Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Institutet mer och mer tillvunnit sig allmänhetens förtroende, äfvensom den utmärkta skicklighet, de från läroverket sednast utexaminerade elever i allmänhet ådagalagt, vore ett icke mindre säkert bevis, att Institutet deraf gjort sig förtjent; och hade Styrelsen, vid detta förhållande samt med afseende å det inskränkta utrymmet uti Institutets nuvarande lokal, som icke tilläte att vid näst förestående inskrifning emottaga ett lika stort antal elever, som vid det nu ingångna läro-årets början, ansett sig jemväl böra omförmäla sin afsigt att, så snart ske kunde, hos Kongl. Majit i underdånighet föreslå åtgärder till läroverkets af behofvet påkallade utvidgning. § 2. Vid räkenskapernas granskning hafva Itevisorerne funnit, att, ehuru, på sätt Styrelsen uti förenämnde underdåniga berättelse jemväl anfört, Institutets samlingar under hvartdera af revisions-åren blifvit genom inköp förökade, de anskaffade effekterna likväl icke, såsom uti de föregående årens räkenskaper varit iakttaget, ur special-räkningarne blifvit särskilt afförda och i hufvudräkningen upptagna under en gemensam rubrik: »samlingar», utan sammanförts med de inköp och öfriga utgifter, som för undervisningen blifvit bestridda, och således ingått bland de uti hufvudräkningen förekommande utgiftssummor för hvar och en af de särskilda afdelningar, deruti undervisningen är fördelad', såsom den fysiska, kemiska, mekaniska afdelningen o. s. v. Då vid detta förhållande de verkliga kostnaderna hvarken för undervisningen eller för samlingarne blifvit särskilt synliga och ej heller, med afseende å svårigheten att urskilja hvad som uteslutande tillhör det förra eller det sednare föremålet, kunna af Kevisorerne beräknas, men en framställning deraf likväl synes upplysande och behöflig, anse Kevisorerne, att uti de följande årens räkenskaper ifrågavarande utgifter för Institutets samlingar höra, på sätt tillförene äg{ rum, från de öfriga utgifterna skiljas och i hufvudräkningen under särskild rubrik upptagas. > - 181 — Mion (fl. Slottsbyggnads-medlen. Räkenskaperna äro i Kongl. Kammar-rätten granskade för år 1852 utan och för år 1853 med anmärkningar. Nedanstående tabell utvisar förhållandet med inkomster och utgifter.
Jag vill icke, att Kongl. Maj:t eller Rikets Ständer skola hafva för fritt spelrum att höja eller sänka Tolagen; jag skulle derföre önska, att man ej måtte blanda sig med Presidenten Poppii förslag om Tolagens upphörande i allmänhet, icke eller att Rikets Ständer skola bifalla Utskottets förslag om upphäfvande af Tolag för 6 serskilta artiklar, emedan det hvarken är med rättvisa eller billighet öfverensstämmande, att borttaga Städernas intrader. Herr Tham,. Wollrath: Då Herr Hjerta ej ingått i frågan, om Tolagen skall fortfara i eller ej, eller i sjelfva beskattningsfrågan, skall jag blott svara på hans yrkande om afslag å Utskottets Utlåtande i denna 6 Den 2 November f. m. del. Jag får då upplysa, att det icke är något nytt, som BevillningsUtskottet föreslagit, utan någon ting, som varit brukligt, så länge Ständerna befattat sig med att skrifva BevillningsFörordning. År 1826 tillerkände Kongl. Maj:t Städerna rättighet till Tolag på 4i artiklar, som förut derifrån varit befriade. Jag tror, att detta var ett misstag, och att då ett sådant blifvit begånget, man nu bör söka föreslå ett medel att återföra saken till ett mera riktigt förhållande; och derföre har BevillningsUtskottet nu blott yrkat frihet från Tolag på 6 artiklar. Just med afseende derpå, att dessa 6 artiklar skulle blifva fria från Tolag, hafva Rikets Ständer bestämt Tullafgifterne för dem. Skulle nu Rikets Ständer icke bifalla detta förslag, blifva derigenom afgifterna t. ex. på Socker och Ull alldeles för höga, och tvertemot de grunder, som Rikets Ständer redan förut antagit. Jag tillstyrker derföre bifall å Utskottets Utlåtande. Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf: När jag finner Utskottet hafva sagt: ”Då Ut” skottet för sina förslåg icke är bundet vid ”Propositioner eller enskildes Motioner; då.
Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, om den förklaring af ifrågavarande stadgande, att, såvida deri omförmälde skogstillgångar skola beräknas till utsyning, skola de vara för utsynings-tagarne så tillgänglige, att icke dessa tillskyndas ett oskäligt besvär för deras afhemtning och icke eller den vexande skogen derigenom skadas. Uti io sorn föreskrifver, att de utsynings-listor, hvilka af Konungens Befallningshafvande upprättas, böra senast den io October komma District-förvaltaren tillhanda och genom dennes försorg från predikstolarne ofördröjligen kungöras, med bestämmandet ej mindre af det åt en livar beviljade utsynings-belopp, än ock de dagar under höstmånaderne, då utstämplingarne böra förrättas, har motionären, som ansett denna föreskrift om utstämplingstiden vara rigtig, i hänseende till sågoch byggnads-timraer, emedan dess större eller mindre varagtighet beror af dess fällning på tjenlig tid, men att för vedbrands-fällning, upphuggning och bortforslande, en annan utstämplingstid vore ändamålsenligare, föreslagit den förändring, att ofvanberörde utsynings-listor eller längder blefve fastställde på våren och då af District-förvaltarne fir.ge emottagas, så att utstämplingarne kunde försiggå tidigare på året, än nu sker.
taxa belagda med en tull: »bom-, hamp-, kokosnöt-, palmoch spermaceti-» af 2 öre, samt »andra, till apoteksvaror ej hänförliga eller eljest icke specificerade slag« af 3 öre pr skålpund. Redan vid fråga om Traktaten med Frankrike hemställde Komiterade i afseende på de först omförmälda slagen af dessa oljor, att, då de icke till någon betydenhet tillverkades inom landet, men vore i hög grad behöfliga för en mängd näringar derstädes, tullen å desamma måtte, ehuru den tillskyndade staten en betydlig inkomst, hvilken 1862 uppgick till icke mindre än 64,465 rdr, till förmån för dessa näringar, nedsättas till 1 öre pr skålpund, likväl med undantag för de dyrbarare slagen, som infördes på flaskor eller krus, beträffande hvilka deri stadgade afgiften ansågs böra bibehållas. Och då, vidkommande de senare, med 3 öres tull belagda slagen af dessa oljor, endast Rofoch Linolja vore till någon större omfattning föremål för inhemsk 124 tillverkning, samt, alldenstund råämnena rofoch linfrö vore till införsel tullfria, skydd äfven i afseende på sagda tvänne oljesorter borde ifrågakomma endast för tillverkningskostnaden, hvilken beräknats till 7 ä 10 öre pr skålpund, under det salupriset beräknats till 2 rdr 15 öre pr kanna, af 51 ä 5f skålpunds vigt, hemställde Komiterade likaledes, det den för samtliga ifrågavarande oljeslag nu bestämda, ofvan angifna, tull af 3 öre, måtte nedsättas till 2 öre pr skålpund för Rofoch Linolja, äfvensom för öfriga hithörande oljesorter, då de infördes på flaskor eller krus, samt till 1 öre för dessa senare sorter, då de inkomme på fat; hvadan afgiften af 2 öre skulle blifva gällande för alla feta oljor på flaskor eller krus äfvensom för Rofoch Linolja, samt tullen af 1 öre®erläggas för alla dessa oljor, med nu nämnda tvänne undantag, då de infördes på fat.
