Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Reservation af Herr Friherre Cederström, Jacob i Sedan Utskotten förvärfvat öfvertygelse derom, att nyttiga Reformer i Motionerne blifvit föreslagne, förefaller Utskottens tillstyrkande, att dessa Motioner af Rikets Ständer ej må bifallas, mer än besynnerligt. Farhåga för nyttiga reformer, så väl i beskattningen som uti Statshushållnings-systemet i allmänhet, synes mig städse böra vara främmande för ett fritt folks representanter. Inga hinder, inga svårigheter finnas, som icke genom den fria mannens vilja kunna undanrödjas; ty viljans magt är allmagt , att vilja är att kunna, intet arbete är i sådant afseende för svårt. 22 Stats-,B:co*,Bevilln..,Lag‘S.Oic..UisLBet,N:( 8g, Utskottens uppgift, att dessa hinder ooh svårigheter Icke, utan åsidosättande till en viss grad af eganderattens helgd, kunna öfvervinnas, är alldeles icke grundad på verkliga förhållandet, och bevisar, lika med den långa tid Utskotten användt för att inkomma med ett så obestyrkt yttrande, att Utskotten skygga för vidden af det arbete, en fullständig bearbetning af Motionerne skulle medfört, att de saknat vilja att den företaga, och sökt befria sig derifrån genom denna lika obevista som obevisliga uppgift. Då nu emedlertid Riksdagen nalkas sitt slut, och en fullständig utarbetning af de Förslag , som i dessa Motioner innefattas , icke mera kan medhinnas, anser jag ingen annan utväg återstå, för att i framtiden bereda framgång för de af Utskotten vitsordade, i Motionerne befintlige förslag till nyttiga reformer, såväl i Beskattningen sorn i Statshushållnings-syStemet i allmänhet, än att öfverlemna lill Kongl. Majit att låta till nästa Riksdag granska och i sina detailer fullständigt utarbeta dessa förslag, för att Rikets Ständer vid nästa Riksdag föreläggas; i hvilket afseende Betänkandet synes böra återremitteras till Utskotten. stockholm, tryckt i Marjjuardska Boktryckeriet, 1829* StatsBe v,- sTtmt Oec,-Uts7<. Bet.
Hannas felsteg, nyss talat vid henne sjelf samt fått en öppen och noggrann beskrifning öfver tilldragelsen. Hon hade vidare uppsökt unge Hagen, som afgaf en liknande berättelse, hvarför något tvifvel om sanningen icke kunde finnas. Slutligen hade hon ännu varit inne på det ifrågavarande kaféet och der blifvit försäkrad om, att något fruntimmer den qvällen icke der intagit någon förfriskning. Derefter omtalade hon hela händelsen, såsom hon hört den af Hanna och Valter. Och enligt min åsigt, slöt hon sitt andragande, förtjenar Hanna Rappe vår aktning och vårt erkännande för det hon, glömsk af sig sjelf, sökt räcka en sjunkande medmenniska sin hjelpande hand. En förlägen tystnad uppstod. Man behöfde tid för att plötsligt omstämma sig till Hannas förmån. Några af de yngre uppträdde derefter och anhöllo, att det fälda utslaget måtte upphäfvas, eftersom det stödt sig på falska rykten. Men de äldre och försigtigare ansågo, att ryktet allaredan fått en så stor utbredning, att man icke mera kunde nedtysta eller vederlägga detsamma. Skolan riskerade sitt anseende genom att qvarhålla en allmänt misstänkt elev. De yngre lärarne och lärarinnorna protesterade ifrigt mot denna uppfattning. Det är väl icke meningen, sade de, att skolan för ett falskt ryktes skull kunde uppoffra en af sina bästa elever? Det är beklagligtvis ofta en nödvändighet att uppoffra en för att kunna qvarhålla de andra, utlät sig en af de äldre. Blir denna princip genomförd nu och framdeles, så anhåller jag genast att blifva skild från skolan, utbrast Verna Sommar med en hos henne sällsynt häftighet. Fem af den yngre lärarepersonalen förenade sig med henne, och direktionen såg framför sig det svåra valet att antingen genast mista fem af sina bästa lärarekrafter, eller ock låta Hanna Rappe qvarstå vid skolan. Ett nytt möte utsattes till följande afton, då hvar och en skulle noga öfvervägt alla skälen för och emot. Jag behöfver ingenting öfverväga, sade Verna Sommar. För mig gäller endast att antingen begå en syndig orättvisa eller ock se mig om efter en annan plats. Det är icke svårt att välja. Dekoration Dekoration
