Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Kostnadsförslaget upptog för den första delen till Forsshufvud 3,170,000 R:dr och för banan norr om Dalelfven 1,091,000 R:dr Banko, tillsammans 4,201,000 R:dr B:ko. Den af intressenterna uti detta förslag utvalde Bestyrelse sökte hos Eder Kongl. Majit att, för tillvägabringande af denna summa, } deraf måtte såsom anslag anvisas, då den återstående tredjedelen borde genom aktieteckning anskaffas, med i öfrigt föreslagna vilkor: att anslaget skulle få utgå på lika många år som arbetsåren blefve; att aktieägarne skulle under arbetsåren få åtnjuta 5 procents ränta å det belopp de insatt: att, sedan jernbanan blifvit fullständigt upplåten till allmänhetens begagnande, nettobehållningen, så vidt den icke öfverstege fern procent å det belopp, aktie-ägarne in - 29 satt, finge utdelas till dem; att, då netto behållningen ginge deröfver till och med 6 procent å nämnde belopp, detta öfverskott utöfver 5 till och med 6 procent skulle afsättas till en amorteringsfond för aktie-kapitalet; att, om netto-behållningen öfverstege 6 procent, ena hälften af hvad som öfversköte 6 procent finge utdelas till aktie-ägarne, dock icke till högre än 8 procent å deras insats, och resten tillfalla amorteringsfonden; att, då denna fond stege till så stort belopp som aktie-ägarnes insats, desse skulle vara skyldige att för aktierne taga lösen al pari genom godtgörelse af fonden, hvarefter banan skulle blifva Statens tillhörighet, och att åtskillige mindre förmåner måtte Bolaget beviljas i likhet med hvad som ägt rum vid åtskilliga större allmänna företag.
Drottningen med omgifning sitter i den nämnda salongen, i matsalen betjäningen; och ej allenast slottets tjänare, kungsgårdens folk, alla, som bo här, hög och låg, alla äro välkomna att deltaga i landsmoderns andakt. Ett vackert föredöme, i sanning, för landets mödrar! Och så till sist en arbetsdag, en vanlig, höstlig hvardag, så som drottningen nu tillbringar dem på Ulriksdal. Efter förrättad morgonbön intager drottningen i regel sitt kaffe mellan 9 och 1 0, hvarpå hon sysselsätter sig med sin ganska stora korrespondens. Under förmiddagen ingår en mängd ärenden och bud, som fordra hennes omtanke oeh omsorg, från de olika sjukhem och välgörande stiftelser, hvilkas beskyddarinna hon är. Många vädja, i de mest växlande förhållanden, till drottningens ädelmod. Så alla dessa, som bedjande vända sig till henne med af dem förfärdigade föremål af olika slag. Stora summor utdelas väl ej, men hulpna blifva de alla, i de allra flesta fall. Under allt detta har drottningen som oftast äfven flere visiter att emottaga. Vid 2-tiden företager hon sin vanliga promenad, helst till häst, någon gång i vagn. Därpå en stunds hvila. Kl. 6 serveras middagen; under tiden har aftonposten anländt och drottningen läser eller låter sig föreläsas tidningarna, ty med stort intresse följer bon händelsernas gång. I synnerhet nu mot julen sysselsätter sig drottningen sedermera någon timme med handarbete, bestämdt till julgåfva åt någon kär anförvandt. Och så till sist slutas dagen med bön. Mycket omväxlande från detta schema kunna ju dagarne ibland blifva genom inträffande resor m. m. dylikt. Men ett är sig alltid likt: hon börjar och slutar hvarje sin dag med ett troende hjärtas varma bön. — a — Om ansiktets vård. Hvarje dam sin e g e n » face masseuse ». I n:r 4 3 af Idun omnämndes under rubriken » Ur notisboken », att Stockholm nyligen fått sin första » face masseuse » eller utöfverska af den moderna ansiktsbehandling - — » ansiktsmassage » — som utomlands nu så lifligt anlitas af alla damer, hvilka vilja vårda sitt utseende och sin hälsa, och som för sina verkningar högt lofprisas.
