Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Nöjes kreaturets egare ej åt värdering af skada eller uppskattning af kostnads-belopp, eller vill han af annat skäl vinna åter hvad han i lösen gifvit; instämme saken till Rätten, inom tre månader sedan kreaturet utlöstes. §■ 27. Kan den, som kreatur intog, ej med värdering efter 24 § visa hvad skada det gjort och har han ej heller med dess egare om skadans värde sig förenat; vare skyldig att kreaturet utgifva utan annan lösen än det kostnads-belopp, som i 26 § omtalas. §• 28. Har den, som kreatur intog, underlåtit att tillsäga eller lysa efter 25 §; gifve då utan lösen kreaturet ut, och gälde till egaren skadestånd för det denne af kreaturet i saknad varit. §. 29. I de fall, som i 27 och 28 §§ sagda äro, stånde den, som kreatur intog, fritt att efter stämning utsöka hvad i lösen honom tillkomma kan, men ej guldet blef då kreaturet utgafs; likasom ock den, som förmenar sig hafva lidit skada af annans kreatur, men det icke intagit, må hos domaren sitt ersättnings-anspråk anhängiggöra. §. 30. Har någons kreatur på annans egor olofligen inkommit, och ligger vållande dertill ej den till last, som kreaturet tillhör; njute ändå den, som det åsine°eo'or funnit, der han ej, enligt 22 §, bör skadan sjelf stånda, sin rätt, efter hvad förut” är sa»dt, emot kreaturets egare; och denne söke sitt skadestånd af den, som vållande var°att kreaturet inkom. §. 31. Nu kommer den, som intaget kreaturet eger, och bjuder lösen efter ty i 26 och 27 §§ stadgadt är: Vill han, som kreaturet intog, det ej utgifva, sätte då den andre det belopp i penningar, hvartill lösen uppgår, eller ock full pant eller borgen derför hos någon af hans grannar, eller hos kronobetjent i orten eller nåo-oi? af Nämnden; och kräfve derefter sitt kreatur ut.
Med anmärkning i afseende på den påräknade arbetsstyrkan, att denna synes alltför hög, åtminstone för så vidt det får förutsättas, att meningen icke är att under tiden hindra alla enskilda arbetsföretag af större omfattning, anser jag mig böra egna slutorden åt den financiela delen af frågan. Bil. till Slats-Ulskotlels Utlåtande M 62. 67 Den åsigt, sorn inom Utskottet gjort sig gällande, att statens jernvägsbyggnader böra verkställas med upplånte medel, liar sin angifna grund deri, att dessa anstalter hufvudsakligen skulle afse framtidens nytta, hvilket påstående ock lill en del är riktigt. Den närvarande generationen väntar dock jemväl för sig fördelar deraf, äfven om beslutet om jernvägarnes sträckning icke skulle hafva lill följd alla de förmåner, dem Utskottet i så lifliga färger målat, och den bör derföre icke kasta hela tyngden af kostnaden på de efterkommande. Den skall till gengäld för det arf, den af förfäderna mottagit, i sin ordning göra allt möjligt för framtiden och ej betunga efterkommande mera, än i mån af den nytta, som dem tillfaller, särdeles i fall, då det ingalunda är afgjordt att företaget i sin helhet någonsin kan upprätthållas utan ständiga bidrag. 1 allt fall måste de kommande generationerne afven lemnäs tillfälle att i sin ordning åstadkomma hvad för den tiden visar sig angeläget och nyttigt, äfvensom att derutöfver hära tyngden af tillfälligheter, hvilkas omfång ingen nu kan förese eller mäta. Den moraliska förpligtelsen fordrar således, att Rikets Ständer, som besluta både för sina nuvarande kommittenter och för en lång framlid, tillse, att staten för jernvägarnes utförande lemnat allt det omedelbara bidrag, som en klok hushållning rnedgifyer; men en sådan bygges aldrig på lösa beräkningar och knappast på sannolika. Den enda säkra grunden äro faktiska förhållanden och allt hvad som kan och bör förutsättas är, alt dessa i allmänhet skola blifva åtminstone lika gynnsamma. ”Vid sista riksdagen handlade man efter dessa åsigter.
