Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Majit måtte åt Herr Departements-chefen uppdraga att, i enlighet med dessa af Kongl. Majit fattade beslut, angående hvad uti propositionen om Stats-verkets tillstånd och behof bör inflyta, uppsätta och till justering inför Kongl. Majit uti Stats-rådet an mäla förslag till berörde proposition; Och behagade, enligt Stats-rådets öfrige ledamöters tillstyrkande, Kongl, Majit härtill lemna Nådigt bifall, med föreskrift, att propositionen skulle till Rikets Ständers Stats utskott aflemnas. Ex Protocollo. Carl von Schantz. Utdrag af Protokollet öfver Finans-ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott den 16 November 1853. Närvarandei H. Ex. Justitiee-Stats-Ministern Herr Grefve Sparre; H. Ex. Stats-Ministern för Utrikes Ärendena Herr Friherre Stjerneld samt Stats-Råden i Herr Friherre Palmstjerna, Fåhraeus, Wallensteen, Gripenstedt, Grefve Mörner, Ulner, Reuterdahl och Grefve Gyldenstolpe. Kongl. Maj:ts Nåd. Prop. om Statsverket -1855. 25 Chefen för Finans-departementet, Stats-rådet Herr Friherre Palmstjerna, uppläste i underdånighet till justering ett, i följd af Kongl. Maj:ts Nådiga befallning, uppsatt förslag till den Nådiga proposition, angående Stats-verkets tillstånd och behof, som, i öfverensstämmelse med Kongl. Majrts, uti dithörande frågor fattade beslut, borde till Rikets Ständers Stats-utskott aflåtas. Kongl. Maj:t behagade i Nåder gilla berörde förslag, sådant det finnes detta protokoll bilagdt, och befallte att, i enlighet dermed, omförmälda Nådiga proposition skulle till Rikets Ständers Stats-Utskott expedieras. Ex Protocollo Mildhog Lundgren. STOCKHOLM, 1853. J. A. Walldén. Kongl. Majus Adil.
Utaf anslaget, 120,780 R:dr 14 sk. 5 rst, till gratifikationer för år 1857 åt i tjenst varande Under-officerare och deras vederlikar vid Garnisons-regementena, Artilleriets tygoch handtverksstater samt vid Flottan och Marin-regementet, äfvensom till personalen vid Flottans handtverks-, timmermansoch machinist-stater » dito, 2,000 lU.dr, till vedergällning åt Majoren A. Hahr, för utgifvande från trycket af en general-karta samt en sockenstatistik öfver Sverige 10 800 — till folkskolelärare-seminarier ne: af 1855—1857 årens anslag 333. ]g qqq. till stipendier åt elever vid nämnde seminarier : af 1855—1857 årens anslag 3 166:32. 5 600: Utaf 1856 och 1857 årens dito till bestridande af kostnaderna för Grefve Thorsten Rudenskölds resor för folkundervisningens ordnande 800: 862: Afsatt lond för afskedade folkskole-lärares framtida pensionerande , 80,000: 67,960: Fiirslsjtttne medels I afräkning å blifvande ligvider om öfver sliotter å Statsverkets inkomster 3,500,000: 1,924,225: 3. 5. För begagnadt, oersatt, kreditiv i Rikets Ständers Rank 700,000: 900,000: Af vederbörande redogörare bestridde, under år 1857 af Riksgälds-kontoret ersatte, expenser vid detta verk (59. 17 4, Såsom säkerhet för utbekommen ränta å 3:ne Trollhätte-slussverks lottsedlar, hvilka för mera än 10 år tillbaka blifvit från innehafvaren bortstulne, deponeradt kontant belopp 135: 135: Transport:
