Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Göras åter i Riks-Ståndens plena emot Utskottets yttrande anmärkningar; hlifve de, hvilka hvarje Riksstånd serskildt förklarar utgöra dess gemensamma tankar, till ConslitutionsUtskottet hänvisade. Utskottet åligge då att samtliga Riks-Ståndens tankar till ett helt utlåtande i möjligaste måtto sammanjemka, och, om oförenliga skiljaktigheter finnas, dem derjemte till samtliga Riks-Ståndens behandlande anmäla. Förena sig derefter samtliga Riks-Stånden om ett enahanda utlåtande, hvile det till slutligt antagande eller förkastande på tid och sätt, som ofvan föreskrifva äro. Blifva uter något Stånds tankar i någon eller några delar skiljaktiga från de öfrigas, och samma Stånd sig icke efter de öfriga fogar; varde Constitutions-Utskottet, genom val af RiksStåndens Plena, till slutlig jemkning förstärkt till ett antal af Tjugu personer af hvarje Stånd, hvilka, genom samfälld omröstning, skiljaktigheterna förena, och det dymedelst fullständigt beredda utlåtande hvile sedan till Riksens Ständers afgörande, som ofvan sagdt är. '§, 106. Finner Utskottet af dessa Protocoll, att någon Stats-Rådets Ledamot eller någon för tillfället förordnad Föredragande, eller den Embetsman, som i Commando-mål Konungen råd gifvit, uppenbarligen handlat emot Rikets Grundlag eller Allmän Lag, eller tillstyrkt någon öfverträdelse deraf, eller underlåtit att göra föreställningar emot sådana öfverträdelser, eller dem vållat och befrämjat genom uppsåtligt fördöljande af någon upplysning, eller häfver den Föredragande underlåtit att, i de fall, som 38 § af denna Regerings-Form förutsätter, sin contrasignation å ett Konungens beslut vägra, då skall Constitutions-Utskottet ställa en sådan under tilltal af Justitias-Ombudsmannen inför Riks-Rätten, hvaruti, i stället för StalsRåd, fyra de äldste Justitias-Råd i dessa fall komma att säte taga, och gånge härmed, som i 101 och 102 §§ om tilltal emot Högsta Domstolen föreskrifves.
Skulle kanske hans egen älskade flicka ännu en gång kunna hjälpa honom litet? Han skulle betala henne med sin varma kärlek, när han en gång. Kerstin grät. Ett tvifvel på den hon så högt älskade hade börjat insmyga sig i hennes hjärta. Hon ville icke släppa in det. Nej, nej I Sitt hela jag hade hon satt in på denna kärlek. Den skulle gifva henne lifvet — eller döden. Och nu befann sig Axel i nöd. Det var detta som frampressade hennes tårar. Alla andra känslor och tankar veko nu. Hon kände det så smärtsamt; hon kunde ej hjälpa för ögonblicket, icke tänkte hon på alla de försakelser hon måst underkasta sig för honom! De voro ju så lätta att bära. Men att icke kunna! Hon satt grubblande. Någon utväg måste hon taga. Om han skulle vända sig till prosten? Hon kunde ju ej säga; hvartill hon behöfde penningarne. Kanske han skulle låna henne dem. Nästa dag stod hon på pastorsexpeditionen. Hjärtat klappade våldsamt, då hon steg in och fann prosten makligt sittande i en länstol med tidningen framför sig. Innan hon hann säga nå- got, tog han till orda. » Det var bra fröken kom. Det är en sak som jag vid tillfälle hade tänkt tala med er om. Var god och sitt ned. » Hans ton var sträng och allvarlig. » Det smärtar mig mycket, » fortfor han, » att jag aldrig skall få frid i denna församling. Nyss har det varit det här högst obehagliga bråket om söndagsskolan, och nu får jag till min smärta säga, att fröken också ger mig anledning till en berättigad anmärkning. » » Jag? » sade Kerstin, som kände sig helt ängslig, men dock var långt ifrån att ana, hvarpå prosten syftade. » Ja, min fröken, det är min plikt som skolrå- dets ordförande att vakta öfver dess tjänares uppförande. Jag är mycket fordrande i detta fall, och ni har låtit er komma en sak till last, som jag icke kan och får förbigå med tystnad. I posten, som jag mottog i går, fanns nämligen också ett bref till er, hvars stil på utanskriften jag genast kände igen. Har jag gissat rätt? » Kerstin svarade ej, men hon hade bilfvit blossande röd. » Ni behöfver ej svara. Ert utseende visar, att jag icke tagit fel.