Sedan öfverläggningen förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall tili Utsk:ts förev:de hemställan och dels afslag derå samt beviljande af en till 900 rdr förhöjd årlig pension åt Prot.-Sekreteraren Per Aron Borgs enka, Christina Magdalena Borg, född Ekman; framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan, hvartill svarades ja och nej i blandning, samt sedermera propos. på afslag derå samt beviljande af den ifrågav:de förhöjda pensionen, då svaren likaledes utföllo med blandade ja och nej; hvarefter propos. på bifall till Utsk:ts hemställan förnyades samt besvarades med blandade ja och nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Sedan votering blifvit begärd, uppsattes och justerades följande voter.-propos.: »Den som bifaller Stats-Utslots hemställan i 84:de punkten af Utlåt:t N:o 153, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, afslår K. o. Ad. denna hemställan och beviljar Enkefru Borg en till 900 rdr rint förhöjd årlig pension.» Sedermera företogs voteringen och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 13. Utsk:ts hemställanden biföllos. 88:de punkten. Gr. Cronstedt: I konseqvens med hvad jag yttrade vid fråga om pension åt Enkefru Agren, får jag anhålla om afslag å Utsk:ts hemställan i denna punkt. Hr von Francken: I konseqvens med hvad jag yttrade vid föredragning af 76:te punkten ang:de pension åt Professoren Ågrens enka, får jag anhålla om bifall till denna ifrågav:de punkt. Hr Stedt: För min del anhåller jag att få förena mig med Hr von Fraucken.
Ofver Kongl. Majits högstberörde nådiga Skrifvelse kommer, i följd af RiksStåndens remisser, sammansatt Statsoch Bariko-Utskott att till Rikets Ständer afgifva utlåtande; men då, äfven i den händelse att ifrågasatta öfverflyttning af Riks-bankens landtfastighets-fond till den föreslagna allmänna Hypotheks-banken skulle vid innevarande riksdag komma att beslutas, denna förändring icke lärer kunna genast bringas till utförande och verkställighet, samt vid sådant förhållande nödigt är att de vilkor, hvarunder fastighets-belåningen skall i Riks-banken fortfarande besörjas, nu varda uppgjorda och bestämda, har Banko-Utskottet funnit sig, oberoende af det utaf Kongl. Majit till Rikets Ständers pröfning aflemnade förslag, böra behandla de till Utskottet hänvisade motioner, som afse ändring i gällande stadganden för ifrågavarande låne-rörelse. De förslag, som härom blifvit väckta, äro följande, nemligen: l:o / fråga om det belopp, hvartill fastighets-lånefonden må bestämmas. a) af Riksdags-fullmägtigen Anders Johan Sandstedt från Jönköpings län, som anfört, att då i närvarande tid så mycket ordades om angelägenheten af att anskaffa tillgångar för handeln, näringarne och den större rörelsen samt att afhjelpa dessas till stor del sjelfförvållade förlägenhet, Banko-Utskottets Betänkande M 25. borde det äfven tillses, att denna omtänksamhet icke utsträcktes derhän, att den komme att menligt inverka på lånetillgången för den rörelsegren, som vore den allmännaste, emedan den omfattade hela landet, och tillika den vigtigaste, emedan alla öfriga deraf berodde, nemligen det egentliga jordbruket. Rättigheten alt mot första inteckningen i fastighet å landet erhålla lån i Riks-banken vore lika gammal som Banken sjelf, och vigten af denna låneutväg, i synnerhet för den mindre hemmansegaren, erfordrade icke någon bevisning. Deremot ville motionären på förhand bemöta en anmärkning, hvarmed man vanligen sökte nedtysta dem, som förordade fastighets-belåningen, nemligen att densamma icke vore bankmessig och att