S. D. Föredrogs och bifölls Konslitulions-Utskoltets Memorial N:o 4, om arfvoden för en Notarie och en Kanslist. S. D. Föredrogs och bifölls Bevillnings-Utskottets Memorial, N.o 4, angående tillökning af Utskottets tjenstemanna-personal. S. D. Föredrogs och bifölls Lag-Utskottets Memorial, N:o 4, angående tillökning uti bemälda Utskotts kansli. 36 Prot.-Utdrag den 9 November 4859. Frän Hederv. B onde-Ståndet. S. D. Föredrogos och remitterades till Stats-Utskottet Kongl. Maj:ts nådiga Propositioner: l:o om upplåtande till Norrbottens läns Hushållnings-sällskap af gamla länsfängelse-byggnaden i Piteå; 2;o om användande af en del utaf de till fångars vård och underhåll an slagne medel till nya byggnader vid fästnings-fängelset i Landskrona; 3:o om upphörande af de inom Lappmarkerna i Norroch Westerbottens län under benämning af domareoch tingstolk-näster utgående afgifter; 4:o om befrielse från rotering för hemmanet Ansätt i Jemtland; 5:o angående pensions—tillskott från Allmänna Indragnings-staten för Majoren vid Göta Artilleri-regemente J. W. Westerling vid afskeds erhållande; 6:o angående Löjtnanten vid Svea Artilleri-regemente JV. R. Themptander* uppförande till pension å Allmänna Indragnings-staten vid erhållande afsked; 7:o om pension å Allmänna Indragnings-staten för Löjtnanten vid Första Lif-grenadier-regemenlet, P. J. C. Loenbom; 8:o om sinnessjuke Löjtnanten vid Jönköpings regemente C. A. Forshcells uppförande till pension å Allmänna Indragnings-staten; 9:o om t. f. Fält-läkaren m. m.
Om också, detta oaktadt, något skäl skulle kunna utgrudas för att ur formel synpunkt finna herrar Revisorers anmärkning rättfärdigad, torde likväl med öfvervägande skäl kunna ifrågasättas, huruvida stats-revisionens anseende och deraf beroende inflytande kan vinna på ett likartadt anmärkningssätt i allmänhet, och om icke, särdeles då granskningen angår en fullkomligt lönlös, men långt ifrån bekymmerslös kommunal-förvaltning, ännu mera betänksamhet borde iakttagas, innan man framkastar anmärkningar, hvilka sakna allt praktiskt ändamål, men till sin följd antagligen måste snarare förqväfva än lifva en allmän medborgerlig verksamhet Stockholm den 17 December 1859. A. G:son BENNICH. (Litt. A) Att för hvarje gång, som skuldsedlar utfärdats å större eller mindre del af det lån å tillsammans Trehundra Tusen Riksdaler Riksmynt, som Gefle stad upptagit af allmänna Barnhuset i Stockholm, fullmakter att lyfta motsvarande andel af samma lån jemväl blifvit af denna stads Magistrat och Borgerskaps äldste utfärdade för herr Krigstiskalen A. G:son Bennich; sådant varder härigenom på begäran och i enlighet med de hos Magistraten härstädes förda protokoller intygadt, af Gefle Rådhus, den 13 December 1859. Ex officio: Axel Blommert. Stads-notarie. (Sigill.) (Litt. B) Uti Gefle stads-kassa har det af Kongl. Barnhus-direktionen i Stockholm Gefle stad beviljade lån, stort Trehundra Tusen Riksdaler Riksmynt, under nedan upptagne data blifvit i stads-kassan deponerade, nemligen: 1856 Sept. 2. Kontant, enl. förbindelse af dato, » » 60,000: 1857 Mars 14. Dito » » » » » 60,000:
