Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Gefle navigationsskola » 101—102. Bilagan litt. S. vid . » 101. Gefleborgs lån, afvittringar i » 157. Bilagan litt. Y. vid » 159. General-landtmåteri-kontorets räkenskaper » 37—39. — tablå öfver storskiftesoch afvittringsverkens fortgång » 156—159. Bilagan litt. Y. vid » 159. Bilagorna litt. D. och I. vid » 4, 15. Revisionsberättelsen. Utlåtandena. Generalsammandrag öfver de af Kongl. Krigs-kollegium under år 1863'bestridda utgifter sid. 77. Bilagorna litt. P.. Q. oell R. vid » 77. Bilagorna litt. D. och I. vid ... » 4, 15. Geologiska undersökningar och derpå grundade kartors utgifning, anslagen till » 255—256. Gevärs tillverkning och anskaffning » 66, 18 79. Bilagan litt. O. vid » 66. Gottlands Landtb ev årings pensionsstat... » 104. Gratialfond, Amiralitets-krigsmanskassans » 107. Gripsholms lustslotts räkenskaper » 173. Grundfond, statsverkets » 5. Bilagan litt. B. vid » 5. Guld-utmyntningen » 29. Göta Hofrätts pensionsfond. Bilagan litt. ‘ T. vid ‘ » 102. Göteborgs Depot af Flottan » 91—93. — Navigationsskola Bilagan litt. S. vid » 101. — Slöjdskola. Bilagan litt. X. vid » 155. — Stifts Konsistorie räkenskaper » 227—232. Haga lustslotts räkenskaper » 171 —173. Hallands Beväring. Bilagorna litt. N. och R. vid » 60, 77. — lån, anslag till hämmande af flygsanden inom » 258—259. Hamburg, svenska Post-kontoret i » 44. Se reservationen å sid. 274—275.
Riksdags-Ordningen föreskrifves väl, att de Handlingar, som innehållas i nämnde Samling, böra serskildt tryckas; men i den händelse ConstitutionsUtskottets, innevarande Riksdag, uti Memorial N:o 57, gjorda Förslag till ändring i nämnde §. af nästkommande Riksdags Ständer antages, kan denna Samling, hvilken för år 1828 kostade omkring 1600 R;dr Bro utan något i Grundlagarna deremot förekommande hinder, helt och hållet försvinna, hvartill, med förnämligast fästadt afseende å besparingen af den dryga kostnaden för Samlingens tryckning, finnes så mycket mer skäl, som ali den upplysning, hvilken af de i Samlingenintagna ProlocollsUtdrag kan erhållas, på ett vida beqvämare sätt, och utan serskild tryckningskostnad, står att vinna af General-registret öfver Bihanget, derest detsamma kommer att upprättas, enligt den i irsta Hufvudpunkten, Litt. i, föreslagua method. 36 Expeditions Utskottets Memorial N.o 4i2- e) Förändring i afseendeåPrae* numerationen å B i li a n g e t. Väl liar, uppå Expeditions-Utskottets, innevarande Riksdag, i denna del gjorda Förslag, Rikets Ständer beslutat, det Prcenumeration skulle få öppnas endast å Samtlige till Bihanget hörande Samlingar. Grunden för detta Förslag var farhåga, att, genom tillåtelsen, att, efter allmänhetens godtfinnande, få tillköpa sig vissa Samlingar, förträdesvis framför andra, skulle ett större antal exemplar af Bihanget blifva incomplett. — Då det emedllertid visat sig, att Bihanget, vid innevarande Riksdag, endast under nämnde vilkor för Allmänheten tillgängligt, varit så litet eftersökt, att prenumeration derå intill denna dag ej blifvit af flera, än 6 personer uttagen , och endast med i 11 R:dr 5 sk. 4 rst B:co lemnat ersättning för Bihangets trycknings-kostnad, torde icke saknas anledning att försöka, om ej, genom förändrade föreskrifter i denna del, kunde beredas en större afsättning, lill någon mera båtnad i afseende på trycknings-kostnadens godtgörande.
