Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hr Granfelt hade redan förut förklarat att han frånträdde detta yrkande samt förenade sig med dem, som yrkat återremiss, och Gr. Klingspor hade nu afgifvit samma förklaring, hvadan numera icke någon propos. om ovilkorligt bifall erfordrades, och II. Ex. nu ansåge sig böra först hemställa om R. o. Ad. ansåge de emot LagUtsk:s betänk. N:o 10 gjorde anmärkn:r föranleda till återremiss. Denna propos. besvarades med starka nej blandade med ja; hvarpå H. Ex. hemstälde om R. o. Ad. behagade afslå förevar, betänk. samt då svaren härvid utföll o med starka ja jemte åtskilliga nej, förklarade det han trott sig finna att ja öfverröstat nej. 216 Den 5 Mari e. ta. Härvid ropades på votering, hvarpå följande förslag till voterss-propos. uplästes och godkändes: Den, som anser att LagUtsk:s betänk. N:o 10, i anledn. af väckte motioner om nphörande af frälsemans serskildta forum, bör, på grund af de deremot gjorda anmärkn:r återremitteras voterar ja; den det ej vill voterar Nej; Vinner nej, varder LagUtsk:s förenämnde betänk, af K. o. Ad. afslaget. Vid voter:s slut befunnos rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 40. Nej — 86. Hr Dalman, Wilh. Fredr. Achates: Jag har med afsigt icke deltagit i diskussionen öfver detta betänk., derföre att jag är öfvertygad om att de skäl, som jag skulle hafva att anföra för bifall till betänk., icke hade blifvit inför pluraliteten gällande. Jag styrkes i denna öfvertygelse desto mera, som samma skäl och måhända ännu kraftigare blifvit framställda af Ledamöter af detta hus, som i öfrigt icke tillhöra den politiska opinion, hvartill jag bekänner mig.
Divisioner bereda de till Ulskotlets handläggning börande ärenden, har, med stöd af 24 §. Riksdags-Ordningen, antagit 3:ne Cancellister, hvilka i egenskap af Notarier på Divisionerne tjenstgör; men sedan motionstiden nu förflutit och Utskottets flerfaldige göromål redan blifvit af den vidsträckta omfattning, att, för deras behöriga och skyndsamma gång, oundgängligen erfordras en tillökad betjening af 3:ne Cancellister, utan afseende derå, att, till följd af Rikets Ständers vid sista Riksdag fattade Beslut, renskrifningen af Utskottets Betänkanden bör, i och för tryckningen af Bihanget till Riks-Ståndens Protocoll, genom Expeditions-Utskoltets försorg bestridas, så får Utskottet, af sådan anledning, härmed bos Rikets Högloft. Ständer vördsamt anhålla, det Utskottet mätte tillåtas, utöfver den, jemlikt Riksdags-Ordningen, af Utskottet redan tillsatte Cancellie-betjening, antaga 3:ne Cancellister, med åtnjutande af arfvoden från den lid deras tjenstgöring börjat. Stockholm den 7 Mars 1834- På Högloft. Ridderskapets och Adelns Ledamöters vägnar: G. E. Frölich. På Vällofl. Borgare-Ståndets Ledamöters vägnar: Olof Wijk. På Ilögv. Preste-Ståndels Ledamöters vägnar: Pehr P. Svederius. På Ilederv. Bonde-Ståndets Ledamöters vägnar: Gustaf Larsson. G. M. GyllenhojJ. Bihang till R. St. Prot. i83b o-te Sami. 1 Afd. 1 '.sta Häjtet. 2 Bevillnings-TJtshottets Memorial Klo 2.
