Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I — 101 — Reservationer: af Herr Kontraktsprosten, Doktor A. Sandberg: (pag. 85 i berättelsen.) »Det hade visserligen varit mycket klokare, om Riksgälds-kontoret icke afbrutit, utan liktidigt fortsatt underhandlingarne med alla tre, som erbjödo lån, tills det af endera kunde bestämdt betinga sig de bästa möjliga vilkor, såsom rätteligen blifvit anmärkt. Likväl synes mig deraf icke nödvändigt följa, att man måste förnya föregående Revisorers hemställan, emedan den i alla fäll kommer till Ständernas kännedom. Mera maktpåliggande anmärkningar skulle i afseende på hufvudsaken kunna komma i fråga: Hvarföre har man årligen betalt 7 å 7\ procent för utländska lån, men icke erbjudit mera än 4^ å 5 procents ränta för lån inom landet? Man skulle annars kunna tycka att en inhemsk statsskuld, äfven mot högre ränta, skulle vara fördelaktigare för landet, än en utländsk emot lägre. Hos oss synes en motsatt åsigt göra sig gällande. Hvarföre forcera jernvägsbyggandet med en ohejdad och besinningslös färt, när penningar icke kunna fås på andra än oskäligt betungande och ruinerande vilkor? Detta kan väl ej läggas en institution till last, som måste verkställa hvad principalerna besluta, och som, då den öppet framställde den tryckta penningeställningen och de härvid mötande utomordentliga svårigheter, erhöll det peremptoriska svar: att de till dessa arbeten anvisade medel måste under årets lopp tillhandahållas och dessutom En million R:dr af 1866 års anslag. Och vi befinna oss dock lyckligtvis icke i någon sådan tvingande nöd, som fordomdags kunnat göra utländska lån till hvad pris som helst för landets räddning oundvikliga». I denna reservation instämde Hr Prosten A.
Betänkandsn. uti BevillningsSumman, skall genom Fyllnads-eller Öfverflöds-Afgift fyllas; och, om dervid blif•ver afgjordt, att den sistnämnde skall äga rum, då först anser jag Utskottet äga, att föreslå Votering, om hvilket utaf de till III Art. uppgjorde arne Alternativer skall antagas, i händel, se Respective RiksStånden ej skulle sig derom förena; men att nu föreslå nyssnämnde Votering finner jag icke tjena till annat än tids utdrägt, då BorgareStåndet säkerligen icke förändrar sitt beslut ; Skulle Höglofl. Utskottet för öfrigt fatta något beslut, som, utan afseende på det af Borgare Ståndet meddelde, emot detsamma är stridande, så protesterar jag deremot och förklarar, att jag uti det samma icke deltager, samt anhåller att hvad af mig nu blifvit anfört må få åtfölja Högloft. Utskottets till Riksens Högloft. Ständer i ämnet afgående Memorial. Herr Binström förenade sig till alla delar med Herr Limnelius, och skulle, enligt nu gjord af Högloft. Utskottet bifallen begäran, dess till Protocollet den 23 Junii näslledne afgifne anförande i denna dagens ProfocoM intagas, så lydande: Då nu Högloft. Utskottet icke ser sig hindradt af det förbehåll, Vällofl. Ståndet gjort vid den föreslagne beskattning å ÖfverflödsArtiklarne, eller att genom FyllnadsAfgift, de 166,000 R:dr skulle intaxeras å andra Artikeln, föranlåtes jag vördsamt deremot reservera mig, samt afstår frandén anhållan, att målet finge till en annan dag hvila-på Bordet.