Uti ett häraf föranledt och E. K. M:ts Nådiga pröfning understäldt preliminärt utkast hade bemälde korpschef i allmänhet antydt den rigtning, deruti, efter hans förmenande, slam-linierna borde sträcka sig vid bildandet af ett framtida jernvägs-system för Rikets södra och medlersta delar, och hvilken allmänna rigtning utvisades af de nuvarande, för den inre rörelsen länge godkända och efter landets beskaffenhet någorlunda afpassade vägsträckningar, sorn vore att anse såsom hufvudvägar, hvartill de öfriga landsvägarne anslöto sig; dock att antalet af stam-linierna blefve i möjligaste måtto inskränkt och desamma företrädesvis uti, så vidt möjligt, raka sträckningar anlagda genom de inre delarne af Fxpeditions-Vlskoltelts Förslag till underd. Skrifvelse, N:o / 83. 511 landet, hvilka isynnerhet, och mer än kusterna, vore i behof af lättade kommunikations-anstalter, och hvarest dessa stam-linier kunde komma alt å ömse sidor upptaga grenbanor från kringliggande orter. De sålunda föreslagna stam-linier, med hvilka erforderliga grenbanor borde förenas, skulle alltså utgå från Stockholm norrut, genom Upsala till Gefle, vesterut genom Westerås, Köping och Orebro till Svartå bruk, samt vidare, dels i sydvestlig rigtning, genom medlersta delen af Skaraborgs län, till Alingsås och Götheborg, dels i nordvestlig rigtning till Christinehamn samt förbi Carlstad genom Arvika till Norrige, och söderut från Stockholm till Södertelje och Linköping, derifrån en östlig bana skulle, efter att hafva närmat sig Wimmerby, gå till Wexiö och Carlshamn, samt en vestlig, genom Jönköping, Wernamo, Ljungby, Hörby och Lund, fortsättas till Malmö.
Reservationer emot förestående betänkande äro afgifne af Herr Lektor Söderberg, så vidt 3:dje punkten af Utskottets förslag angick, och af Herr Homan, som ansåg alt, då skolstyreiserne, enligt Utskottets förslag fått sig uppdraget att utöfva tillsyn öfver skolorna inom hvarderas distrikt, man älven borde kunna till samma styrelse helt och hållet öfverlemna alt vidtaga alla de åtgärder, hvilka för skolornas ändamålsenlighet så väl i ett som uti ett annat afseende kunde vara af nöden; hvadan llerr Loman reserverade sig mot allt inblandande af polismyndighet härutinnan och ansåg att ordet 'polismyndighet’’ ej bordt i Utskottets förslag inflyta. STOCKHOLM, tryckt hos N. MARCUS, 1854. Allm. Helt'.-oik Ekon.-Lisk. Vtlålandt, ,V.-« 19. i \:o 79. Ank. till Exp.-Utsk. dan 7 April 1S54, kl. 1 e. m. Utlåtande, i anledning af äterremiss af Utskottets Betänkande N:o 57, om utvidgande af de rättigheter, som liro Mosaiske trosbekännare i Sverige tillerkände. Sedan Utskottet, genom Betänkandet Nio 37, tillstyrkt en underdånig anhållan hos Kongl. Maj:t om den föreskrift, att i Sverige födde Mosaiske trosbekännare samt öfrige denna trosbekännelse tillhörande personer, hvilka vunnit Svensk medborgarerätt och under fem års tid i riket vistats, må förklaras berättigade att, utan särskildt Nådigt tillstånd, bosätta sig och ega fastighet uti de stapelstäder i riket, hvilka hafva minst 4000 invånare; så har, vid föredragning af detta Betänkande, Höglofl.
När således en kontrollör anställes för hvarje bränneri, kommer den årliga löningssumman att uppgå till 22,500 Spd. Härtill kommer den betalning, som anslås åt de personer, som med kontrollörerna skola deltaga i uppmätningsoch profningsförrättningarne, hvilken föreslås böra fastställas till 56 sk. för hvarje gång, således 56 sk. för hvarje dag ett bränneri är i verksamhet, äfvensom skjutsersättning för t häst för kontrollörerna, när de omflyttas från ett bränneri till ett annat, hvilken ersättning kan upptagas till omkring 56 sk. dagligen lör hvarje kontrollör. Betalningen till de ofvannämnde biträdena samt skjutsersättningen kommer således årligen att uppgå till 5,400 Spd. Likaledes anser kommissionen det vara af nöden, att 5 öfverkontrollörer anställas, på samma sätt som vid mäskebeskattningen är uppgifvet, med en årlig lön af 600 Spd. och skjuts för 4 4/2 häst, hvilken kan för hvarje kontrollör antagas till högst 200 Spd., således årligen 800 Spd. för hvardera af dem, eller tillsammans 4,000 Spd. Alla utgifter för kontrollen sammanlagda skulle således utgöra 54,900 Spd. eller i rund summa 52,000 Spd. III. Pannebeskattning. Derest intet af de förut afhandlade beskattningssätten skulle vinna bifall, anser kommissionen att ingen annan utväg gifves, än att bibehålla det nuvarande sättet att beskatta pannerymden, oaktadt alla dess brister, så vida man ej förodroge, att gifva bränvinsbränningen fri, hvilket kommissionen emellertid icke anser för rådligt. Norska Regeringens undercl.