Lösa balsar må ej för bränvinspannans förening med hatten användas. § 14. En hvar, som bränvinsbrännings-redskap tillverkat, vare vid bot af 33 R:dr 16 sk. B:co skyldig, innan han samma redskep från sig lemnar, ej mindre att förse panna och batt, äfvensom, då löst bröst, rectifiea* tions-apparat eller mäskvärmare tillhöra redskapen, dessa sistnämnde apparater med stämpel af sitt namn, hemvist och årtalet då den förfärdigats, än oek att besörja det de varde uppmätte och stämplade af dertill förordnade justerare, för hvilka tillverkaren noga bör uppgifva redskapens beskaffenhet lill alla dess delar. Missleder han dervid med falsk uppgift, vare bot samma. Då förändring af bränvinsbränningsredskap, genom nya bottnars eiler aftappningsrörs. insättande, hattens ändring till form eller rymd, anbringande af mäskvärmare eller reclilications-apparat, eller annorledes vidtages, skall redskapen ånyo af jutseraren mätas, och, om rymden undergått förändring, ånyo stämplas och den förra stämpeln utplånas, samt nytt mätningsoch stämplingsbevis uttagas; och varde den, som ändringen verkställt, skyldig att, på sätt och vid ansvar, som i l:sta mom. stadgas, om uppmätningen och stämplingen föranstalta. k bränvinspannor af tackjern, som hädanefter gjutas, hör panne rymden och bruks-stämpeln, jemte årtalet, ulsältas i pannans öfre kant, vid ansvar för bruksegaren, som ofvan stadgadt är. § 15.
Vid förnyad föredragning af Stats-Utskottets den 22 och 24 sisth April nå bordet lagda y 1 Utlåtande, Nio 94, i anledning af väckt motion, angående afträdande till Nätra och Själevads socknemän af fisket vid Trysunda fiskehamn med dertill hörande holmar skär och fiskevatten, biföils den del af detta Utlåtande, hvari bifall till berörde motion blifvit afstyrkt, men afslogs Utskottets förslag till underdånig skrifvelse i ämnet. S. D. Föredrogos ånyo och biföllos Stats-Utskottets nedannämnde den 22 och 24 sisth April på bordet lagda Utlåtanden: Nio 95, i anledning af Kongl. Majits nådiga Proposition, angående erforderliga medel för behöfvandes undsättning i missväxtår; Nio 96, i anledning af väckt fråga om beredande af ersättning utaf allmänna medel för förluster genom inträffad hagelskada; samt Nio 97, i anledning af ånyo väckt fråga om afskrifning af Stats-verkets fordringar för Norrbottens och Vesterbottens län meddelade undsättningar.’ S. D. Föredrogs ånyo och återremitterades, på grund af gjorda anmärkningar, Stats-Utskottets den 22 och 24 sist! April på bordet lagda Utlåtande, Nio 98, angående ett ytterligare låns beviljande för hamnbyggnaden vid Wadstena. j S. D. Föredrogos och biföllos Bevillnings-Utskottets nedannämnde den 24 sisth April på bordet lagda Betänkanden:
Stånds inbjudning i fråga om delta moment, hvarom Borgare-Ståndet skulle genom utdrag af detta protokoll meddelas underrättelse. Den 25 Juli. Frän Högte/l. Riåderskapet och Adeln. S. D. Vid förnyad föredragning af Konstilulions-Utskoltefs den 16 och 20 dennes på hordet lagda Memorial N:o 13, med förslag till ändring i 12 § Régerings-Formen, angående Stats-rådets hörande öfver afhandlingar och förbund med fremmande mäktetf; blef ifrågavarande förslag af Ridderskapet och Adel» förkåstådt. Föredrogos ånyo Konslilutions-Utskoltets nedannämnde dea 16 och 20 dennes på bordet lagda Memorial: N:o 14, angående del tillägg till 12 § Rcgerings-Formen, att Konungen icke må ulan Rikets Ständers samtycke blifva regerande Furste af utländsk stat; N:o 15, med förslag lill ändring i 72 § Regerings-Formen, angående in lösen åf Rikets Ständers Banks sedlar; N:o IG, med förslag till tillägg i 109 § Regerings-Formen och 80 § Riksdags-Ordningen, angående uppskof i Riksdag; rN:o 17, med »förslag till ändring uti 2 7 § 1 momentet och 28 § Riks dags-Ordningcn samt 55 § Regerings-Formen, angående tiden dels för öfverlemnande af Kongl. Maj;ts Nådiga Proposition om Stats-verkets tillstånd och hellöf, dels för Ulskolls-val; N;o 18, med förslag till ändring i 76 § Riksdags-Ordningen, angående den af Slats-rådet för dess åtgärder vunna decharge; N:o 10, med förslag lill idt tillägg i 59 § Regerings-Formen och 27 § .1 momentet :Riksdags-Ordningen, rörande Propositionen om Stats-verkets tillstånd och behof; samt N:o 20, med förslagtill tillägg vid 28 § Regerings-iFermen, angående ut ländsk undersåtes rätt alt i riket »förvärfva och besitta fastighet.