Ridr; — att åt den vid Carlshamns navigations-skola anställde ifrågavarande lärare, hvilkens undervisnings-skyldighet är af enahanda omfattning med den, som åligger samme lärare vid Gefle skola, någon särskild lönetillökning icke måtte varda beviljad, så vida han fortfarande bibehölles vid den honom tillagda rättigheten att åtnjuta de i skolans styrmansoch sjökaptens-afdelningar inflytande inskrifningspenningar, hvaraf kunde påräknas en årlig inkomst af 300 Ridr, hvilket belopp, i förening med det bestämda årliga arfvodet af 187 Ridr 50 öre, syntes Kollegium utgöra nöjaktig godtgörelse för den ifrågavarande lärarens undervisningsskyldighet, men att, i händelse förberörde rättighet pröfvades böra upphöra och de vid Carlshamns skola inflytande inskrifningspenningar i stället finge anvisas för annat skolans ändamål, arfvodet för läraren i ångmaskin-lära derstädes måtte fastställas till 450 Ridr. Stats-rådet, som, i betraktande af ång-navigationens tilltagande vigt för fäderneslandet, instämde i Kommers-kollegii åsigt rörande behöfligheten af tillökning i aflöningen för lärarne i ångmaskin-lära vid ifrågavarande fyra skolor, och hvad särskildt angick Carlshamns navigations-skola, ansåg lämpligt att aflöningen lill. N:o 4 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prog. N:o 1, om Statsverket 1859. 39 för dervarande lärare i ångmaskin-lära ökades till 450 R:dr, mot skyldighet för honom att afstå från uppbärandet af de vid skolans styrmansoch sjökaptensafdelningar inflytande inskrifningspenningar, hemställde i underdånighet att, för åstadkommande, i öfverensstämmelse härmed, af en förbättrad aflöning åt meranämnde lärare, Kongl. Majk måtte hos Rikets Ständer äska, att anslaget till “undervisnings-anstalter för handel och sjöfart* måtte varda tillökt med ett mot de ifrågasatta förhöjningarne svarande belopp af 1,612 R:dr 50 öre. b) Kommers-kollegii underdåniga skrifvelse af den 23 nästlidno
Ständer att lemna bolaget ett behöfligt ytterligare understöd på det sätt, att bolaget, i likhet med hvad vid sistlidna Riksdag beviljades Gefie-Dala och Norbergs jernvägsbolag, mot pantförskrifning af den (ärdiga jernbanan och bolagets genom Direktionen afgilna skuldförbindelse, erhölle såsom lån af statsmedel två tredjedelar af anläggnings-kostnaden med tillsammans 333,333 R:dr 16 sk. banko, hvarifrån likväl skulle alräknas det förut erhållna ofvan omförmälda länet, så att bolaget kunde återfå den äldre skuldförbindelsen. Till stöd för denna anhållan har Direktionen, bland annat, hufvudsakligen anfört: att, enligt det upprättade förslaget, kostnaden för lokomotiv-jernbanan emellan Nora och Ervalla beräknades till 480,000 R:dr banko, eller 30,000 R:dr mer än för hästbana å hela längden mellan Nora och Örebro; all arbetskostnaden vid verkställigheten öfverstigit den beräknade med 20,000 R:dr, i anseende till dels' mera än fördubblad kostnad lör inlösen af jord och dels den opåräknade utgiften för provisionel bro öfver Jerle å, sedan den redan färdiga större bron genom olyckshändelse blifvit förstörd; att i dennas ställe bolaget måste inom 4 år uppföra en ny bro öfver Jerle ån, hvarföre kostnaden sannolikt komme alt betydligt öfverstiga utgiften för den förra; att bolaget, utöfver aktieegarnes tillskjutna medel, måst för arbetets utförande upplåna ett belopp af 345,000
