Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
PröfningsCommittéen, som äger hålla sine samm inträden inom slutna dörrar, bör roed oafbruten ‘SKyndsarnhet fortsätta sin förrättning, så att den så fort sig göra later kan vara fulländad» 7 Mom. Konungens ^"Befallningshafvande utnämne att föra Protocoll och Längder en Person af erforderlig skicklighet, som derföre af allmänna medel njuter arfvode, på sätt derom stadgas. De från serskildte Districter i Länet tillkallade Ledamöter njöte Skjutslega för Två Hästar ifrån och till deras hemvist, samt tractamente, En Riksdaler för hvarje dag, räknadt ifrån Committéens sammanträde, till dess arbetet blifvit fullbordadt. 8 Mom. De förändringar i Taxeringen, sorn af PröfningsCommittéen göras och i Protocollet intagas, skola genom Utdrag deraf meddelas LandsKammeieraren, °ch af honom utföras i serskild Längd, som för hvarje Skattskyldig , hvars Taxering blifvit förändrad, visar både hvad TaxeringsCommittéen påfört , och hvad PröfningsCommittéen stadgat; kommande desse Längder, atr till Uppbördsmannens efter* rättelse Taxerings Längden bifogas. g Mom. I Stockholm vare serskild PröfningsCoinrnit é , hvilken under Ordförande af OfverStåthållaren, i dess frånvaro af Under - 254 BeviltningsXJtsk. Bdänkanden. Ståthållaren, eller den Konungen i deras ställe i Nåder förordnar, skall bestå af ett KammarBad , en Ledamot af KammarBätten , Två af Bidderskap och Adel , Två Prester , Två af Stockholms Magistrat, dem ÖfverStåthållaren utser, Tolf Borgare, nemligen Tre af Grosshandels-, Tre af Minuthandels-, Två af Fabriquesoch Fyra af Handtverks-Classerne, samt Fyra Ståndspersoner. Med valet af desse sednare , så väl som BiksStåndens Ledamöter , förhålles på det sätt, att TaxeringsCommitte'en i dess Plenum, bland «ine Ledamöter utser Sex personer, nemligen:
Detta är visserligen möjligt; men jag hemställer lill en hvar, som läser Statstidningen, och deraf ser hvilka ordin.-domare, sorn begagna tjenstledighet, om icke denna tjenstledighet kunde användas för att utarbeta dessa concursmål, så alt de under liden åtminstone gjorde något gagn för sin lön. Hr Cederschjöld gjoi de en anmärk ri., sorn jag anser hindra betänkts antagande. Den anmärk n: n är ganska riktig, och det fö i undrar mig att den kunnat förbises af Utsk., som likväl är mera ursägladt derför, än motionären, hvilken bort tänka derpå, att det icke står tillsammans med lag att häradsrätten skulle dömma i sjelfva eoucurstvislen, utan att pröfva i hvad mån gäldenären gjort sig för vårdslöst eller bedrägligt förhållande lill ansvar skyldig. Ehuru jag bifaller principen, nödgas jag således vid ett sådant förhållande anhålla om återremiss af betänkandet. Hr Ribbing, Arvid: Uti sisla plenum, då frågan förevar, hade jag tillfälle att yttra mig derom, och jag har sedermera blifvit ännu mera fast uti den öfvertygelse, som jag då t i 11 kännaga I, nemi. alt LagUlsk. icke förljenar att på detta betänk, få utslag. Utsk. säger i början af sitt raisonnenient; ”Då emedlertid de väckta motionerna ej afse alla Den 5 September f. m. ■ 31 så beskaffade mål, samt fråga således nu endast kan blifva nm eli partiel t upphnfvande af nämnda privilegier Således nr det på detta skål, sorn Utsk. icke upptagit saken i sin bellie). 1 sista plenum förklarade jag, lika med motionären sjelf, att R. o. A(l:s rättighet i allmänhet att lyda under hofrätten boule upphörn. Jag skall inlemna en skriftlig motion i den frågan, på det Ulsk. må komma i tillfälle alt göra allt det gagn, sorn Utsk. önskar, och hvaremot de ledamöter, som yl trot sig, icke haft alt anmärka. Frih.