Uhr från Nerikes län, om bidrag af allmänna medel, till aflöning åt lärarne vid farmaceutiska institutet; m. m.; 77:o P. F. Mengel från Upsala län, derom, att då revision af Statsverket* samt Bankens och Riksgälds-konlorets tillstånd, styrelse och förvaltning eger rum under pågående riksdag, de ledamöter af revisionen, som tillika utöfva riksdagsmannakallet, icke må vara berättigade att i egenskap af revisorer uppbära arfvode eller annan ersättning; 78:o samme ledamot, om statsanslag af 12,000 R:dr att öfverlemnas till utsedde kommitterade för undersökning af den s. k. Nynäsbanan såsom ersättning för utgifterna i afseende å berörda undersökning; 79:o August Karlberg, från Hallands län, om förbättring af folkskolelärares lönevilkor, deras pensionerande samt hela personliga skyddsafgiftens jemte särskildt statsanslags anvisande härtill; 80:o samme ledamot, om statsanslag till lön åt en Djurläkare i Fjäre och Wiske härad med station i Kongsbacka; 81:o samme ledamot, om åtgärders vidtagande till skydd för krono-laxfisket vid Åsbro i Wiskeå; 82:o Liss Lars Olsson från Kopparbergs län, om pensioner å rikets allmänna Indragningsstat åt J. Nordfeldt, J. P. Gustafsson och E. Grönstedt; 85:o J. 0. Almqvist från Norrbottens län, om statsanslag till förhöjning i tingstolkarnes aflöning inom Pajala m. fl. härader inom länet; 84:o samme ledamot, om statsansag till betäckande af den förlust Kapitenen M. U.
Rerservationskraf för underlåtenhet att påföra denna afgift för år 1818 , Samt de föregående åren dervid tillagt, att, utom den följd sorn uppkommer af Landt-Tullsoch Accisforfjttningarnes totala upph.fvande, hvarigenom alla deri föreskrifne afgifrer blifvit inställde, saknades all anledning till påstående om denna afgifts erläggande sedan Rikets Statsverk genom 1810 och 1815 arens Riksdagsbeslut samt de då stadgade Bevillnitjgame, blifvit anvist till erhållande af alla för dess behof nödige ansedde an. slag , och således genom den härvid i beräkning komne Landttulls-ersättningen samt de Näringarne i och med detsamma påförda Bevillnings-afgifter njutit erforderligt vederlag för ej mindre 566 Bevillnings-Utsbottets Bettinianderts fordna Landttullsoch Accis intägten, än alla öf. riga äldre, genom Bevillnings anslagen undanröjde, meri i sednare utlagor, fast under annan benämning, föranledde afgåIder, hvadan afven blifvit yttradt , det Städ erne synes vara berättigade ej allenast att hädanefter undgå betalnings - skyldigheten af salu-accisen , utan äfven att återfå hvad dem , under namn af reservations-kraf påfördt blifvit ; varande dessutom Pierr CornmerceRådet Cronii motion biträdd af Vällofl. Borgare. Ståndets fleste Herrar Ledamöter, men deremot af Herr CommerceRådet Santesson upplyst , att när Landttullarne år 1809 indrogos, föreslogs en Landttulls.ersättning stor 150,000 R:dr , hvaraf fördelades en summa af 15,000 R:dr på Stockholm, Götheborg och Carlskrona under benäm-' ning af Qvarntull och 15,000 R:dr på samtlige Städerne såsom salu-accis, samt de öfrige 120,000 R:dr till hälften emellan Städerne och Landet, hvaruti någon förändring sedermera icke skett.
