Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Frågan remitterades till delta Utskott, som nu, i afseende å både Anders Danielssons förslag och öfrige i samma ämne väckta frågor, afgifvit sitt Utlåtande. Jag reserverar mig emot Betänkandet i sin helhet, men i synnerhet emot behandlingen, sorn Utskottet gifvit åt Anders Danielssons motion, derom, att, vid hvarje ledigblifvande Pastorslägenhet, inkomslerne för ett extra nådår skulle få användas till utbredande af en allmännare bildning bland folket. Denna motion har, med en enda rösts pluralitet blifvit afslagen, på de skäl, gom Preste-Ståndets Ledamöter under en långsam discussion i Utskottet gjorde gällande, nemligen: att förslaget vore ingripande i deras privilegier; men jag kan ej fatta hvari detta ingrepp består, då fråga ej är att borttaga det vanliga fardagsoch nådår, som tillfaller en afliden Pastors enka och barn, och jag förmår ej begripa, att privilegierne kunna berättiga Preslen till inkomsterne af en lägenhet, innan han tillträder den, såsom tjenstgörande. Jag har alltid trott, att Presten är till för församlingens skull och ej församlingarne såsom ett privilegium för Presterne, och derföre har jag vågat anse dat för Presternes förnämsta åliggande, att vinlägga sig om folkets upplysning, hufvudsakligen bestående i en sann och oskrymtad Gudsfruktan, som bör inplantas i barnens unga sinnen och bäst kan läras uti ändamålsenliga Skolor; ty man vet, alt med de många göromål, som tillhöra en Pastor, mås«te viljan hos honom vara utmärkt god, om han skall kunna gifva sine åhörare så tillräcklig undervisning, som både Religionen och Kyrko-Lagen ålägga honom, och derföre hade jag trott, att Anders Danielssons förslag i första rummet skulle med välbehag omfattas af Presterne, enär detta bereder möjligheten till Folkskolors inrättande, hvaraf följden blefve folkets upplysning och sedlig förbättring, som äfven försäkrade Presterne om en större framgång i de dem åliggande bemödanden för församsamlingarnes bästa.
Deductioner och Contra-deductioner irsta Arket hvarje af de följande . . Diarii-bevis, se Bevis. Domar eller Ulslag Domar i Revisionsmål Dom boks-Utdrag Donationer, se denna §;s ardra morn. Duplikerr irsta Arket . , — ardra diio r3:dje dito och hvarje al de .följande Egendom, bevis om ograverad, se Betyg. E\ecutoriaI, för lill och med 5o Rrdr . och derutöfver - Exceptioner, se Dupliker. roaebref, se denna §:s 2rdra mom. Fidi-i-Commissbref, se delina §:s 2:dra inora. Utskottets Förslag. ‘3 Utslag, lilia med Domar. Vittnesbörd, om bofasthet, m. sm.., lika med Attester. Villnesskrifter, sorn af parter ingifvas, lika med Afskriften Värderings-Instrument, lika med Attester. Åld ers be vis, lika med Attester. Ägoskillnader, lika med Attester. 2:0 Följande skrifter och handlingar charteras, utan förändring, till följande belopp, nemligen: Bilbref Borgare-bref: / Stockholm och Götheborg: För Grosshandlare .. Andre Handlande . Fabrikörer ... Coopvaerdie-Skeppare, Skråhandtverkare och Manufac turister ... Andre Borgare, som ej höra under Skrå 1 första Clas sens Städer: För Grosshandlare .. Andre Handlande och Fabrikörer Coopvaerdie-Skeppare, Skråhandtverkare och Manufac turister ... Andre Borgare, som ej höra under Skrå 1 atulra Glassens Städer: För Grosshandlare .. Andre Handlande och Fabrikörer Coopvaerdie-Skeppare, Skråhandtverkare och Manufac turister ... Andre Borgare, som ej höra under Skrå 1 Tredje Clas sens Städer: För Grosshandlare .. Bihang till R. St. Bet. Nio i3. i 83 o års Författning..