Få lära väl de vara, sorn egna sig åt ett hårdare arbete under mannaåldern Den 31 December f. m. 247 oell ändock mera hemfalla åt lidande och nöd vid en tidigt inträffande ålderdom, än Coopvardie-sjöraannen och redan med afseende 'härå, torde han således väl hafva förvärfvat sig rättvisa anspråk på det gemensamma fäderneslandets omtanka och välvilja. Men ännu mera måste sådant blifva fallet, om man betänker, af hvilken vigt det måste vara för fäderneslandets försvar, att Flottan, vid tillfälle af krig, från nämnde manskap äger att påräkna en förstärkning af dugligt sjöfolk, hvilken ej bör blifva obetydlig, då antalet i det hela är nära10,000, synnerligen om, såsom man ej saknar skäl att hoppas, en väl ordnad och tillräcklig, till stor del genom egna medel skapad pensionsinrättning, skulle kunna förminska, om än ej helt och hållet förekomma, de nu allt för ofta inträffande rymningarne till andra nationers fartyg, der de visserligen erhålla en för tillfället högre aflöning, men hvarigenom de ock skulle göra sig förlustige fördelarne af en någorlunda lugn ålderdom. Frågan är icke ny och har alltsedan 1841 varit föremål för såväl Konungens som R.
Bramaismen är i dessa länder införd, ej utan häftiga strider. Braminerne förlöjligas i äldre Tamuliska skrifter. Sanskrit-språkets höga ålder är otvifvelaktig. Det åberopas redan i de äldsta Bali-skrifter. Sanskrit och Zend äro beslägtade. Af Europeiska språk kommer Lithauiskan Sanskrit närmast. Lettiskan är en dialekt af Lithauiskan. Finska stammens språk går ofta in i den Tartariskas, hvilket åter ej är utan likheter med Tamuliskan. Finnar, Tartarer (Scyther) voro troligen från början en stam, sedan sprängd och sönderrifven. Irländska och Högskotska äro dialecter af samma språk. Kymriskan (i Wales) är ej från dem mera skild än Tyska från Svenska. Enligt Rasks mening ha Kymrer (Cimbrer) fordom bott i Himmers härad omkring Wiborg på Jutland. Ön Lessöes namn kommer af Llyn (Lär), Vatten i Kymriskan. Efter de utvandrade Kimrer kommo Göther till Jutland från Bohuslän, liksom från Skåne till Seland. – Efter all denna lärdom vill jag spara dig beskrifningen på en Academisk Examen, som jag sedermera i flera timmar bevistade. Till afton, eller, rättare till en middag, hvartill man först samlades kl. ½ 6 e.m. voro vi bjudna af Student-föreningen att fira Rahbeks Student-Jubileum. Han var nemligen nu femtio års student, och, då han af alla de Studerande älskas som en far, firade de dagen med en fest. Rahbek, bekant genom sin långa verksamhet i Danska Litteraturen och genom sina Visor öfver hela Norden, är en jovialisk gubbe. Jag satt bredevid honom vid bordet. Då äfven de närvarande Svenskarnes skål dracks, och jag vid tacksägelsen yttrade, att äfven vi i Rabeck vördade en af den Skandinaviska Litteraturens Veteraner, att från vår första ungdom Rahbecks sånger gifvit äfven oss många glada stunder, besvarades detta med ett högljudt Hurra! I sjelfva verket igenkände jag ifrån min barndom hvarenda af de Rahbekska visor, som nu söngos, och som alla äfven finnas öfversatta på svenska.