M:t inalles beräknat 4°°iooo: ' För år 1827 har i detta ändamål utgått ^5,551: få, 4. samt för år 1828 är provisionelt beräknade 450,00°; — —» Och då Utskottet, med anledning häraf, förslagsvis alfort sistnämnde belopp till Stat och utgifter vid den Calcul Utskottet uppgjort öfver behållna inkomsten af Tullmedlen, hvars fastställande nu är på R. St:rs pröfning beroende, så utföres, under åberopande af ofvannämnda Memorial i denna del, tills vidare för aflöningar och omkostnader vid Tullverket meranämnde summa 45°,000: Dock sora Utskottet anser ordningen fordra, att TullVerkets Aflöningskostnader, hvilka medtaga största delen af samma summa, uti RiksStaten upptagas; så föreslår Utskottet: att R. St:r, i sammanhang med beviljandet af ifrågavarande FörslagsAnslag, till K. M:ti underd. framställa det förbehåll, att, sedan Organisationen af nämnde Verk finnes fulländad och stadgad, Förslag till AflöningsStater för Verket med derunder lydande TjenstemannaPersonal måtte uppgöras samt It. Betänkan den, N:o 128. 83 St:r till pröfning och antagande vid deras nästa sammankomst föreläggas. n:o K. M:t har, såsom tillökning i Förslagssumman för Postverkets Aflöningar och Omkostnader upptagit • 6,322:33. 4. RiksStaten för ar 1823 anslår härtill 2o3,34o:46. 10. hvadan K. M:t beräknat in alles 20g,663: 02. 2. För följande år hafva erfordrats: 1824 Och som Utskottet, vid beräkningen af inkomsterne i Postmedel, funnit sig, till följd häraf, icke kunna antaga till Stat och Utgifter mindre än 25o,ooo Rd.; hvilken summa, i sammanhang med det belopp, hvilket såsom netto inkomst af Postinrättningen bör kunna påräknas, redan är underställd R.
De nämnda betänkligheterna, hvilka icke i andra länder verkat till någon tvekan vid bestämmandet af fasta reklors-besläilningar vid skolorna, torde så myckel mindre lill en sådan tvekan föranleda hos oss, då i närvarande tidpunkt, ännu mera än förr, behof synes hafva uppstått af sådane styresmän. Genom föreningen af Gymnasium och Skola har lärjunge-antalet vid vissa läroanstalter vext till en förut okänd höjd; genom den obestämda gränsen mellan de särskilda lärnrnes undervisnings-skyldighet är ordnandet af undervisnings-timmarne vida svårare än förut; genom införandet i Elemenlar-Läroverkets undervisning af en mängd nya läroämnen har uppgiften alt sammanhålla undervisningen blifvit ännu mera invecklad. Särskildt torde man böra afse den svårighet, hvilken, ehuru nära sammanhängande med bildningens beskaffenhet, ostridigt för närvarande utgör en af Skolans största olägenheter, nemligen den stora mångfalden af läroämnen och den deraf hilt uppkommande förslappande öfveransträngningen af lärjungarnes själskraft. Den oaflålliga syftningen lill ett. och samma mål vid undervisningens behandling pä olika områden, den måtta i särskilda lärares nit, som afhåller ifrån att ensidigt drifva ett ämne på de öfrigas bekostnad, den gemensamma omsorg om bildningen såsom ett helt, lill hvilket de särskilda ämnena böra sammanläggas såsom för hvarandra nödvändiga delar, — kunna svårligen åstadkommas, om icke af en Rektor, sorn, helt och hållet införlifvad med sitt embete, åt dess mångfaldiga och djupt ingripande omsorger egnar sitt lif. Endast en sådan styresman kan ock förvärfva den säkra menniskokännedom, den djupa insigt, i undervisningens natur och den omfattande erfarenhet af de särskilda läroämnenas behandling, som, jemte karaklerens styrka och renhet, utgöra väsendtlig» egenskaper hös innehafvare!) af detta för den offentliga uppfostrans hela framlid så maktpåliggande embete. Beträffande beloppet, af den Rektorslön, som skulle anslås vid de högre Elementar-Läroverken, hafva Rikets Ständer ansett sig icke böra gå utöfver densamma, som uppkommer genom sammanläggande af den högsta lärarelönen, enligt. Eders Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, med det derstädes föreslagna Reklors-arfvndet.