Maj 1857 förrättade, af Hans Andersson och hans hustru, samt Hans Ersson och dennes hustru, underskrifna bouppteckning, i hvilken handling Hans Andersson och hans hustru förklarat, att de voro sinnade öfverlemna hemmanets vård och skötsel åt mågen Hans Ersson och hans hustru Karin Hansdotter, mot vilkor att desse det upptecknade boet väl vårdade och förestode; och att Hans Andersson och hans hustru skulle äga, i händelse misshushållning uppkomme, att detsamma återtaga; hvarjemte omförmälda bouppteckning, hvari tillgångarne funnos utförda till värde af 4,618 Riksdaler 2 sk. 9 rst., deribland 2,402 Riksdaler 32 sk. 9 rst. för jord, samt skulder och an - 64 dra afkortningar till 2,814 Riksdaler, upptog i sammanhang med sistberörda anteckning om skulden, under öfverskrift: »hvartill afföres», bland annat, hälften i fastigheten till värde af 1201 Riksdaler 16 sk. 4 4 rst., allt Riksgäldsmynt. 2:0. Uti ett vid nämnda Häradsrätt anhängigt mål emellan Korså Bruksägare, å ena, och Anders Svedberg i Källänget, å andra sidan, angående, bland annat, Bruksägarnes påstående om Svedbergs förpligtande att återbetala 150 Riksdaler Riksmynt, dem
d’ä vi, sôm ä bönnra, d’ä vi, sôm ska styre mä rike å lann! D’ä vi, sôm ä bönnra, d’ä Anderssönnra å Johanssönnra, d’ä spannmålstönnra, d’ä di sôm ä harrer i Svergets lann! Prästen Bodenius. Ja han ä alt dö nu. Men dä va int mang år sänna han geck ikring mä pôsen på ryggen å käppen i näfven å tocken hadd’en fäll gått i femti år. Dä fanns int en i hel Varmlann, sôm int känd prästen Bodenius, för han geck å geck år ut å år in iffrå socken te socken, iffrå gål te gål. Å hvar han kom bjö han ut sin snusdoser tå nävver å sin bôrster tå svinbôrst å taggel. Å hvar han kom, vell’en ha bränvin — iblann feck han, iblann int, alt ätter sôm fôlk va te. Men go ol å mat dä feck’en, ifall han int va för ill söpen, för dä va en beskeli å morosam kär, sôm int gjord nôa förtret. Hällers kunn’en nock se fali bekömra ut iblann, men så sträf å slet han, tess han feck ett kvarter bränvin i sä å da geck dä övver. Att han hadd vôr präst dä kunn da inga männisch se. Nock kunn en förstå att’en hadd hatt ett vackert å fint ansekt å ett bra målföre, men når ja såg’en va’n ôppsvôllen å rö tå bränvin å hes å skrôvli va’n i halsen. Int häller sa’n nô ôm Guss ol å int kunn en hör nô på’n att’en va studert, anna än når’n va rektitt på kneka.