Ridderskap?t odi Adelil lämnat Utskottet del at det, i anledning af förrberörde anmärkningar, utaf Herr jV'/s Vilhelm Stråh afgifne yttrande, hvilket, såsom innefattande en närmare utveckling af ds skäl, som böra verka till användande af dödsstraff emot sådana personer, sorn, sedan de genom föröfvade förnyade tjufnader, förverkat rättigheten att under deras återstående lifstid åter komma på fri fot, fortfara i utöfnjngen af enahanda brott, Utskottet, till undvikande af vidlöftigbet, tror sig i°ke bora till dess innehåll upprepa. Unar nu det således åligger Utskottet, att ytterligare utlåtande i ämnet afgifva, finnér Utskottet sig forst böra fasta dess uppmärksamhet vid den uti de afgifne anmäikningarné allmänt antagne grundsats, att, genom stadgande af dödsstraff å tjufnad, den följd skulle föranledas, det våldsverkaren icke skulle afsky att, till undvikande det hans t jufnads-brott ej ma upptäckas, föröfva mord. Denna grundsats har Utskottet Icke kunnat finna fullkomligen säker. Utskottet anser sig vara öfvertygad derom, att hvar och en, som utgått i ändamål ätt olofligen afhända annan person dess egendom, alltid dervid äger hoppet att kunna dölja sin ogerning, Samt således äl’ betänkt att, så vidt möjligt är, undvika att varda vid föröfvandet deraf upptäckt eller gripen, i hvilket ändamål han ej lä, ter underlåta, att, då annat medel för att kunna undankomma icke för honom gifves, dertill bidraga genom sitt sjelf-försvar.
Af denna 4ferstående skuld vore ju då |-delar eller 60 proCent efter helt räknadt, en ovedersäglig förminskning i Banquens nu ägande primitiva Sifverfond, hvilken också , om Länet längre qvarstod, skulle sluteligen deraf alldeles uppfrätas. Så tydlig denna skadlighet ligger för eftertankan, såj tydlig ligger ocksjj i min öfvertygelse grundlösheten af dea föregifna nyttan. Att någonsin anställa en Realisation på lånad Silfverfond, vore ett förfärligt misstag, emedan sjelfva Realisationens varagtighet undergräfdes af räntan , som sluteligen ensamt skulle medtaga Realisations-fonden: Och när således lånet icke kunde användas till Realisation, så frågar; jag hvilken nytta gäf val 'Siifret, under den tid det lag inläst uti Banquens Källrar? eller hvad vöre val nyttan af att göra Banquen till förvaringsrum åt upplant Sifver, som kunde till ingen ting begagnas? Jag är öfvertygad, att Utskotten menat mycket väl;» och jag högaktar ali välmening; men går Betänkandet om Discont - papperen igenom, och går detta Finance-Betänkande sä alldeles igenom, att äfven Silfver Låret bifalles ; så anser jag 18*8 års Riksdag hafva varit Ridd. och Ad. Prat. V B. x AJd. 63, 64. 49 S Ven April. den olyckligaste af ella Riksdagar, ej allenast för Nationen ut^n alven för Lamperi. y:o Discort-räntans nedsättande yik-des af mig vid iSJ S ars Riksdag; < cb jag anser min i ligt vara, att älven n> prminra riri röd. värdigheten deraf.