Borgare-Ståndet vid senaste Riksdag valde Revisor för granskning af Malmö Låne-Contors förvaltning och räkenskaper för år 1837, som äfven den för honom utsedde Suppleant, förklarat sig'vara hindrade att Revisions-förrättningen öfvervara, hvilket förhållande afven inträffat med de personer, som för år i83g varit valde till Revisor och Suppleant för granskning af samma Låne-Contors förvaltning och räkenskaper för år 1S38; hafva Banco-fullmäktige, i anledning häraf och med fästadt afseende å den uti 29 §. af Banco-Reglementet intagne föreskrift, att vid hos Banco-fullmäktige skeende anmälan om uppkommen ledighet bland de af Borgare-Ståndet valde Directörer och Suppleanter vid Låne-Contoren, den lediga platsen skall tillsättas genom val af Ståndets Fullmägtige i Banken och Riksgälds-Contoret, vid det förra tillfället uppdragit åt Borgare-Ståndets främste Ledamot inom Banco-stvrelsen, att, med ledning af Banco-Reglementets berörde §, gå i författning om utseende af en Revisor och en Suppleant för nämnde Riks-Stånd, vid då ifrågavarande revision af Malmö Låne-Contors räkenskaper och förvaltning 4 BancoUtskottets Betänkande, N:o 29. samt vid det senare' tillfället hos Vallöf Borgare-Ståndets Canzli-Dii ectioir anhållit, att Directionen ville gå i författning om val af Revisor och en Suppleant för nämnde Riks-Slånd vid 183^ åi-s revision af samma LåneContor.
Galle likväl ej detta stadgande i afseende på Stats-Contorel, hvilket, likasom Bancooch Riksgälds-Vei ken, hör, i frågor om sjelfva redovisningen af medlen, alla äskade upplysningar omedelbarligen meddela. Bihang till R. St. FrötiSjo. 3 Sami. Stånds serskilda ordningar stadga, dertill berättigade äro; dock för SiatsRådets Ledamöter de serskilda fall undantagna, då dem, enligt Regerings-Formen, uppdraget är, att med Konungslig magt och rätt styra. I Utskott eller val till Ulskolls-Ledamöler må icke någon af förenämnde personer deltaga. Ej må någon, af hvilken Riksens Ständer kunna fordra redo och ansvar, inväljas i Utskott, der redovisning för hans egna göromål och Embetsåtgärder kan förekomma; börande för öfrigt och i allmänhet iakttagas, alt i mål, som personligen röra en Ledamot af något Riks-Stånd, må han väl i Plena eller Utskott öfverläggningarne, men ej besluten, öfvervara. 42. Finner Utskott sig behöfva af någon Konungens Embetsman, eller af' något publikt Verk, inhemta muntliga eller skriftliga upplysningar, hegare genom sin Ordförande hos den Stats-Rädets Ledamot Konungen vid hvarje Riksdag dertill förordnar> Konungens Nådiga befallning lill vederbörande, om de äskade underrättelsers meddelande. Galle likväl ej detta stadgande i afseende på SlalsContoret, hvilket likasom Bancooch Riksgälds-Verken, hör, i frågor om sjelfva ledovisningen af medlen, alla 3 •fg Censtitutiens-Utskoltels Utlåtande W.o 1. äskade upplysningar omedelbarligen meddela. 1 ryckf rikets-Förordning en. Der borttages, öfverallt, ordet: vHof-Canzlerenoch i dess ställe insattes: ” Justities-Stats-Minis tern” Se Bih. 3 Sami. Metnor.