M. äskat för delningen af Calmar län, anser jag mig äfven skyldig att, såsom innevånare af samma län, beledsaga denna motion med några anmärkningar. Hr Bråkenhjelm har förelagit, att Döderhultsvik måtte blifva residens-stad för Calmar län. Om detta förslag blefve bifallet, skulle det medföra endast den jemnheten för länets innevånare, att de i norra och södra delarna - Den 18 Mart f. m. 349 na deraf blefvo lika missbelåtne. Om, såsom jag föreslagit, norra Tjusts härad afskiljdes från Calmar och förlädes till Östergöthlands län, skulle Calmar stad komma att mer än Döderhult ligga i midten för återstående delen af länet. Omkring Calmar stad är onekligen den fruktbaraste och mest befolkade delen af länet. Denna stud är den folkrikaste i länet, är väl bebyggd, samt drifver betydlig handel; följaktligen har man der största behofvet att anlita Konungens Bef:h:de. Om Öland tages i beräkning, faller det sig klart, att det ifrån södra udden af Öland skulle blifva svårare att komma till Döderhultsvik, än det nu är att från norra udden komma till Calmar. Dessutom blefve afståndet emellan Döderhultsvik och hvardera ändan af länet i3 å \\ mil, på hvilket afstånd man redan är hindrad att personligen communicera sig med Landsh.embetet; och genom correspondance kan man lika lätt communicera sig pa 20, som på i4 mils afstånd. Hvad kostnaden beträffar, så är det visserligen sannt, att det blefve mindre kostsamt, att flytta läne-residenset till Döderhultsvik, än att inrätta 2tne län i stallet för ett; men en sådan fördelning af länet hade dock någon nytta, hvaremot antagandet af Hr Bråkenhjelms förslag blefve skadligt för så väl södra som norra delen af länet. Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinhold:
Född 1848 var Elisabeth Rosenius gift med telegrafassiatenten M. F. Nyström. Fredrika-Bremer-Förbundets meddelanden: Stipendiefonden. Forbundets yrkesoch studi&amp;+endiefond, som förut haft förmtinen erh4lla bidrag frAn H. Drottningen och H. K. H. Kronprinsessan, har nu Ater blifvit ihAgkommen af en af de kvinliga medlemmarne af konungafamiljen i det II. K. H. Hertiginnail af Dalarne till densamm,a öfverlemnat 100 Kronor. Förutom de i form af Brsbidrag B smB listor antecknade summorna A 1-5 Kronor, har afven frln Btskilliga för fonden $tresserade personer störrtl gAfvor influtit till ett sammanlagdt belopp af 1,500 Kronor, lemnade i poster 9, 300, 100, 50, 30, 25, 10 kronor. Enar en del af dessa summor utlofvats som Arsbidrag under 5 Ar, &amp; ro de för stipendie-liomitén ett gladjande bevis pA allmanhetens stigande intresse för saken - ett intresse som ar oumbarligt, om det föresatta mAlet, en stipendiefond B 150,000 kr., i en ej allt för 1Angt aflagsen framtid m&amp; kunna uppnis. Bidrag till fonden emottagas af sekreteraren i stipendiekornitén adress: Malmtorgsgatan 5, Stockholm. Fredrika-Bremer-Förbundet och svenska, tjaasteflickors utvandring till Danmark. Dagnys sista hiifte förlidet Ar meddelade utdrag ur en frán Dansk Kvindesamfund till Fredrika-Bremer-Förbundet ingangen skrifvelse, deri frnrnhlllls den sthdigt vaxande utflyttningen till Danmark af svenska tjlnsteflickor och de sorgliga öden, som dessa der ofta g&amp; till mötes. Sedan Fredrika-Bremer-Forbundet begutat att upptaga denna -. fraga, nedsattes en komité af 5 personer med uppdrag att noggrant utreda saken och derefter vidtaga de mAtt och steg, hvilka kunde för andamAlet anses erforderliga.
Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinh.: Den siste talaren bar anfört tvänne hufvudsakljga skäl för antagandet af Utskts betänkande. Jag hörer till reservanterna och har stannat i minoriteten i Utskottet. Den värde talaren har förfäktat Utsk:s beslut, — vi äro således af olika tankar. De tvänne argument han anfört, vill jag efter förmåga söka vederlägga; jag är öfvertygad om, att de sakna grund. Det första består deruti, att en afskrifning af 960,000 r:dr af Riksg.- cont:s obligationer vore nyttig derföre, att dessa 960,000 r:dr då skulle få användas i bankens lånerörelse, der brist nu finnes. Jag får med anledn. deraf upplysa, att för några dagar sedan utgjorde Handelsoch Närings-discontens behållning i cassan något öfver ^ million, som ligger der ofruktbar, förutan möjligtvis en million, som samma discont kunde draga till sig från bankens general-cassor i händelse af behof. I banken ligga således rätt betydliga capitaler ofruktbara, icke blott, som talaren nämnde, Riksg.cont:s depositionsskuld, utan bankens egna medel ligga till betydliga belopp i dess hvalf ofruktbara. På åtskilliga titlar äro låne-creditiver, t ex. för allm. disconten och för fastighetslån, men isynnerhet för den förstnämnda, åtgångna, så alt lånesökande få i allm. disconten vänta flera veckor på utbekommande af de lån de fått sig beviljade. Detta bevisar, att de 8 millioner, som äro anslagna till allm. disconten, äro i rörelsen utelöpande, och att denna fond behöfver förstärkning, hvarom äfven inom BancoUtsk. fråga flera gånger förekommit, — men huruledes denna förstärkning skulle åstadkommas, är icke afgjordt, och derom har fråga icke varit. Att förstärka den med medel från Riksg.cont., som sjelft har medel liggande i banken ofruktbara, synes föga ändamålsenligt.