Skrifvelsej N.o 58, 91 obefogade invändningar uppehålla sina fordringsegares rätt och dymedelst öka deras kostnader i och för fordringens utsökande, utan att behöfva vidkännas den tillökning i kostnaderne, han sålunda obehörigen förorsakar, men ifrågarande författning befriar gäldenär ifrån skyldigheten att godtgöra den ökade kostnad, sorn uppkommer genom utverkande af en så beskaffad vilkorlig utmätnings-resolution, som berörda författning medgifver, derest han vid delgifvandet af resolutionen emot krafvel gör invändning, ändå att lian slutligen varder ålagd detsamma betala, hafva Rikets Ständer funnit en förändring af författningen i denna del vara behöflig, samt omförmälda stadgande böra ur författningen helt och hållet utgå, enär föreskrift om gäldenärens ersättningsskyldighet der synes öfverflödig, då densamma alltid måste komma att pröfvas efter de allmänna grunder, sorn lagen angifver för bedömande, huruvida och i hvilken mån en dylik skyldighet bör i lagsökningsoch rättegångsmål åläggas. Rikets Ständer hafva alltså, för sin del, beslutat, att sista momentet i Kongl, förordningen den 10 Juni 1841, angående vilkorliga utmätnings-resolutioner, hvilket lyder sålunda: ”äfvensom ett sådant behandlingssätt icke i något ”fall, och således ej eller i den händelse, att gäldenär emot krafvet gör invändning och målet förthy kommer att fortgå, på sätt eljest är i allmänhet ”föreskrifyet, må för gäldenär medföra någon ökad kostnad utöfver den, som ”skolat uppstå, derest ofvanberörda utmätnings-resolution icke varit gifven,” upphört att vara gällande. Hvilket Rikets Ständer få hos E. K. M. i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 15 April 1848. 92 Expeditions-Vtskottets Förslag till und. Skri/v elser, N.s 5g, 60. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 19 April 1848.
Vid innevarande riksmöte har fråga förekommit derom, huruvida icke den, jemlikt 2 kap. 6 § i Kongl. Stadgan om skiftesverket i riket af den 4 Maj 1827, Gode männen vid landtmäteri-förrättningar nu tillkommande ersättning vore för låg och derföre borde bestämmas till högre belopp; och ehuru en sådan förhöjning kommer alt öka de redan dryga kostnader, jordegare för skiften och landtmäteri-förrättningar få vidkännas, hvarigenom framgången af det för landet nyttiga skiftesverket måhända i någon män försvåras, hafva likväl Rikets Ständer vid det förhållande, att lefnadskostnaderna under de sistförflutna åren blifvit betydligt stegrade och att, såsom följd deraf, arbetslönerna nära nog fördubblats, ansett det vara angeläget att. tillse, det godmans-befattning vid så vigtiga tillfällen som landtmäteri-förrättningar icke kommer att för den enskilde medföra så stor uppoffring att befaras kan, det den kunnige och erfarne landtbrukaren, som icke eger hvarken tid eller tillfälle att, med förlust för sig sjelf, åtaga sig dylika befattningar, skall betrakta dem såsom ett besvär af så betungande beskaffenhet, att han på allt sätt söker att detsamma sig undandraga, hvarigenom de menligaste följder för jordegarne inom ett. skifteslag skulle kunna uppstå; och Rikets Ständer hafva derföre pröfvat skäligt, för sin del, besluta, det skola Gode män vid landtmäteri-förrättningar njuta, under förrätningen samt nödige rese-dagar dit och derifrån, hvardera Tre riksdaler riksmynt om dagen, underhållet inberäknade jemte skjuts efter en häst. Hvilket Rikets Stäuder fä hos E. K. M:t i underdånighet anmäla; och framhärda Rikets Ständer etc. Stockholm den 4 November 1857. ExpeditionsUtskottets Förslug till underd. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 4 Nov. 1857. Preste-slåndet den 4 Borgare-ståndet den 4 Bonde-ståndet den 4 Rikets Stunders underdåniga Skrijvelse, angående ändringar /.