Uti slutligt memorial bär sedermera Advokatfiskalsembetet den 22 Oktober 1849 yttrat, att Herr Landshöfdingen Grefve Mörner i sin den 12 December 1846 afgifna förklaring väl uppgifvit, att sedan de i Konungens Befallningshafvandes Kungörelse den 20 Dec. 1830 från Kronofogdarna infordrade upplysningar till Konungens Befallningshafvande inkommit, Konungens Befallningshafvande skulle hafva försländigat Kronofogdarna att låta meddela de brefbäringsskyldiga, å hvilka dagar dem åiåge att kronoposten fortställa; äfvensom Landshöfdingeembetet i sitt utlåtande af den 12 Aug. 1845 uppgifvit, att Konungens Befallningshafvande då å nyo anbefallt Kronofogdarna att inkomma med uppgift å kronobrefbäringsskyldige samt de dagar, då posterne expedierades, på det Konungens Befallningshafvande kunde komma i tillfälle att ärendet handlägga i öfverensstämmelse med 1830 års Kongl. Bref; men som Konungens Befallningshafvandes slutliga yttrande under den 2'7 Oktober 1848 bestämdt innehölle, alt någon vidare handläggning af ärendet än den, som omförmältes i Konungens Befallningshafvandes utlåtande af den 15 April 1844, hvarken ägt rum eller ansetts erforderlig; så nödgades Advokatfiskalsembetet antaga, att ofvannämnde uppgifter icke med sanna förhållandet öfverensstämde; i följd hvaraf Advokatfiskalsembetet ock, under åberopande af de grunder, Justitiä-Ombudsmannen i sin skrifvelse till Advokatfiskalsembetet utvicklat, ansåge sig böra lägga Herr Landshöfdingen Grefve Mörner till last, att den i Kongl. Maj:ts nådiga Bref den 4 Dec. 1830 påbudna reglering af kronobrefbäriugsskyldigheten inom
B NEUTRALA finnes i Göteborg hos familj med tre barn om 9, 6 och IV2 års ålder, plats ledig för en väl uppfostrad flicka, kunnig och villig att omhändertaga barnen samt att gå frun tillhanda i allt rörande husliga göromål. Reflekterande torde insända svar till » Flodur », under adress lduns redaktion. S A M T B priser REDAN UTN U ÄR ALLTSÅ kunnig att undervisa tvänne gossar for inträde i l:sta och 2:dra klasserna i elementarläroverk, önskas under vårterminen i godt och enkelt hem på landet. Den som är kunnig i musik äger företräde. Uppgift på lönepretentioner jämte betyg och fotografi torde sändas till K. Latorp &amp; Finspong senast den 6 februari i är. OCH D R ERNST SAGA DEN 1 1 FEBRUARI. OCH N:R 3 INNE Ä L L A LÄKARE; BIBLIOLinne-Damutstyrslar Dresden A, 21. Sommaroch Vinter-Kurorten adress: EGET 1 8 9 9 Å R S BÖRJAN UTGIFVES. Intet brännande af håret nödvändigt mera. Aldrig rakt hår mer. Genom Krugs Kräuselwasser hålles håret mycket längre lockadt än med kruslång. Pris pr flaska 60 pf. Finnes hos finare parfymoch drogaffärer eller direkt från T77 I£rTLff, PÅ » B A R N E N S S O M FRÅN KAN BESTÄLLAS STOCKHOLM) GRATIS FRÅN R ÄR NAMNET TEK », HÄFTE ENDAST L O Ö R E; FÖR HEL ÅRGÅNG O M 2 2 HÄFTEN 2 SENASTE "! LÄKAREINTYG: K R U G S E U T R I C H O L, framställd efter gammalt helt och hållet ändamålsenligt komponeradt läkarerecept, är genom hvarje enskild ingrediens och därjämte i sin sammansättning ett förträffligt rekommenderadt medel vid rationel behandling af hufvudet och för att konservera och förbättra hårväxten. Det har många gånger pröfvats af mig och befunnits vara ett kraftigt medel och äfven på grund af sitt behagliga användningssätt mycket prisvärdt. Walschleben bei Erfurt, den 80 dec.
