestämda priset skulle blifva oförändradt gällande någon längre tid, t. e.\. 10 år, så att derigenom all anledning till farhåga för detsammas nedsättning mätte undanrödjas. De betänkligheter emot en sådan förhöjning, man velat hemta från det förhållande, att varans pris på utrikes ort är betydligt lägre, än de! redan gällande in - — 166 — köpspriset, och deraf följande svårighet att förekomma oloflig införsel af utländsk salpeter, torde vara af mindre vigt, då i betraktande tages, att denna vara, till följd af sin voluminösa beskaffenhet, svårligen lärer kunna med någon synnerlig fördel blifva föremål för sådan införsel, åtminstone icke till betydligare qvantiteter; och hvad beträffar salpeterfondens förmåga att bestrida den sålunda förhöjda utgiften, så hafva Revisorerne funnit fondens bestånd icke på något sätt äfventyras genom denna mindre betydliga förhöjning. §• 5. Enligt Rikets Ständers beslut vid 1847 och 1848 års riksdag, har fondens hos hospitalsfonden ägande fordran, 48,000 R:dr, blifvit i 1848 års hufvudbok afskrifven, samt 200,000 R:dr af fondens tillgångar, år 1849, till Riksgäldskontoret lefvererats; till följd hvaraf, fondens kapital-behållning, som den 1 Januari 1848, utgjorde 610,693 R:dr 30 sk. 9 rst., den 31 December 1849 nedgått till 414,691 R:dr 27 sk. 9 rst. §■ 6.
Den förra som endast aygär den Styrandes förbindelse att wara af den rena Evangeliska Läran, är endast derföre i 2:dra §:n införd, att ett öfwerflödigt upprepande af samma amne mätte undwikas. Den senare som i anseende till Handels, Tractatee utgör ett udanlag frän öfriga Ministeriella mäls behandling, har derföre hss Utffottet kommit i ätanka, att det ansett sädane afhandlingar med främmande Magler hafwa ett sä nära samband med Rikets inre Hushållning och Näringarneö trefnad att upplys nin - 1654 Den 14 Julik. ningar l desta ämnen borde åtminstone,af den Embetsman inhämtas, hwilken, af desta Ärender kunde anses aga den närmaste kännedom och att Utskottet ansett desta Traktater icke wara af den skyndande egenskap att någon stada genom en langsammare pröfning skulle kunna uppkomma. I anseende till numereringen af Regeringsformens §. §:r och den i enlighet med nu föreflagne tillägg och förändringar nödiga omarbetning af wiste §. 8. i Riksdags-Ordningen tror Utskottet att bada delarne bäst kunna göras da tvid en kommande Riksdags Riksens Stander t anseende till sielswa hufwudiragorne stadgar stna beslut, örebro den 14 Augusti itzlz. Pa Constltutions-Utstottets magnar 6, ^särner. I. lirrZstaäius. k, LsnäberZ, ^nä:son (Z. 8j1verstolxs. FörfkaA till ändringar i Regerings - Formen. 8. 2. Konungen eller den Regeringen förer stall alltid wara af den rena Evangeliska Läran, sadan som den uti den. oförändrade Augsburgilka Bekännelsen, samt Upsala Mötes Beslut af ar r zgz antagen och förklarad är. §. 4. Konungen ager att allena styra Riket, pä sätt denna Regeringsform föreskrtfwer, inhämte dock
Majit i nåder bifallas; men Kongl. Majit anser Sig emedlertid böra fästa Rikets Ständers uppmärksamhet på billigheten deraf, att lämplig ersättning, medelst viss procent å uppbörden, eller på annat sätt varder, bestämd för ifrågavarande, skepps-ombudsmannen vid nämnde sjömanshus uppdragna, befattning, med rättighet för sökanden att deraf jemväl för den förflutna tiden komma i åtnjutande; skolande de tili detta ärende hörande handlingar vederbörande Ulskott tillhandahållas. Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ylili os t städse välbevågen. Datum ut supra. OSCAR S. A. Munthe. 4 Kongl. Majis Nåd. Skrifvelse, N:o 61. Utdrag af protokollet öfver Finans-ärenden, hullet inför Hans Majit Konungen i Stats-rädet d Stockholms Slott den 7 December 184 7. Närvarande: Hans Excellens Justitie-Stalsminislern, Herr Grefve Posse, Hans Excellens Statsministern för utrikes ärendena, Herr Friherre Ihre; Statsråden: Friherre Stael von Holstein T Munthe , Friherre Peyron, Silfverstolpe > IVceni , Friherre Gy t len granat Faxe j Fåhreeus, Chefen för Finans-departementet, Stals-rådet Munthe, uppläste till justering ett, i öfverensstämmelse med Kongl. Majrts förut fattade nådiga beslut, uppsatt förslag till Kongl. Maj:ts nådiga skrifvelse lill Rikets Sländer, i fråga om arfvode till skepps-ombudsmannen vid Stockholms sjömanshus för uppbörden och redovisningen af del under berörde sjömanshus hörande sjöfolks krono-utskylder. Kongl. Majit behagade, jemlikt Stals-rådets underdåniga ti Lis I y rkande, i nåder gilla berörde förslag, sådant det finnes detta protokoll Inlagd t, samt befalla, all, i enlighet dermed, nådig: skrifvelse skulle till Rikets Sländer afgå. Ex protocollo C. A. IVester strand. Kongl. Maj:ts Nåd.