Men härom hafva meningarna varit mycket delade. Medan flertalet tidningar ondgöras öfver den myckna tid som rättstafningsfrågan upptog, hafva ett par tidningar att om mötet endast förmäla dess beslut i denna fråga, en annan har om hela mötet blott ett par rader om telegrammet till Giordano Bruno-festen och en tredje drager sig ur spelet genom att förklara att vid mötet förekom icke någon enda fråga af större vigt. Lemnom emellertid dessa åsigter i sitt värde och låtom oss såsom mötets vigtigaste förhandlingar utmärka: debatten om tryckfrihetslagen, om tidningarnas telegramunderrättelser och om den preventiva censuren i vårt land, eller rättare sagdt, det försök, som nyligen gjorts till återinförande af denna hedervärda handtering. Debatten om tryckfrihetslagen rörde sig närmast om ansvarighet för tidning, och fick härvidlag den k. propositionen af 1887, såsom det var att vänta, en varm försvarare uti Handelstidningens utgifvare, hr S. A. Hedlund. Den k. propositionen sammanfaller ju i denna sak i väsentlig mån med de åsigter, hr H. redan länge förfäktat. Och man vet ju, att hr H., då han en gång öfvertygat sig om en saks ideella riktighet, orubbligt, för att icke säga envist och hårdnackadt vidhåller denna åsigt, utan att akta på eller låta sig påverkas af att dagens förhållanden kunna gestaltas så att den ideelt riktiga satsen — med hvars tillämpningutan skada kunnat anstå — i sin tillämpning endast blifver ett medel i maktens händer till undertryckande af och förföljelse mot, icke felande, utan olika tänkande. Så skedde ock nu. Det gagnade till intet, att man erinrade att ansvarighetssystemet numera — med ett enda undantag, hvil-ket nuvarande lagstiftning mycket väl kan stäfja — icke användes för personlig skandalisering, utan till skydd för politiska åsigter, väl hehöfligt i en tid då en bestämd tendens att undertrycka en del af pressen med cynisk öppenhet visar sig hos vederbörande, att uppgifvandet af nu gällande grundprinciper öppnade dörren för inkvisitoriska polisforskningar i en redaktions inre förhållanden samt att en viss form af » ansvarighet », huru man än lagstiftade, alltid skulle kvarstå.
Jag föreställer mig, att anslaget för hevärts-exercisen sk 111le mera ändamålsenligt svara mot behofvet, 0111 bevärts-exereisen sked* de compagnivis , och de långa kostsamma och onyttiga marsch-kostnaderna derigenom besparas, då en beväl-:s-exefcis af 12, ja till och med af 21 dygn i min tanke aldrig borde hafva annat föremål, än rekryt-bildningen, sorn ingalunda krafvelnågon bataljons-exercis, hvilken t ver tom onödigtvis borttager en tid, som bättre och mera behöfligt kunde användas på sjelfva rekryt-dresseringen. Mycken transportkostnad och en betydlig del af provianteringsbesväret skulle troligen äfven vid ett sådant förfarande betydligt lindras. 25 punkten, omfattande Krigs-collegii departementet, godkänner jag i enlighet med Utskrs förslag, Vid 26 punkten anmärker jag, att anslaget för indelta armeens lifmundering borde kunnat föreslagits till någon nedsättning, så väl till rotehållares som Kronans fördel. Vid 27, 28, 29, 3o, 31, 82 och 33 punkterna förenatjag mig med Utskts förslag; likaledes instämmer jag med Utsk:? förslag i afseende å 34, 35, 36 och 87 punkterna, och Don 13 Augusti, '7 och tror, att den af Utsk. föreslagna anhållan hos K. M. att förelägga nästkommande Ständer plan till försvarsverkets organisation i sin helhet, varit fullkomligt ändamålsenlig, af behofvet i högsta måtto påkallad och vår 3o-åriga krigsadministration ingalunda för bittida offordrad. Vidkommande fjerde hufvudtiteln, utbeder jag mig att äfven få instämma uti StatsUtsk:s utlåt, om sjöförsvaret, som jag numera är fulleligen öfvertjgad aldrig höra omfatta det vanmäktiga försöket att genom en linieflotta vilja uppbringa vårt sjöförsvar till något rimligt förhållande emot grannens anfallsmedel uti denna del.