Ständer äfven sältas i tillfälle att, om så för godt finnes, utan hela Taxans genomgående, antaga eller ogilla hvad Utskottet föreslagit; Och förmodar Utskottet, atida denna Tabell lägges till dem, som äro förra Betänkandet vidfogade, alla för pröfningen af detta ärende nödige upplysningar, som det på Utskottet berott att afgifva, äro meddelade. Herr Prosten Åstrands yrkande har Utskottet äfven, i den nion del kunnat öfverensstämma med anmärkares vanliga fordringar, sökt alt ställa sig till efterrättelse; men hvad åter beträffar Anders Danielssons från Elfsborgs Län och Daniel Danielssons från Örebro Län ofvannämnde anmärkningar; så har Utskottet icke funnit dem förtjena något afseende. I. A) Den första, men ock den vigtigaste fråga, rörande sjelfva Tullbevillningen, som vid återremissens besvarande, likasom vid ämnets föregående pröfning, inom Utskottet tagits i betraktande, har varit den, huruvida vissa varuartiklar böra till införsel förbjudas. Emot hvad Utskottet i detta fall i Betänkandet N:o 29 hemställt, hafva åtskillige anmärkningar inom Riks-Stånden egt rum. Herr Grefve Posse har, med stöd af den erfarenhet, hvilken han af sin befattning såsom Chef för Tull-Verket kunnat hemta, önskat ett fritt liandels-system, i synnerhet derföre, att lurendrägeri vore mycket svårare att förekomma än tullförsnillning, emedan det i moraliskt hänseende icke vore brottsligt eller stötte opinionen, att i landet införa en förbuden vara; men att deremot tullförsnillning närmade sig egenskapen af stöld från Staten och Bevilln.-Utskoltets Utlåtande N.o /f.5. 3 alldrig kunde få opinionen för sig. Herr Grefven har således ansett, att liandhafvandet af Tull-Författningarne skulle genom antagande af Utskottets förslag undanryckas ett af sina kraftigaste stöd; och yrkat, på desse skäl, att Utskottet måtte frångå sin mening samt föreslå Rikets Ständer att fatta samma beslut, som vid de tvänne nästföregående Riksdagarne.
Den 5 Juli e. m. enda helt, der icke vissa delar kunna från de öfriga lösryckas, så vida detta beslut skall vara för R. o. Ad. bindande. Frih. Palmstjerna, Carl Otto: Afven jag instämmer med Hr von Troil i den anhållan att Hr Frih. o. Landtm, behagade framställa propos. derpå, att R. o. Ad:s på f. m. fattade beslut i öfverensstämmelse med K. M:s nåd. propos. utgör eli helt, sä väl i afseende på markegångssättningen som öfriga sladganden. llr Printzensköld, Carl: De af Frih. Palmstjerna och Hr von Troil nu afgifna yttranden äro sannerligen af den mystiska beskaffenhet, alt de icke kunna annat än hos mig väcka en viss förundran, äfvensom en viss nyfikenhet om hvad som med dem månde åsyftas. Efter mitt förmenande, skola väl de beslut, sorn R. o. Ad. fattat i anledn. af K. M:s nåd. propos., ehuru de hafva i 3 afdeln:r hos R. o. Ad. tillkommit, likväl vara detsamma, som ett beslut, hvarigenom R. o. Ad. godkänt K. M:s nåd. propos. När man nu efteråt söker att tillvägabringa ett sådant förklarande, att de 3:ne besluten, som i sjelfva verket icke äro mera än ett, nemi. bifall till K. M:s nåd. propos. i sin helhet, så sammanhänga med hvarandra, att icke någon ändring i dem kan lillvägabririgas, med min dre än alt ingen del af K. M:s nåd. propos. i sådant fall anses af R. o. Ad. antagen så vore det för mig af stort intresse, att veta orsaken härtill. Jag har eli, om icke obegränsadt, åtminstone ganska stort förtroende till dessa begge herrar och deras försigtighet. Jag betvifla!- icke, alt något skäl, som man icke anfört, ligger till grund för denna framställning, men jag vill icke obetingadt, biträda den, så mycket mindre som jag tror att den öfver besluten och deras syftning innefattar en förklaring, som icke är så alldeles öfverensstämmande med lagliga former.
