Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I detta afseende föreslår Borgmästaren Stolpe, dels att borgarerätt i stad hädanefter skall tillkomma ej blott dem, som särskildt förvärfvat burskap å handel, handtverk eller annan näring, utan äfven hvar och en inom staden bosatt välfrejdad mansperson, som har rösträtt å allmän Rådstuga, d. v. s. som är myndig Svensk undersåte och i bevillning efter Andra Artikeln betalar åtminstone 1 R:dr Runt, och dels att samtlige dessa borgare skola deltaga i alla de kommunala rättigheter och skyldigheter, som för närvarande äro innehafvare af burskap särskildt förbehållna. Detta förslag har synts Utskottet så mycket mera förtjent af bifall som, utom det att detsamma är egnadt att på lämpligt sätt afhjelpa ofvannämnda missförhållande i städernas kommunal väsende, det tillika i sjelfva verket ieke är någon nyhet, utan endast ett återställande af urgamla, ehuru i tillämpningen missförstådda grundsatser. I ett afseende torde det dock höra ändras, nemligen deruti att detsamma utesluter qvinnor från borgarerätt. Då qvinnor lika väl som män kunna utöfva rösträtt å allmän Rådstuga, finner Utskottet ej något giltigt skäl hvarföre de icke äfven skulle kunna innehafva borgarerätt, och tillstyrker derföre att ordet ”mansperson” i Borgmästaren Stolpes ofvananförda förslag utbytes emot ”person”. I sammanhang med den ändring af § 4, som i följd af hvad sålunda anförts blir nödig, lärer ock § 3 böra förändras till öfver ensstämmelse med § 2 uti Borgmästaren Stolpes särskilda förslag, hvadan ifrågavarande §§ torde böra lyda som följer: § 3. Medlem af stadskommunen med skyldighet att till dess gemensamma utgifter bidraga, samt rättighet att i behandlingen af kommunens angelägenheter deltaga, efter hvad derom i denna Förordning vidare säges, är en hvar i staden eller på dess område bosatt, som der är för inkomst af fastighet, näring, lön eller pension till allmän bevillning taxerad, äfvensom hvar och en som, utan att vara i kommunen bosatt, derstädes är för fastig het eller näring till bevillning lagd. § 4.
I sammanhang med detta ämne, 06) »ned be. rättelsen om Bohus-Läns Jnnewänares »visade frikostighet, att genorn friwilliga gäfwor grundlägga oftanämnde Curhus i Strömstad, saint da tillgångar till den nu önskade och af behofwet ömt pakallade anstallt för Bohus-Lan kan hända saknas »bland Kongl. Seraphimer-'Gillets »nebel; »vägar Utssotte: i stöd af Riksdags-Ordningens Z4 §. inför Rik - 394 Den i Jnnik. sens Högloft. Ständer anmärka såsom en brist uti nu gällande Författningar, i afseende pa Hospitaisvch Lazaretts-wärdén, att de insamlingar, som ste i Landsortcrne, sammansmälta tillen fond, franhwilken sedermera utdelning göres efter förmodadt behof till hwarje särskild Landsort, utan afseende pa huru stor andel deraf hwarje ort lämnat. — Denna reparation war troligen nödwändig fordom, för att kunna understödja Rikets fattigare Provincer, hwilka under mindre förmögenhet hos sina Jnnewanare, aswen saknade tillgångar för vefta BarmhärtighetsJnrättningar uti enskildas Donationer och stående fonder. Bland sadane behöfwande orter räknades med ffäl, Sweriges fordna tillhörighet Finland, som i detta afseende behöfde fran Moderlandet mycken hjelp. Nu aro vmständigheterne förändrade, och sammanskotten torde i anledning deraf pa annat sätt böra fördelas. Utskottet tror, att den enskilda barmhärtigheten stall lnngt mera lifwas, da detz offer blifwa anwände till nytta för Giftvarned hemdygder. Walwiljan börjar alltid att röja stg mot de närmaste föremålen för medlidandet, innan den utsträckts till de aftägsnare; och med uppmärksamhet pa denna erfarenhet stall man icke mlfträkna sig, om man wäntar större frikostighet när den inom hwarje ort får wisas emot Länets Lazarettet', Hospitaler och andre Inrättningar för de nödlidande. Utskottet magar derföre aswen tillstyrka, att Riksens Högloft. Städer inför Kongl.