Med afseende å de Statens höga embeten Sökandens aflidne man i lifstiden beklädt, och den för fäderneslandet gagneliga verksamhet han derunder utöfvat, samt då, efter hvad sig visat, boets ställning icke lemnar tillgång till hans enkas och fyra minderåriga barns ens nödtorftiga bergning, hvilken ej eller, med tillägg af det understöd, som tilldelats Sökanden af de i allmänhet till pensioner åt aflidne embetsmäns enkor och barn anvisade medel, kan anses vara på långt när betryggad, behagade Kongl. Maj:t, uppå Stats-Rådets tillstyrkan, i Nåder besluta att till Rikets näst sammanträdande Ständer skulle aflåtas nådig proposition om pension å allmänna indragningsstaten åt Sökanden, enkefru Gunther, att utgå med Ett tusen femhundra-(1500) Riksdaler Riksmynt årligen under hennes återstående lifstid; och komme Utdrag af detta Protokoll att till Finans-Departementet öfverlemnas, på det ofvanberörda framställning måtte vid förslaget till reglering af Nionde IIufvud-Titeln iakttagas. in fidem E. Adlerstråhle. Bil. JVs 1 till Kongl. Majlis nåd. Prop. JVs’ 1 om Statsverket 1862, 9 hufvudtiteln. 3 Utdrag af Protokollet öfver Jnstltic-Departements-Ärenden, hållet Inför Hans Majit Honungen uti Stats-Rådet å Stockholms Slott Thorsdagen den 18 September 1862 i närvaro af: Hans Excellens Justitie-Statsministern, Herr Friherre De Geer, Hans Excellens Statsministern för Utrikes-Ärendena, Herr Grefve Manderström, Stats-Råden : Herr Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen, Lagerstråle, Malmsten, Thyselius, Bredberg, Thulstrup. Reuterskiöld. Hans Excellens Herr Justitie-Statsministern anmälde i underdånighet: Den af Justitie-Rådet m. m. J, H.
(Se Bilagan N:o 52.) Lades på bordet. Herr von Ehrenheim, Reinhold Fredric j hade inlemnat ett så Memorial. (Se Bilagan N;o 33.J Lades på bordet. Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskilldes kl. 2 eftermiddagen. In fidem Protocolli O, J. Lagerheim. Den 3 Martii. Måndagen den 5 Martii. Plenum klockan 5 eftermiddagen. Friherre Carpelan, Carl Mauritz, hade inlémnat ett så lydande Memorial; (Se Bilagan N:o j.) Lades på bordet. Herr Dalman, Cars Johan, hade inlemnät följande, som upplästes: (Se Bilagan N:o 2.) Lades på bordet. Grefve Vachtmeister, Hans, uppläste följande 5:ne Memorial. (Se Bilagorne N:ris 3, 4 och 5.) Hessa 5:ne Memorial lades på bordet. Herr Hammarsköld, Lorenzo, hade inlernnat ett så lydande Memorial: (Se Bilagan N:o 6.) Herr Grefven och LandtMarskalken för - D.e.n 3 Martil. klarade, att då den af Herr Hammarskjöld om-* nämnde nya Evangelii Bok jökp blifvit till Rid der,skåpet oell Adeln uf\ erlempad syntes Rjdderskapet peli Adelil icke eller kunna, på sätt Herr Hammarskjöld begärt, dpnsamma till Allmänna Besvärspelt Qecpnomie-Utskottets handläggning remittera, Utan ansåg Herr Grefven pch LapdtMarskalken sig böra hemställa, ont jcke förevarande motion kunde få förfalla, Bifölls, Herr Hammarskjöld, Lorenzo, hade in^ Jpmnat följande 3:ne Memorial: (Se Bilagome N:ris 7, g, pch 9). Dpssa 5;ne Memorial lades på bordet - Herr Brummer-, Varl Magnus, hade hl~ jpmnat ?tt så lydande Memorial: (Se Bilagan N:o iq.)