Broderas med glanso c h brodérgarn o c h med stora hål, gående helst på sned i mönstret, så att det hela blir mycket utbrutet. Fodras med ljusgrön atlas. En ljusgrön snodd rundt omkring o c h en enda ljusgrön atlasrosett i venstra öfre hörnet, då spetsen går från högra öfre hörnet. Kan tvättas, då blott foder, snodd o c h rosett frånsprättas. Ebon Hoi * XLIX. Äggvärmare. En billig o c h treflig sådan erhålles på följande sätt: man klipper tvänne cir. kelrunda stycken vadd af 20 centim. diameter, öfverktäder hvart för sig på båda sidor med ylletyg helst i en vacker röd färg, Bägge delarne sys tillsammans utom på ett stycke stort nog att fä handen in o c h kantas rundt omkring med sidenband i samma färg som tyget. På en liten fyrkant (14 centim.) af hvit piqué sys en ranka eller bård och midt på ordet » Ä g g »; Jcanten languetteras i taggar och en smal spets sättes däromkring. Öfverkastet fästes ofvanpå äggvärmaren. Anna Thea. * L. Vattenledningsrör som paraplyställ. Ett vanligt vattenledningsrör, ungefär 75 cm. i höjd o c h 50 cm. i omkrets, målas i lackröd oljefärg utom Själf hjälp, bästa hjälp. Från innehafvarinnan af nedanstående lätt genomskinliga signatur hafva vi mottagit följande uppsats, så att säga för dagen, som vi med nöje införa. ikupan, försäljningslokal för svenska fruntimmersarbeten, Klarabergsgatan 21, har i höst inträdt i sitt 21:sta år. Man kan med skäl säga, att den följt naturens egen ordning för tillväxt och utveckling, i thy att den i det första stadiet af sin tillvaro var obetydlig och i behof af mycken hjälp, men under årens lopp har den gradvis tilltagit så väl i verksamhet som i förmåga af själfhjälp, till dess den nu, då den närmar sig myndighetsåldern, befinner sig i ett blomstrande tillstånd.
Flere anmärkningar hafva blifvit gjorde i afseende på sättet till Gerningsmäng antagande och constituerande, innefattande, dels att någon anledning icke vore för handen till förändring af den förut föreskrifne ordningen härföre, enligt hvilken det varit lämnadt till HäradsRätterne, att, efter Sockneeller Häradsmäns hörande, utlåta sig öfver Gerningsmäna ansökning om rättighet till Handtverksidkande inom en viss ort, innan Gerningsbref för dem af Konungens Befallningshafvande utfärdades, dels att Konungens Befallningshafvandes anlitande om Fullmagts utfärdande för antagne Sockne Handtverkare skulle innefatta en obehöflig mesur, samt att det vöre tillräckligt, att Socknemännen sjelfve med förord - LagUtskottett Betänkande*, ordnande eller antagningsbevis försage Gärningsmännen; men då hvad förra omständigheten beträffar, det skäligen synes böra få bero af Sjcknemännen sjelfve att bestämma behofvet af de biträden i handtverk, Sorn för deni kunna vara nödige och Härads.