Hvad sålunda blifvit anfördt, har Utskottet tagit i öfvervägande, och, beträffande försl aflöningen till den person, som, under den tid tiofRåtts-Rådet Landin innehafver Justiliae-Ombudsmans-Embetet, kommer alt i hans ställe fungera såsom ledamot i Kongl. Majds och Rikets Svea HofRätt, så, enär de underordnade tjenstemän, som kunna till ledamöter uti något Embetsverk adjungeras, ehvad den, för hvilken de adjungeras, innehafver en högre eller lägre tjenstegrad, alltid måste komma att anses tillhöra den lägsta graden, har Utskottet icke funnit skål fråntiåda sitt yttrande, att Hof-Råtts-Rådet Lanäins vicarius, i afseende på aflöningen, Stats-Utskottets Utlåtande, N\o 3491 r bör ställas i jemföi Iighet, icke nied Hof-Rålts-Råd, utan med Assessorer;; och som Rikets Ständer, genom votering i Förstärkt Stats-Ufskott, bestämt lönen lör Assessorer i Hof-Råtterne till löoo K:dr, anser Utskottet deraf följa, att ifrågavarande vicarie-arfvode bör i samma mon förhöjas; hvadan Utskottet, under vidblifvande af sitt förra yttrande i denna del af Utlåtandet, endast hemställer, att det arfvode, som kommer att af Riksgälds-Contoret utbetalas till den, sorn elter Hof-Rätts-Rådet handin adjungeras lill ledamot uti Kongl. Majrts och Rikets Svea Hof-Rätt, må ifrån den tid, då den nya Stafsregleringen tager sin början, få be räknas och utgå med ett förhöjdt belopp af 760 Rtdr årligen.
Den 29 Juli f. m. de bevilljade ^sc^ntr^ttjglietet iél/e;bfrHl6 beräknas Rankens*§p|j&r WÉf5^t Riksdag;^ t, en^gtor ^ofeL felffl ipM blifva^j^ei^.4»n. under öpruf(?e'^éViiS1^, hvarigenom Banco Sedejsrpclten, ?jvaft i&iibl Riksens Ständers besl^oc^^^^t^Ä tets medgifvande, skulle kunna Rpmffia^t . i i« -i .LBtJajfaqqn Siv betydeligen okas. De bevilljade Disconträttigéet|r^lilV^ således inom BanpoUtskottet, enligt hvardér ras särskilda beskaffenhet, upptagne pa grunder, sorn endast inom Banken paed, någorlunda tillförlitlighet kunna uppgöras. Exempel v zinsDirectionens , nub' Disconträtt helt annorlunda, samma Verks nu tillerkända éx&a kafébiträde. 1taJa aydarf ii levit! elliiJS , .♦ jJoYfts ii lefe ertaah * sabella annita Hei*r Cedersköld, P. C. Ssstödjäf h vad jag redan anfort rörande vdé^lStéslig»a JtF*- iitighéts lånen, tillika med <det sotnHvänne värda Ledamöter, Friherre Stsaélfgdn HoUstein och Herr Major Påhlman, i juinina ämne" behagat yttra, vågar jag hos Herr förändring i Utskottets l föreslå såsom Den 159 Juji {■ m« *39(7 -B Sfi! „ w fnhidst^hälf WiiSi vit uppskattad. ' V1 ^åK