Sedan därefter den sköna trion ä capella » Lyft ditt öga » — ur Mendelssohn ' s och Hauptmann ' s Elias — blifvit sjungen, utfördes på orgeln tvänne fina, spirituella nummer ur Oratoriet Ruth, komponeradt för Hereford musikfest 1867 af Otto Goldschmidt, Mendelssohn ' s och Hauptmann ' s elev och grundläggare af the Bach Choir, som han på ett öfverlägset sätt ledde och därvid m:me Lind Goldschmidt medverkade. » Pastoralen » hade förklingat och efterträddes af » Choralen », åt hvars mjuka öfvergångar den utmärkta orgelspelaren gjorde full rättvisa. In i den härliga byggnaden strömmade dagern förmildrad genom de praktfulla brokiga fönstren. Musiken ljöd sakta som suset af vingar och allt var så stilla. Så tystnade orgeln, dekanen uttalade väl. signeisen och den högtidliga ceremonien, som på äbörarne gjort ett mäktigt intryck, var öfver. Ett vältaligt telegram från konung Oscar till prinsessan Christian vittnade om det intresse, hvarmed han mottagit underrättelsen om dagens betydelsefulla festlighet. Olivia Frigelius. Som hinder mött för romanbilagans utsändande med detta nummer, komma i stället tvänne romanark att åtfölja nästa veckas Idun. U P notisboken. 1894 Vasateaterns senaste program har både hunnit upptagas och nedläggas, sedan Idun senast utkom, hvarför vi kunna fatta oss därom helt kort. Dess hufvudsakliga dragning var afsedd att utgöras af en vårrevy, benämd » En séance vid Saltsjöbaden », i hvilken på vanlig revymetod framfördes en del personager och typer, som i mer eller mindre fyndiga kupletter gåfvo en öfversikt af hufvudstadens dagskrönika. Man fick där se den stackars malträterade fröken Helga And (Helgeandsholmen), Charleys tant, Vasantasena och Samoaöfverdomaren Cedercrantz m. fl. populära och impopulära företeelser. Anrättningen i sin helhet var emellertid icke skickligare lagad och serverad, än att publiken efter några få kvällar tröttnade och uteblef.
På samma sätt kunde beslutet om en ny smidesstadga, sägas vara våldförande för mångens rättigheter. Ville man gå så långt, så skulle man vara förhindrad att fatta beslut i hvilken fråga som helst. En värd talare på f. m. yttrade alt man brukar icke såsom representant, taga ur den ena fickan och lägga i den andra. Jag har varit representant i flere riksdagar, och det är ingen dag som roan icke lager ur den ena fickan och lägger i den andra; ty när man beviljar löner på ett håll och lägger skatter på ett annat, så är det ju detsamma, som att taga ur den ena fickan och lägga i den andra. Man har äfven yttrat farhågor, att om penningarne skulle komma lill länsränterierne sä skulle medlen genom något våldsamt beslut kunna ryckas bort till andra ändamål. Jag hoppas aldrig upplefva den lid då något sådant våld skulle kunna komma i fråga, och om en sä olycklig tid skulle inträffa, så mätte det icke vara militären som skulle komma att lida derpå. Det vore då åtminstone deras eget fel. Jag yrkar bifall till Frih. Palmsljernas förslag. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: En af de första talarne som yttrat sig i denna fråga, har gjort anmärkmr vid Utsk:s förslag, eller rättare mot dess syftning och i sammanhang dermed framställt ett eget förslag till beslut för R. o. Ad. Jag anhåller först att få besvara några af de anmärkmr som den aktade ledamoten har framställt. De voro egentligen 3:ne. Den första framställningen var den att Utsk. vid detta förslag har ifrågasatt möjligheten af en blifvande lönereglering, och den värde talaren sade, att när man bestämde lönerna så som här är föreslaget, så borde man icke på samma gäng sätta i fråga att en lönereglering skulle kunna ega rum. Jag tager mig likväl här friheten, att fästa uppmärksamheten derpå, att här icke är fråga om en ny lönereglering, utan blott om ett annat uppbördssätt af de befintliga lönerna än som nu är föreskrifvet.