» » Det gör det, » sa jag, och det med efter» Så ska det ta ' s, » sa Ruffen och hängde tryck. förnöjdt väskan öfver axeln. » Men vi har ändå flugit i luften, du gum» Alldeles så, » sa jag och köpte för 50 kronor infattade ryska stenar, som jag daman, hä hä. » » Som stora gäss! » sa jag. gen därpå upptäckte precis maken till hos Hedblom, fast hos honom kostade de Så skrattade vi igen, fast det låg liksom bara hälften. litet bomull på skrattet ännu. Ja, en af sommarens allra mest minnes» Nu tycker jag vi firat oss nog, gubben, » rika och oförgätliga dagar blef den dagen sa jag. » Alldeles min åsikt, » sa Ruffen — som för oss, det är visst, men som » Rysk naallt var bra röd och glad ännu tionaldag » betraktad, tycker jag ändå fortfarande, att den kan anses vara bra egen!! precis som jag! När vi kom half vägs till utgången, stannade Ruffen. » Vi — kilar — väl öfver — på luftbanan? — Hva, du gumman. » » H u! » sa jag. » På luftbanan? Är du Alla utställningsbesökande damer tokig! » » Sväfva i det blå, hva, som få-å-åglar inbjudas vördsamt till ett besök i » Iduns sasmå! Hva, g u m m a n? Svaja i etern — long » • — belägen i Nordiska museets byggnad — romantik hva — —? Bör värj, å utställningsplatsen — där hviloplatser och din konfekt det, Lovisa! Ha ha ha! » toalettrum gratis stå till våra ärade gästers ' » Men vattnet inunder? » sa jag tvekande. förfogande. Red. af Idun. » Hvad tusan har vi i vattnet att göra! » » Det har du alldeles rätt i, gubben, » sa jag. » Hvad » (jag försäkrar att jag inte sa det rysliga ordet!) — ha vi i vattnet att Nya mönster i klädningstyg väfda af ga ø malt ylle i förening * Allm. med ull. Ny modell å plaids äfven väfd af gammalt ylle. Gods afhämtas tacksamt afgiftsfritt.
Ständer äga magt at utnämna dem, som stola fittja i de Utstött, med hwilka Kongl. Maj:r will öfwerlägga om khe ärender, som Honom synas hemliga hallas böra. Jag har et fullkomligt förtroende til Kongl. Maj:ts wälwillja; jag är öswerkpgad at 8: M han ej will hälla hemliga de mål, som kunna för Riksens Ständer yppas; och hwad som bör hemligt hällas eller ejderom tiltror jag ej mig at döma, Man öfwerlemnar det i underdånighet til Kongl. Maj:tS Eget ompröfwande. Med den andra fragan, angående kaninen, förhäller det sig olika» krnhuon star under inseende och wärd af de Tre Stand, som Ksranrsrst densamma. Men denna fraga är af för mycken grannlagenhet at genast kunna afgöras. Jag instämmer med flera, som tilstyrkt dest hänwisande til krnco-Usskoctet, utan at någon wist tid til Betänkandets aflemnande detsamma föreläggeö. Friherre kLntingslisulen instämde med Friherre Oe Oscr sä wäl häruti, som i dest yttrande öfwer frägan om RikSgaldS-Lonrorer, sä mycket mer ftin den Lirerscks 47. §» af Regerings-formen tilerkänner Hemliga Utskottet alla de rättigheter, som Riksens Ständer sjelfwa innehafva. Friherre Iljerts, kksns. 47. §. Regeringsformen är en rLlkriAiv Lag, sä wida den innefattar en inskränkning af Riksens Ständers rättigheter at cislilisrsrL i klena. Jag har aldrig hört omtalas, at en rellrikiiv Lag kan Utsträckas Utöfwer dest ordalydelse. Jag förmodar at befattningen med Riksgäldskontoret sa mycket mindre kan hänföras under venna §., som Kongl. Maj:t ej har nägon del i styrelsen deraf. Pä det sättet skulle, efter Lsnguen ock är hemlig, ingen ling fa ifrän Lsneo-Utskottet dragas under Ständernas klen».