HOBERGSGUBBEN. Eller retelsen! Och Rosinante? DON QUIXOTE. Föremålet tålde icke stallukten, och därför... HOBERGSGUBBEN. Nå, men hur ser det ut, jag menar objektet, föremålet för begäret? DON QUIXOTE. Jag har aldrig sett det! Men jag har hört det, och har äfven hört det beskrifvas! HOBERGSGUBBEN. Är det vackert? DON QUIXOTE. Det rör dig inte! HOBERGSGUBBEN. Jag tycker att ni uttrycker er på ett opassande sätt, riddare, och om det behagar er, så skola vi bryta en lans. 82 DON QUIXOTE. Det gafs visserligen en tid, då jag slogs med jättar, men det anser jag mig ha vuxit ifrån. Och om ni inte har något däremot, så skiljas våra vägar. HOBERGSGUBBEN. Ni vill alltså inte ge mig upprättelse? DON QUIXOTE. Nej, och jag vill inte alls ha med er att göra! Ni är för stor för mig! Farväl! Sancho! Sjunde scenen. DE FÖRRE. SANCHO PANZA. HOBERGSGUBBEN. Jag är för stor för honom också! DON QUIXOTE (till Sancho). Hur mycket fick du för sto't? SANCHO. Trettiosex riksdaler, stränge herre! DON QUIXOTE. Tag hit dem! SANCHO (letar i fickorna). 83 DON QUIXOTE. Du har förskingrat dem! SANCHO. Jag har disponerat dem! DON QUIXOTE. Får jag dispositionsbeviset! SANCHO (letar i fickorna). DON QUIXOTE. Du har aldrig haft något sådant! Ja, du är en dålig människa, men det finns en viss ärlighet i ditt skoj som jag värderar, och därför förlåter jag dig, men äfven för min kärleks skull. Följ mig nu, så vandra vi vidare. Men ut ur den låga dalen, och upp på höjderna, Sancho. På höjderna! SANCHO. Så, ska vi opp på höjderna igen! Och ibland ska vi ner i dalarna! DON QUIXOTE.
All ersättning förutsätter förlust af någon laglig rätt; men här har någon sådan icke existerat, ty hvarken ger födseln eller Diplomet representationsrätt för mera, än den familj man tillhör. Herr Silfverstolpe yrkade, att dess motion mätte till RiddarhusUtskottets Utlåtande öf■Verlemnas. Uppå derefter af Hans Excellence Herr Grefven och LundtMarskalken gjord proposition, blefvo Herr Silfverstolpes och Friherre Boijes yttranden till Riddarhus-Utskottet remitterade. Vid förnyad föredragning af Statsoch Bevillnings-Utskottens den io dennes aflåtne, samt den i5 derpå följde på bordet lagde Igo Den 18 Junii f. m. hemställan om slutlig åtgärd af det Förstärkta Stats-Utskottet vid frågan rörande en stadgad afgift till veneriska smittans hämmande: fann Ridderskapet och Adeln, det berörde fråga borde, på sätt Utskottet föreslagit, till det Förstärkta Stats-Utskottets afgörande öfverlemna s Då nu å nyo föredrogos StatsUtskottets den io dennes afgifne, samt den i5 derpå följde på bordet lagde, tvänne Utlåtanden, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddelte Betänkanden: 1) Angående ersättning åt Deputerade af RiksStånden, som komma att afresa till Norrige, för att bevista Hans Maj:t Konungens Höga Kröning derstädes. 2) Angående RiksHufvudbokslutet; fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkanden redan blifvit den 29 sistlidne Maji och den 5 dennes af Ridderskapet och Adeln hifallne, Utskottens ifrågavarande Utlåtanden borde läggas till Handlingarne. Föredrogs å nyo och gillades Stats-Utskottets den 10 dennes afgifne, samt den i5 derpå följde på bordet lagde, Utlåtande, angående StatsRegleringen i allmänhet, samt Ben 18 Junii f. m. igi förslag till RiksStat för 1819 och följande åren intill nästa Riksdag.