N.o 4.5j. skriften i Kongl. Brefvet till Kammar-Collegium, angående extra roteringen för Städerna i Elfsborgs Län , den i3 Augusti 1811 » sådan Städernas jord, som icke kan visas förut hafva blifvit ordentligen roterad, eller att det Båtsmanshåll, sora Städerna hittills utgjort, egentligen är grundad! på samma jord, och med direct afseende derå verkligen tillkommit, åsältas extra rotering ; att Stockholms Stadj genom Konung Carl XI:s Resolution den 28 Februarii 1678, och såsom bevis afHögstbemälde Konungs erkänsla och bevågenhet för del frivilliga bidrag till Rikets försvar, under kriget emot Danmark, som hufvudstaden, genom uppsättande af ett ökadt antal Båtsmän, lemnat till Konungens disposition, väl blifvit försäkrad att framgent icke behöfva underhålla mer än 100 ordinarie Båtsmän ; men att samma Nådiga försäkran, hvars egentliga ändamål synes hafva varit att frisäga hufvudstaden från ständigt underhållande af den under kriget uppsatta tillökade styrkan af tillsammans 3oo man, kan anses rubbad och utan afseende lemnad, då, genom den år 1720 upprättade och af K. M. i Nåder stadfästade nya fördelning af Båtsmanshållet Städerna emellan , Slockholm blifvit ålagd alt från samma tid, allt intill år 1810, underhålla Exp.- Ulsfc. Förslag till uiid. Skrif v. JV.-o /pj. 203 200 Båtsmän, utan att af den Kongl. Stadfästelsen bestämdt upplyses, huruvida den så kallade fördubblingen derunder varit inbegripen ; att Carlskrona Stad, jemlikt Kongl. Brefven den 8 Julii 1707 och den 3o Junii 1818, samt Kongl. Resolutionen den 23 Januarii 1724. erhållit tillåtelse att först då Båtsmän utgöra, när i krigstid någon del af den vid Carlskrona stationerade Örlogsflotta utlöper; och att emedlertid blott erlägga den genom Kongl.
Maj:ts förbemälde Nådiga Proposition, i hvilka yttranden Ståndet i allmänhet instämt, egentligen endast innehålla ett ogillande af det senare alternativa Förslaget, hvars antagande Utskotten jemväl ofvanföre, för sin del, afstyrkt; hvaremot Herr Ribbings, Arv., under samma discussion förnyade, vid sistlidne Riksdag, väckta Motion om tjenligaste tiden för uppgörande af Contvacler om Presträttigheter, blifvit till Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskotlet, för att i gemenskap med andra dylika frågor behandlas, öfverlemnad. Skulle det af de sammansattte Lagoch Oeconomie - Utskotten nu granskade 42 Bil. t. Lags. Allm. Besv. u. Oec. Utsk. Bet. N. o 35. första alternativa Förslaget varda af Rikets Högloft. Ständer antaget, lärer underdånig skrifvelse derom, med öfverlemnande af samma Förslag, böra till svar på den Nådiga Propositionen, till Kongl. Maj:t i underdånighet aflåtas; hvaremot, i händelse Rikets Höglofl. Ständer, emot Utskottens derom yttrade mening, skulle finna det andra alternativet antagligt, så vidt det deremot i Regerings-Formen förekommande hinder kan blifva undanröjdt, Conslitutions-Utskottet icke lärer underlåta, att, i följd af den i ämnet redan erhållna remissen, i afseende på denna omständighet, afgifva utlåtande och förslag. Åtskillige Ledamöters reservationer bifogas. Stockholm den 20 Maji 182g. Reservationer: Af Herr Grefve Posse: Då det, genom Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, till Rikets Ständers pröfning, öfverlemnade alternativa Förslag till Förordning om Prestlägenheters tillsättning, grundar sig på uppliäfvandet af stadgandet i 3o § RegeringsFormen: att de så kallade Consistoriela Gallen skola vid deras val-rätt bibehållas; då ändring i Grundlagarne icke kan ti 11- vägabriugas i annan ordning än den 56 Bil. t. Lags.