N:o 61, i anledn. af väckt motion om åtgärders vidtagande för att uppmuntra byggnadsföretag i Rikets större städer och företrädesvis i hufvudstaden. Hr Bruncrona, Gust. Adolph, uppläste följande: Då motioners öde oftast är, att i utlåfn icke vinna afse - Den a Junie. m. seende, bör jag såsom motionär finna mig tillfredsställd, att icke ålit, hvad jag föreslagit, blifvit afstyrkt. Jag får ock derföre yttra för Utsk. min tacksamhet, särdeles med hänseende a det sträfvande, som derigenom hos Utsk. röjes, att slita de förderfliga band, hvilka fängsla näringsfriheten i vårt Iand, ett steg framåt, hvaråt jag glädes. I de delar, Utsk. ogillat min framställning, kan jag likväl ej undgå att göra några anmärkningar. Utsk. anser ej frågan utredd, huruvida uppförande af stenhus i stad kan bidraga till en ökad afsättning och deraf beroende välmåga för landtmannen. Jag tror mig i min motion hafva obestridligt visat, att genom en kedja af naturliga förhållanden och följder större städer med deras inflytande på landsbygden mäste med vexelverkan på egna näringar lifva landsortens. Så länge hyror stiga och någon gammal eller nybyggd våning icke befinnes tom, ligger deri be vis, att folkmängden i staden ville öka sig, om tillräckligt utrymme blott förefunnes; och då det är ett axiom, att en större folkmängd måste af landets produeter consumera äfven ett större förråd, lärer deraf logiskt kunna slutas, att utvidgningen af en sådan stad måste gifva ökadt lif å landtmaunarörelsen. Men med det bråk och den uppoffring, nybyggnad er vanligen medföra, finnas icke många, som deruti vilja nedlägga sina capitaler. En gång uppförda, sakna dessa byggnader deremot icke hyresgäster, åtminstone i hufvudstaden , hvars utvidgning och ökade befolkning varit egentliga föremålet för min motion. Af skäl, Utsk. anfört, anses byggnadsföretag icke böra uppmuntras genom lån. Jag bekänner, att jag mindre afsett individens nytta, än det allmännas.