Detta nådiga Cirkulärbref innehåller emellertid tydlig föreskrift, att lönebesparingar af ifrågavarande beskaffenhet ej finge ingå till någon af de i 1820 års skolordning uppräknade kassor längre, än intilldess en definitiv lönereglering vid läroverken kommit till verkställighet. Det af Konsistorium jemväl åberopade nådiga Bref af den 22 Augusti 1843 kan destommdre anses stå i strid med dessa allmänna stadga nden, som syftemålet dermed endast var att, uppå den af Konsistorium, till följd af föreskriften uti ofvanåberopade nådiga Cirkulärbref den 16 November 1839, gjorda underdåniga framställning, bestämma till hvilken af de i 1820 års skolordning uppräknade kassor vissa lönebesparingar vid läroverken skulle ingå; och då, till följd af Rikets Ständers beslut vid 1856—1858 årens riksdag, en definitiv lönereglering för elementarläroverken från och med sistnämnda års början inträdt, vid hvilket förhållande föreskriften i 1859 års läroverksstadga att emeritikassan finge tillsvidare behålla sina dittills varande inkomster icke Tärer, såsom Konsistorium förmenat, afse lönebesparingar för elementarläroverken, hvilkas ingående till emeritikassan med 1858 års början helt och hållet borde upphöra, synes Revisorernes förevarande anmärkning Utskottet vara välgrundad, och, ehuru den icke alser något större belopp, torde likväl, med afseende å frågans principiela beskaffenhet, åtgärd böra vidtagas för vinnande af rättelse uti det anmärkta förhållandet. I sådant syftemål får Utskottet derföre föreslå, att Rikets Ständer måtte uti underdånig skrifvelse anhålla, att rättelse i det anmärkta hänseendet måtte i behörig ordning beredas. Bih. till R. St. Anslaget till ersättning för biträde och kostnader vid utgifvandet af Sveriges gamla lagar. § 27. (1864 års Rev.-ber. pag. 245). Då jemlikt Kongl.
Lig samma vare oek, då upplopp öfvergå till våld å person eller egendom 11 upprors 12 upplopps 16 finnas 20 sagt är: 21 _ skada; • 23 §. 11. —■ —. — 27 upläsas 28 ellsr 31 nådigt — 24 — / må manskap —■ 27 — 3 ■ påstående — —% 28 — 28 befinnes — - 29 — 31 dilinition — 31 24 embebete ”fästas” folkmassan” ’’Myndighetens* ”straffes” ”hot” ”Lag samma vare ock, då uplopp sker och deltagarne i det uplopp öfvergå till våld å person eller egendom.” ’’uprors.” ”uplopps” ”förenäs.” ”sagdt är J’ ”skada,” 10.” ”uplösas” ”eller” ”nödigt” ”må väl manskap” ”påseende” ”befinnas’’ ”definition” ”embete” STOCKHOLM, ecicsteikska boktryckeriet 1840. Lag-Utskottets Betänkande, N\o 124, 1 N:o 124. Ani;, till Exp. Utsb. <1. 19 Sept., bl. 12 mldd. Betänkande, i anledning af väckte motioner om upphäf vande af Kongl. Maj:ts Nådiga Förbud af den 10 December 1812 emot all gemenskap med f. d. Konung Gustaf Adolph, f d. Drottningen och deras barn. Högloft.
Ehuru dessa undersökningar vid den underdåniga skrifvelsens aflåtande ännu icke medhunnit afsiutas, uppginge sammanräknade utdikningskostnaderna till en summa af nära En million R:dr; och häri vore dock icke inräknadt annat, än de för vattnets afledande nödiga hulvudgrafvar, emedan de ännu dyrbarare bigrafvarne med flera arbeten, sorn för den utdikade jordens odling erfordrades, enligt E. K. Maj:ts Befallningshafvandes lanke borde och äfven komme att bekostas af jordegarne sjelfva, i den män myrtrakterna hunnit sätta sig och blifva för odling tjenliga. Det vore nemligen för det första afdiknings-arbetet, hvilket hade klimatets förbättring lill ändamål och för kommande tiders odling borde undangöras, sorn E. K. Majlis Befallningshafvande ansett Statens mellankomst kunna oell böra tagas i anspråk, emedan man icke ens kunde beräkna, huru långt och till hvilkas egor verkan af denna afdikning sträckte sig, och emedan det knappast kunde förväntas, att det dyrbara afdiknings-arbetet skulle af jordegaren påkostas en från hans bostad aflägsen och först kanske efter hans bortgång odlingsbar jord; och hade E. K. Majlis Befallningshafvande derjemte velat genom sin framställning ådagalägga, alt del sökta årliga anslaget af 50,000 K:dr för Jemtlands län vore af bebofvet fullkomligen rältfärdigadt. Jemte det Styrelsen öfver allmänna Vägoch Vattenbyggnader uti det algifna general förslaget meddelat uppgift på några större vallenaftappnings-arbeten inom mellersta delen af Sverige, för hvilka planer och kostnadsförslag b I i I v i t uppgjorda och för hvilka särskilda statsbidrag kunde ifrågakomma, har Styrelsen jemväl i general förslaget intagit en länsvis uppgjord förteckning på de vatlenaftappnings-arbelen inom hela riket, hvilka i mer eller mindre inån vore förljenla af understöd från den fond, som för sådant ändamål blefve ställd till E. K. Maj:ts disposition.