40,000: ■— Anslaget till uppförande och inredning af ett boningshus på Landtbruks-akademiens experimentalfält — 6,000: — Återstoden af anslaget, 9,000 R:dr, till utdelning af premier för djur, redskap och ladugårdsprodukter — 4,500: — Dito af dito, 3,000 R:dr, till arfvoden för lärare vid Mariebergs artilleri-läroverk i civil-ingeniörer tillhörande kunskapsämnen — 1,500: — Dito af dito, 150,000 R:dr, till kostnader för tekniska oell topografiska samt statistiska undersökningar rörande för statens räkning ifrågaställa jernvägs anläggningar - — 50,000: — (Utbetaldes i Mars 1859). Det till utgående under åren 1858, 1859 och 1860 afsedda belopp utaf den utan återbetalningsskyldighet anslagna summa, 525,000 R:dr, för en kommunikationsled från Asasjön inom Norrvidinge till Almundsryd inom Kinnevalds härad af Kronobergs län samt anläggningen af en jernväg mellan sistnämnde ställe och Carlshamn — 170,000: — (Detta anslag lärer icke komma att utgå, enär något bolag för sagde arbetsföretags utförande icke blifvit bildadt inom derför föreskrifven tid.) Utaf anslaget för ny kommunikationsled från de inre delarne af Jemtland till lämplig hamnplats vid Nordsjön — 190,500: — » 1858 års anslag, 150,000 R:dr, för dels anläggning af nya, dels förbättrande eller omläggning af backiga eller eljest mindre goda vågar — 38,679: 17. » det särskilda anslaget, 15,000. R:dr, för vägs anläggning mellan Westeroch O ster-Dalarne genom Öije kapellförsamling inom Stora Kopparbergs län 10,000: — » dito, 67,500
Det är för att minska tungan af fattigvården, hvilken tunga nu inom många kommuner är odräglig; det är för att minska antalet af den del af befolkningen, som till en början väl blott tynger fattigvården, men slutar med att betunga fångvården, som nedsätter sedligheten och ofta till en förfärlig grad ökar osäkerheten i våra hem och å våra allmänna farvägar; det är för att undanrödja anledningarne till den farhåga, att Blekinge kunde^ blifva Sveriges Irland, hvilken säges hafva blifvit yttrad af en af våra dugligaste Landshöfdingar, som vi våga påkalla Statsmagternas behjertande, och begära nedsättning uti båtsmännernas antal.» Det är sålunda för att minska tungan af fattigvården, som samtlige Riksdagsmän från Blekinge hafva föreslagit, att R. St:r måtte hos K. M. anhålla att af de indelade båtsmännen i Blekinge åtminstone J:del eller 500 t. v. få indragas och ersättning af rusthållarne utgå medelst vakans-afgifter. De äro således villiga att betala detsamma som förut, och önska blott att båtsmannens antal i Blekinge måtte nedsättas från 1,500 till 1,000. 1 andra provinser äro de indelta soldaterna vanligen de bästa arbetarne, men så är icke förhållandet i Blekinge, så beskaffade som båtsmännen der tyvärr äro. De äro der en källa till uselhet och brott. Motionärerna anföra vidare åtskilliga andra skäl för sin begäran, såsom att båtsmännen, på det sätt de för närv:de användas, icke skulle vara det bästa manskap för flottan. Häröfver vill jag icke upphäfva mig till någon domare, men jag har likväl hört många män af facket dela denna åsigt. Jag hoppas att R. o. Ad. inser billigheten af den begäran, att K. M. måtte taga i öfvervägande, huruvida icke, utan skada för sjöförsvaret, någon del af båtsmanshållet kunde hållas vakant, och anhåller således, att R. o. Ad. måtte bifalla Utsk:ts hemställan. Hr Mannerskantz, Carl Axel:
O, hvad är alt det andra mot detta att du så lugnt och kallt bara vill öfverge mig! WILHELM. Nu förstår jag dig inte als. LISSI. sin hustru, kan han väl glömma henne under ett ögonblicks lättsinne men skiljas från henne för åratal WILHELM. förstod dig rätt. Du talade om en skilsmessa för lifvet, om jag Nej, du förstår inte, att om en man håller af LISSI. att det var i förtviflan och att du bara hade behöft glömma och förlåta alt. Om du hade förstått mig rätt skulle du sett, vara litet kärleksfull mot mig för att få mig att WILHELM. Lissi. Det är andra gången jag misstar mig på dig, LISSI. längre? Hvad har jag gjort, för att du med ens blifvit så kall och hård mot mig? (Vill omfamna honom.) Wilhelm håller du då inte en smul af mig WILHELM (håller henne tillbaka). säga dig uppriktigt, att jag inte i detta ögonblick Jag vill vara fullt ärlig mot dig, Lissi! Jag vill vågar bedyra, det du aldrig mer skall få något att själf under en tillfällig skilsmessa. LISSI. kärlek vill säga, skulle du inse, att jag hällre går igenom hvad som hälst än lefver skild från dig. förebrå mig. Och därför hade jag velat pröfva mig Ack, Wilhelm, om du visste, hvad en hustrus (Kastar armarna om hans hals.) Öfvergif mig inte, Wilhelm! Du ser, hur jag håller af dig hur jag är färdig att förlåta dig alt alt både nu och i af mig. framtiden bara jag vet, att du ändå i botten håller WILHELM (skjuter henne bort). Vet du, hvad detta är? LISSI. Hvad menar du? WILHELM. du ställer dig på detta sätt själf i jämbredd med detta andra slag af kvinnor. LISSI (med ett anskri). Mamma! Wilhelm! (Springer mot dörren till höger.)