Hamilton har anmärkt, att jag i mitt förslag för mycket inlåtit mig i regi emen tariska föreskrifter. Med anledn. häraf får jag förklara, att jag vid förslagets upsättande ej Den 24 December. 91 gjort anspråk uppå alt gifva detsamma hvarken en sådan fullständighet eller riktning i detalj, att jag icke sjelf inser, alt mycket deruti skulle tarfva förändring och förbättring. Orsaken, hvarför jag sammanskrifvit detta reglemente, får ej lillskrifvas förhoppningen att få detsamma ordagrannt gilladt och antaget. Meningen dermed var endast att i detalj söka framhålla hvad jag med förslaget åsyftade, eller att visa huruledes jag tänkt mig hvar och en af de föreslagna korporationernas blifvande verkningskrets. Samme värde talare har äfven påstått, alt jag genom bestämmelserna i mitt förslag allt för mycket försvårat Länsnämndens verksamhet och förhindrat dess sammanträden. Jag vet icke om den värde ledamoten fäslat någon upmärksamhet vid det förslag, jag i denna fråga vid sislförflulne Riksmöte afgaf. Delta förslag afsåg inrättande af Länsnämnder, hvilka skulle sammanträda icke en gång, utan 2;ne gånger om året, Länsnämnden likväl öppet lemnadt, att om den så fann för godt, bålla endast ett årligt sammanträde, Förslaget föll — på sätt jag i ingressen till denna motion omnämnt af flere orsaker, och den icke minst verkande af dessa var farhågan för det besvär, hvarmed ledamotskapet i en sådan Länsnämnd skulle vara förknippadt. Med ett ord, det var bristande kommunalanda, som orsakade förslagets förkastande. Detta har föranledt mig att uti mitt nu afgifna förslag göra några afvikelse!- från det förra, såsom jag ock i motionens ingress tillkännagifvit. Enl. mitt förslag står det hvarje län öppet att tillegna sig denna institution, hvilken deremot icke skulle påtvingas det län, hvarest komraunal-andan ej ännu vaknat lill fullt medvetande, och behofvet af institutionen således ej gjort sig tillräckligt kännbart.
St., och desse icke nationen, om tillståndet i statsverket, derest så väl icke räntekammarens, som de förvaltande verkens cassör inventeras; och att detta bör ske samtidigt, synes äfven påkalladt af nödig försigtighet. — Att icke ändamålet skulle uppnås, derföre att granskningen måste grundas på uppgifter ifrån samma auctorileter, hvilka skulle controllei as, har jag svårt att inse. Det skulle vara högst besynnerligt, om ej i de penningeförvaltande verken skulle finnas de vanliga conlrolIer på cassabehållningarna, som allena kunna sätta Styrelsen i tillfälle alt controllera dem. Cassa-förslaget, som vid tillfället afgifves, mäste alltid kunna controlleias med cassa - 3 02 Den 2g Juli f. m, boken, banco-räkuingen och, jag föreställer mig äfven, med de förda meinorialböckerna. Det är dessutom af största vigt, att ett sådant bokföringssätt införes, om det ej finnes; och i sådant fall visar sig den äskade inventerings-åtgärden så mycket mera angelägen. Det är bekant, att då den s. k. reserv-fonden inberäknas, omkring två års contanta statsinkomster hvarje höst måste finnas i statsverkets cassör och räntekammaren under alvaktan på rikshufvud-bokslutet. Jag vädjar till en hvar, om R. St. och deras StatsUtsk, uppfyllt deras pligt emot nationen, om de ej öfvertyga t sig att de medel, som vid en viss gifven tidpunkt uti statsverkets cassör böra linnas, äfven uti sjelfva verkligheten der finnas. — Tullbalancen har redan ånyo visat oss hvad Krigscollegii-balancén bort visa förra Ständer, nemi. nödvändigheten af en allvarligare controll på statsmedlen. Under 1827 års revision väcktes frågan om räntekammarens inventering ; hade den då fått ske, bade förmodligen allm. verkens cassör äfven blifvit af R. Sits revisorer och StatsUtsk. inventerade, och ingen omöjlighet Ur, att de redan skedda balancer derigenom blifvit upptäckta eller kanske förekomna. — Skola vi utsätta oss för att ännu en gång ådraga Staten dylika?