Ständers Allmänna Beswärs - och Oeconomie Utskott i afgifwit betänkande den 7 i denna mänad r anledning af n:ne fran Högloft. Riddcrskapct och Adeln remitterade, utaf Herr Cancellisten i Kongl. Masits Iustitiä Revisioll dl. vv. rin-äls samt Herr Ryttmästare» och Riddaren Grefwe krölich ingifne Memorialer, yttrat och hemställt, angäende sä wäl det förflag, at Wästgötha DragoneRegemente mätte förwandlas til Jnfanterie, hwarä Utskottet, som ansett detta röra ett Commandomäl, funnit sig icke kunna göra annat afseende än tilstyrka, at samma Memorial singe til Kongl. Maj.ts nädigste godtfinnande öfwerlännäs, som äfwen Utskottets hemställan at r följd af den önftan, det kunde de en gäng anbefalla Munderings persedlar ständigt fä bibehållas, hos Kongl. Maj.t mätte i underdånighet anhällas^ om desi nädigste förordnande rörande 1:0 Wiste til iagttagande föresiagne anstalter när förändring eller tilökning af deste persedlar skulle i framtiden pröfwas nyttig, och 2:0 Skärpa answar för de Regements' eller Compagnie Chefer som föreflä någon ändring i Regementerneä gamla uniformer, samt at Kongl. Maj t täckes förklara sin nädiga wilja, at icke tilläta annan förändring i indelte Regementernes beklädnad och mondering, än den som af förändrade tiders skick, eller til bewarande af manffapets hälsa oumgängelig finnes, äfwensom fluteligen at Riksens Ständer mätte tilkän nagifwa - Den 18 Augusti.
Staten skulle nemi. tillskjuta 800,000 rdr och aktie-egarne 700.000 rdr; och, sorn sagdt, dessa 700.000 rdr hade väl icke blifvit tecknade, om man icke väntat att desamma skulle bära någon frukt. Jäg hyser således tvekan att antaga Frih. af Ugglas’ reservation, ty då, enligt detta förslag, halfva kostnadssumman skulle tillskjutas af enskilde, är det för mycket hegardt alt ytterligare utsträcka sin fordran till cn jernväg om 7—8 mil, hvarigenom möjligen hela företaget skulle gå om intet. Och då det dessutom ligger i sakens natur, att Gellivare bolag icke kan få ut sina produkter, utan att sedan så småningom bygga denna jernväg, så liemtar jag häruti ett ytter - Den 5 September e. m. 195 likare stöd för min anhållan om propos. på bifall till StatsUtskds Betänk, i denna punkt. Några ledamöter yttrade härtill bifall. Gr. Taube, Henning Adolf: Vid genomläsandet af Frih. af Ugglas’ reservation, har jag tyckt mig finna, hvad jag sedan fått bekräftelse på, nemi. alt den ädle Frilen hyser lika stort intresse för Luleå elfs kanalisering, som trots någon annan; det är blott med den skilnaden att han vill gå ännu ett steg längre, än litt är fråga om. Det är ganska gifvet att det vöre af stort gagn, om en sådan önskan kunde uppfyllas; haen huruvida man kan begära att ett sådant vilkor skall kunna antagas af det bolag, som skulle hygga kanalen, det blir en annan fråga. På sätt Frih. af Ugglas nämnt, antager han att Gellivare bolag är varmt intresseradt för att »leita bolag skall komma till stånd; men om så icke skulle ske, är dock företaget af sådan vigt för den ort, hvarigenom kanalen skulle gå, att ensamt detta bör vara full ersättning för den uppoffring staten gör. Dessutom måste vi komma ihåg, att om Gellivare bolag skall kunna byssa en jernväg, så måste denna kanal göras så alt Gellivare finnér sin fördel uti att begagna densamma, och dertill fordras att ingen omlastning kommer i fråga.