Vid föredragning af LagUtskits d. 8:de dennes bordlagde Utlåt. Nio 48, i ani. af gjorda anmir samt skiljaktiga beslut inom RiksSt-.n vid förehafvande af Utskits Betänk. Nio 33, i fråga om antagande af ny konkurslag samt nya lagar angide boskillnad och urarfvagörelse, blef detta Utlåt, af flere ledamöter ånyo på bordet hegardt, hvarjemte anmälte sig och yttrade Hr Dal marn Då detta Betänk, är af synnerlig vigt och jag har mig bekant att en ganska uplysande broschyr med ett omdöme och recension öfver LagUtskits förslag är under tryckning för att meddelas B. o. Ad. och denna broschyr härleder sig från en af våra utmärktaste rättslärde, så hemställer jag om icke man kan dröja med föredragningen af detta Betänk, till nästa Onsdag, och att det då kommer först på föredragningslistan. Jag har mig nemi. bekant att ifrågavide broschyr, som fullständigt afhandlar detta ämne i sin helhet, kommer att blifva tillgänglig nästkommande Måndag bland R. o. Ad. samt öfrige Stin, och då jag anser nyttigt att dröja med beslut i en fråga af sådan vigt som denna, för att erhålla alla möjliga uplysningar från lagkunnige män, tror jag det vara tillräckligt skal att bifalla den hemställan, jag tagit mig. friheten göra. Gr. Sparre: Om den ifrågavide broschyren varit på väg att utdelas vid samma tidpunkt som detta Betänk, skulle föredragas, hade jag icke haft något att anmärka mot upskof med ärendets föredragning; tvertoin skulle jag sjelf då föreslå anstånd, på det husets medlemmar måtte vara i tillfälle att om den vigtiga frågan taga fullständig kännedom. Nu deremot är denna fråga redan föredragen och till alla väsendtliga delar afgjord; de punkter, i hvilka en återremiss skett, och der R. o. Ad. icke redan fattat sitt beslut, äro, på sätt R. o. Ad. af Betänkit torde finna, af en så särdeles underordnad vigt, att de äro blott en tillämpning eller sammanjemkning af redan fattade beslut.
Herr Grefve Snoilsky, Friherre Fock, A. G., Herr Tham. S. M., Herr Törnebladh, C. O., Herr Ros, A. E.t Kyrkoherden Otterström, Kontraktsprosten Osterman, Komminister Malmborg, Herr Lovén och Herr Selggren ville hafva anmärkt, att de varit förhindrade att tillstädesvara då Utskottet fattade sitt beslut i frågan. Ank. till Exp.-Utsk. den 11 Okt. 1860, kl. 1 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion om ändring af föreskriften i Kongl. Brefvet deti 15 Augusti 1829, om den lill svaga rotars understöd bestämda ersättning. I förestående ämne har från Vällofl. Borgare-Ståndet blifvit till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet remitteradt ett memorial,’deruti Herr Wahlbom, F. M., anfört, att, jemlikt Kongl. Brefvet till Konungens Befallningshafvande i Calmar län den 15 Augusti 1829, borde den ersättning, som, under benämning »svaga rotars understöd», derförinnan utgått af mantalspenningar, godtgöras rotedelegare med lösen för en tunna spanmål mot hvarje riksdaler af mantalspenningarne efter det förlidna årets medel-markegångs - 8 Allm. Besvoch Ehon.-Utskottets Betänkande N:o 190. pris. Anledningen lill föreskriften, att denna lösen skulle beräknas efter ett föregående års och icke det löpande årets medel-markegångspris vore den, att markegåugen vid den lid stadgandet tillkom, icke fanns bestämd då debetsedlarne, å hvilka understödet borde upptagas, i Oktober månad eller före markegångs-sättningen för året, borde de skattskyldige tillställas. Numera och sedan 1840 utlemnades debetsedlarne först i December eller efter markegångs-sättningen, hvadan hinder nu icke mötte att beräkna och ådern upptaga ifrågaställde understöd efter det löpande årets medelmarkegång.
Preste-Ständet d. 24 Borgare-Slåndet d. 24 Bonde-Ståndet d. 24 Rikets Ständers underdåniga Skrif velse_, angående nödvändigheten, att Banken från Af vestad förses med behof igt Kopparskiljemynt för vexlingens oajbrutna underhållande. S. A. K. Uti en till Rikets Ständers Banco-Utskott afgifven Berättelse, hafva Bankens Commissarier, Bland annat anmält, dels att utvexlingen af Koppar-skiljemynt i Banken väl hittills kunnat oafbrutet fortsättas, utan annan inskränkning, än den en mindre tillgång på runstycken i flere år gjort nödvändig, enär några runstycken af nyare slaget, eller, efter lika förhållande af i66| R:dr per Skeppund, som för det senaste Kopparmyntet är bestämdt, hittills aldrig till Banken inkommit, och, så vidt kändt är, ej någonsin blifvit präglade, men att utaf den långsam - 142 Exp. Utah. Fordag fyll und. Skrift. N:o 60- het, hvarmed på det hela präglingen af Koppar-skiljemynt vid Avestad bedrifves, anledning ej saknas till den farhåga, att verklig förlägenhet i detta afseende skulle kunna uppkomma, dels ock att, ehuru E. K. M:ts och Rikets StatsContoir, med anledning af Banco-Fullmägliges begäran, under den i3 Maji sisth år, gifvit tillkänna, det vederbörande voro beordrade att genast gå i författning om prägling af 3o fjerdingar hel-skillingar, 60 fjerdingar half-skillingar och 60 fjerdingar qvart-skillingar samt dessutom 2 fjerdingar runstycken af gamla prägeln, hade likväl, intill den sista October samma år, tillsammans allenast 71 fjerdingar till Banken inkommit och, inom årets slut, ytterligare 27 fjerdingar blifvit levererade, eller inalles 98 fjerdingar under loppet af år 1828 erhållits.