Just som Erik hade tändt lyktan, tittade patron Bergbom, som hade trängt sig fram förbi de andra, in genom gluggen och sade: » Erik du! » » Ja, farbror! » » Hör du, det där vi talade om, det går nog för sig — jag har nog, när jag tänker rätt efter. Kom till mig i morgon! » » Hurra! » ropade Erik. » Det måste jag hem och tala om för Elin och pappa och mamma. » Och som ett huj var han ute på altanen, kastade sig på magen öfver ledstången och rutschade, liksom han hade gjort hundratals gånger förut, ned till marken. Patron Bergbom, som icke för den ena af sina båda millioner hade velat göra honom efter, blef så förtjust i denna nya sida af Eriks inånga talanger, att han först mumlade halfhögt för sig själf: » Tusan till kvick pojke, den Erik! » Och så ropade han högt: » Erik, du! » » Ja, » kom det långt bort från vägen. » Det behöfs ingen borgen! » » Hurra! » ropade P&gt;ik igen. Och hade man varit honom närmare, skulle man hafva hört, att han i öfvermåttet af glädje sade till en hop får, som gingo i en hage bredvid vägen: » O, ni dumma får, som ingenting vet! Först examen, och så — Elin! » * Ingen kan såra så djupt som en kvinna, men ingen kan heller så väl läka de sår, som hon har tillfogat. Aug. Blanche. — • 189 » Qr skuggornas värld. Några minnesblad för Idun af Vilhelm Bäckman. Atelier-studier. (Forts. o. slut.) ^ * ^lutligen framträder för minnet från atelier* — • sammanvaron xylografen Gustaf Wahlbom. Dennes bild är så troget återgifven å titelvignetten till » Söndagsnisse », att endast behöfver tilläggas, det " W. var den längsta i laget, kanske med undantag af Larson, och mycket blond. Han hade en skarp, nästan stingande blick innanför glasögonen, såg också mer än de flesta af det för individen utmärkande och kunde med grafstickeln på buxbomskifvan till och med utan föregående blyertsritning korrekt framställa figuren.
Hans betydande andel i detta arbete, särskildt hans samarbete med Adlersparre för valet af en tronföljare och för en blifvande förening med Norge, hans mission till prins Christian August, lians verksamhet i konstitutionsutskottet samt hans förslag till nationalbeväpning skildrar minnestecknaren i lifliga drag. Efter tronföljarvalet blef Platen, soin bekant, statsråd. Under tiden hade han icke öfvergifvit sina kanalplaner. Med stöd af hans skrifter och kostnadsförslag utarbetades motioner vid riksdagen, privilegier utfärdades, en lånediskont upprättades, en komit6 tillsattes för bildande af ett kanalbolag, och när första bolagsstämman sammanträgde i maj 1810, hade arbetet på kanalen redan börjat på två linier, " en åtgärd, i hvilkeii man spårar Platens drift och djärfhet. " De hemliga stämplingarna för prins Gustafs återkallande, prins Carl Augiists död, Fersens mord, hvilket kanske kunnat förekommas, om man följt Platens råd, riksdagen i Örebro och det slutliga valet af Bernadotte till tronföljare upptogo den närmaste tiden. Knappast torde någon af de handlande personerna hafva i den sistnämda vigtiga riksangelägenheten gjort en för framtiden mera betydelsefull insats än Platen med sin pro memoria till Bernadotte rorande en blifvaiide förening mellan Sverige och Norge, om hvilken pro memoria minnestecknaren säger, att den i sin måii bidrog att grundlägga 18i2 års politik. Hans arbete på åstadkommande af en nationalbeväpning 1810-1812 var ock af stor betydelse. Ville Sverige tänka på att behålla sin själfständighet, funnes ingen annan utväg än en allmän beväpning, hvilken ock, rätt behandlad och rätt använd, lämpade sig bättre här, än i något annat, land. Kring indelningsverket som kärria skulle hela nationalkraften samla sig, då fienden hotade. Med svenskmanna rätt skulle följa ovilkorlig skyldighet att från 20 till 50 års ålder försvara fosterjorden. Förslaget innehåller mycket som först 50 år 69 senare vunnit erkännande och blifvit genomfördt. Så vaperlöfningen i skolorna samt lagen om obligatorisk värnp ' ligt, utan rätt att lega en ställföreträdare *). Småningom samlade Platen alla detaljerna till en enda stor plan, det s. k.