Dessa äro mellanhänder mellan förste hofmarskalken och de under denne lydande, som delgifva hofmarskalkens befallNedskrifvaren häraf har naturligen vid beskrifningen af detta som af mycket annat, som tillhör hushållets område, intet annat att göra än bereda Iduns älskvärda läsarinnor på, att de bli besvikna — och bedja om tillgift härför. Men under förhoppning om sådan, och då köksmästaren förklarat, att han nog kan laga maträtter, tillreda såser och soppor, men ej tillreda någon beskrifning angående det kungliga köket, så kryddad, att den kunde behaga eder, fån I nu taga emot en beskrifning om och på detsamma, så god vi kunna åstadkomma den. Det kungliga köket förestås af köksmästaren. Där äro anställda bland andra en fransk kock och öfrig nödig kökspersonal. Vid stora fester, såsom vid konungens födelsedag, större middagar och andra tillfällen, då deras majestäters gäster utgöra ett större antal än vanligt, är personalen naturligen förstärkt. Utom chefskapet i köket och få i - hvad vi redan nämnt är köksmästarens uppgift att uppgöra bordhållningen för hvarje dag. På konungens resor är han för det mesta honom följaktig. Och nu, om I det önsken, skola vi göra ett kort besök i köket. Från södra hvalfvet gå vi in i den mot väster löpande korridoren och träda från denna in i ett stort rum med trenne 4 IDUN 1895 I silfverixiageisinet. fönster, vettande utåt Slottsbacken. Till höger vid inträdet ha vi tre diskrum. Väggarna i kö- ket äro » dekorerade » med glänsande kökskärl af koppar: kastruller, formar m. in. m. m. i smakfulla mönster. Midt på golfvet står en stor järnspisel med sex kokhål förutom en cistern för varmt vatten. Mellan tvänne af fönstren invid väggen finnes också en spisel, försedd med fyra kokhål. Innanför detta stora kök ligger åt öster ett mindre. Då vi träda genom dörren till detta, kunna vi icke undgå att lägga märke till tvänne jättemortlar, den ena af röd marmor, den andra grön, stående en i hvardera rummet.
Infordras upplysningar i det ifrågavar. afseende!, kommer man bäst i tillfälle att bedöma, om Hr Gr:s uppgifter äro riktiga eller icke; men äfven om de vore det, torde likväl Hr Gr. finna, att 107 § icke är tillämplig mot JustitreStatsmiuistern; och då det väl icke kan vara Hr Gr.‘s mening, att en skrifvelse skall afgå om entledigande af de Statsrådets ledamöter, som fullgjort sin skyldighet, inser jag icke, hvartill upplysningarna skola tjena. Om äfven liela acten aflemnades från Constit.Utsk., som visst icke är jaloux om den - Den 3o Juni c. m. samma, hemställer jag dock, hvad ändamål dermed skulle vinnas; ty jag skulle tro, att äfven efter dessa upplysningar någon annan åtgärd icke kan äga runi, än att lägga mcmor. till handlingarna, såvida icke Ståndet, emot grundlagen, ville genom sin majoritet besluta en skrifvelse om entledigande af Justitiestatsminister!!, som innehar ett domareembete, hvarifrån han endast genom ransakning och dom kan skiljas. Frih. Cederström, Jac.: Jag nödgas bestrida, att Hr Gr. o. Landtm, gör propos, till infordrande af handlingarna i målet från Constit.TJtsk., ty hvarken har R. o. Ad. rättighet att fordra dem, eller Constit.Utsk. rättighet att lemna dem; men om sådant likväl sker, är första steget taget på den banan att bilda de i våra häfder kända R. St:s commissioner, hvilka grundlagen icke medgifver. Jag yrkar således, att Hr Gr. o. Landtm, måtte vägra propos. på Gr. Cronhjelms begäran, och att mentol*. måtte läggas till handlingarna. Gr. Cronhjelm: Hvad först angår det af Frih. Ehrenborgh ifrågasatta ändamålet med de af mig begärda upplysningarna, tror jag, att det ligger hos R. o. Ad., såsom ett upplyst Stånd, én åtrå att, innan man stadgar sitt omdöme och fattar beslut, vara fullkomligen upplyst om ämnet, för att icke blottställa sig för att begå én orättvisa.