Finner Konungens Ombud nödigt att öfverlägga med Banco-Fullmägtige, gifve han det tillkänna för Ordföranden ibland Fullmägtige, som det åligge att dem genast för sådant ändamål sammankalla, äfvensom att Ombudet tillkalla, då frågor till öfverläggning förekomma, som röra förstärkning af Bankens redbara fond, eller Lånrörelsens utvidgning eller inskränkning. Konungens Ombud läte i Protocollet anteckna sina, under öfverläggningen meddelade yttranden, men öfver vare icke besluten. §.12. Hvad uti 6 §. af Lagen för Banken ätf den 1 Mars i83o är stadgadt, angående enskilda Bankinrättningar, förblifve till kraft och verkan gällande. 4 Bancooch, Lag-Utskottets Betänkande iY’"o 3. II. Gap. Om Bankens rörelse såsom Depositions-Bank.- §. i3. Enskilde personer eller Bolag må på räkning i Banken insalta Svenskt Guldeller Silfvermynt, eller Banco-sedlar, eller godkände anvisningar å Banken och på beloppet assignera till utbetalning, vid anfordran, utan räntas tillgodonjutande, och under iakttagande för öfrigt af de reglementariska föreskrifter, sorn, till förekommande af missbruk, kunna finnas af nöden. t§- *4'. Banken vare pligtig att lill en hvar, sorn kostnadsfritt för Banken der inlevererar silfver, utgifva motsvarande summa i Bancosedlar, beräknad efter 128 sk. för rå- skålpund victualiefint silfver, utgörande, enligt Kongl. Förordningen om Myntfoten af den 2$ Junii i83o, En Riksdaler Specie. §■..5. Bankens sedlar skola lyda pä bestämda summor;: börande sedlarnes högsta och lägsta belopp, samt deras mellanafdelningar serskildt fastställas, på sätt i 10 §. stadgadt är.
I hvad mån dylika skolor under den närmaste framtiden ytterligare kunde uppslå, vore väl icke möjligt alt beräkna, men äfven om deras antal skulle under nästkommande stalsreglerings-period fördubblas, hvilket vore det högsta, som förväntades, kunde det af Rikets sednast församlade Ständer för detta ändamål alsedda belopp minskas med en fjerdedel. De frän vederbörande Konsistorier meddelade uppgifter, angående Fo/ks/co/elärare-seminarierna i riket, utvisade, ali undervisningen vid de flesta af dessa läroanstalter, — af hvilkas ändamålsenliga ordnande hela folkundervisningen i väsendtlig mån berodde, — hufvudsakligen bestriddes af en enda lärare, men all för öfrigt icke blott lärarnes tjenstgöringsskyldighet, lärotiden med mera, ulan äfven undervisningens plan och omfång vore på olika ställen högst skiljaktiga. Af sistnämnde skiljaktighet blefve äfven olikhet i lordringarne vid afgängsexamen en följd, hvilket äter, då nämnde examen, aflagd vid hvilket Seminarium som helst, medförde lika rätt att öfver hela Riket söka skollärarebelättning gjorde det svårt eller snarare omöjligt för vederbörande skolstyrelser alt, vid tillsättandet af dylika platser, anställa en fullt tillförlitlig jemförelse mellan sökande, som icke vid samma seminarium erhållit sin hildning. Öm således en förbättrad anordning af seminarierna i flera hänseenden vöre önskvärd, med afseende hvarå förslag till allmänt reglemente för berörde anstalter blifvit upprätladt och till vederbörande Konsistoriers utlåtande remitteradt, så vore likväl en tillökning i lärarekrafter det behof, som i främsta rummet bord<“ afhjelpas. De theologiska insigter, som i ett seminarium borde meddelas, vore visserligen icke särdeles omfattande, men desto mera vigt tåge derpå, alt hvad som der lärdes, inhemtades väl och grundligt, icke mindre angeläget vore, att elevernas praktiska öfningar sorgfälligt leddes och öfvervakades. Att i båda dessa hänseenden handleda seminariets alla elever vore för en lärare så mycket mindre möjligt, som en del bland eleverna, enligt sakens natur, vore helt och hållet nybörjare, andra åter under ett större eller mindre antal terminer deltagit i undervisningen.