Alla menniskor äro dårar med sine konst, och alle guldsmeder stå med skam med sin beläte; ty deras beläte äro bedrägeri, och hafva intet lif. Det är alltsammans ett fåfängt och bedrägeligit verk; de måste förgås, då de hemsökte varda. Men sådan är icke han, som Jacobs lott är; utan han är den som all ting skapat hafver, och Israel är hans arfvedel; han heter Herren Zebaoth. Tag din handel bort utu landena, du som bor i den fasta ([staden]). Ty så säger Herren: Si, jag skall i denna resone bortslunga landsens inbyggare, och så plåga dem, att de det känna skola. Ack! min jämmer och hjertans sorg; men jag tänker, att det är min plåga; jag måste lida henne. Mitt tjäll är förstördt, och all min tåg äro sönder; min barn äro borto, och icke mer för handene; ingen upprättar min hyddo igen, och mitt tjäll slår ingen upp igen. Ty herdarna äro till dårar vordne, och fråga intet efter Herran; derföre kunna de ock intet rätt lära, utan förskingra hjorden. Si, ett rykte kommer, och ett stort bäfvande af det landet norrut, att Juda städer skola ödeläggas, och till drakaboningar varda. Jag vet, Herre, att menniskones väg står icke till henne; och det står i ingens mans magt, huru han vandra eller sin gång styra skall. Näps mig, Herre, dock med måttelighet, och icke uti dine grymhet; på det du icke skall platt göra mig till intet. Men gjut dina vrede ut öfver Hedningarna som intet känna dig, och öfver de slägte som intet åkalla ditt Namn: ty de hafva uppfrätit och uppsvulgit Jacob; de hafva gjort en ända med honom, och hans boning förödt. Detta är det ord som till Jeremia skedde af Herranom, som sade:
Afskrifter, hvilka ingifvas sorn Bilagor 4 sk Arfskiften, der boets hela behållning ej öfverstiger 25 R.dr, äro från CbartaSigillata . frie., men förses, då behållningen gar Utöfver 25 R;dr till och med 50 R:dr, med . 3 sk. 50 R:dr till och med 100 R:dr 4 sk. 100 R:dr och vidare med 6 sk. för hvarje ark; hvarvid det exemplar, som stannar inom Sterbhuset, bör med hela stämplade pappersbeloppet beläggas, men det andra, som hos Domstolen qvarblifver, Charteras ej. De af Delningslnstrumenter utdragne TjOttUistor äro, så vida de icke vid Domstolar och Ämbetsverk upptes, då de anses som Bilagor, från ChartaSigillata frie. Attester sk. Berättelser öfver uppgångne eller upprättade Rågångar . 4 sk. HeviUnings*Utsl<ottets Betänkanden. 537 BesigtningsTnstrumenter 4 sk. Betyg, se Attester .. 4 sk. Bevis öfver uppgångne eller upprätta* \ de Rågängar j? Bilagor, sorn åtfölja Tnlagor rn. m. och * 4 sk. ej särskildt nämnas i BofasthetsBetyg ! Bouppteckningar, förses med stampladt papper, då behållna Summan utgör från och med 25 till 100 R:dr . 4 sk. från och med 100 R:dr och vidare för hvarje fulla 100 R:dr • . 8 sk. men om behållningen ej uppgår till förstnämnde Summa , är Documentet för Charla fritt. Börande icke allenast det exemplar* som Sterbhuset sjelf behåller, förses med hela Chartaebeloppet, hvaremot det som bland Domstolens Handlingar förvaras, blifver ocharteradt, utan ock Domstolarne, der desse Handlingar ingifvas, vara för efterlefnaden af detta stadgande ansvarige, och följaktligen då Bouppteckningar förseglade inlemnas, infordra säkra be* vis derom, att samma Handlingar äro med behörigt stämpladt papper försedde. CautionsSkrifter ...