Ständer ensamt äga rättighet att bestämma anslag af allmänna medel, äga de ock ensamme magt att göra fördelningen deraf till hvilken eller hvilka provinser de behaga. Herr von Hartmansdorffj August: De gjorde anmärkningarne angå både det förflutna och det tillkommande. Hvad det förra angår, så, i händelse jag bär hade Statsutskottets Utlåtande om granskning afStrömrensningsmedlens förvaltning,skulle jag kunna på ziffran ådagalägga, att de norra Landskapen fått mest af anslagen. Jag tror dock icke vara tjenligt att öka denna proportion, ty lika orätt, som en landtbrukare skulle hafva, att i stället för odlandet af de bättre fält, som ligga närmast för handen, begynna med de aflägsnare och sämre i vilda skogen, lika orätt har Staten att använda sina medel på långt aflägse gränsor, i händelse de kunna på närmare håll gifva mera frugt. Men hvad gjordt är har ingen återvändo. Det är blott framåt man skall skåda, och se till, att, varnad af föregående misstag, man må handla klokare efteråt. Hvad framliden beträffar, så anser jag för rätt, att åt Styrelsen öfverlemna medlens fördelning, dit de med mesta nytta kunna begagnas. Om Ridderskapet och Adeln nu vore i tillfälle, liksom Utskotten varit, att läsa de sakkunniga upplysningar, hvilka i delta ämne blifvit lemnade af en man, som ej mera kan afgifva några sådana, så skulle Ståndet finna, med hvad urskilning han afsöndrat livad som borde göras eller icke göras i detta fall, och huru obelänkta företag, som man utan Styrelsens ledning påbörjat, blif 56 H. 14 210 Den 8 Jan uari i f. m. vit inställda, innan de skolat förvälla ytterligare fåfänga kostnader, o. s. v. Men det omdöme, som af Rikets Ständer i hänseende till
Derr Berghman, Ambrosius Magnus: Rik* sens Högloft. Ständers Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskott har, 'så väl i dess förr afgifna ^som r.u upplästa Betänkande, isrenom de liera aberopaae f örfattningar och anförda många skäl, satt j fullaste dag Bäfsmanshållets skyldighet att i krigstider utgöra Fördubbling, och äfven bevisat att Fördubblingen icke kunde anses annorlunda än såsom en stående corus Och alltså icke bordt indragas, i följd af Riksens Ständers i April månad igio fattade beslut. Jag får derför ödmjukligen anhålla om proposition till bifall å Utskottets Betänkande. Jag tror det vara Ridderskapet och Adeio värdigt, såsom det första af RiksStånden , att så medelst gifva tillkänna sitt missbilligande af den skedda orätta uttydningen af berörda beslut, och ådagalägga sitt nit för rättvisa och billighet. Friherre Cederström, Jacob: Då redan 2 Stånd afslagit Urskottets förra Betänkande i detta ämne, kan väl Hpglofl. Ridderskapets och Adelns beslut nu icke verka någon ändring i sjelfva hufvudsaken ; men jag fror mig likväl böra vid detta af Utskottet afgifna sednare Betänkande göra några anmärkningar: och kan ej instämma med Utskottet eller med den sidsta värda talaren deri, att bifall till förslaget af Båtsmans Fördubblingens återupplifvande vore värdigt och rättvist. Bland de af Utskottet anförda skäl ar att Fördubblingen är bland grunderna för Indelningsverket : Om så vore, hvil ket - VI. Den 3 Augusti. i? ket det likväl icke är, så får jag anmärka att hela Indelningsverket kan, enligt 80 § Regeringsformen, genom Konungs och Ständers sammanstämmande beslut, när som heldst, förändras; den gjorda förändringen var således icke olaglig. Vidare har Utskoitet anfört att rubbning uti Indelningsverket vore rubbning i Statens säkerhet samt att åldern gifvit Indelningsverket helgd, och ådagalagt dess nytta: Jag tror ej Statens säkerhet rubbad genom den rubbning