Visko Hens Betänkande, H:o IS. 5 na, anhåller jag, att Rikets Ständer måtte helt cch hållet afslå elen föreslagna underdåniga skrifvelsen Af Herr v. Hohenhausen'.” Emot sednare delen af den föreslagna underdåniga skiifvelsen får jag anmäla reservation, hufvudsakligen af det skäl att grundlagens förbud emot monopolier derigenom synes mig vara för nära trädd. Efter min tanka hade denna sednare del af omför mälda skrifvelse i stället bordt innefatta en underdånig anhållan, att oktroj för någon ny pri valbank inom de povinser, der sådana redan finnas med hufvud-eller filialkontor inrältade, icke må beviljas; äfvensom att, derest Kongl. Maj:* skulle f nåder finna för godt alt tillstädja upprättande afen ny privatbank uti något af de län, der de för närvarande icke finnas, oktroytiden icke må utsträckas längre än lill slutet af det år, då nuvarande privat-bankei s oklroyer i allmänhet upphöra;’*' Af Herr Uggla'. ”Emot Utskottens beslut i denna fråga får jag äfven anmäla reservation. Hvad den sednare delen uti en den föieslagna underdåniga skrifvelsen vidkommer, så skulle, derest Kongl. Maj:t fästade afseende å Utskottens hemställan i denna del, de nuvarande privat-bankerne derigenom tilldelas ett monopolii m, som ej allenast vore obilligt, utan äfven stöde i uppenbar strid emot 60 § regeringsformen. Hvad åter angår den förra punkten, så vet jag ej hvarföre, då Rikets Ständer enligt 72 §. Regeringsformen ensamt ega alt sköta och föi valla deras bank, Kongl. Majit skall besväras med ett så brydsam! företag, som utarbetande af ett föslag till utvidgande af bankens lånerörelse, helst Utskotten ej kunnat uppgifva någon enda grund, hvaruppå, ett sådant skulle baseras.”’
Landtm, nyss gjort propos. om att återremissen blott skall beslutas, sedan liela betänk, blifvit föredraget, sä förbehåller jag mig, att då vidare fä yttra några ord. Silvius: Sedan R. o. Ad. nu lättat det beslut, att vid betänk., som punktvis föredrages, må göras de anmärkn., som hvar och en finner tjenligt att framställa, utan att något beslut vid hvarje puukt fattas; sä kan jag affatta mig helt kort. Att jag icke bifogat någon reservation vid della betänk, härrör deraf, att jag fruktar för 11. St:s allenastyrelse affinaucerna i afseende pä bestämmande af beloppet ä de sedlar, hvilka ensamme få gälla som Rikets mynt, emedan jag nilsag, alt det läns en möjlighet uti all man kunnat komma till något värre, än det visserligen icke rätt goda och nyttiga, som finnes i våra privatbanker och deras organisation. 452 Den 25 Januari f. m. De anmarkmr mot betänk., som bär speciell blifvit gjorda, skall jag till en del upplaga. Disctission börjades med eli stort loftal öfver våra privatbanker och deras rörelse. Jag instämmer deruti för så vida, alt de hafva för sig väl skött sin rörelse och icke vållat någon kris, genom underlåtenhet af alt fullgöra sin förpligtelse alt inlösa sina sedlar. Deremot hafva privatbankerne för det allmänna föra n led t de olägenheter, hvilkas ofta inträffande af privatbankerna man i England velat förekomma genom den derstädes nu sednast antagna billen. Uti de tider, dä Riksbankens sedelstock är ymnig, och dä det ar lättare för privatbankerne att ulan stor kostnad behålla i sin cassa erforderligt belopp af riksmynt, så ulgåfvc dessa banker lån på längre tider oell i ymnigare belopp, men sedan härigenom en allmän stegring i fastigheter och varuvärden uppstått och det. reda myntet utströmmat, sä vällas svära kriser genom de indragningar i lånerörelsen de nödgas verkställa, emedan kostnaden af att underhålla en stor vexlingscassa i riksmynt vida öfverväger vinsten å den stora utlåningen, som dä inskränkes så väl till belopp som lid för Inneus innehafvande.