Med förbigående af de åtskilliga andra anmärkningar, till hvilka Egodelnings-Stadgan kunde gifva anledning, får jag nämna, att min hemort, som för det mesta är skogsbygd, och till alla delegares nöje delad efter 1783 års Storskifles-Förordning, skulle blifva alltför illa belåten, om den nu åter skulle delas, och det efter de grundel-, den nya Författningen innehåller. På flera ställen skulle det blifva en ren omöjlighet att xx Bil. till Lagoch Oecon.-Utsk. Bet. Nio 8. lämpa en sådan delning efter ens det skenbaraste afseende på allas belåtenhet; och jag får derföre yrka, att Utskotten, vid granskningen af alla de Motioner, somröra ändringar utiEgodelnings-Stadgan, och hvaraf flera finnas, som dela lika åsigter med mig, måtte göra noga afseende på Stadgans overkställbarhet i anseende till skogsbygder. Härmed förenade sig Pehr Pehrsson från Jönköpings Län m. fl. Ledamöter af Bonde-Ståndet. STOCKHOLM, tryckt i Ecksteimska Tryckeriet, 1829. Lagsamt Allim Best. o, Oec. Utsk, Uti. Klo 91 N:o g* Utlåtande i i anledning af väckta motioner om jemkning ar och rättelser i den af Kongl. Majit, under den B Julii 1827* i Nåder utfärdade T. axa på arfvode föt L,andtmäteri-forrat tningar, Gtenom serskildta ProtocöllsUtdrag hal1 det Hedervärda Jlonde-Släudet till Utskottens handläggning remitterat följande i förevarande amne till Ståndet aflåtne Memorial; 1:0 Af Petter Andersson från Hallands Län, som, utan att framställa några hestämda anmärkningar mot vissa delar af Taxan, yttrat den mening, att, dä lnätning och Cliartors alfattning pä fältet vöre vida besvärligare i bergig och skogbevltxeil mark, än pä slätterna,betalningen bordt lämpas efter arbetet, och att Taxall fordrade en närmare granskning, Bih. tilt Riks, St, Proti 1826) 1829.
Att de personer, som redan då insatsen gjordes uppfyllt dessa villkor, ägde att sedermera när som heldst utbekomma sin fordran. 7:0 Att, om någon för sitt Barn insatt Penningar, må de utur BesparingsBanken lyftas efter samma grunder, här förenämnde äro; men är Barnet lytt, sjukligt eller svagsint och dess Föräldrar eller Förmyndare kunna styrka, att penningarne äro oundvikeligt nödige för dess uppehälle, då må desamma när som heldst kunna uttagas. 8:0 Att, då den dör, som penningar i BesparingsBanken insatt utan att dem derifrån hafva åter bekommit, dess arfvingar äga att de samma erhålla, dock att denna rättighet ej sträcker sig längre, än till efterlefvande Maka, äkta eller oäkta Barn, Föräldrar och Syskon. I annor händelse tillfalla medlen BesparingsBanken, såsom någor slags ersättning för den kostnad, Staten i anseende till Intresset och en ökad Tjenstemannaaflilning skulle komma att vidkännas. Denna allmänna vinst, som genom den - Besv. och Ekon. Utsk. Betänkanden. 549 na inrättning skall uppkomma, anser Herr Vestin öfverväga de svårigheter, sorn kunna möta vid dess utförand», äfvensom den kostnad som Statsverket kan komma att vidkännas. Men, om man skulle misströsta härom, föreslår han en försökningstid af iq å 15 år, under hvilkas förlopp en säker öfvertygelse borde kunna vinnas. För att sträcka fördelarne af en Besparings-Bank till alia Landsorter, hoppas Memorialets Författare, att Högvördige Presterskapet, som förvaltar fattigcassor, och Husbönder i allmänhet af nit för saken och det med denna inrättning åsyftade goda ändamål ej undandraga sig att insamla sådana penningar, som i förberörde afseenden kunna och böra deponeras, och att, då de växt till något belopp, som förtjente Postporto-Summan, dem till RiksgäldsContoiret öfversända, hvarest Rentan frän insättningsdagen skulle beräknas.