Den afsäg endast det tillfälle, då Landshöfdingen för sådan vårdslöshet i tjensten, att Kronan derigenom lidit förlust, hos Kammar-revisionen till åtal anmält någon af nämnde tjenstemän, och hela suspensions-åtgärden var ej definitiv, utan hade på visst sätt egenskapen af ett underställningsmål, i det deri borde af Landshöfdingen anmälas hos Kammar-revisionen, hvilken alltid skulle bestämma om suspensionen skulle fortfara eiler icke. 7 § af 1 Kap. Ulsöknings-balken af allmänna Lagen berättigar Konungens Befallningshafvande att för tjenstefel antingen med ord och varning näpsa dem, som af Konungens Befallningshafvande i hud och ärenden brukas, eller i böter af dem taga 2 eller 3 månaders lön, elier ock, der brottet svårare vore, det hos Rätten angifva. Men i afseende på alla öfrige iandlstats-tjensternän, utom Landskamrerare, Fogdar, Häradsskrifvare samt dem, som kunna anses tillhöra de i sistnämnde laerum åsyftade krono-betjente, hade före den nya Instruktionen hvarken Landshöfdingen ensam eller Konungens Befallningshafvande någon suspensionsrält; och det varingen af alla sina underlydande, som Konungens Befallningshafvande kunde alldeles från tjensten skilja. Vä! har i afseende på länsmännen det bruk mångenstädes blifvit vedertaget, alt de tillsättas medelst konstitulorialer och derföre när som helst kunna, utan ransakning och dom, från sina tjenster skiljas. Men i öfrigt har den nu nämnda lag stiftningen i 120 år egt bestånd och varit följd utan någon olägenhet. Ulan behof har den nu blifvit ändrad lill en beskaffenhet, som påminner om den styrandes palriarkaliska makt under ett outveckladt samhällstillstånd, eller om krigareväldet i sådana Konsti/utions-Utskottets Memorial N:o ii. 13 slaler, der borgerlig ordning genom organiseradt våld upprällhålles.
Jag anser det vara en oriktig grundsats , att kyrkoherden är sjelfskrifven ordför. i skolstyrelsen, utan synes mig församlingen böra äga rätt att välja en sådan ordfor, likasom öfriga ledamöter, dock så att pastor Den 12 Februari e. m. 303 alllid är sjelfskrifven ledamot. I öfrigt får jag vördsamt fästa fl. Utsktns nppmärksainliet dervid, att det reglementariska uti denna vigtiga fråga icke, ehuru af ekonomisk beskaffenhet, må behandlas såsom ett önskningsmål, utan jemlikt 8g §:n Reg.F. och 34 §:n i mom. Riksd.Ordn., dermed förfa ras på sätt, som för lagfrågor är stadgadt. Hr von Hartmansdorff, A u g.: Jag är icke viss på, huruvida det beslut, som denna förmiddag fattades, var, alt de särskildta yttranden, som i saken afgåfvos, rör:de den då föredragna K. propostn , komma att åtfölja densamma till Statsoch Ekon.Utskm. T fall beslutet icke var sådant, så anhåller j ag vördsamt, att Hr Frih. o. Landtm, derom ville framställa propos. till Ståndet. II. o. Ad. biföll, att Hr Dalmans nu afgifna yttrande skulle till Statsoch Ekon.Utsktn åtfölja den i dag f. m. beslutade remissen af K. M:s nåd. propos., rörtde allmänna stadganden och anslag af allmänna medel till folkundervisningens befrämjande. Hr Frih. o. Landtm, förklarade, att hvad de yttranden i ämnet anginge, som på f. m. blifvit afgifna, så komrne de, enl. Riksd.Ordnls föreskrift, att åtfölja remissen till Utsktn. Justerades i prot.-utdr., innefattande R. o. Adis denne dag på f. m. fattade beslut. Å nyo föredrogs K. M:s d. 8 dennes på bordet lagda nåd. propos., angrde Calmar läns fördelning i två län.