Finnas i de Bellmanska skrifterna drag, ställen, stycken, der skalden, under skildrandet af liderlig förvändhet, dväljes vid sjelfva materialet eller stoffet med den öfvervigt af välbehag, som rätteligen tillkommer endast formen: så äro dessa, nogare betraktade, äfven inför den ästhetiska synpunkten ogiltiga, såsom misslyckade, eller åtminstone mindre lyckade, mindre värdiga hans stora snille. Ty äfven vid sådana komiska framställningar, som äro genom sin natur berättigade till den ystraste frihet, gifves en gräns, utom hvilken det sjelfsvåldiga förvandlar sig till fräckt och stupar ned till en råhet, hvaraf skönhetssinnet allsicke såras mindre, än ärbarheten. Man må ej påstå, att icke sådana ställen, eller till och med stycken, kunna ur massan af dessa skrifter framsökas. Att vilja i Bellmans bild måla ett dygdemönster, kan ej falla någon in, som icke, af beundrande välmening, tappat sitt förstånd. Mången torde dock än mer förvånas öfver den motsatta art af välmening, enligt hvilken han företog sig att dikta Fredmans-qväden – blott af servil royalism; eller blott för att derigenom tropligtigast understödja sin Konungs finans-spekulation med Kronobrännerierna. Upptäckaren har i flerfaldiga vändningar upprepat, att ”Bellman blef Hofskald, underhållen af en half lön ur ett national-spelhus, för att med sångens gåfva muntra till köp och förtäring af kronobränvin på källrar och värdshus” 91. Ett prof – visserligen något starkt – af de öfverdrifter, till hvilka stundom äfven de bästa hjertan, de ljusaste hufvuden, de mest poetiska lynnen kunna ledas genom lidelsefullt nit för en sak, i sig sjelf för god att behöfva andra vapen, än sanningens!
Bctänkandeit. hes, har ifrån Högvördiga PrestStåndet fett Memorial af Herr Prosten Öhrvall blifvit till Utskottet remitteradt, deruti yrkas att enär flere KrcnoHemmän i Norra Halland äro åiaggde att aflemna Bränntorf till Warbergs fästning, men af dessa några skola linnas, som hvarken hafva torf eller annatbränsle, utan måiste med möda och kostnad från längre håll anskaffa hvad som fordras för deras behof, dessa hemman antingen matté ifrån delta onus befrias, eiler, dm detta ej kan Ske, åtminstone berättigas tiil mindre lefverans, än de hemman, sorn hafva .torf-tägt på sina ägor. Utskottet har tagit detta mai i Öfvervä* gande; Och då, enligt hvad Utskottet äger sig bekant, ej endast de i Memorialet anförde Hemman, utan äfven flere andra på serskilda orter af Riket .hafva Sig ålagd skyldigheten, att i skatt lefverera sådana rente* persedlar, på hvilka de dels äga ingen, dela obetydlig tillgång; så skulle, enligt Utskottets tanka, i händelse den i Memorialet sökta lindring eiler befrielse beviljaueS, detta kunna blifva ett prejudicat, som möjligen Skulle leda tili en väsendtlig rubbning af grunderna för Rikets beskattning, hvarföre bifall till den gjorda Motionen ej kan af Utskottet tillstyrkas; — Hvilket dock till Riksens ^Högloft Ständers eget bedömande vördsamt ofverl em nas. Stockholm den 26 Januari 1818* loo Eesv. och Elion. TJtsk. Bctnnkanäen. N:r 20, Riksens Högloft. Ständers Allmänna Be* svärsoch EkonomiUtskotts Betänkande, angående yrhadt" förbud f ör Jordägare, att icke annorledes antaga Torpare å deras ägor, än att sådane Personer kunna af lägenheten hafva deras bergning.