angående förklenliga lillmälen och hårda omdömen om Kongl. Majit och Regeringssättet, utan ock å det förhållandet, att Kongl. Bih. till R. St. St. Just. Ombudsm. Emb.-Ber, den 14 Jan. 1840. Maj:t sjelf bäst kunde pröfva, huru mycket afseende å angifvelser af meranärnnde brott borde göras, hvadan ock förordnades, att, så snart något sådant brott angåfves vid någon Domstol, Domaren då ock utan minsta tidsutdrägt skulle till Kongl. Majlis JuslitieRevision inberätta målet, hvaruti brottet beslode och hvilken det angifvit, då Kongl. Majit äfven genast Tille sig i nåder utlåta, huruvida, efter sig företeende omständigheter, saken mätte alldeles nedläggas, eller med ransakningen fortfaras, efter desse Ilerrar JustitieRåders mening, destoheldre måste anses hafva åsyftat sådane brott, sorn bär nämnde äro, i allmänhet, och således äfven dem, hvilka genom tryckt skrift föröfvades, som något undantag i afseende på en eller annan art af sudan brottslighet icke ägt rum och rättegångssättet i tryckfrihetsmål, efter då gällande förordning om skrifoch tryckfrihet af den 26 April 1774» heller var af serskild beskaffenhet, som kunde hindra det Kongl. B refve ts tillämpning i sådana mål; ty och då hvad genom samma biet blifvit
EN MÄNGD KVICKA REPLIKER OCH LUSTIGA INFALL JÄMTE ANSPELNINGAR PÅ FÖRHÅLLANDEN HÄR HEMMA HOS OSS — HANDLINGEN ÄR ELJES LIKSOM I OPERAN » DEN STUMMA », OM HVILKEN LIKSOM OM » KONUNG FÖR EN DAG » DEN I MYCKET PÅMINNER, FÖRLAGD TILL NAPOLI — HÅLLA PUBLIKEN HELA TIDEN VID DET GLADASTE HUMÖR. MUSIKEN HAR ATT UPPVISA MÅNGA REMINISCENSER FRÅN ALLA MÖJLIGA OPERAKOMPOSITÖRER, MEN ÄR PÅ DET HELA TAGET TILLTALANDE, MELODIÖS SOM DEN ÄR OCH UPPBUREN AF EN VISS SCHVUNG. FLERE MELODIER ÄRO RIKTIGT VACKRA OCH ANSLÅENDE. OPERETTEN RÖJER i ALLA HÄNDELSER BÅDE SKAPARTALANG OCH RYTMISKT FORMSINNE SAMT VISAR, ATT MAN AF HR BERENS VÄL KAN VÄNTA, ATT HAN FRAMDELES SKÄNKER OSS BÅDE GEDIGNARE OCH MERA SJÄLFSTÄNDIGA TONALSTER. SAMSPELET GICK VID FÖRSTA FÖRESTÄLLNINGEN BRA, MEN, HVAD DEN VOKALA DELEN BETRÄFFAR, ÄR, SOM BEKANT, DENNA TEATER EJ SÅ VÄL RUSTAD PÅ MANSSIDAN. HÄR HADE DOCK DENNA GÅNG VUNNITS EN BETYDANDE FÖRSTÄRKNING I — FRÖKEN Anna Pettersson, HVILKEN I DEN UNGE NAPOLITANSKE FISKAREN LAZARILLOS PARTI ÅTER FIRADE EN GLÄNSANDE OCH VÄLFÖRTJÄNT TRIUMF. BEDAN MED DEN VACKRA SERENADEN EFTER RIDÅNS UPPGÅNG I FÖRSTA AKTEN FRAMKALLADE HON DET MEST STORMANDE BIFALL OCH SEDAN FÖR ÖFRIGT HELA STYCKET IGENOM.