godkändes texten, med följ:de tillägg till 3:djemoni:t: »och i annan stad, som icke deltager i landsting, tillfälle staden jemväl den femtedel, hvilken eljest skulle för landstingets räkning insättas i vederb:de landtränteri.» Härefter blef den vidare pröfningen af förev:de Betänk, uppskjuten till e. m:s plenum. Föredrogos och bordlädes K. M:s denna dag öfverlemnade Nåd. Propostr lill R. St:r, nemi.: ang:de upplåtande af en del utaf Kronoängen Tyskhagen i Westmanlands län till byggnadsplats för Kungsbarkarö församlings folkskolehyggnad; ang:de pension för framlidne f. d. Landshöfdingen m. m. L. A. Prytz' enka; om full dispositionsrätt för Stockholms stad och län till den åt stadens och länets gemensamma kurhusinrättning år 1815 upplåtna egendom å Kungsholmen; samt om anslag för national-museibvggnadens inredning, jemte andra i sammanhang dermed erforderliga kostnader. Föredrogs ett från Vä Hofi. Borgare-St. ankommet prof.- utdrag N:o 341, innefattande inbjudning lill de öfriga Riks-Stånden att biträda Borgare-Sl:s vid pröfning af Bevilln.-Utsk:ts Utlåt. N:o 11 fattade beslut ang:de stämpel å bouppteckningar. Begärdes på bordet. Upplästes ett af Frih. Åkerhjelm, Knut, ingifvet mern. af följ:de lydelse: På grund af enskildta angelägenheter, får jag, ifrån och med nästkommande Onsdag den 8:de dennes, afsäga mig att vara suppleant uti Stats-Utsk:t, med vördsam anhållan att bibehålla min riksdagsmannarätt. Till denna anhållan lemnade R. o. Ad., uppå framställd propos., sitt bifall. Den 4 Juli f. in. 33! Vidare föredrogs ett af Frih. Edelcreutz, Jakob Daniel, inlemnadt mern., sorn lydde sålunda:
Utskottet ej alltid iakttagit principen att de varor, forn ej här produceras antingen uti tillräcklig qvantitet eller till erjorderlig godhet, böra med lägre tull bdäggas, då man ser att barometrar och thermometrar blifvit belagde med 50 procent , hattar med 50, glas med fo, oägta Porcelaine med 50, stöflor med 50, läder med 25, skrifpennor med 5c, tobaksblader med 35 procent o. s. v. Äqdu mindre tror jag den prnicipen vara iakttagen, att fadane producter, forn ej inom landet a/Jlras eller tillverkat, /lola med den lagda tull beläggas då Arrack blifvit belagd med bo, Spiritusvini med joo, mandel med 30, salt medes, russin med 30 och papper med 30 procent. Mig syne» man således blott behöfva genomögna taxan, för att se, att principerne ej blifvit följde. Men jag tror, att det blifver svårt att rätta detta uti ett plenum, och hemställer om ej Ridderskapet och Adeln nu borde på förhand förklara de beslut sorn i detta ämne kunna tagag, endast för provisionella , på det att i fall de skulle blifva stridande emot de öfrige Ståndens, man må kunna äga så mycket friare jemnk - 554 Don Ig Augusti f. m. ningsrätt, och slippa att hänskjuta hvar sådan artikel till Förstärkta StatsUtskottet. Den hufvudsakliga grunden till misstagen tror jag ligga deruti, att Utskottet för noggrant följt den gamla taxan, som är uppgjord efter en annan princip. Detta misstag är så mycket större, som deruti en annan grund gäller för värdet. För en och annan vara är tullen utsatt i procent af varans effectiva värde, för de öfriga är ett bestämdt tullvärde utsatt, tilli ka med tullafgiften. För vaniile till exempel skattas nu 52 sk. skälpundet efter ett värde af 8 R:dr.