Landt mäder i-tax an, om ändring i § 19 af — 8 109 — b. 4 Juli b. 4 Juli b. 7 Juli b. 7 Juli Landtogs-gärden, om upphörandeal — 4 1 45 Lit. b. 4 Febr. b. 1 Febr. b. 1 Febr. 1 Febr. Landt-staterne i Länen, om anA. slagen till 1 4 1 93 14 Se Sjette HufvudTiteln. Latinsk stil, om begagnande i alla från offentlig myndighet utgående skrifna handlingar af s. k., se Expeditioner. Lavén, om pension åt enkan efter Kommendör-kaptenen A. W.. 1 4 1 152 35 Se Nionde HufvudTiteln. Lazaretten, om ändrade föreskrifter angående styrelsen och förvaltningen — 8 — 123 — b. 28 Juli b. 28 Juli 4 Aug. b. 4 Aug. ! Leatz, om pension åt enkan efter Förste Landtmätaren G. J. — 4 1 152 44 Se Nionde HufvudTiteln. — 49 — L. Leckö Kungsgård: om användande för ekplantering af, m. m » om användande till boställe åt folkskoleläraren i Otterstads församling af en hemmansdel under Legostadgan, om ändring i åtskilliga delar af, rn. m Lekmanna-verksamhelen inom församlingen, om ändrade föreskrifter i afseende på Kolpor törsoch Lidén, om pension åt Kurhus-läkaren J Lif-Regimentets Husar-korps, om anslag till ridhus-byggnad för Lifstids-städja rn. rn., om förklaring af Kongl. Förordnigen den 9 November 1844 angående . Lindberg, om eftergift af ersättnings-skyldighet, ådömd förre Lands-kamreraren S Lindstedt, om pension för döttrarne af framlidne Ölverkrigs-kom missarien Fr. Linieskepp, orri undersökning i fråga om användbarheten för krigsbruk af de till Flottan hörande Segel-, m. m Linköpings Domkyrka, om ytterligare anslag till iståndsättan de af Förslag till voterings-pro dosition I anledning af återremiss .
Enligt en anteckning i 1851 års räkenskap, har dessutom i början af det följande året en större qvantitet krut gått förlorad genom inträffad explosion af det, i hufvudstadens granskap, å Loudden belägna kruthus. Hvad redovisningen angår, anse Revisorerne, att, enligt hvad förut varit iakttaget, sammandrag öfver de särskilda kruträkningarne böra för hvarje år uppgöras och bifogas Krigs-kollegii hufVudböcker. §. 8. Bland verifikationerna till konto för anslaget till oförutsedda utgifter förekomma särskilda redogörelser för Krigsvetenskaps-akademien, som af detta statsanslag njuter ett årligt bidrag af 600 Rdr och från 5:te hufvudtitelns enahanda anslag 200 Rdr. Räkenskaperna deröfver äro i Kongl. Kammar-rätten för båda revisionsåren granskade utan anmärkning och utvisa, att af behållningen vid 1849 års slut, 70 Rdr 4 sk. 10 rst. jemte ofvanberörde statsbidrag utgått 733 Rdr 40 sk. år 1850 och 732 Rdr 26 sk. 4 rst. år 1851, samt att behållningen vid sistnämnda års slut uppgick till 49 Rdr 21 sk. 6 rst.; och har någon anmärkning vid dessa räkenskaper ej heller å Revisorernes sida förekommit. §. 9. Enligt Rikets Ständers vid sednaste riksdag fattade beslut, att, af reserverade besparingar å det på 4:de hufvudtiteln uppförda anslag till ackord s-förskott och ersättningar, ett belopp af 20,000 Rdr, såsom för ändamålet ej vidare erforderligt, borde till Riksgälds-kontoret öfverlemna.?, liar nämnde summa, under den 21 Oktober 1851, blifvit af Kongl. Krigs-koilegium till Kongl. Stats-kontoret lefvererad; varande beloppet, enligt hvad Revisorerne tillika inhemtat, Riksgälds-kontoret sedermera godtgjordt. B.) Extra stats-anslagen. Räkenskaperna för denna afdelning af Krigs-kollegii förvaltning utvisa följande förhållande: (se bilagan Litt. J.) §. 10.