Jag förnyar således min begäran om återremiss af utlåt, och tror, att om man äfven skulle kunna säga, att skatteköp icke behöfver komma i fråga, etnedan besittningsrätten kan anses för äganderätt, hvilket jag för min del anser som advocatur, emedan det först är genom skatteköpet, sorn äganderätten förvärfvas, det är påtagligt, enär nybyggaren icke vill hafva mera jord, men Dea 5 Juni t. m. *77 men blir tvungen att bestå dagsverken, att en sådan fattig stackare skall i flera dagar förstöra sin tid, bestå sig kost och lega dagsverken till ett för honom ändamålslöst arbete. Frih. Palmstjerna: Såvida det är Gr. Cronhjelms afsigt att få bestämdt stadgadt, att när handtlangningspretentionerna gå till 8 a io om dagen, Kronan skulle deltaga i desamma, har jag ingenting deremot. Jag betviflar, att det exempel, Hr Gr. i detta afseende anförde, mer än en gång inträffat. Men att för öfrigt på det förhållande af missväxt och brist, som nu varit några år, vilja grunda en författning att gälla för framtiden, då man bör hoppas, att dessa olyckliga omständigheter icke skola fortfara, det anser jag olämpligt. En annan sak är, att afvittringarna icke gagna under sådana omständigheter, som menligt inverka på nybyggarnes existens. Sådant är en administrativ åtgärd, hvarom jag tror, att R. St. icke behöfva öfverlägga. Det lärer nemi. vara länsstyrelsens pligt och omsorg att hafva noga uppmärksamhet på tillståndet i orten och dervid lemna sådana föreskrifter, som hindra allt missbruk af afvittringsförfattningen på allmogens bekostnad , helst det är för dess gagn, som afvittringarna verkställas. Härom äro icke tvenne omdömen i orten, hvarest det är allmänt kändt, att afvittringarna tillskynda invånarne stora fördelar. Att de ännu mera vilja öka dessa fördelar kan man icke förtänka dem, eller att någon af ortens invånare dertill begagnar sin riksdagsmannarätt. Men jag tror, att Ii.
Et ifrån Ridd. och Ad. til Utskottet remitteradt Memorial3 1 Se ovan sid. 577. Bilagor till protokollet den 6 Juni 1815 615 af Herr Spaldencreutz, innehållande förslag til åtskilliga förändringar i Riksens Ständers Iustitie Ombudsmans Instruction. I afseende på det förslag at Riksens Ständers Iustitiie Ombudsman skulle åläggas, at under loppet af hvarje Riksdag efterse och granska huruvida Ständernas alla önskningar och beslut i de från Ständernas utskott utgående expeditioner blifva rigtigt uttryckta, trodde Beredningen at en sådan upsigt vore öfverflödig och til och med mindre passande, enär dylika expeditioner alltid af Riksens Ständer i deras Plena justeras, innan de til Kongl: Maj :t afgå, och att en inrättning af controll på controll kunde behöfva sträckas i oändlighet, om ej et mål derföre fastställdes, hvilket mål ytterst måtte böra sökas hos principalerna sjelfve. Et stadgande hvarigenom det updroges Iustitite Ombudsmannen at vaka deröfver, at Konungens beslut och utkommande författningar blefve enlige med Riksens Ständers önskningar, ansåg Beredningen innebära et kraftlöst controllerings sätt öfver den verkställande magten.1 Om dessa anmärkningar medgifvas ansåg Beredningen alla öfriga af Herr Spaldencreutz föreslagna ytterligare med de förra förslagen i sammanhang stående mått och steg af sig sjelfve böra förfalla. 5 :o Et Memorial2 af Riksdagsmannen Anders Larsson, innehållande förslag, at vid beräkning af Riksdagsmanna arfvoden, alla inom Bonde Ståndet som bebo och äga Frälsehemman deri böra deltaga. Beredningen, som ansåg skyldigheten at i denna afgift deltaga böra vara svarande mot rättigheten at välja och väljas til Riksdagsman, trodde det af författaren åsyftade ändamål bäst kunna ernås, om Utskottet skulle hos Riksens Ständer tilstyrka det förslag til ändring i 15. §.