Lemnande å sido, huruvida den betydliga del af dessa, som omfatta "beslut i mål som röra enskilda personer och corporationer, ” kunna hänföras till de allmänna mått och steg, som efter 107 §:ns ordalydelse under densamma innefattas, får jag fästa uppmärksamhet å den högst otydliga redovisning för de anmärkta rådgifvare-åtgärderna,Utsk. för godt funnit alt meddela. Skola RiksSttns ledamöter sättas i tillfälle bedomina, huruvida Utsk. ägt anledn. till de gjorda anmärkntna, är väl första villkoret, att verkliga sakförhållandet noga utredes och fullständig redovisning lemnäs för de skäl, hvarpå vederbör, rådgifvare grundat sina afgifna råd. Men i detta hänseende har Utsk. i de Resia fall varit särdeles njuggt i sina meddelanden. Beträffande sjelfva anmärkn.punkterna, så, då de flesta dels torde finnas för obetydliga för att kunna tjena till någon ledning för omdömet, huruvida rådgifvareåtgärderna på det hela befrämjat Rikets sannskyldiga nytta, dels redan blifvit fullständigt upptagna, vill jag bland de få, jag antecknat mig till minnes, endast yttra mig öfver följande, numrerade i samma ordning Utsk. följt. Hr Rosenblad fortfor derefter muntligen: N:o 2. Utsk. anmärker här rådgifvarnes afstyrkande af Konungens bifall till en af R. St. 1834 antagen förändring af ii §:n Riksd.Ordn. åsyftande att berättiga dem att utsätta tiden för riksdagsmanna-valen till en följande riksdag. Denna anmärkn. torde finnas obehörig, både i formelt och sak-hänseende.
Då Kongl. Maj:t vid 2:ne föregående Riksdagar funnit förbättring af segelleden å Stångån vara af vigt och om anslag derför aflatit nådiga propositioner, samt Styrelsen för Vägoch Vattenbyggnader, uti sitt den 23 Oktober nästlidet år afgifna utlåtande, förklarat, att Styrelsen, med afseende å de upplysningar Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i länet sedan sista Riksdagen meddelat, rörande ifrågavarande arbetsföretag, ansåge detsamma företrädesvis förtjent af bidrag från Statens sida, hvadan ock detsamma hänförts till Usta klassens arbeten, får Utskottet, med hänsigt till den betydliga nytta, som genom ifrågaställa upprensning och rätning af Stångån komme att så väl det allmänna, som provinsen beredas, härmed tillstyrka att Rikets Ständer mätte, med bifall till ofvanberörda motioner, anvisa för nämnde företag ett anslag af 16,666 R:dr 32 sk., att från Riksgälds-kontoret utgå på det sätt och i den ordning, som i allmänhet för dylika anslag kommer att bestämmas. 10:o Vid behandlingen af de olika inom Riks-Stånden väckta förslag om anvisandet af extra Statsbidrag för allmänna arbetsföretag, har Utskottet jemväl förehaft till pröfning 2:ne särskilda hos Borgare-Ståndet af Herr C. J. Slolpe 6 Slats-Ulskotlels Utlåtande, Jt? 138. väckta motioner, den ena om beviljande af anslag, utan återbetalningsskyldighet, till uppmuddring af Arboga å ifrån Arboga stad intill åns utlopp i Mälaren, och den andra om ett amorteringslån till nämnde stad för anläggande af en hamnkaj derstädes. Uti den förstnämnda af berörda motioner, vid hvilka funnits fogade Generalkarta öfver hamnen och ån, flere specialritningar och kostnads-förslag, har motionären fästat uppmärksamhet på den vigt och betydelse Arboga å ägde för de orter, som begagnade denna farled för underhållande af kommunikationen med hufvudstadén.