Jag vill, i anledning af hvad den föregående talaren ordat, blott erinra, att Tryckfrihetslagen är en speciel författning i förhållande till Riksd.Ordn , fastän de hegge aro grundlagar. Hvad som i den speciella författa, innehålles såsom undantag från Riksd.Ordn., måtte gälla som speciel lag framför den allmänna. Hr Frih. o Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla det i 27:de punkten upptagna förslag till förändring i redactionen af 4;de mom. utaf 2 §:n Tryckfr.förordningen. Ropades ja och nej. Då Hr Frih. o. Landtm, förklarade, det han trott sig finna att nej öfverröstat ja, begärde Hr von Troil votering. Upplästes till justering och godkändes följande voterrsproposition: Den som bifaller det i 2y:de punkten upptagna förslag till förändring i 4:de morn. af 2 §:n Tryckfr.lagen, voterar ja; den det ej vill, voterar nf'; Vinner nej, afslår R. o. Ad. ifrågavar. förslag. Efter voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit, som föijer: Ja — 86. Nej — 94- 9.8:de punkten. Angtde skrifters c o n fi s c a t i o n. a:dra j':n Tryckfr.forordu. 4:^e momentet. y:de undan tags-punkten. Att sådant, som rörer styggelser, — af sjelfva liufvudsaken. (Ny punkt) Vid alla de beslraffni nasfalt, hvarom detta moment handlar, varde tillika skriften conjiscerad. I öfrigt och som det blefve stadgadt är. Undert. RiddSecret. tillkännagaf, att förslaget i 28:de punkten blifvit bifallet af BorgareSt., men afdaget af Bonde.Ståndet. Det nu föredragna förslaget blef af R. o. Ad. bifallet. 2g:de punkten. Angående con fisca tio ns påföljd för smädliga uttryck om
Utskottet sig böra erinra, att ett, å hela riket fördeladt, spanmålslager af allenast 100,000 tunnor sannolikt korinne alt föga motverka den häftiga pris-stegring, som vanligtvis utgör missväxternas mest öfverklagade följeslagare; hvaremot samma lagers oundvikliga omsättning, efter gynnsamma skördar, och under fallande sädespriser, otvifvelaktigt skulle komma att på dessa priser utöfva en mera märkbar inverkan. Då alltså, enligt Utskottets öfvertygelse, samlandet och vidmagthållandet af ett staten tillhörigt reservlager för behöfvandes undsättande, vid sig yppande spanmålsbrist, ingalunda skulle uppfylla härmed åsyftade ändamål, och då detta lagers åstadkommande, vårdande och användande skulle medföra en högst skadlig inverkan på den enskilda spanmålshandel!!, samt ganska kännbara uppoffringar för stats-verket, finnér Utskottet sig icke kunna understödja det härom af Kongl. Maj:t i nåder framställda förslag; dock får Utskottet derjemte förklara, att, såvidt ett dylikt lager kan användas och bör finnas att tillgå för värfvade arméens och flottans samt fångvårdens behof, Utskottet anser anskaffandet deraf, under de tider, då spanmålsupphandlingen kan med det .allmännas största möjliga fördel verkställas, vara i alla hänseenden ändamålsenligt och önskvärdt. I händelse Rikets Ständer godkänna Utskottets, angående högstberörde nådiga förslag, nu afgifna yttrande, torde statens alltid påräknade och anlitade mellankomst till behöfvandes undsättning efter inträffande missväxter, hädanefter likasom hittills/komma att inskränka sig till penningeunderstöd. Under sådan förutsättning, anser sig Utskottet, i fråga om de för dessa understöd erforderliga tillgångar, endast behöfva yttra sig, angående beloppet af de medel, som härtill böra användas, samt sättet och villkoren för dylika understöds meddelande. Vid sednasle riksdag anvisades till Kongl.