Af de upplysningar, sorn blifvit lemnade så väl vid förra riksdagen som vid denna, borde det för StatsUtsk. vara klart, att någon ordning icke kan vinnas på annat sätt, än genom att på indragn.stat uppföra de tjenstemän som enligt nya organisationen icke behöfvas; ty att dervid vilja hushålla med några r:dr för slatscassan skall medföra en vida större förlust genom det sätt, hvarpå ärendena komma att handläggas, derest tjensterna icke få tillsättas efter hvad den nya organisationen och de derigenom förändrade formerna kunna erfordra, oberoende af den obetydliga besparing, som skulle kunna vinnas genom alt antaga till de nya befattningarna de tjenstemän, som innehafva fullmakter på embeten under den gamla organisationen. Jag förnyar min anhållan 0111 bifall lill K. M:s propos. och afslag på Utsk:s betänkande. Hr Lagerhjelm, Pehr: Jag måste bekänna, att jag ieke minnes hvad K. M:s nåd. propos., som jag nu icke har till hands, i förevar, hänseende innehåller, och vågar jag derföre utbedja mig, alt någon utaf R. o. Ad:s ledamöter, som tilläfventyrs har densamma med sig, behagade upplysa mig derom. Frih. Sprengtporten: Den upplysning, som Frih. Cederström meddelat, nemi. att en embetsman, som uppnått 65 års ålder, icke kan tvingas att laga afsked med bibehållande af hela lönen i pension, var så mycket mindre påkal - 488 Den 19 September f. m. lail, som hvarken StatsUtsk. eller jag framställt något sådant; ty jag liar blott yttrat, att en sådan embetsman antingen måste göra sin tjenst eliel taga afsked med bibehållande af sin lön. Hr von Hartmansdorff har yttrat, att anledn:n hvarföre den lönereglering, sorn verkställdes med K. Rits cancelli, föranledde brist skulle varit den, att R. St. icke haft den omtanka att, jemte bifall lill lönereglenn, stadga någon indragn stat. Jag tror icke, att K.
Del synes mig altid böra stä hwar och en vpct att hos Konungen anföra beswär och söka rättelse i en dom hwarmed han ej kan älnöjas, och är det derföre min oförgriplig» .mening, att i mäl as denna natur, likasom i alla andra brottmål, det ma wara den missnöjde obetagit att hos Konungen sä anföra beswär, hwilka i wänlig ordning as Högsta Domstolen böra uptagas och pröswae; Sä dant skulle wara öswerenöstäm mande med det i Swerige förut stadgade rätkegängssäkt. Ätsskillige hördes conformera sig med Herr vor» ttnussvolif i denna anmärkning. Herr Greswcn och Land t»Mar skalkerr gjorde proposition, att detta Förstag till en TryckfrihetLag, mätte ätföljdk af de nu gjorda anmärkningar till Csnstiturionö-Utffottet ätcrremitleraS. VisöllS. Förer §26 Den 8 December. Föredrogs ä nyo St^ks Ulffo'kers den 7 DcceM» ber pä Vordet lagde betänkande angäende bestämmandet af en witz underhälls summa för f. d. Konung Ort» sist Desi gemål och närmast? Vröst Arfwinr gar hwars snara afgörande Herr Grefwe» och Landt mar sk alke» crindrade were af nöden, i ansten» de till f. d. Konungens och Hays Famtllrs snart sö, restäende afresa ur Riket Friherre .Vsannerkisim, st»rs ^u§ull. Riksakt Setzionen ten io Maij torde wara för mig en till» täckelig korgen cmvk mitztankar för egna essigrer. dä jag nu talar för den olyckliges sak, och tillstyrker bi, fall, till sä wäl belovpet som fördelningen as den summa Stats-Merkel föreslagit till ärligt underhäll för f. d. Konungen, as Swerige och Hans Familia. Före, ställom Ost ett ögonblick st d. Konungens belägenhet.