— N:o 87, i anledning af väckta motioner, angående ändringar i nu gällande taxa lör expeditions-lösen: B. 11. 484; lil. 46, A. 46, U. 271. 429, A. 429. — N:o 88, i anledning af väckt motion, rörande vissa till boställen åt tjenstemän anslagna kronohemman, och rätt för arlvingarne piter fordna almer å desamma att dem till skatte lösa: B. II. 484; III. 46, A. 46. — N:o 89, i anledning af väckt motion, att utflvItnings-attest för inhyseshjon skall upptaga hela dess familj: B. II. 484; III. 46, A. 46. — N:o 90, i anledning af vackt motion om upphörande af den i Stockholm utgående så kallade raspoch spinnhusafgiften för testamenten: B. II. 484; III. 46, 50, A. 50, E. 230. Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 91, i anledning af väckt motion om ändring i sättet för presterskapets aflöning: B II. 484; III. 46, A. 46. — N:o 92, i anledning af väckt motion om inrättande af ytterligare ett institut för döfstumma: B. II. 484; III. 46. A. 46, E. 510. — N:o 93 i anledning af väckt motion om revision af nu gällande Landshöfdinge-instruktion: B. lil. 45, 85, 90, A. 100.
Man hade vaknat från de arkadiska lekarne och skämtet, från sonetternas honungsfina smicker, och man lyssnade i stället till Rousseaus och Diderots stoiska läror. Det var prosa på poesien, kallt, friskt vatten i den skummande, förföriska champagnen, men det var nyttigt och uppfriskande som regn på utbränd mark. Så kom revolutionen, länge väntad, men dock som ett dunderslag. Tronen ramlade, aristokratien flydde undan en säker och blodig död, och med dem försvunno äfven pudervippan och hela det mod, som regerade 1 ' ancien régime. Äfven då ljöd ett ord: reaktion — men den skulle komma att gå långt till baka. Revolutionens män och qvinnor togo sina mönster och idéer från Roms och Greklands storhetstid, och man kappades att, åtminstone i det yttre, likna dess hjeltar och hjeltinnor. Qvinnorna kammade upp sitt hår å la grecque, och männen friserade sig å la Titus. Korsetten föll bort, och den snäfva kjorteln smög sig mjukt efter kroppens former. D e höga röda klackarne försvunno och lemnade rum för sandalen, och alla de smycken damerna buro borde, för att vara fullt comme il faut, så mycket som möjligt närma sig antiken. Männen kunde naturligtvis ej gå så långt som qvinnorna i dessa modeförändringar. Frankrikes klimat lämpade sig icke riktigt för att promenera omkring i toga och sandaler, med bara armar och blott ett band om pannan som hufvudbonad, men de tröstade sig med att döpa om sitt » biträde » Jean till Agricola och Baptiste till Aristides. Allt skulle vara antikt, romerskt eller grekiskt, och med fransmännens rika fantasi och lifliga temperament lefde de i en dröm af glad berusning, midt under det guillotinen dagligen förrättade sitt blodiga värf. Våra läsarinnor skola icke tro, att i denna skräckens och de snabba domarnas verkställande tid allt sällskapslif låg nere, och att i verldens hufvudstad allt var dödt och stilla. Tvärtom, i dessa brytningens och de stora händelsernas dagar spelade sällskapslifvet en stor roll.