efter Eric Pålssons tanke, varit, att hämma en tilltagande last, men ej att tillskynda straff å en fredlig Medborgare, sorn dricker för mycket på ett bröllopp eller vid andra sådane tillfällen. 458 Lagutskottets Eetankanäcn'. Lagutskottet, som till noga granskning förehaft hvad sålunda blifvit yrkadt, ansar att anledningen till det stadgande uti Kongl. Förordningarne den 24 Augusti 1815 och den 20 December 1815, hvarigenom domsrätten uti Mål angående dryckenskap och oloflig brännvinsminutering å Landet, som, enligt förut gällande Lag, tillhört Domaren, blifvit pä Kongl. Maj:ts Befall, ningshafvande öfverflyttad, har varit,en dea tiden tilltagande böjelse för kroglefnad och deraf alstrad osedlighet, som ansetts lämpligast kunna hämmas genom antagande af ett för ofvanbarörde Mål förändradt Rättegångssätt, hvarmedelst förbrytelserne kunde mera skyndsamt åtalas och straffas. Om, å ena sidan, kan anses för gifvet, att kroglefnadens tilltagande varit till en del föranledt af de stränga Författningarna emot brännvinsbränning, som försatte jordbrukaren flere månader af året i saknad af brännvin af eget förlag för sig och sitt tjenstefolk, då mången, som ej hade tillfälle att köpa tvärme kannor på en gäng, valde den för ögonblicket mindre dyra utvåg, att på krogställen förskaffa sig hvad han önskade, och der han förtärde mera, åa om han i sitt hus haft egen tillgång derpå; så lärer deremot, å andra sidan , kunna medgifvas, att kroglefnad och fylleribrott i allmänhet altagit, och att en af orsakerna dertill torde snarare igenfinnas uti sednare tids förändrade Författningar, i afseendepä bränn-, vinstillverköiag, äa uti det förändrade Rät - Lagutskottets Betänkande?!. 459 tegangssättet för de ifrågavarande Målen; och allmänna säkerheten torde i alla fall icke äfventyra genom ett några månader fördröjt åtal af dryckenskapselier brannvinsförsåljnings-förbrytelser, så att desse
Detta är så mycket naturligare, som jag icke ser, hvarföre förhållandet med Sverige i detta fall skulle vara annorlunda än med andra länder. Strömning af silfver ur ett Iand mäste ju motsvaras af inströmning i ett annat. Med samma lätthet der - 182 Den a5 Juli f. ni. före, som vårt silfver utströmmar till andra länder, måste väl deras silfver inströmma till oss. Jag tror således, att man i detta fall kan vara fullkomligt lugn, helst man icke behöfver frukta, att bancpströmmen skall sträcka sig långt förbi Jerntorget, åtminstone icke stort utom Stockholm. En annan orsak, hvarföre man skulle köpa silfver, har tyckts skola vara den att hindra coursen att falla under pari; ty om coursen finge råda sig sjelf och falla t. ex. 5 sk:r under pari, inkomme silfret sjelfmant i Banken, eller kunde åtminstone utan uppoffring anskaffas. Men hvarföre gör man realisationer, om icke för att bereda full frihet åt coursen att stiga och falla så mycket som den kan? Hvarföre skall ej consumenten fä njuta frukten af realisationens välgerningar och få erhålla den utländska varan för bättre pris? Hvarföre skall man med konst vilja hindra detta coursfall, hvilket bemödande är lika förderfligt, som de uppoffringar, man fordom gjorde för att hindra honom att stiga. Man mäste låta coursen stiga och falla efter behof; man skall icke bjuda till att vilja regera myntets förhållanden och sitta här i Stockholm vid Banken och styra och bestämma, huru myntet skall förhålla sig, och säga hvad tillgång på mynt näringarna skola få, utan man skall låta det styra sig sjelft.