Då man nu söker utreda uppkomsten af dessa olika slags vigter, finner man, att stapelstadsoch viktualievigten, särdeles den sednare, varit från fordno i någorlunda likhet med de nu gällande; men att bergs-, uppstadsoch tackjernssamt råkoppar-vigten sedermera tillkommit: bergsoch uppstads-vigterna på den falska grund, att jernet skulle frakta sig sjelft, då det uppvägdes i uppstad med en mindre vigt än vid bruket, och i stapelstaden med mindre vigt än i uppstaden, ja man har varit till och med så långt på denna afväg, att uppstädernas vigter icke ens skulle vara sins emellan lika, utan drygare i mån af afståndet till närmaste stapelstad. Beträffande tackjernsoch råkoppar-vigten, ansågs beqvämt att göra dessa så mycket större, som afbränningen under tackjernets förvandling till stångjern, och råkopparens till garkoppar, ehuru dessa afbränningar äro helt och hållet beroende af tillverkningssättet. Hvad de så kallade slitmngsmarkerna beträffar, ansåg man sig böra göra vigtlödjorna något större vid justeringen, för att de skulle tåla slitning under ett långvarigare bruk; men dåden alltför drygt tilltagna slitningsmånen ej fick i räkning observeras, så har den orimlighet uppstått, att varan i sjelfva verket väges med en annan vigt än den, som i räkning upptages, hvartill kommer den oegentlighet, att vid Stock - I afseende å slitningsmarkernas intågande i vigtlödjorria, lärer sådant ske å somliga vågar, å ändra icke. 46 Kongl. Ma:jCs Nåd. Proposition, N:o 62. holms våg slitningsmarkerna icke äro intagna. Medicinalvigten synes ursprungligen hafva varit den gamla Niirnbergska, med hvilken den har samma indelning, och äfven för öfrigt temligen nära instämmer. Af det i nåder anförda synes hurusom, äfven i afseende å vigternas indelning, ingen regelmässighet egt rum.
A) JSemiirnmg af fafl egenöont. § 2. för all inom Diifet belägen faft egettbom — meb unbantag af 0tatenS - erlägges af egaren bevillning efter fa|iigf)eteuS uppfFattabe värbe. ?lf veberböranbe intteljnfnmrc erlägges bevillning: a) för fronofjetnman od) fronolägenljeter, Qvilla befittaS meb åborätt; ©emillningd^örorbning I8ö‘2. 5 b) för ©taten tidl;öriga Remman, hmnmandbelar od; lägenheter eder färffilba bpggnaber, forn antingen äro till boftällen eder eljeft på Ion attflagtia, eder od tid begagnanbe mot lifdtibdjläbja upplåtna. SDentia benådning utgår: 1:0 för iorbbruEsfaflighct nieb tre öre för hvarje fulla (Stthunbra (Kifdbaler af uppffattningdmärbet; od) 2:o för ad annan faftigljet meb fem öre för Ipoarje fnda @ttl;u libra 3?ifö 2:0 af benna §. § 3- $aft egeitbom flad nppffattas tid fttt merfliga marbo, meb (ebiting af föpe Jwrf iafttageé, att frälferäntaö fapitatwärbe atltib utfätteö t fullt OJifébalcrétat, få att möjligen öfroerffjutanbe öresbetopp idfe betäfitaö, bereft tele betfamma öfroerftiger 50 öre, i laillet fatt warhet öfaö titt fittlt Ofiföbalerötat. § 4. 3öib nppffattitiitgcn af fafl egenbom utfättaé färffitba wätbeit: a) i ftab: å tomt, åbpggttab od) jorbegenbom; b) på laiibet: å pwarje färpbt