Med orubbligt lugn, utan att ett ögonblick förlora besinningen, såg fru W. faran fast i ögat; och man kan vara viss på att, om utgången blifvit en annan, bankdirektör Wallenberg skulle af sin hustru ha fått det bästa handtaget, när det gällt att ännu en gång bryta sig väg i lif vet. » Den pröfningen », yttrade en gång fru W. » gaf mig en så stor moralisk styrka, att jag vid många tillfällen prisat mig lycklig, att den kom på min lott, och aldrig önskat den ogenomgången. » Den 12 januari 1886 upplöstes genom A. O. Wallenbergs död detta i hög grad harmoniska äktenskap. Det var för den efterlefvande makan ett hårdt, till en början nästan förkrossande slag. Men fru AV. är i besittning af en ovanlig förmåga af själfbehärskning och hör dessutom till de människor, som alltid i prof ningens stund tillämpa Viktor Rydbergs ord » Din sorg är din, och du bör bära henne. » Sedan hon öfvervunnit den första bittra smärtan, gick hon åter ut i lifvet och bland människorna. Där funnos många fält, där hon kunde arbeta, mycken nöd, som hon kunde lindra, således många plikter, som hon kunde åtaga sig och uppfylla, skaper det är som göra henne så synnerligen lämplig för dylika värf, så får man till svar: » Hennes stora organisationsförmåga, hennes klara blick, som aldrig skymmes af detaljerna, utan för st och främst ser enheten, vidare hennes snabba uppfattning, hennes villighet att personligen åtaga sig arbete, hennes frihet från all auktoritetstro samt hennes från allt hvad småsinne heter fria karaktär, med ett ord hennes förmåga att alltid vara en stödjande, aldrig en tyngande kraft. » 1 en biografi öfver A. O. Wallenberg heter det: » När han såg, att något allmännyttigt kunde åstadkommas genom ett kraftigt handtag, skyggade han icke, för möjligheten af en förlust, att gripa in. Han hjälpte gärna, när han trodde, att hjälp kunde något uträtta. » Dessa ord kunna i alla afseenden tillämpas på fru W. Hon gifver gärna, och hon gifver med förstånd. Den välgörenhet, som i många former af henne utöfvas, kan i sanning kallas storartad. Särskildt ligger det henne om hjärtat att jämna vägen för fattiga och begåfvade konstnärer.
Af den motivering, som motionären, hvilken sjelf är Jemtlänning, har gjort, vid framställningen af sin motion, synes att han ansåg för Jemtland passande ali 104 Den 24 April. tillfälle skulle bereilas länets innevånare alt begagna en sådan landtbruksskola, sora de nuvar. Det må vid sådant förhållande förlåtas den, sorn icke varit i Jemtland, (såsom förhållandet är med mig) om jag trodde honom mena hvad han i sina ord uttryckt, och sedermera, då jag uplystes örn, att del syfte, sorn han afsell icke genom bifall lill hans motion kunde vinnas, afslyrkle densamma. Det har af en annan talare blifvit anfördt, alt odlingarne skulle fortgå i stor skala i Jemtland. Detta vill jag visserligen icke bestrida. Jag vill blott i R. o. Ad:s minne återkalla att för odlingar i de nordliga provinserna blef, såsom jag tror, för 10 år sedan, el t betydligt anslag beviljadt utan återbetalnings-skyldighet. Ulaf detta anslag har en slör del nlgålt lill Jemtland; men af detta anslag är f. n. en icke så ringa del under utsökning, emedan de odlingar, till hvilka lånen varit ullemnade, icke blifvit verkställda. Medlen hafva i stället blifvit använda till andra industriella förelag, än odlingar, och att den summa, som sålunda blifvit dragen till fremmande ändamål, ej är så ringa, det uplyses så väl af Riksg:s-kont:s räkenskaper som af de Herfaldige ansökningar, hvilka (ill K. Al. sedan inkommit om upskof med odlingarnes verkställande, eller anstånd med de undfängne medlens återbetalning. Ehuruväl häraf vill synas, som med odlingarne i Jemtland icke alltid ginge så serdeles fort, tror jag dock att den hjelp, som genom lån eller bidrag till odlingar lemnades vore för den orien kanske af mera verklig nylla än det ifrågasatta Landtbruks-inslilutet.