Brunettens eldiga blick hvilade en sekund på Waldemar, med ett uttryck som hotade med hämd. – ”Huru är det fatt, herr doktor,” frågade hon ironiskt; ”varar somnambulismen ännu?” ”Jag är ej nog lycklig eller nog skarpsinnig att kunna följa er tankegång,” svarade Klein, som ej förstod hennes hänsyftning. ”Åh, jag menar blott, om det förklaringstillstånd återkommit, hvaruti jag såg er i förmiddags. Man kunde sluta det af edra besynnerliga yttranden.” Bryderiets och förtrytelsens purpur glödde på vår hjeltes kinder. Att försvara sig, hade blifvit att ingå en strid, som, med den klippska brunetten till motståndarinna, ofelbart slutat med Waldemars undergång; ty hon bodde i det hus, vid hvilket han på förmiddagen mött Maria. Han åtnöjde sig derföre med att kasta en blick af harm och förakt på den talande, hvarefter han gick in uti ett sidorum, för att helsa på värden. ”Söta du! hvad var det?” frågade alla på en gång. Brunetten, jemte de öfriga damerna, lutade sig framåt bordet, så att deras hufvuden bildade en enda stor klase. Herrarne på tå lyssnade med framsträckta halsar, men uppfattade blott de orden: ”vanvett – Klein – Maria – gatan – spring – skratt – kikna.” Derefter upplöstes klasen, och fruntimren halfhviskade den lilla anekdoten till sina riddare. Emellertid gick det Klein icke mycket bättre i herrarnes rum. Vid inträdet hörde han tvistas blott i hushållning och politik. Men då han vände sig från sin värd, blef han varse herr Billing, som stod i begrepp att taga plats vid ett killebord. ”Åh! är det ni, herr doktor!” sade han med ett godt vänligt leende. ”Fägnar mig att se er! Troligen mådde ni ej väl i förmiddags?”
Herr Silverstolpe, A. G., yttrade skriftel. (bilägges) 6 Erfarenheten om sinnesstämningen ibland Riksens Ständer i afseende på de beredda Grundlagsfrågornas uptagande eller icke uptagande vid denna Riksdag, har, under de dagar som förflutit 1 Stycket fr. o. m. orden Upläste et t. o. m. orden til afgörande företages är tryckt i C. U. M. 1810—1815, sid. 1066. Åbergs mern. avtryckes nedan sid. 591 ff. som bilaga till detta protokoll. 2 Se betr. Anders Nilsson protokollet för den 19 maj (ovan sid. 579). 3 Bondeståndet instämde i R. o. A:s beslut 22 maj om uppdrag till utskottet att redigera förslag till riksakt. 4 Propositionen är tryckt i C. U. M. 1810—1815, sid. 853. 5 Stycket fr. o. nr. orden Företogs öfverläggningen t. o. m. ordet uptagande återfinnes i C. U. M. 1810—1815, sid. 823. * Vid såväl detta som föregående memorial eller protokollsutdrag förekomma i marginalen hänvisningar till motsvarande bilagor. — A. G. Silverstolpes yttrande som är undertecknat av honom, är trvckt i C. U. >/. 1810—1815, sid. 808. Den 26 Maj 1815 sedan den, då Stånden öfver denna préliminärfråga stannade uti fyra olika meningar, bevittnat, att skälet till denna skiljaktighet icke hos något Riks Stånd legat i en bestämd föresats i afseende på uptagandet eller hvilan, utan endast i saknaden af tidig upmarksamhet på sakernas möjliga skick, i händelse af en skiljagtighet, hvilken genom ett lätt tillvägabragdt samråd kunnat förekommas.