Det fins väl flere lefnadsvägar än konstens och i synnerhet än den som leder till konstens missbrukande. Man kan vara en mycket duglig skomakare, bankdirektör, hökare eller expeditionschef, men en ganska oduglig konstnär. Det är konstföreningarna som hafva på sitt samvete att ha från skomakarlästen, finansväsendet eller boddisken ryckt ganska skickligt folk som kunnat gå långt inom dessa yrken och främja den allmänna välmågan, under det de ej heller åsidosatt sin egen, medan de deremot såsom “ artister " föra ett ganska bekymmersamt lif utan glädje för sig sjelfva eller andra. Konstföreningarna kunna ju ej 4taga sig att föda och kläda dem och betala deras tvätt. Föreningarna “ uppmuntra " dem, d. v. s. köpa ett eller ett par år deras croutes, men de kunna ej hålla i dermed i årtionden. Snart komma andra, lika dåliga, som också skola “ uppmuntras “, och då lemnas de förut uppmuntrade utan hjelp. Om man också skulle lemna de små konstföreningarna i landsorten i orubbad njutning af deras inbillade nytta, kan man deremot icke underlåta att beklaga, det en så stor förening som den stockholmska ej gör något mer för att främja en högre sträfvan inom konsten. Hvarför fram-stäldes icke det på föreningens femtioårsfest i år? Der talades vidt och bredt om det gagnrika och välgörande inflytande föreningen utöfvat inom de vidaste kretsar, och man yfdes öfver de 3,288 konstverken (huru många af demäro verkliga konstverk? ) som inköpts för en summa af 638,194 kr., liksom man med sjelfbelåtenhet framhöll, att ledamöternas antal stigit från 300 till 2,000. Skåden omkring er i landet och svaren ärligt på frågan: har konsten verkligen främjats i samma mån som konstföreningsmedlemmarnes antal tilltagit? ’ Är det verkligen konstföreningarnas förtjenst, om konsten under det halfva århundradet gjort några framsteg? Äro dessa föreningars “ civilisatoriska roll “ i sjelfva verket så betydelsefull? Hvad var det konstakademiens direktör, grefve G. v. Rosen sade?