B och C, hvilka föredrogos i sammanhang med punkterna 7 och 9, föreslagit, godkändes; hvaremot Ståndet vid Utskottets yttrande, rörande de extra ordinarie inkomsterna, lät bero. S. D. Efter skedd föredragning af Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande Nio 2, i anledning af väckta förslag, att den Heliga Nattvarden må kunna omedelbart efter Skriftermålet, före den allmänna Gudstjensten, utdelas, blef samma Betänkande, med dervid gjorda anmärkningar, till Utskottet återremitteradt. S. D. Upplästes de hos Rikets Ständers Elektorer hällne Protokoll vid den 28 nästlidne Januari månad förrättade val, hvarigenom blifvit utsedde till Rikets Ständers Justitie-ombudsman, Rikets Ständers nuvarande Justitie-ombudsman, Häradshöfdingen, Riddaren af Kongl. Nordstjerne-Orden Carl Wester, och till hans efterträdare, ifall han, innan nästkommande riksdag skulle med döden afgå samt att utöfva embetet under den tid Justitie-ombudsmannen kan vara af svår sjukdom eller annat laga förfall derifrån hindrad, Advokat-fiskalen Nils August Fröman; och beslöts det skulle Expeditions-Utskottet, genom Utdrag af Protokollet, underrättas om utgången af dessa val samt anmodas uppsät.a och till Rikets Ständer inkomma med förslag till förordnanden för de valde samt till underdånig skrifvelse derom till Kongl. Majit. Den 4 Februari. Från Höglofl.
Proposition, N:o 69. utgifningsdagen, om både utgifuingsorten och betalningsorten äro inom Europa, men eljest inom ett år från utgifningsdagen; och vare äfven i thy fall, angående iakttagande af kortare förevisningstid, der sådan i utländsk lag stadgad finnes, gällande hvad ofvan är sagdt.“ „öfverlåtare, som i sin öfverlåtelse af vexel viss förevisningstid föreskrifvit, vare från vexel-ansvarighet fri, der den tid af innehafvare försummas.“ Justitie-rådet Alexandersson var härifrån skiljaktig, och yttrade: a) hvad angår 13 §. Blotta besittningen af vexel, äfven utan öfverlåtelse, måste göra tillfyllest för utöfvande af den rätt, hvarom här sägs, nemligen att presentera vexeln till godkännande och, med gällande verkan, för vägrad accept protestera, men ordenr “hvar som vexeln i händer hafver“ kunde möjligen, om ej meningen genom ett tillägg närmare bestämmes, anses liktydiga med de på andra ställen nyttjade ordalag “innehafvare af vexel“, och således tolkas på det sätt, som skulle redan för blotta uppvisandet erfordras legitimation genom öfverlåtelse, hvilket ej kunde antagas vara förslagets afsigt. För öfrigt syntes omförmälte, på vexels blotta besittning grundade rättighet icke böra inskränkas till vexlar, som äro ställda att betalas å viss dag eller viss tid efter utgifvandet, utan äfven böra ruedgifvas i afseende på de vexlar, som lyda å betalning efter uppvisandet, således gälla ora vexlar i allmänhet. I det afseende åter, att 13 § icke, lika med 14 §, innefattar tillåtelse, att i vexel gifva serskild föreskrift om viss tid för uppvisning till godkännande, lemnade Justitie-rådet förslaget utan anmärkning, helst 13 § endast stadgar behörighet, icke någon skyldighet, och således har ett helt annat syftemål, än 14 och b) angående 14 §.