I ett annat stycke bar Frilen gjort följande förändring genom att utbyta dessa ord: ”Presterne uttyda och tillämpa falskeligen de Symboliska böckerna om de ens känna deras innehåll, och kunna således för sina enskilda intressens skull icke uphöra att suga på nationens hjertblod” till följande ord: ”Symboliska böckerna uttydas och tillämpas falskeligen”. Ungefär samma andemening anser jag innehållas i dessa båda yttranden. Slutligen finner jag en förändring hafva blifvit vidtagen i afseende på det föreslagna behandlingssättet af motionen, så till vida, att Frih. Creutz ansåg den förra motionen böra föranleda en förklaring af 16 § Reg.F:n, men har deremot hänskjulit den sednares behandling till Lag-Utsk. Då nit denna motion, enl. min öfvertygelse, är både till Den 19 December. 317 syfte, sammanfattning och ordställning i allmänhet fullkomligt lika den föreg:de, kan jag icke finna annat, än att giltigheten af de anmärkmr, som gjordes emot den förra motionen, äfven qvarstå emot denna, och jag får derföre, för att icke onödigtvis trötta R. o. Ad:s tålamod och uptaga tiden, blott åberopa de yttranden, som af Hrr Tersmeden och Tham samt Gr. af Ugglas linder förutg:de plena afgåfvos, och jag får anhålla att dessa yttranden, enär jag uptager dem som mina egna, måtte få åtfölja motionen till LagUtsk. Några nya anmärkmr anhåller jag att äfven få tillägga. Frih. Crentz säger på ett ställe: ”Då Sverige fängslar och förföljer dem af sina innebyggare, som tro och bekänna dess kyrkas Symboliska böcker, såsom förhållandet med Dissenters i allmänhet är” och på ett annat ställe: ”Skulle de (Orsa-läsarne) icke hafva erkänt kyrkans bekännelse-böcker ... så borde de i alla fall. få fritt utöfva sin andakt... och detta så mycket mera, som meningarne till och med bland skrifttolkare kunna vara delade, huruvida kyrkans Symboliska böcker till alla delar stå i öfverensstämmelse med den Heliga Skrift”. Här tyckes motionären ingå i pröfning utaf och förkasta de
Denna § lyder sålunda: »Skulle Fullmägtige frångå Under-styrelsens förslag till Kassörs-befattning samt Kamererare-sysslan i Kassa-afdelningen, vare Under-styrelsen fredad från ansvar för de olägenheter, som kunna uppstå genom dessa tjensters besättande med andra personer, än dem, för hvilka Under-styrelsen förklarat sig ega förtroende; dock under förutsättning, att något å dess sida icke är vid uppsigten och kontrollen uraktlåtet» Derest Under-styrelsen upphör, så skall naturligtvis stadgandet i berörda § uteslutas; men fråga är, huruvida icke, äfven oberoende deraf, det må finnas lämpligt borttaga en föreskrift, som i sig innebär en väsendtlig inskränkning i den Fuliinägtige tillagda rättighet att tillsätta alla tjenster inom Verket. Det är icke osannolikt, att Fullmägtige vid utnämning till Kassörs-befattning och Kamererare-sysslan i Kassa-afdelningen hellre godkänna Under-styrelsens lörslag, om ock med detta Verkets fördel mindre än personens främjas, än att de utsätta sig för det klander, som möjligen, om ock ej antagligen, skulle kunna uppkomma till följd af ett frångående af nämnda förslag och det är ej heller otänkbart, att på delta sätt de ifrågavarande tjenstebefattningarne komme att innehafvas af personer, som, i hvad ali - 12 Banko-Utskottets Memorial M 55. mänhetens betjenande angår, dertill icke vore lämpliga. Således och då det å andra sidan icke kan befaras, att Fullmägtige, utan giltiga skäl, frångå Under-styrelsens förslag i fråga, får Utskottet, ehvad Under-styrelsen bibehålles eller icke, förnya det tillstyrkande 7:o. att 47 § må från blifvande Banko-reglemente uteslutas.
Förteckning å de valde uppsändes till Bancof tillmägtige, de blifva de samma intill nästa Riks - Den 26 Februarii, Riksdag* De sammanträda den 1 November till Markegångssättning samt den t Julii till PröfningsComitréen och . förordna om revision af Länets allmänna medel. Under dessa 2:ne terminer, kan jordbrukare som önska förlagslån, anmäla sig hos denna Comitté, till erhållande af vsderhäftighets-betya, försedde med Domhafvandens och Konungens B falningshafvandes btyg, hvilka af dem generelt kunna utfärdas att deras grödor, eller ärsproduction äro ograverade, och att således hos hvarje jordbrukare dess årsproduction. anses som säkerhet för dessa förlagslån och kunna ej lör annars räkning vidare utmätas, utan betyg, att ej lån blifvit begagnadt. Dessa lån beviljas , till 4 högst 6 procent af Säteri och Frälseegendoms uppskattningsvärde, så vida icke olyckor af hagel och eldsvådor kunna företes som orsak att höja lånet till 12 procent, hvilket då på 3:ne år måste nedsättas till 6 procent, på sådint sätt kan Hins Majits proposition om en sådan fond vara fullgjord. Jordägare med betydligare Bruksrörelse böra ej få begagna dessa län, ty de hafva lika väl låcerättighet uti Banken. Anmäla sig flere lånesökande, än som penningar finnas, måste reparation ske efter dess egendomsvärde. Bil, till Ridd. 0. Ad, Pr. 1 Band* 52 Den 26 Februarii, Krono, Krono-Skatte och Frälse-Skatte få låna 2 högst 3 procent på samma grunder. Af deras production skall för^t räntan till ränletagarne utgå ; de äga ej capitalet i jorden svarande mot denna ränta, och äro således till en del arrendatorer. Roställesinnehafvare få låna lika med Säteri och Frälseinnehatvare. Arrendatorer få låna lika med Krono, så framt de erlägga penninge-arrende; betala de åter med effecter, behöfva de inga förlagslån.
Maj:ts nådiga stadfästelse, all inkomst af så kallade extra licentafgifter kommer att från och med nästkommande år försvinna och de hittills till utgående i första rummet af extra licent-medlen anviste aflöningar till Eskilstuna tjenstemän hädanefter skulle, på grund af Kongl. Maj:ts ofvan åberopade nådiga förordnanden, komma att till hela beloppet bestridas af manufaktur-medlen, får Kollegium i underdånighet upplysa, att de för närvarande å sistnämnde medel anvista utgifter uppgå till 7,461 R:dr 22 sk. 6 r:st, oberäknade ofvannämnde vilkorliga tillskott till extra licent-medlen, eller 461 R:dr 22 sk. 6 r:st mer, än det fastställda årsanslaget till manufakturernas befrämjande, till fyllande af hvilken brist den å dessa medel vid innevarande års början befintliga behållning leinnar tillgång; att likväl bland förberörda utgifter de för Eskilstuna provisoriska tekniska söndagsoch aftonskola, Sällskapet för inhemsk silkes-odlings befrämjande och den för undervisnings meddelande i lins odling, skötsel och beredning anställde Agronomen Alfr. Nathhorst medgifna anslag, utgörande tillsammans 2,828 R:dr 6 sk. 6 r:st, äro beviljade endast till innevarande års slut; att anslaget till Eskilstuna tekniska skola, 666 R:dr 32 sk., torde kunna beräknas med detta år upphöra, sedan, efter hvad Kollegium inhemtat, Rikets nu församlade Ständer anvisat ett årligt anslag för en dylik skola i nämnde stad; men att, om de öfriga tvenne till och med innevarande år medgifna anslag, utgörande för silkesodlings-sällskapet 1,200 R:dr och för Agronomen Nath]lov st 600 R:dr jemte resekostnads-ersättning, komma att från och med nästkommande år förnyas, full tillgång å manufaktur-medlen för fortsatt bestridande af meranämnde lönebidrag till Eskilstuna tjenstemän icke kan påräknas.
Innan jag inlåter mig i behandling af sjelfva frågan, anhåller jag att få fästa K. o. Ad:s upmärksamhet derpå att en talare, ej långt ifrån mig, behagade att, såsom stöd för sitt försvar af Utsk:s Betänk., åberopa det understöd, som förslaget skulle hafva fått inom Utsk. Hvar och en, som läst Betänk., torde emedlertid hafva funnit att, af Utsk:s 16 ledamöter, icke mindre an 7 reserverat sig, hvartill kommer en 8:de reservant, ehuru denne icke i allo med de öfrige sig förenat. Ben 11 Mart f. m. dana underliga ting inträffa mången gång med LagUtsk:s Betänk. Vi liafva i dag afgjort ett annat Betänk, från samma Utsk., under N:o 15, emot hvars afgifvande 4 ledamöter reserverat sig, hvarför' utan 6 andra förklarat, att de i frågans behandling icke deltagit, hvilket vill säga detsamma, som de icke hade lust att anses såsom dc der i beslutet tagit del. Jag tror således att man i många fall, och särdeles i detta, gör blist uti att ej åberopa Utsk.-s majoriteter såsom stöd för sina åsigter. Hvad åter sjelfva saken beträffar, så kan jag icke finna annat, jin att förslaget utgör ett nytt sätt att beröfva qvinnan det skydd, hon f. n. i lagarne äger, samt på henne kasta en ny tunga; och det förvånar mig på det aldra högsta att lagkunnige män och sådana, som så lifligt intressera sig för barn, födda utom äktenskapet, icke på något sätt visa sitt deltagande för mödrarne. Vi veta att mannen vanligtvis undgår skyldigheten att draga försorg för sin oäkta afföda samt att denna omsorg nästan alltid hvilar på qvinnan, till följd af det enkla skälet, att hon, för att få barnaupfostringshjelp af fadren, är tvungen att ingå i en bevisning, som oftast är omöjlig att åstadkomma och alltid i hög grad sårande för hennes blygsamhet samt af en så stötande beskaffenhet, att den aldrig borde ifrågakomma.
Om en kämnersrätt på sådant sätt förfarit, hade handlingarna otvifvelaktigt blifvit remitterade till advocatfiscalen och kämnerspreses hade blifvit suspenderad åtminstone på ett år; ty då man skall fälla någon, får man icke undanhålla de vigtiga omständigheter, på hvilka beslutet mäste grundas, och jag tror mig ej behöfva yttra mig vidare öfver detta Utskts orimliga behandlingssätt för att vara förvissad, att R, o. Ad. skall på det högsta ogilla en så beskaffad anmärkning, flvad slutligen sista anmärknlspunkten angår, är den af en annan märkvärdig beskaffenhet, R. St, hade vid sista riksdagen i sitt förslag till författning om brännvinsbränningen intagit ett sätt, att äfven uppmäta brännvinshatten, men Statssecret., som icke har i sin embetspligt att förstå sig på brännvinsfabricationen, vidtog af grannlagenhet det steg, som han ansåg säkrast bereda upplysningen i ämnet, Han remitterade förslaget till Wetenskaps-academiens utlåtande i technologiskt afseende. Academien remitterade frågan till sina mathematiska och technologiska afdelningar, hvarefter Academien inkom med det yttrande, att vid anställd profbränning resultatet blifvit, att man genom begagnande af hatt med ifyllningslucka väl kunde afbränna en större qvantitet tillmäskning, men hvilken på samma tid icke gaf större brännvinstillverkning, och således i det hela medförde förlust. Genom Academiens härpå grundade tanka, alt ingen skulle begagna sig af en sådan apparat, hänfördes Regeringen dertill att anse sig icke behöfva förbjuda, hvad som vore skadligt för tillverkarne sjelfva, och R. St;s stadgande om uppmätning af hatten blef således ur författningen uteslutet. Det utfärdades likväl sedermera, så snart det visade sig, att allmänheten begagnade sig af sådana hattar, och ehuru någon mellantid emellan de begge författningarna ägde rum, hör det likväl tjena Statssecret, såsom tillräcklig ursägt, att han handlade efter YVetenskaps-academiens ledning.
Svårligen torde med så måuga kommunikationer till stationen trängsel af betydenhet uppstå. För vestra banans framdragande till Jernvägen i en för stationsanläggningen passande rigtning och lutning bör den ej framkomma till stationsplatsen i en mot denna nära vinkelrät hufvudrigtning, utan så att den kommer att horisontelt följa längre stycke af stranden. Banan och tunneln kan för detta ändamål läggas under Catharinatrakten i stället för under Mariatrakten och derigenom gifvas en lutning af 1:135 med 1,500 fots radie samt utkomma så långt ostligt, att en horisontel sträcka af öfver 3,200 fots längd erhålles. Derigenom uppstår äfven den stora lördelen att traincn ej skulle ur tunneln och på en lutande bana behöfva löpa ut på den föreslagna bron öfver Riddarefjärden utan att dessförinnan hafva ett längre horisontelt stycke att passera. En nästan horisontel bana kan erhållas från Liljeholmen till Stadsgården, om den linie hvari Årstabanken ligger utsträckes ungefärligen rakt och tunnel anlägges under Skinnarviksbergen i sådan rigtning att expropriationer af de nedanför dessa berg anlagda fabriker undvikas, samt sedan öppen bana långs Mälarestranden. Denna bana, om ock dyrare, vore säkerligen så mycket förmånligare för trafiken att den nedlagda obetydligt högre kostnaden vore särdeles väl använd. 86 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 87. För att förtydliga mina åsigter och förklara deras verkställbarhet har jag ej kunnat undvika nu anförda tekniska uppgifter, ehuru jag erkänner att sådana i en reservation äro olämpliga. Ytterligare bör jag tillägga att, med ledning af prisberäkningarne i förslaget till sammanbindningsbanan, äfven det fördelaktigaste af ofvan anförda alternativer ej beräknas erfordra mer än omkring en half million högre anläggningskostnad och att, genom tunnelns förläggande något vestligare men likvisst under Oatharinatrakten, kostnaden kan nedbringas till densamma, sorn i Baron Ericsons förslag, med samma lutning på banan som i detta, eller 1:100.
Utskottet ibland de varor som blifvit ansedda till införsel böra förbjudas, må finna lämpligt äfven upptaga humla , som, ehuru af allmänna Lagen hemmansbrukare ålagd att producera, likväl genom införsel deraf från Finland och andra utländska orter, saknar afsättning äfven till det pris den för 50 år sedan såldes, och till Svenska humlegårdars upprifvande och ödeläggande föranledt; hemställande jag tillika till Utskottets upplysta pröfning om icke, vid nu lofvande utsigter för en ymnig skörd, och med afseende å de rika spannmålstillgångar som i Landet öfverflöda, utan äfventyr kunde tillstyrkas att åtmindstone ehuru förbud mot infoiteel af utländsk spannmål, som efter inrättande af större Magaziner blifver den mest verksamma utväg att i framtiden upplyfta jordbruket från sin Vanmagt. Då Utskottets Betänkande förmodligen återremit» Detr 7 Juli e. 1%. 47* Setas, anhållet jag, att dessa erinringar mätte till Utskottet få medfölja. Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus: 1 anledning af Herr Professor Munck af Rosenschölds anmärkningar, utber jag mig att få nämna: att alla det Särskildta Utskottets afgifna förslag till hämmande af import af sådana varor, hvilka nu eller i en framtid kunna i Riket umbäras, äro conditionella; »att hvad Nederlaget och Spannmåls Magaziner beträffar, så har Utskottet i sitt Betänkande endast indiquerat principerna. Hvad som hörer till det reglementariska i afseende på så väl Nederlags Handeln som Magazins inrättningen, kommer, i särskildta Betänkanden af Oeconomieoch Särskildta Utskottet, att afgifvas. Beträffande hvad som blifvit sagdt motförslaget om liquidations-grunder man och man. imellan, om ett moratorium och om enthousiasmen för Fredric den Store, får jag nämna att sådant icke bör fall^ det Särskildta Utskottet utan endast mig till last.
December förlidet år på bordet hvilande motion, om förslag till förändrad Skiftesstadga; 2:o Johannes Johanssons från Jönköpings Län, från Stats-UIskottet återlemnade motion, angående inrättandet af ett postkontor vid Såthälla gästgifvaregård i nämnde Län; 3:o Anders Gustafssons från Östergöthlands Län motion, angående förändrad taxa för medikamenter, äfvensom stadganden rörande apothekare-examen m. m. Prot.-Utdrag den 8 Januari 1851. 109 t 4:o Tobias Linds från Götheborgs och Bohus Län motion, om ändring i Kongl. Förordningen den 19 December 1827 samt Kongl, kungörelsen den 29 Januari 1831, angående hemmansklyfning och jordafsöndring: 5:o Densammes motion, om ändring i nu gällande Skiftesstadga, rörande grunderne för egornes delning inom hvarje serskildt skifteslag; 6:o Olaus Erikssons från Götheborgs och Bohus Län motion, om tulltjenstemannapersonalen i gränslinien emellan Sverige och Norrige samt dess aflöning; 7:o Anders Medins från Kronobergs Län motion, angående åliggande för staten att, med enskildtes uteslutande, öfvertaga utgifvandet af Svenska Bibeln, Psalmboken och Kathekesen; 8:o Måns Månssons från Kalmar Län motion, om instruktion för Länsmän; 9:o Professorn Grafströms inom Högvörd. Preste-ståndet väckta samt af /. J. Rutberg från Norrbottens Län, såsom dess egen upptagna motion, om upphörande af skyldigheten för Norroch Westerbottens Läns innevånare, att anskaffa produktions-bevis å smör och lax; och 10:o Gustaf Peterssons från Östergöthlands Län motion, angående ändring af Skiftesstadgan. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet: l:o Nils Strindlunds från Wester-norrlands Län, sedan den 30 December förlidet år på bordet hvilande motion, om allmäna Bevillningens ingående till Statskontoret, jemte Bengt Gudmundssons från Hallands
Om Hypotheksföreningarne hade småningom indragit mindre summor utrikes ifrån, så tror jag att det icke medfört så stora olägenheter som nu, då på en gång i landet inkommit en störtsjö af mill., som vi icke kunna riktigt smälta, utan som blifva till en stor del förtärda ulan annat gagn än individuel t för en och annan enskild person. För öfrigt och om Utsk. efter en återremiss af denna punkt återkommer med förslag till reglemente för kreditiv åt Hypotheksföreningar, så anhåller jag att Utsk. måtte taga i betraktande, l:o Huruvida icke l:sta mom. bör helt och hållet bortfalla, eller också ändras i den syftning jag förut haft äran framställa; 2:o Att kreditiven icke bestämmas till högst 100,000 r:dr för hvarje Hypoteksförening, utan att det måtte beropåFullmägtige att fördela fonden efter som de finna omständigheterna påkalla; och 3:0 Att 4:de mom. malte ändras. Der är ganska riktigt sagdt; ”att utassignering af, och insättning å kreditiv får icke ske Den 14 April. 389 till lägre belopp än 1000 r:dr b:co etc.”, men jag anser att alla utassigneringar på kreditiver bör ske i jemna tusental, och icke i 1,100 eller 1,200 utan jemnt tusental, ty derigenom är först och främst vunnet, hvad Utsk. afsett, nemi. att begagnandet af kreditivrätten såsom medel att sätta sedlar i omlopp förekommes, och kontrollen blir då mycket lättare, ty man behöfver blott se nummern på assignationen för att veta hvilket belopp, som är insatt, eller uttaget. Dernäst stadgas i mom. 6, att 9 månader skall vara den tid inom hvilken det lill inbetalning upsagda beloppet skall vara Banken godtgjordt. Jag menar att 6 månader vore tillräckligt lång tid för att få kreditiven inbetaide, efter skedd upsägning. Hr von Hartmansdorff: Här är icke fråga om Hypo theksföreningarne skola bestå eller icke. De finnas redan och hafva fått sina bestämda rättigheter.
Där ofvan, utefter staketet vid landsvägen, äro de vackraste tallar och granar (här i England finnas så många slag sådana) jämte andra träd, därunder buskar och blomsteranläggningar. Nedanför lawn-tennis-planen ha vi köksträdgården ända till » the shed », ett skjul för redskap, hönshus m. m. och hönsgården där utanför. Grönsaker ha vi godt, mycket godt o m; bär likaså. Frukt borde vi ha mycket mer från de 60 å 70 äppel-, päron-, reine-claudeoch plommonträden. Blommor ha vi i stor mängd nästan hela året o m; f. n. bland annat ett par hundra laekviolsplantor, de flesta riktiga buskar, i full blom. I Sverige har man j u i allmänhet den föreställningen, att England — som man helst HILLSIDE I GULDREGNSTIDEN. IDUNS Ä R A D E E E D A K T Ö R har sagt, att han ville offentliggöra några bilder från Hertfordshire — undertecknads hem, Hillside, däri inneslutet — och att » dessa, med en liten förklarande text, helt säkert skulle komma att omfattas med intresse af vår läsekrets » — en liten del af, menar han förstås! Nåväl, så där ter sig Hillside från botten af trädgården, under guldregnstiden, ja, guldregn med tvänne fot långa blomhängen! Det ligger på sluttningen af en betydlig höjd, med vidsträckt, vacker utsikt och härlig luft. Från husets ena sida ser man skymta fram, mellan ståtliga » engelska almar », de röda tegeltaken och skorstenarna af staden Hoddesdons östra del. Vidare ser man byar, många enstaka hus, flere stora drifverier — hufvudsakligast af tomatos och gurkor — fält och ängar samt åt olika håll landsvägar med höga träd och ETT HORN AF FÖRMAKET. nåder, som förekomma å densamma, äro de närmaste stall och vagnshus. Nedanför terrassen är » the house lawn » (gräsvallen), något sluttande, m e d flere blomsterbäddar, med törnrosträd och rhododendrongrupper. Längs staketet, som gränsar till vår vänstra granne, äro mandelträd och andra trädslag, buskar och blommor (se bilden n:r 3).