150,000: „ försök med Chaussé emellan Fahlun och Westerås 15,000: 105,000: 165,000: 5 procents tillökning å anslagen till alla förutnämnde arbeten, till godtgörande af oförutsedda kostnader 48,216: Allmänna Byggnader, enligt Litt. D. Till Landshöfding*:-Residens m. m. uti Wexiö . 25,000: ,; inredning af ny local för Riks-archivet 5,000: „ d;o lör AhtterhetsHistorieoch Antiqvitets Aeademien 1,000: „ Riddarholms-kyrkans iståndsättande 40,000: 1,077,269:16. Till reparation af Konunga-grafvarne vid Wreta Klosters kyrka 500; „ d:o vid Warnhems d:o 1,500: ;, Kyrka för Gunnarskogs Finnmark För Undervisnings-verketj Vetenskaper ne och de sköna Konsterna} enligt Litt. E. Bvggnids-anslag tor Upsala Universitet 20,000: d:o för Lunds d:o 25,000: d:o till Academien för de fria konsterna 30,000: För Folkundervisningens befrämjande 250,000: 79,000:— - För åtskillige allmänna och enskildta Jöremålj enligt Litt. F. Låne under stödj enligt Litt För upprensning af Söderhams skärgård „ Warbergs hamn-anläggning „ Linköpings d:o „ Ystads d:o „ Cimbritshamns d:o
Med hänsigt till ifrågakommande jernvägs-anläggningar inom Sverige, antages och fastställes den grundsats, att alla stambanor hädanefter anläggas och utföras genom Statens omedelbara försorg, samt att sålunda anlagda stambanor, med allt hvad dertill hörer, komma att anses såsom allmän tillhörighet och slä under Statens tillsyn och förvaltning. De med stambanors anläggande förenade kostnader bestridas i allmänhet af Staten; dock må vissa delar af sådana jernbanor på enskild bekostnad utföras, emot rättighet för Staten att de sålunda anlagda bari-delarne, efter deras fullbordande, inlösa i den ordning och på det sätt, som för hvarje särskildt fall, före anläggningens företagande, blifvit stadgadt. 3:o. Företagandet och utförandet af de smärre jernvägs-anläggningar inom landet, som för kommunikationer af mindre utsträckning erfordras, må ankomma på den enskilda industrien och företagsamheten; börande likväl ingen sådan jernbana, som kan hänföras under egenskapen af allmän väg, få anläggas innan Kongl. Maj:t, efter skedd anmälan om samma banas rigtning och beskaffenhet, dertill lemnat tillåtelse; och kommer att på särskild pröfning i hvarje fall bero, om och i hvilken mån dylika företag må af Staten understödjas; hvarvid företräde bör tillerkännas anläggningen af sådana jernvägar, som komma att stå i direkt förbindelse med någon af Staten anlagd jernbana. Derjemte hafva Rikets Ständer, till utgående från Riksgälds-kontoret, anvisat och till E. K. M:ts Nådiga disposition ställt ett särskildt anslag af Sextio Tusen Riksdaler, ' för att sätta E. K. M:t i tillfälle alt genom erfarne och sakkunnige män låta, efter anställda noggranna undersökningar och utredningar i både statsekonomiskt och topografiskt afseende, samt med hänsigt till kommunikations-väsendet i allmänhet, uppgöra och utarbeta förslag till jernvägars rigtniugar, anläggnings-sätt och beskaffenhet m. m., samt att, vid nästkommande Riksdags början, kunna till Rikets då församlade Ständer aflåta Nådig Proposition angående verkställigheten af de större jernvägs-anläggningar, hvilka derefter böra af allmänna medel bekostas.
I af / - 478 Den 26 Mars f. m. seende å hvad den siste talaren anfört, hemställer jag jemväl, om han icke ater ingått i discussionen, och om hans anförande icke således hade hort uteblifva, sedan R. o. Ad. förklarat öfverläggningen slutad. Frih. Raab: För att sluta denna tvist och sedan jag i R. o. Ad:s prot. eftersett, att Hr von Hartmansdorff i en likartad fråga, der han önskade samma resultat, sorn vi nu önska, yrkade endast återremiss, får jag på sådan grund, med uteslutande af de tillagda orden begära återremiss af betänk., öfvertygad, att Utsk. af återremissen ser, hvilken åtgärd bör vidtagas, och hemställer jag, om icke Gr. Cronhjelm deruti skulle vilja förena sig. Fl. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att han, dä han ej kunnat inhemta, huru R. o. Ad. besvarat de framställde propostrne, nu, sedan Frih. Raab ändrat sitt förslag, skulle i enlighet dermed framställa propos. och fördenskull hemställde, om R. o. Ad. bilöllc, alt Const.Utsk:s utlåt. N:o 31 återremitterades. Ropades ja och nej. Hr Mannerskantz m. fl. ledamöter hördes begära votering. Gr. Cronhjelm förklarade det han likasom Frih. Raab inskränkte sig till att yrka endast återremiss. Hr von Hartmansdorff: Jag är visserligen öfvertygad, att Hr Gr. o. Landtm, har goda skäl att icke säga huru han uppfattat de afgifne svaren; delta har likväl föranledt dertill, att de, som yrkat återremiss, begärt votering. Nu frågas, huruvida jag, som bestiidt återremiss, skall vara förhindrad att äska en contrapropos emot återremiss, eller om de ledamöter, som begärt votering, derigenom hafva uteslutit sina motståndares mening från all pröfning. I anledn. af denna framställning tillkännagaf H. Ex. Hr Gr. o.