Att inom Länen bör, genom Socken* PuUmägtige, en Deputerad väljas från hvarie Hä råd, hviike Deputerade sammanträda på den tid och det ställe, Landshöfdingen utsätter, för att, under dess ordförande, sjelfve öfverlägga och, i händelse af olika meningar, genom Votering per capita, deruti Landshöfdingen eger deltaga, besluta huru den Comrnittée hör sammansättas, sorn skall årligen intill nästa Riksdag stadga den för följande året nödiga afgiften, samt äfven sättet att utse arliga Revisorer till Räkenskapernas granskning; Häruti deltaga äfvenledes FullrnägtigC från hvarje af de Städer, sorn begagna gemensamma Curtius med landet; men Stockholm och Götheborg anses i detta hänseende såsom särskildta Län. 7:0 Att denna från Hospitals-fonden inom hvarje Län skiljda afgift, må af en tillförordnad
Då det måste medgifvas, att en i alla afseenden fullständig och emot svek och bedrägeri i allo betryggande kontroll å ombudsmännen icke står att utfinna, utan att säkerhet emot förlust alltid väsendtligen beror af de till denna befattning utsedda personers nit och redlighet, torde ändamålet närmast vinnas genom sådane föreskrifter, de der, utan att skada tjenstemannens anseende i det allmänna, lemna en i det närmaste tillförlitlig visshet derom, att bevakningsgöromål och uppbörd vederbörligen handhafvas och besörjas. I betraktande häraf och då de af fullmäglige föreslagna stadganden synas Utskottet vara i berörde hänseende tillfredsställande, samt genom antagandet deraf äfven vunnes fördelen af enahanda kontroller vid alla diskont-kontoren, har Utskottet ansett sig böra, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med hvad fullmägtige tillstyrkt, härigenom bos Rikets Ständer vördsamligen föreslå, att i stället lör § 89 af 1845 års Banko-reglemente, en så lydande föreskrift måtte få inflyta uti det enahanda reglemente, som nu skall upprättas, nemligen: l:o De till ombudsmännen i och för indrifning utlemnade lånedokumenter upptagas i ett lagsöknings-diarium, som uppställes enligt det formulär, fullmägtige, efter vederbörandes hörande, låta upprätta; 2:o Å alla medel, som ingå till ombudsmannen för diskontverkens räkning, utfärdas af ombudsmannen qvitto, hvilket, för att såsom gällande anses, skall vara annoteradt, hvad Banko-diskont verket i Stockholm angår, af någondera utaf de i direktionen deltagande kommissarier, samt beträffande lånekontoren af vederbörande Banko-om bud; Börande om denna föreskrift upplysning meddelas ej mindre uti de qvitteaser, som afgifvas, än äfven i utfärdande anmaningsbref; Banko-Utskottets Memorial, N.o gj. 3 3:o