Hans livréhöljda betjent öppnar bugande vagnsdörren, nervöst springer han in, i det han med darrande, sluddrig stämma gifver betjenten order, denne bockar sig ännu en gång sirligt, djupt och klifver med en välbelåten min på sitt elastiska guttapercha-ansigte upp bredvid kusken, som sätter de fettglänsande fuxarne i rörelse, beskrifvande en spiral i luften med den välsnodda pisksnärten. Men derinne i vagnen hukar sig husbonden samman, krypande längst in i ena hörnet och lutande sitt hufvud mot schaggväggen tar han fram ur sitt fodral ett litet instrument, det enda som håller hans lif uppe, det enda, som han ännu med längtan kan trakta efter – Pravaz’ injektionsspruta. Några minuter efteråt är hans utseende som förändradt, ögat har fått en klar, ehuru något feberaktig glans, det har kommit en viss spänstighet öfver hela hans förstörda, aftärda kropp och med trånmatt välbehag sjunker han in i en halfdåsig slummer, medan vagnen bullrande, slamrande rullar fram på Cornichevägen, upprörande moln af hvitgult dam. Jag hade ofta sett hans bleka ansigte i Nizza och Mentone, men bekant blef jag med honom häromdagen i Monte Carlos spelsal. Han hvilade sig på en soffa efter en häftigare batalj vid trenteet quarente-bordet. Han talade om för mig, att han var student och hade legat en tid i Göttingen, innan han skickades ner till Rivieran. Jag uttryckte min förundran öfver, att han, som såg så pass klen ut, vågade sig in i spelsalens eggande, inciterande luft, och då smålog han matt, slöt ögonen sakta, hopplöst, men svarade icke. Och det behöfdes heller icke, jag förstod honom mer än väl.
Majit behagade, enligt Stats-Rådets tillstyrkande, i Nåder gilla berörde förslag, sådant det finnes detta protokoll bilagdt och be fall te, att Nådig skrifvelse skulle, i öfverensstämmelse dermed, till Rikets Ständer under denna dag aflåtas. Ex protocollo L. L. Fries. STOCKHOLM, tryckt bos ISAAC MARCUS, 1856. Kongl. Maj.is Nåd. Ank. till Exp.-Utsk. d. 13 Nov. 1856, kl. ll|f. m. Kongl. Maj.ts Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, i anledning af åtskilliga utaf Rikets Ständer vid sistförflutna Riksmöte föreslagna lagfor ändring ar; Gifven Stockholms Slott den 14 Oktober 1856. Nedannäninde af Rikets sist församlade Ständer i underdånighet aflemnade förslag till lagförändringar, öfver hvilka Kongl. Majit, innan Ständerna åtskiljdes, icke kunnat lätta och meddela Sitt Nådiga beslut, har Kongl. Majit sedermera till pröfning förehaft, men icke funnit godt att i Nåder bifalla; och vill Kongl. Majit nu, på sätt i 11 Tide § Regerings-formen är lörordnadt, underrätta Rikets Ständer om de skäl, som hindrat samma förslags antagande. Uti underdånig skrifvelse den 4 Augusti 1854 hafva Rikets Ständer, som för sin del ansett ett förtydligande af stadgandet i 26 Kap. 2 § Ryggninga-Ralken i fråga om kyrkoherdarnes och församlingarnes skyldighet alt underhålla de hus å kyrkoherde-boställen, som af församlingarne byggas, vara af beholvet påkalladt, i underdånighet anhållit, att Kongl. Majit måtte i Nåder täckas i afseende å den i berörde lagrum bestämda byggnadsoch underhålls-skyldighet af nämnde hus utfärda en förklaring af det innehåll omförmälda skrifvelse upptager. Bih. till R. St.