623) Hiaktadt kafle nu är bil ig så bör ni dock betänka att det är mycket skadligt att dricka det enbart, synnerligast de billigaste sorterna, hvarför det är nödvändigt att till vanligt kaffe blanda en hälsosom kaffetillsättning för att undvika kaffeförgiftning, och det är af professorer och läkare erkändt att Stockholms Kaffe-Äktiebolags lutubikaffe blandadt till kaffe gifver den hälsosammaste, billigaste och mest välsmakande kaffedryck. Detta intubikaffe säljes i hvarje välordnad specerioch diversehandel i paketer ä 25 och å 10 öre, men bör man akta sig för alla värdelösa efterapningar, som gå under namn af äkta, prima eller andra benämningar, hvarför man bör efterse att å hvarje paket är tryckt firmans namn, Stockholms Kaffe-Aktiebolag, samt dess fabriksmärke med ordet » Patent », ty endast dessa äro verkligt äkta och garanterade att innehålla ett hälsosamt och godt fabrikat. I svart, kvitt OCH kulSrt, I STORARTADT URVAL TILL bal-, sällskapsOCH promeQrebro Kex Det modernaste ocb bästa E. Spinner &amp; C:ie, %Årtcber Snfren B Ä S T! « E Massage &amp; Sjukgymnastik | LEDIGA HBFEfllSE^ BÖRJA I MAJ OCH OKTOBER Å F E I S K, &amp; teoretisk utbitdn. BEGÄR PROSPEKT. — ALLM. TELEF. Köp £ a 4 7 u 1 d 1 e (f t o f p j © (blå och gul etikett) Den är den E ÄKTA, N B I L D A D, I HUSHÅLLS^ÖROMÅL KUNNIG, MUSIKALISK UNG FLICKA, FÅR TILL L:STA APRIL PLATS SOM MEDLEM I FAMILJEN. SVAR MED FOTOGRAFI MOTSES TILL » FRITT VIVRE HALLAND », IDUNS EXP.
Han är ytterst uppmärksam och artig mot Maria, villfarar hvarje hennes begäran, utom då hon ber honom sjunga, ty det går öfver hans förmåga. Hvad Maria angår, så har förf. velat framställa henne som något vida mera, något högtidligare, heligare än Josef; hon är nemligen beslägtad med barnet. Derföre söker han gifva henne en finare ton, hon har svårare för att finna sig vid qvarteret i stallet och behandlar Josef mera som uppassare än som man. Den naturalism, som här förråder sig, kan nemligen endast på omvägar idealisera; den skildrar verkligheten i all dess torftighet, med alla dess behof och bekymmer för att genom dennas motsats till det öfverjordiska, hvilket skalden saknar förmåga att skildra, gifva åskådaren en föreställning om dettas upphöjdhet, om storheten af dess uppoffring, som sänkt sig ned i en dylik lumpen verklighet. Derföre betrakta föräldrarna barnet redan före födelsen som Messias, och de tillbedja och lofsjunga honom efter födelsen, på samma gång de egna sina omsorger åt hans hjelplöshet; detta i full öfverensstämmelse med grunduppfattningen.503 Öfverhufvud taget är det, när man läser de två första akterna i detta stycke, som såge man en af de gamla tyska målarnas framställning af den heliga familjen, satt i handling. Författarens starka sträfvan efter naturtrohet förer honom rätt ofta till ofrivilliga löjligheter, ehuru den på andra ställen just utgör grunden och bottnen för de afsigtligt komiska scenerna. Ofrivilligt löjligt är till exempel, att Josef afbryter sin lofsång till Jesu ära med att fråga Maria, om hon är trött att stå; men fullt medvetet komiska äro herdescenerna. Dessa scener tarfva några ögonblicks uppmärksamhet. Å ena sidan afse de att fylla åskådarnes engång genom vanan inskärpta fordran på bondscener, å den andra äro de ett arf från det gamla dramat. De skulle kunna anses härflyta från italienska eller spanska poesien; men enligt Gervinus äro i Tyskland dessa herdespel uppvuxna ur nationel grund, och från Tyskland hafva de kommit in i vår vitterhet.