Rumstedt, 18ii2. ■ ■ - — —■—■ —~— - — ironir.’ -i;,li.i * ,i tu' lill * ii|i*.i l 'billi Is :!i ; 3 - i i ^ U '*3.1 H> * i;j j* -'‘‘ilo /I ‘lillla! ‘lil tuIlil i! (ibli llsdilf1 i 1 lilli l! l“bSl! ; •'<!( il! : ii l*i!•• I ! lllill. ?. i 1(11r ,l:!r; !. i ii . olR i • 1.«ir: :iltfff A 'fiimsvil. f.iö.i u|?f sin.fl o uilail bi, tv ■ i Kongl. Maj:ts Nåd. Arik. till Exp. Utsk. den 10 Nov. 1862, kl. 10 f. m. Kongl. Maj.ts Nådiga Proposition lill Rikets Sländer, angående pension å Allmänna Indragningsstaten för Underlöjtnanten vid Jemtlands Hästjägare-korps Carl August Gustafsson Stjernefeldt; Gifven Stockholms Slolt den 24- Oktober 18ö2. Uti en af Chefen för Jemtlands Hästjägare-korps, äfvensom af General Befälhafvaren i 5:te Militär-distriktet förordad ansökning har Underlöjtnanten vid berörda korps Carl August Gustafsson Stjernefeldt hos Kongl.
Maj:ts Hofhållnings-summa, angående tillökning deraf; motioner af Herr Robert Theofron Cederschiöld, Grefve Carl Göran Detlof Mörner och Herr Gustaf Mauritz Stjernsvärd: se Motioner. Konst-alster, i anledning af väckta motioner om utarbetande af lag mot obehörig efterbildning af —: B. II. 272, 316, 348, A. 353, E. 463. Konstitutions-Utskottets Ledamöter: se Lista. — K — 105 Konstitutions-Utskottets Memorialer: — N:o 1, angående arfvoden för en Notarie och en Kanslist: B. I. 55, A. 55. — N:o 2, med uppgift å några från sistlidna Riksdag hvilande förslag till ändringar i Grundlagarna: B. 1. 132, 133,333, A. 333, 344, 358, 392, 394, 395,^ E. 556. — N:o 3, med ytterligare uppgift å hvilande förslag till ändringar i Grundlagarna: B. I. Ut skott för behandling af väckta frågor rörande elementar-Iäroverken, m. m.: B. II. 82, 172, A. 172. — N:o 6, angående fullbordad granskning af de i Stats-Rådet förda Protokoll: B. II. 255, 315. 345, A. 348. — N:o 7, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om antagande af ny Riksdags-Ordning och dermed sammanhängande ändringar i Regerings-Formen: B. III. 86, 177, 210, A. 230. — N:o 8, med förslag till ändring i lista §:n 12:te momentet samt 4:de §:n lute momentet Tryckfrihets-Förordningen, i fråga om anmälan hos Justitie-Stats-Ministern af bokhandels idkande, m. m.: