Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Den af mig omnämnde domaren blef ålagd, att betala ifrågavar:de lån, men han slapp på det sätt, att i låntagarens konkursmassa fanns tillgång. Honom ålades likväl att böta 500 daler. Jag undrar om enskild mari, som utgifvit ett dylikt betyg, skulle hafva blifvit fälld till några böter. Sådan är skillnaden emellan den offentliga mannens och den enskildes ansvarighet för sina intyg. Frih. Tersmeden: På det att Hr von Hartmansdorffs sista argument icke mätte verka pä beslutet, vill jag fästa upmärksamheten derpå, att några vederhäflighetsbetyg för döda personer lära väl icke förekomma, och att den som ger ut sådane der vederhäftighelsbelyg i sitt namn lärer väl icke veta annat, än att den personen lefde, eller har han icke tänkt så noga derpå. Deremot om Banken begär ett sådant betyg af en enskild person, så kan det aldrig vara fråga om betyg för en person, som år död. Sådant kan inträffa med de officiella betygen, men icke med de af Utsk. föreslagna. Hr Aminoff: Såsom tillägg till hvad Frih. Tersmeden nu yttrat, får jag nämna, att om mitt minne icke bedrager mig, så ålades domaren att plikta, emedan han i vederhäflighetsbetyget bestämdt förklarat, att personen var fullkomligt säker och vederhäftig. Hade domaren nyttjat den vanliga termen, och förklarat personen, så vidt han har sig hekant vara vederhäftig, så hade han ganska säkert undvikit, att blifva till ansvar skyldig. Hr Gr. o. Landtnäs härefter framstälde propos:r, först till bifall å förevande punkt utan förändring, och derefter till bifall å Hi\ von Hartmansdorffs förslag, att de i denna punkt med kursiv stil införde ord mätte uteslutas, besvarades med blandade Ja och Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, ånyo hemstälde, om R. o. Ad. behagade utan förändring bifalla denna punkt, samt sedan svaren härvid utfallit med starka Ja, jemte åtskilliga Nej, förklarade, att han ansåg Ja nu hafva varit öfvervägande.
Cours, just detta försämrande af vårt mynt, relatift till det utländska, borde gifva tillfälle för Exporteuren att uti Svenskt banco numeraire betala våra exportvaror högre; möjligtvis misstager jag mig, men sådan synes mig åtmindstone verkliga effecten böra vara. Till stöd för Nederlagsrättighetens gagnlighet, och den derutaf följande Export och Import-handel, får jag äfven anmärka, att Statens ökade Tullinkomst icke är den enda vinst, sorn bör komma i beräkning, oaktadt Herr af Den 29 Mars. 249 Uhr ensamt anmärkt densamma. Betraktom Götheborgs jemte kringliggande ortens sednare historia, och man skall linna, att t.o iörmålurne af conjuncturen varit betydliga uti allmän och enskildt måtto , samt att 2:0 svårligen landet kunnat utgöra det deficit uti Statens financiella behof, sorn uppkommit genom en vanlig handelsrörelses intrader i Götheborg. Emellan år 1803 och 1S07 såg Götheborg Ostindiska handeln peritlitera till den grad, att icke Actierne, snart sagdt för något pris, kunde föryttras; Sillfisket, som inbringat en annuel exportsumma afmindst en och en half million R:dr Banco, upphörde. De ovanligt höga prisen, för hvilka vårt Jern i slutet af förra århundradet kunde afsättas, lärde England att utvidga sin egen tillverkning af denna vara, och med Englands stora capital blef den snart uppdrifven till den högd, att de fleste stämplar af vårt Jern, och i synnerhet det som tillverkas vid Wermlands och Dahlslands Bruken, blef mindre eller snart sagdt ej begärligt hos vår ditintills kände största afnämare, Engelsmannen.
Men den var för mig alldeles icke sömngifvande, ty den är ganska rolig och underhållande, och långt bättre än många af dem som man i dessa tider trakteras med. Jag fortsatte framgent min läsning, och när jag kom till den lilla romansen: »Tyst och häpen vandringsmannen går.» etc. så tyckte jag mig känna igen att jag hört den sjungas, och började i mitt musikaliska minne leta efter melodien. För detta ändamål lade jag boken ifrån mig ned på täcket, och gjorde hvad man ofta plägar göra, när man vill fundera rätt på något. Jag slog upp ögonen för att se i taket, just som hade minnet något gömställe derstädes; men nu, mina damer! nu må’ j skratta om j viljen åt mig, men jag bekänner min svaghet, jag bekänner att håren reste sig på mitt hufvud, och svettdropparne trängde sig ut på min panna, hjertat kunde ej ens slå, och jag kände tunga och arm alldeles förlamade, ty den allra djupaste tystnad rådde i rummet, och icke dess mindre blef jag vid den motsatta mörka väggen tydligt varse Men här blef öfversten plötsligt afbruten i hela sin berättelse. »Tig med hvad du såg eller » ropade nu en dof, ihålig röst från den dunkla salongens mörkaste och mest aflägsna hörn. Damerna gåfvo till ett enhälligt anskri och fattade tag i den närmast sittande af herrarne. Öfversten stannade tvärt i sin halfva mening, såg bort åt det hemska hörnet, gjorde en liten rörelse lika som för att stiga upp, men blef qvarsittande. En half minuts förfärlig hemsk tystnad blef nu rådande, ty karlarne sade intet, och fruntimren stötte endast omärkligt på hvarandra, nästan ohörbart hviskande: »Hvad var detta?» »Jag tror vi befalla in ljus,» sade den grefliga värden och ringde i detsamma. Ingen svarade, och inom ett par ängsliga minuter stodo åter betjenterne der, med sina antända ljus och lampor. Ingen yttrade ett enda ord om hvad som passerat, men lika som af en gemensam ingifvelse, drogo sig alla ur salongen, in i små rummen. Damerna gingo två och tre på en gång genom dörren, och ingen ville vara sist.
Kan viii elen nedåt sträfvande periodiska litteratur, sora redan med åberopande af pluralitetens opinion trotsar all af denna oberoende upplysning, ännu genom något ändamålsenligt medel hindras att fortsätta sin bana och utbilda sig till en af sig sjelf allena beroende organ för stora mängdens önskningar, det vill alltid säga för dess ledares afsigter? De förslag, jag selt härtill uppgifna, hafva icke fattat det onda djupare, än att botemedlen skulle t. ex. kunna blifva: hämmande af missbruket att lega en usling, sorn i egenskap af redaktör åtager sig äfven tyre I, att straffas för andras förbrytelser — förhöjda böter för svårare öfverträdelse!' samt stundom fängelse tillika — borgens ställande för dessa böter, såsom vilkor för tidnings utgifvande — en ändamålsenligare sammansättning af juryn. Dessa utvägar torde förtjena bifall, allt eftersom de med urskillning bestämmas. Om skyldigheten att ställa borgen för en betydlig penuingesumma blir stadgad såsom vilkor för rättigheten att utgifva tidningar och periodiska skrifter; så försvinner just derigenom lättheten att till nominella utgifvare använda personer utan vederhäftighet, utan att den, sorn bestyrer företaget och bestrider förlagskostnaden, äfventyrar någon påföljd af de förbrytelser, hvartill han gör sig skyldig. Säkerligen är det ej mindre i sin ordning, att straffbestämmelserne i vissa fall förhöjas. Juryns sammansättning skulle ock ofelbart mycket förbättras, om valbarheten dertill blefve inskränkt inom ett efter någon lämplig qvalifikation bestämdt antal af bildade och genom sin samhällsställning oberoende medborgare. Men med allt detta vinnes dock, äfven i lyckligaste fall, naturligtvis ej mer, än hvad som genom en strafflag för tryckfriheten kan vinnas. Och detta bar feiga tillämpning på det egentliga föremålet. Det onda, som ligger djupast, träffas deraf icke. Litteraturens förfall och förskämning afhjelpes icke genom lagföring och straff, således ej heller genom någon strafflag. Om censur kail icke vara fråga, der problemet är tryckfrihet, hvilken vore genom censuren afskaffad.
Tre tio tusen R.dr och såsom lån Tjugu tusen R:dr, emot enahanda vilkor för lånets åtnjutande, som i mom. l:o blifvit stadgade; allt under förutsättning att Elfsborgs läns landsting eller Wenersborgs stad anvisar det belopp, som utöfver de såsom statsbidrag anvisade 100,000 R:dr kan för ändamålet erfordras; 4:o) såsom bidrag till utvidgande af elementarläroverk s-byggnaden i Christianstad, dels ett anslag af Tjugu tusen R:dr och dels ett låneunderstöd af Tjugu tusen R:dr, deraf för år 1867 såsom anslag Tio tusen R:dr och såsom lån Tio tusen R:dr, emot enahanda vilkor för lånets åtnjutande, sorn i mom. l:o finnas intagna; allt under förutsättning att Christianstads läns landsting till byggnadsföretaget i dess helhet bidrager med 20,000 R:dr, samt att staden Christianstad tillskjuter hvad som utöfver sålunda för hela byggnadstiden till 60,000 R:dr beräknade bidrag kan för ändamålet erfordras; 5:o) såsom bidrag till uppförande af en ny byggnad för (Vesterviks elementarläroverk, dels ett anslag af Tretiofem tusen R:dr och dels ett låneunderstöd af Tjugu tusen R:dr, deraf för år 1867 utaf anslaget Sjutton tusen femhundra R:dr och utaf lånet Tio tusen R:dr, emot enahanda vilkor för lånets åtnjutande, som i mom. l:o blifvit bestämda; allt under förutsättning att Norra Calmar läns landsting till byggnadsföretaget i dess helhet bidrager med 20,000 R:dr, samt att Westerviks stad tillskjuter hvad som utöfver sålunda för bela byggnadstiden till 75.000 R:dr beräknade bidrag kan för ändamålet erfordras; 6:o) såsom bidrag till förändring och tillbyggnad af elementar lär över ksbyggnaden i Skara, dels ett anslag af Femton tusen E:dr och dels ett låneunderstöd af Fyratio tusen R:dr, deraf för år 1867 utaf anslaget
Jemväl hafva Revisorerne, under fästad uppmärksamhet på det af Banco-Utskottet vid sista Riksdag upprättade och kort derefter genom trycket utfärdade Reglemente för Banco-Verkets Styrelse oclx Förvaltning, genomläst och till öfvervägande förehaft de serskilda Relationer som till denna Revision ingått: från Banco-Fullmägtige, rörande Verkets Öfverstyrelse och Tumba Bruks ensamt af Fullmägtige beroende förvaltning; från Bankens Commissariat, öfver de mera speciela inre Administration särenderne, såsom Redbarheternes vård, Lånhandlingars pröfning, Låns utgifning, infordrande och bevakning, Ordningens handhafvande inom Departementerne m. m.; från Revisions-Commissarien, angående controller på dageliga Expeditionen, Wexeloch Lane-Banco-Böckernes revision, General Hufvudbokens granskning, samt bestyret med Verkets eeonomiske angelägenheter; och från Bankens Fiscals-Embete, angående Civile, Utsökningsoch Brott-mål, hvaruti talan å Bankens vägnar blifvit förd. Äfvenså hafva Revisorerne, begynnande från den tidpunkt der sednaste Banco-Utskottets granskning slutat, genomgått Banco-Fullmägtiges Protocoller till och med den 2 sistlidne September, Commissariernes Protocoller, serskildt för de Allmänna Ärenderne till 1829 års slut, och serskildt för de med Fastighetsoch Odlings-Lånens utgifvande gemenskap ägande mål, lill sistl. Junii månads utgång, hvarvid de deruti åberopade Handlingar blifvit rådfrågade uti sådane ämnen som funnits påkalla någon vidare uppmärksamhet.
Bifall, mebbetat ©iit ratififatton, ^ a fine 2Bi, mcb antebuiitg af I;mab Äongt. 931aj:t uti omformåtbe nåbiga $»ropofttion föreflagit, fm SBårt Sti!ggätbg — Såfom tillgångar därtill Rafina 28i antotfat: 3 9tifSgåtbS*$ontoret iuneftåenbe behållning å jerntoägöbpgg* nabS*mebten 3t:mt bR:br 1,351,270: 3. Sif behållningen å jerntoägS*trafifcn. ... 700,000: — Sif beråfnabt öftoerffott å titlgångarne för eptra ftatSregleringen 488,729: 97. eller tillhopa 3t:mt 3t:br 2,540,000: — famt uppbragit åt SBåre Sullmäftige i 3ftifSgålbS 41 od) angelägna änbamål, feban l;ela @tatö*5Råbetö fanfar beröfmer blifmit inliemtabe, finner beit irara ounbmifligcn nöbtg, ocfi ben anbra att mtb tnfallanbe frig af konungen l^ftaö, feban äpatt @tatö*9tåbet tit pleno Ifört oell IRifetö ©tanber farn* manfallat; få Rafina 2Bt beftämt fiftnämnba frebitiufumnta tilt S£re millioner 9vifS Semte bet 2£i, uppå beröm gjorb ttåbig framftälttting, till .Kongl.
Jag får dock upplysa att saken icke skulle vara så ruinerande; landtbruksakademien har några får, och de bagg-lam, som i våras tillkommo, äro allesammans försålde mot 80 rdr per stycke. Det bevisar, att om man har sådana djur, som äro af god beskaffenhet, så få de afsättning; men har man dåliga, får man dåligt betaldt. Men att staten icke skall kunna hålla schäferier, är icke god uträkning och lemnar dåligt exempel. Således anhåller jag att, med afslag å Utskff s framställning i denna punkt, E. o. Ad. behagade, för att upphjelpa statens elcktoral-scbäferier och hjordar af southdowns-race, bevilja 16,000 rdr. Hr von Printzencreutz, Bernhard Wilhelm: Om jag sett att motionären varit närvarande, skulle jag icke begärt ordet; men då Gr. Mörner sä fullständigt utvecklat hvad som talar för den mening, jag inom ITtsk:t förfäktat, får jag med honom instämma. Frih. Åkerhjelm: Utan att vilja förneka hvad Gr. Mör ner anfört, anhåller jag få fästa uppmärksamheten på att enahanda framställning, som Gr. Mörner i sin motion gjort och nu närmare utvecklat, har af landtbruks-akademien till K. M:t blifvit framställd, och att K. M:t vid föredragningen af det und. ärendet funnit att, »ehuru kraftigare åtgärder för fårafvelns upphjelpande syntes erforderliga, K. M:t likväl, med afs:de derå I)rn 2ti Maj i\ ni. 503 att Rikets sednast församlade Skr funnit sådant lämpligast böra utgöra föremål för de enskildas omtanke, ansett akademiens framställning icke böra till någon åtgärd föranleda.» StatsTJtsk:t, hvars pligt det tillhör att tillse det statens tillgångar användas för de ändamål, som kunna hafva att fordra något afhjelpande af för handen varande olägenheter, har ansett sig' böra hufvudsakligen följa de framställningar, som af K.
Det bedrifves vid dem mycket dugligt vetenskapligt arbete, kanske mera än i någon föregående tid. Deras lärare stå i plikttrogen samvetsgrannhet helt visst vida öfver flertalet af sina föregångare. Men ändå — fylla i våra dagar universiteten, vårt folks högsta bildningshärdar, ej rätt en af sina förnämsta uppgifter. Jag menar deras uppgift att uppfostra ungdomen, gifva de unge ideala intryck för lifvet, väckelsen till bildande af deras lifsåskådningar. Hvar2ÖO filippik mot vår tid. finnas de som taga upp en Svedelius ' eller en Wikners fallna mantlar? — Teorien och lifvet stå för mycket skilda åt vid våra universitet. Och ungdomens behof att just näras med sin tids tankar, uppmärksammas ej fullt, som det förtjänade. De utbrott af èn osund radikalism, som de senare årens svenska universitets-annaler haft att uppvisa, äro enligt min mening indicier härpå. Sådana rörelser äro aldrig att tillskrifva blott missriktade individer, utan där de framträda i en samhällsorganism äro de sjukdomstecken hos denna såsom sådan. Väl skulle jag mycket längre kunna kväda på min litania. Men intet är ju så tröttande, som moralpredikningar. Vill jag att något af det sagda skall slå rot hos mina läsare, så måste jag därför veta att sluta i rättan tid. De framställda reformkrafven tyckas mig ock vara viktiga nog för att ensamma tarfva öfvervägande. Det är slika mera inre reformer, som för vårt folk i denna tid äro långt mera af nöden än en hel del af dagens mest om-skrifna brännande frågor. Vid sidan häraf synas åtminstone mig skilnaden mellan frihandel och tullskydd, frågan om rösträttens utsträckande och mycket annat af jämförelsevis mindre betydelse. Thomas Otrygg.Några tankar rörande vårt nuvarande läge. " Rent liksom en marmorskifva Häfden har för oss ett blad. Där i blod skall Svea skrifva Världens sista Iliad.
Banko. lV.dr sk. r;st Jern: smidt eller valsadt: stång-, platt, | tum tjockt och deröfver, under 12 tums hredd, och öfver | tums fyrkant , * , , , * * * • , * 5 i skepp:! 7 l stay-v-, 1 4 smältstycken . , . C 1 skepp;! ( l stäp. v. £ 3 24 bandoch platt-, under | tums tjocklelk, bultoch gallersamt sänksmide, rundt eller kantigt, knipoch fyrkantaf | turn och derunder, skäroch klippjern, saltpanneplåtar | tum tjocka och deröfver samt af 12 S 1 skepp:d 7 l stäp. v. j tums bredd och deröfver . 5 plåtar: oförtente, under | tum tjocka ( 1 skepp:! 7 > stäp. v. j 8 24 .— förtente f 1 skepp:! t 5 J. stäp. v. j 6 jerntråd 1 skålp. ■ 4 spik af 2 tums längd och deröfver C 1 skepp.d * 7 24 — all annan spik, samt allt manufacturoch stäp. v. i handtverkssrnide, ej specificeradt: opoleradt 1 skålp. 12 —- poleradt 1 skålp. 18 — Jernskrotj gjutet, smidt eller valsadt , / t skepp:! } 1 stap.~v. s/ 2 Kakel, alla slag 1 skålp. 1 — Kalk, bränd 1 läst 40 — Kardor och kardläder 1 skålp. 4 — Jerntråd; se Jern, smidt eller valsadt. Jordfrugter; se ['"rugter. Jufter; se Hudar och skinn. Jäst, komprimerad; se Varor, sorn icke kunna hänföras under någon af de i införselstarifen upptagna bestämmelser. Kalkoner, slagtade; se Kött. Kammarduk; se Väfnader. Kanoner; se Jeru. Karduan; se Hudar och skinn. Qvantitet för tullberäkningen. Införselstull. Iianko. Kemiskt teckniska preparater, i taxan ej specifiR-.dr siv.
Deremot om Eder Kongl. Maj:t. skulle i Nadcr för godt sinna, att läka öka maltunnan med en kanna, sä att den finge bestå af 64 kannor, sä wänns en fullkomlig öfverensstämmelse med kannemälket, emedan en kappe blefwe jemt 2 kannor, och en half kappe en kanna hwarigenom Swensta Tunnemälet werkeligen bragtes till mycken fullkomlighet, bade allman och enskild hushållning till nytta och till lottning. Wid afradsoch Krono Tionde Spannemalens utgörande, kunde den skattstyldige med kannemättet mära de min, sta bräk, i det stället han nu för liden, när delar af kappar i desi ustagor förekomma, mäste till Upbördsmannen eller Jndelningshafwaren merendels utgöra hela kappar såsom det minsta brukliga mälet: och som wid KronoMagazinerne Spannemälen uphandlas ef er wigt, sä behöfde Bonden endast pä Betsmannet wäga en eller annan kanna för att derefter uträkna hela tunnans tyngd, och således blifwa i tillständ ej allenast att controllera om han njutit sin tillständige rätt till godo, utan ock ester hand wänja sig att i köp och salu hafva afseende bäde pä mäl och wigt tillika. Committerade kunna ej finna, akt någre betydande swärighe häremot förekomma, ty emellan Säl. jare och Kjöpare blefwe priferne oselbart härefter jemkade, och hwad Afravsoch Krono-Tionde Span ne - ifioZ Dcn 23 Zebruarii. nemälen beträffar, sä följer, att den, efter tunnans förändrade innehall borde i räkenstaperne omsattas, hwarkill en gansta lätt uträkning fordras, börandes dä, bade till redighels och yttersta noggranhets minnande ej annat än hela och ätlondeis runnor, samr kannor i Räkenstaperne nyttjas.
Jorda Balken stadgade rätt till hörd af Stadsegendom, ig:o Herr Dalmans, Vilhelm Fredrik, motion, om utsträckande af den så kallade jus representationis till sjrskons af kom lingar, utan inskränkning till visst led, 19:0 Herr Dalmans, Vilhelm Fredrik, motion, om utsträckning af Testamentsfriheten, 20:0 Herr Dalmans, Vilhelm Fredrik, motion, att Fidei-Comissegendom må till en del få belånas, 21:0 Herr Ugglas, Göran Gustaf, motion, rörande sakförares åliggande, att vid besvärs-skrifters inlemnande förete fullmagt, 22:0 Grefve Cronhjelms, Qtto August, motion, om Stockstraff afskaflan. de, 23:o Prot. Uidr. d. 3 Murs 1834. 73 23:o Grefve Cronhjelms, Otto August, motion, om rättighet för innehafvare af iideicomiss att i hypoteksförening ingå, 2/\\o Grefve Cronhjelms, Otto August, motion, att rättigheten till utgifvande af skuldsedlar, ställde på innehafvaren, må upphöra, 2 5:o Herr Stuarts, Fredrik, motion, om utvidgandet afTestamentsrältighelen, 26:0 Herr Stuarts, Fredrik, motion, om en förändring i 7 Cap. 3 §. Utsöknings-Balken, 27:0 Herr Stuarts, Fredrik, motion, angående ändring i Kongl. Förordningen den 24 Augusti i!-‘i3 emot fylleri och dryckenskap, 28:0 Herr af Grubbens, Nils Wilhelin, motion, angående förändring uti några delar af Författningar ne rörande bysättning, 2g:o Friherre Cederströms, Anders, motion, angående förändring af 1813 års Förordning emot fylleri och dryckenskap, 3o:o Friherre Focks, Berndt Vilhelm, motion, om skogsåverkan bestraffande såsom stöld, 31:0 Friherre Cederströms, Jacob, motion, om medel att förekomma stagnation i rörelsen, i händelse efter realisationens verkställighet, mynt någon tid der skulle saknas, jemte de i anledning deraf denna dag afgifne yttranden.
De publika hus och byggnader, hvilka staden har alt underhålla, äro 1’ådhuset, skolhuset, jernvägen, packhuset, fyra spruthus och stadshuset, som tillika är stadens gästgifvaregåi’d, hvilken sistnämnda stora och prydliga egendom inköptes år 1849. 40 Stadens inkomster, som utgöras af skott, förskott, ägopenningar, burgäld, stadstolagen, vågoch mätarepenningar, bro-, hamnoch ringpenningar, ståndpenningar, tomtören en procent af fastighetsköp, planpenningar af Gamleby köping samt arrenden af stadsjord, af staden tillhörige värdshuslägenheter i Gamleby köping och af ett och halft hemman Bjurvik i Hjortheds socken m. m., förvaltas dels af stadens Sjumanskammare, enligt Eders Kongl. Maj:ts nådiga Ordningsstadga af den 27 Februari 1845, dels också, vidkommande afgifterna af sjöfarten, såsom hamn-, brooell ringpenningar, barlastoch kokhuspenningar m. m., utaf brooch hamnkassans direktion, hvilken sednare har närmaste tillsynen öfver underhållandet af skeppsbron och hamnen. Sjumanskammarens inkomster under ifrågavarande åren hafva per medium utgjort B:ko R:dr 19,191: 16 sk. il rst., och utgifterne under samma tid likaledes per medium B:ko R:dr 26,319: 3 6 sk. 5 rst. Bristen har hetäckts dels med förut varande kassabehållning, dels med upptaget lån å B:ko R:dr 5000. Under de näst framför ifrågavarande tidrymd förflutne fem år utgjorde Sjumanskammarens inkomster i medeltal endast Banko Riksdaler 8,381: 40 sk. Den ökade inkomsten har hufvudsakligen vunnits genom skogsafverkning vid stadens hemman Bjurvik, som dessa trenne år lemnat i medeltal en årlig nettoinkomst af cirka 7000 Riksdaler Banko. De ökade utgifterne under sistnämnde tre år hafva härledt sig dels från kostnaden för omförmälda skogsafverkning och dels från afbetalningar å köpeskillingen för stadshusegendomen, stadshusets reparerande samt nybyggnader å en staden enskildt tillhörig lägenhet vid Målserum.
VID EN AF * HUSTRU OCH MOR, SOM SK ILLE LÄMNA SINA EGNA BARN FÖR ATT SKÖTA ANDRAS, FÖRSUMMA SITT HUS Prisbelönta FREDRIKA BREMER-FÖRBUNDET ANORDNAD PRISTÄFLAN FÖR BARNOCH UNGDOMSBÖCKER HAR FÖRFATTARINNAN AF TÄFLINGSSKRIFTEN » SIGTRYGG TORBRANDSSON » TILLDELATS FÖRSTA PRISET, 3 0 0 KR., SAMT FÖRFATTAREN AF » FRÅN NORDISK ROT » DET ANDRA PRISET, 1 0 0 KR. VID ÖPPNANDET AF NAMNSEDLARNE BEFANNS DEN FÖRRA SKRIFTEN VARA FÖRFATTAD AF DEN ÄFVEN FÖR IDUNS LÄSARINNOR BEKANTA SKRIFTSTÄLLARINNAN FRU MATILDA LÖNNBERG F. STÅLHAMMAR, OCH DEN SENARE AF FRU MARIA ANHOLM, F. ÖBERG. Sitt silfverbröllop FIRADE FÖRLIDEN LÖRDAG I BERGEN DEN RYKTBARE NORSKE KOMPOSITÖREN Edvard Grieg OCH HANS MAKA Nina Grieg. SILFVERBRUDPARET HYLLADES MED SERENADER, BLOMMOR, ADRESSER, TELEGRAM OCH GÅFVOR I RIK MÄNGD, HELA STADEN FLAGGADE, OCH SKAROR AF MÄNNISKOR STRÖMMADE LÅNGVÄGA TILL FÖR ATT PERSONLIGEN BRINGA SIN HYLLNING. ICKE SÅ SNART HA VALT ETT VISST CENTRUM ATT VERKA FÖR.
Afdelning egande omförmälde fordran icke synes böra ifrågakomma, helst beloppet af samma fordran sannolikt är för bestridande af de med Cassan afsedde ändamål erforderligt, Utskottet hemställer, att ett anslag, svarande mot skuldens capital-återstod, utgörande ofvanupptagne summa 33,893 R:dr 39 sk. 7 rst Banco, måtte till densammas infriande varda å Riksgälds-Contoret anvisadt. I händelse Rikets Ständers bifall till hvad Utskostet i ofvanberörde hänseenden föreslagit, torde beslutet härom böra hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmälas. Stockholm den 8 November 1844- Bih. till R. St. Reservation af Herr Norin, som ansäg anslaget till denna skulds betalande icke vara af behofvet så oundgängligen påkalladt, att detsamma bordt utgå at Riksgälds-Contoreta nu egande och för andra vida angelägnare Statsbehof påräknade tillgångar. Häruti instämde Herrar A. Berg, Kjellberg, Valley och Lagerstedt. STOCKHOLM, I. Ank. till Exp Utsk. don 12 Nov., kl. 11 f. m. Memorial, med uppgift u de, vid innevarande Riksdag, för till fälliga statsutgifter disponibla tillgångar. (Rrgltls Afd.) Sedan Stats-Utskottet numera uppgjort och till Riks-Stånden aflemnat sina förslag, i afseende på regleringen af utgifterna under Riks-Statens hufvudtitlar, samt dervid jemväl yttrat sig, rörande de lill ständiga behof icke hänförliga anslag, som Kongl. Majit i nåder äskat för Rikets försvarsverk, jemte några lill 8:de hufvudliteln hörande föremål; så har Utskottet, före afgifvandet af dess infordrade utlåtanden, angående de mångfaldiga serskilda anslagsoch lånefrågor, som för öfrigt blifvit