Fåhraeus föreslagna förändring att orden »eller vanartiga» skulle uteslutas, hvilken propos. jemväl besvarades med blandade Ja och Nej. Sedan härefter Hr Gr. o. Landtm., med tillkännagifvande att han icke kunnat tydligt upfatta E. o. Ad:s svar, och på det något missförstånd om innehållet af Gr. Mörners och Hr Fåhrsei förslag, då förnyad propos. derå blefve framställd, ej måtte ega rum, ännu en gång upläst Gr. Mörners förslag samt förklarat att Hr Fåhraeus deri endast yrkat den förändring att orden »eller vanartiga» skulle uteslutas, anmälde sig och yttrade: Gr. D e n 7 Mars. 97 Gr. Mörner: Tåg för min del vill icke hålla på att ordet »vanartade» skall stå qvar; ty om förslaget bifalles med den förändringen, så vinnes i alla fall det syfte jag haft med mitt förslag. Hr von Troil: Då det af Hr Fåhraeus gjorda förslag i det niirmnste öfverensstämmer med mitt första yttrande i frågan, så ber jag att med honom få förena mig. Gr. Liljencrantz: Jag för min del kan icke gå in på en sådan förändring, emedan jag anser att de hufvudsakligaste fördelame af förslaget derigenom skulle tillintetgöras, utan jag anhåller att få uptaga Gr. Mörners förslag såsom mitt eget. Då nu Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. behagade utan förändring antaga Gr. Mörners af Gr. Liljencrantz uptagna förslag, ropades starka Nej, blandade med Ja, och efter sedermera framställd propos. till antagande af samma förslag med den af Hr Fåhraeus föreslagna förändring, hvilken propos. besvarades med starka Ja jemte åtskilliga Nej, förklarade Hr Gr. o. Landtm, det lian ansåg Ja nu hafva varit öfvervägande. Gr. Liljencrantz begärde votering. Hr af Sillén: Jag anhåller att återremiss måtte upställas som kontrapropos.
Banco-Utskottets: 1 fråga om Banco-Discont-Styrelsens sammansättning och det Reglementariska för samma Discont-Verks förvaltning; öfver 4 §• i Riksens Ständers Revisorers Berättelse år 1822, samt en och annan fråga om Götha CanalVerks angelägenheter; örn praescriptionstid för indragning af Bankens utelöpande Sedlar, i utbyte mot nya; i fråga om företrädesrätt till Bancolån för de Fastighets-handlingar som, i brist af Lånetillgång, blifvit i Banken qvarliggande; angående Slagskattens inberäkning i myntet; om föreslagne förändringar i Bankens inre administration, dess Sedlars utgifvande och beskaffenhet, m. m.; i fråga om periodiska uppgifters meddelande angående BancoVerkets ställning; angående föreskrifter uti Instructionen för Banco-för val tili ngen om utlåning på Fast Egendom intill nästa Riksdag; om förändring uti beläningssättet och beläningsvärdet å Guld och Silfver i Banken; med förslagtill reglementariska föreskrifter, i afseende på de Odiiiigs-lån, som, enligt Ständernes beslut, ytterligare komma att från Banken utgifvas; med antagande af sednare Alternativen i 1 Art. 7, 8 och 9 §. §. samt i 4 Art. 1 och 2 §. §.; i anledning af RiksStåndens olika beslut angående reglementariska sladganden för de i Rikets Vestra och Den 21 December e. m. Södra Landskap blifvande Discont-Contoir; och i fråga om beläningsrätt för Götha CanalBolags Actier, samt rörande Actiers och publique pappers beläningsrätt i allmänhet. Lag-Utskottets: ■ I anledning af Banco-Utskottets Memorial' om förklaring af [7 Cap. 8 §. Handels-Balken; om uteslutande af åtskillige mål från det renskrifna Exemplar af Under-Rätts Allmänna Ssk-Protocoll, som till Öfver-Rätt bör insändas; angående föreslagne ändringar i ConcoursLagen af den i3 Juiri 1818; om ändring af 17 Cap. 8 §.