STiFébag hoö nyft* näntnbe 3iiFö Sftotion lemnäs u* tan affeenbe, ©en 17 ©ept. 1829. LXI ‘Dcto 262. iltfatanDe oftt>er «£)err Rosenblads, Bernhard, f;o3 ^)ogf. 9v. odj 51. gjocDa motion om penfton fot afl. Dfroer*£ommtéfawn votD ©en. 51éfijtance*£ontoit’et P. A. Heyderichs efterlemnabé €nfa. (3fcgs*9i.) Sia UtfFotfet fiar btifmit retnitterabf ett anföranbe tia Jjböglofl. 9t. ocb SlbelnS protocott för bett 21 fiflt. 2tprit af .£err Rosenblad, Bernhard, beri föreflåS, fltt foill bå nyligen aflebite £)froer Qtt butt* bra åttatio Stifébaler, benne måtte, i anfeenbe tia mannens förtjenfter, berittöfroer tilläggas en penfton af JFrebnnbra tjugo 3?ifSbatcr på 3tifSgälbS*GontoiretS ©tat, ecb bon få* ntebcljf fontina i åtnjutanbe af 5oo 9f:br penfton elter e* nabanba belopp, font ettälbre 23anco*GomntiSfarieS, elter .6ftöcr
Comp. utgifne ^artial*Dbligationer, ptoarDera på 500 3fcDt §pjft oentionémpnt, återftå nu mera enDaft 13 ftpefen, proilfa icfe blifroit, fåfoni inlöfte ocb annullerabe, uti fXtfégålD^QEontotet foreteDDe. S|3å Såtien t Slntroerpen, för proilfa ^artiabDbligationetne, proarbera på 1000 ^(oriner 23rabantjft (2Sepe[rnpnt, af SiXifégålDO»kontoret åro utfår» DaDe, fafnaé annu 73 jtpefen, proilfa tcfe blifroit till kontoret återjtåUDe. Utaf De för Såne» t SlmjterDam af roeberböranDe €ommijiionairer utgift na partial Obligationer, proarbera på 1000 ©ttlDen åöoHanDö Courant, åro annu tcfe, fåfom inlofte ocp annulIeraDe, uti DtiféaålDé»kontoret fötetebbe 234 ftpefen, epuru, efter proaD ett från ©enerat»Confuln Westerberg till åpetrat guUmågtige i ett annat åmne aflåtet bref foranteDer, florea Delen af Dega fPartiabObligationer torDe mara infrtaD. Olibra Slfbeltitngem <Bmexab2l$iilancc><L®ntoxcb Slepiforerne pafroa grannat
S. D. Fann Ridderskapet och Adeln för godt återremittera Banco-Utskottets den 29 sistl. April på bordet lagda Utlåtande N:o 12, i anledning af Herr Rosenblads , Ä, motion om bestämmande af praescriptionstid för emottagande i Kronans uppbörd och inlösen uti Rikets-Ständers Bank af Bankens utelöpande transportsedlar samt sedlar a 3 och 2 R:dr å ofärgadt papper. S. D. Biföllos Stats-Utskottets den 25 och 29 sistl. April på bordet lagda Utlåtanden: N:o 58, angående Riks-statens Sjunde Hufvud-Titel. N:o 60, i anledning af Prosten Sjlvans motion om anslag af Statsmedlen till en vid Stora Råby i Skåne inrättad räddnings-anstallt för vilseförda och moraliskt vårdslösade barn. S. D. Återremitterades Stats-Utskottets den 25 och 29 sisllidne April på bordet lagda Utlåtanden: N:o 57, angående regleringen af utgifterna å Riks-Statens Sjette Hufvud-Titel. 3NT:o 59, i fråga om utgifternas reglering under Riks-Statens Åttonde Hufvud-Titel. N:o 61, angående regleringen af utgifterna under Riks-Statens Nionde Hufvud-Titel. S. D. Öppnades Herrar Electorers lista till val af en ledamot i Expe ditions-Utskottet efter N:o 83 Grefve Cronstedt, Fredric Johan; och befanns hafva blifvit der Lill utsedd. N:o 391 Herr Lagergren, Anders. Från Högvörd. Preste-Standet. S. I). Föredrogos ånyo Stats-Utskottets följande Utlåtanden, hvilka den 29 April sistl. och den 2 dennes blifvit å bordet lagda: a6o Prot. Utdr. d, Maj 18jo. l:o N:o 59, i fråga om utgifternas reglerande under Riks-Statens 8:de Hufvud-Titel.