„ 1859 „ „ 733: 44. i följd hvaraf under innevarande år blott ett enda dylikt rese-understöd, till belopp af 600 R:dr, kunnat i nåder anvisas, samt att då erfarenheten visat, att konstfärdigheten hos de i särskilda näringsyrken anställde arbetare i betydlig män befrämjats genom de af dem med understöd af allmänna medel företagna resor till främmande länder, der industrien uppnått en högre ståndpunkt, samt någon tids arbete på dervarande verkstäder, Departements-chefen vid sådant förhållande ansåg sig böra i underdånighet föreslå, det Kongl. Maj:t täcktes af Rikets Ständer äska, att för nästa statsregleringsperiod måtte beviljas ett årligt belopp af 3,000 R:dr eller tillsammans 9,000 Riksdaler, för att användas till resestipendier åt fabriksoch handtverks-arbetare. Uti detta Departements-chefens yttrande och förslag instämde Stats-rådets öfrige ledamöter. Yidare hemställde Stats-rådet att, till befrämjande af slöjd-expositioner, måtte äskas för nästa statsregleringsperiod ett lika belopp, som till enahanda ändamål blifvit för nuvarande statsregleringsperiod å Riksgälds-kontoret anvisadt, eller 4,500 Riksdaler. F) Undervisningsanstalter för Handel och Sjöfart. a) Kommers-kollegii underdåniga skrifvelse den 19 sistlidne Augusti, med förslag till löneregleringen för Lärarne i ångmaskin-lära vid vissa navigationsskolor. I förevarande afseende förekom: att sedan, vid afgifvandet af förslag till 1858 års aflöningsoch utgifts-stat för nävigations-skolorne, Kommers-kollegium fästat Kongl. Maj:ts uppmärksamhet derpå att de lärare, hvilka vid navigationsskolorne i Stockholm, Göteborg, Gefle och Carlshamn meddela undervisning i Bil. N:o 4 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prog.
Under de i föregående momenter upptagna stadganden inbegripas icke sådana tjenstebefåttningar, hvilka åtnjuta aflöning af de till serskilda inrättningars disposition ställde anslag. c) Följande allmänna inrättningar, som med allmänna medel underhållas, nemligen Krigs-akademien, Invalidhusfonden, Militie-boställskassan, Kongl. Majits Nåd. Proposition, N:o 66. 45 Strömsholms stuteri, Skogsplanteringskassan och Lappmarks ecklesiastikverk undfå bestämda kontanta anslag, hvilka beräknas på enahanda sätt, som i nästföregående moment omförmäles. il) I afseende på de öfrige allmänna verk och inrättningar, derunder jemväl inbegripen Vadstena krigsmanshuskassa, samt till kyrkor och fromma stiftelser anvisade anslag, äfvensom augmentsräntor och anslagen till gästgifveriet färjor och färjkarlar, postbönder och brefbärare, samt de räntor och tionde, som städer åtnjuta, förfares på lika sätt, som i mom. a) är sagdt. e) De för ersättningarne beräknade, sålunda bestämda, grunder och de i enlighet dermed vederbörande tillkommande ersättningsbelopp må icke utan Konungs och Ständers gemensamma beslut förändras. 4:o Utbetalningen af förenämnde ersättningar sker sålunda: att hvad, som belöper för löneanslagen, utgår qvartaliter, dervid hela det belopp, som tillkommer hvarje indeldt regemente, utbetalas till Regements-lönings-direktionen; att godtgörelsen för augmenlsräntorna och anslagen till gästgifverier, färjor och färjkarlar samt postbönder och brefbärare för hvarje år liqvideras vid den tid det påföljande, då uppbördsstämmor för hemmansräntornas uppbärande bållås; samt att alla öfriga utfalla vid slutet af det år, för hvilket de beräknas. 5:o