4,7 minskning vid 1823 års Riksdag, detsamma sedermera funnits otillräckligt; så liar Utskottet, i anledning af desse anmärkningar, icke något alt tillägga, utan öfverlemnar till R. St:rs vidare bepröfvande dess förut gjorda tillstyrkande i denna del. e) I detta Moment af i2!te Puncten förekomma: 1:0 Fortfarande anslag 2210 R:dr B:co för Veterinärinrättningen i Stockholm, enligt serskildta Utlåtandet derom N:o i3o. Någon anmärkning emot tillstyrkandet i detta fall finnes icke vara gjord. (Den i sammanhang dermed i berörde Utlåtande besvarade fråga om serskildt anslag, till uppförande afen nybyggnad för Veterinär-Inrättningens behof, hvilket anslag Utskottet afslyrkt, har likaledes varit under öfverläggning och blifvit från alla 4 RiksStånden återremitterad, i följd af många Ledamöters yrkanden om Förslag till ett dylikt anslags beviljande. Då ännu icke, till öfverläggning uti Utskottet förevarit, den del af K. M:ts Nådiga proposition rörande f. d. Allmänna Magazinslnrättningens Utredning, som angar dispositionen af denne Inrättnings Byggnader, och i förening hvarmed Utskottet utfäst sig att taga i öfvervägande jemväl frågan om utvidgadt utrymme för Veterinärinrättningen, anser Utskottet sig ock böra med pröfningen af desse anmärkningar uppskjuta; och förbehåller sig derföre att med serskildt utlåtande i detta ämne till R. St:r inkomma.) 48 Stats-Utskottets 2:0 en tillstyrkt ny utgifts uppförande pä Stat med 1200 R:dr B:co, till årliga arfvoden, 5o R:dr, åt en DjurLäkare i hvarje Län. Sedan, efter pröfning af de anmärkningar som emot förslaget härom blifvit gjorda inom RiksStånden , Statssamt Allmänna Besvärsoch EkonornieUtskotten i gemensamt Utlåtande N:o 47 funnit sig böra föreslå, att desse arfvoden till uppgifvit belopp måga beviljas; så kommer, i händelse af R.
Jag afstyrker således inbjudningen, icke derföre, att jag i detta fall anser den vara farlig, emedan jag är öfvertygad, att de öfriga Stånden ej skulle dertill bifalla, men derföre, att jag anser vådligt att stadga det prejudicat, att R. St. kunde fatta beslut, som 24 timmar derefter kunde upprifvas. Hr Dalman: Jag är till en stor del förekommen af Gr. Cronhjelm och hade äfven ämnat från Riksd.Ordn:s 58 5 göra samma deduction. Till Frih. Boye får jag lemna det svar, att jag aldrig påstått, det inbjudningar äro olagliga; jag har endast sagt, att den ifrågavar. är olämplig, och jag tillägger, att då denna åsyftar en lagstridighet, nemi. rubbning af R. St:s beslut, är inbjudning i förevar, fall en olaglighet. Men hvad inbjudningar i allmänhet beträffar, tror jag visserligen, att inbjudningar kunna ske, derest de Stånd, till hvilka inbjudningen afgår, ännu icke fattat beslut i ämnet, eller deras beslut grunda sig på misstag. Hvad åter angår det åberopade exemplet, att R. o. Ad. bifallit en inbjudning i fråga om vexlingsdagen, var dermed ett annat förhållande, emedan dervid icke var fråga om ändring i sjelfva saken, utan endast om dagens utsättande, i hvilket fall RiksStrs beslut nödvändigt skulle sammanjemnkas, enär derom något It. St:s beslut hvarken emot eller i öfverensstämmelse med R. o. Ad:s mening existerade. Frih. Boye: Med iakttagande af våra former, stadgade i våra lagar, ber jag att få qvarstå vid den tanke, att 3 Stånds beslut icke äro R. St:s beslut, förrän de former 4» Den i5 Augusti f. m. blifvit uppfyllda, som förvandla ett sådant beslut till R. St:s, d. v. s. förrän 4:^e Ståndet sig utlåtit samt besluten blifvit uppfattade i Exped.Utsk., derefter justerade afRiksSt. och sålunda undergått slutlig granskning.