Det är derföre, som jag vördsamt förnyar min anhållan, att Hr Frih. o. Landtm, läcktes gifva oss propos. till bifall på Utskts tillstyrkan i denua punkt, likväl med det tillägg, som Hr Edenhjelm begärt, nemi. att en behörig och tillförlitlig undersökning måtte äga rum, som icke befattar sig med Uddeholmska intresset, eller med Dicksonska intresset, utan med det allmänna intresset, huruvida nemi. orten, genom denna canal, betydligen gagnas eller icke. Hr von Hartmansdorff: Mig synes, som de talare, hvilka hittills yttrat sig, hafva oriktigt sammanblandat 2:ne frågor, af hvilka den ena handlar om nyttan af företaget, och den andra, om ägarne till de trakter af landet, som skulle hafva gagn af företaget. Hvad nyttan beträffar, tror jag, som icke äger någon speciel localkännedom, att då Clarelfven är ett af våra största vattendrag, och då hon utgör, så att säga, sjelfva pulsådern för de landsträckor af Wermland, hvilka äro belägna ofvanför Munkforsen, så torde en hvar lätteligen finna, att en canalanläggning, hvarigenom farleden blifver oafbruten, är för den ofvanliggande landsträckan af största vigt. Den nästa frågan, nemi. hvem som är ägare till dessa landsträckor, har ansetts så vigtig, att en talare önskat att deröfver erhålla en fullständig statistik, på det Den 37 Mars f.^m. 4o5 att lian matie förnimma, huruvida någon ny sjelfständig allmoge kunde der uppkomma, eller om den funnes der förut. Efter min förmodan, hör denna undersökning icke hit. Man yrkar i konstens verld, att rättvisan skall förestallas blind. Hvarföre? Jo, på det att vid hennes utöfning icke måtte ses till personen, utan blott på saken. Om så är, torde statistiken öfver nuvar. ägare till ifrågavar. landsträckor vara onödig. Jag kan icke anse en sjelfständig allmoge vara för Sveriges Rike af större värde, än annat sjelfständigt folk, äfven örn det annorlunda benämndes.
5:o, angående fästningsarbetena vid Carlskrona, enligt Förstärkta Stats-Utskottets Memorial N:o 143, 17:de voteringen; mom. 6:o, 7:o, 8:o, 9:o, 10:o och ll:o, angående fvllnadsanslag till indelta arméens utredning; till förhöjning i beklädnads-passevolansen vid Svea och Andra lifgardes-regementena, lifgardet till häst, husar-regementet Konung Carl XV och sappör-kompaniet; till ytterligare tillökning i beklädnads-passevolansen vid samma korpser; till förhöjning i beklädnads-passevolansen vid Svea och Göta ar tilleri-regementen och vid Vendes artilleri; samt till underhåll af beväringsmanskapets beklädnad, enligt Utlåtandet N:o 66, 21:sta punkten litt. b) och c); mom. 12:o, angående Topografiska korpsens arbeten, enligt samma Utlåtande, 34:de punkten; mom. 13:o, angående aflöning åt den ökade arbetspersonalen för militära karteverket, enligt 35:te punkten i samma utlåtande; Stats-Utskottets Memorial N:o 220. 3 mom. 14:o, angående understöd åt svenska officerare, som hos främmande magt inträda i aktiv tjenstgöring, enligt 37:de punkten; mom. 15:o, angående kostnaden för arreststraffets tillämpning vid indelta arméen, enligt sednare delen i 39:de punkten; mom. 16:o, angående uppförande af kokhus m. fl. byggnader för andra lifgardet, enligt 40:de punkten; mom. 17:o, angående anskaffande af s. k. skyddstält, enligt 41:sta punkten; mom. 18:o. angående uppgifter öfver kostnaderna för till Kongl.