Det kan i allmänhet för fast antagas, att de skola med största hug. och med största framgång bruka jord, som sjelfva dertill äro egare.» Jag vill icke här framkomma med några fraser om sliigtens kärlek till den arida jorden; jag har i stället upliist några yttranden af män, hvilkas ord äro erkända att ega högt värde, och om äfven den ene af dessa män sedan modifierade sina åsigter, stå dock dessa ord qvar, och ega, otti de äro sanna, deraf sin stora betydelse. Eli talare har här sagt, att det vore hård t för en köpare att nödgas lemna en egendom, vid hvilken lian fästat sina förhoppningar; men huru mycket hårdare är det ej för en son eller en bror att ej kunna, om han lör en familje-egendom vill betala aldeles detsamma som en oskyld person gifvit, återfå denna jord, vid hvilken han helt naturligt är fästad med sin tillgifvenhet och »sina förhoppningar»?! Den omständigheten, att en rättighet kan missbrukas, bör lör öfrigt icke utgöra något skäl för att helt och hållet låta densamma försvinna, ty vi må vidtaga hvilka lagstiftningsåtgärder som helst, så kunna aldrig missbruk förekommas. Jag vill tillägga ett ytterligaie skäl, hvarföre jag icke kati annat än försvara denna institution, och det ar, att hvilka bemödanden som ä*i må göras Den 13 Juni. alt uphäfvn densamma, sfi lärer det väl icke nu lyckas, oell jag iir ogerna med om att framlägga sådana lagförslag, som icke hafva utsigt att vinna framgång inom representationen. Det är nu 5:te riksdagen, efter hvad jag tror, vid hvilken denna fråga förevarit, och ändå har den ej kunnat vinna större terräng, än att. inom det Stånd, som är företrädesvis jordhrukande och sål. mest intresseradt af dess lösning, har den ojemförligt största delen af dem, som yttrat sig, motsatt sig bördsiättens uphäfvande, hvaremot ganska många förklarade sig nöjda med en inskränkning, sådan som jag i Ulin reservation föreslagit, för att undanrödja en mängd anledningar till klagomål och missnöje.
Emedlertid hade Kongl. Collegium alltid, då säkerhet erbjudits af förlagsinteckning i fabriksredskap och machinerier, fästat det villkor för godkännandet häraf, att serskild borgen borde ställas för möjligen uppkommande brist vid pantens realisering. Med fästadt afseende å hvad Kongl. Commerce-Collegium sålunda upplyst och erinrat, och då en sådan föreskrift, som Revisorerne synas åsyfta, s Ståts-Utskottets Utlåtande t N.-o 23. möjligtvis skulle i flere fall komma att hindra förlagslånens begagnande samt dymedelst motverka det meri denna lånerörelse åsyftade vigliga ändamål, får Utskottet hemställa, att Revisorernes nu ifrågavarande framställning må förfalla, samt alt hädanefter må förblifva vid hvad hittills i afseende på pröfningen af säkerheten för omförmälde lån är vordet stadgadt och iakttaget. Tro. Angående den Agronomen Loui selie Hofman Bang uppdragna befattning att tillhandagå med råd och upplysningar } rörande fårskötseln och ullculturen. (1843 års Revisorers Berättelse si<k 15, 16, Kongl. Cotnnrerce-CoUegii Utlåtande sid. 53, 54, F. d. Siats-Rådet G. Poppii anförande sid, 64-r-68. Protocollet vid schäferi-egarnes sammankomst i .Norrköping under Juli 1842 sid. 72—74). Under yttrandet, a-tt den tid af omkring 12 år, hvarunder Direotören N. E. Hofman Bångs råd och biträde kunnat af schäferi-egarne begagnas, syntes hafva varit fullt tillräcklig, för att bland dem sprida den erfarenhet uti berörde näringsgren, att dylikt biträde borde utan äfventyr kunna för framtiden umbäras, och då besigtningarne å Kronans stamschäferier sjmtes lämpligen kunna förrättas genom ledamöter af vederbörande Länsstyrelse och Hushållningssällskap samt, der så nödigt funnes, af någon tillkallad schäferi-egare, hafva Revisorerne förklarat, att de ansågo den befattnings med schäferihandteringen, som L.
Ridderskapet och Adeln. S. D. Vid förnyad föredragning af Expeditions-utskottets under N:o 6 afgifna, den 19 och 22 dennes på bordet lagda, förslag till en § i riksdags-beslutet angående granskning af statsråds-protokollen, blef detta förslag, på grund af deremot gjorde anmärkningar, af Ridderskapet och Adeln återremitteradt. S. D. Föredrogs ånyo och återremitterades, på grund af gjorda anmärkningar, BevillningsLagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottens den 19 och 22 dennes på bordet lagda betänkande N:o 1, angående grunderna för rättigheten att tillverka och omdistillera samt i minut försälja bränvin, äfvensom för beskattningen deraf, jemte de dervid fogade förslag till förordningar, angående tillverkning och omdistillering samt försäljning och transport af bränvin. 318 Prot.-utdrag den 26 April 1848. S. D. Föredrogos Anjo och bilöllos Lag-utskottets den 19 och 22 dennes på bordel lagda betänkanden: N:o 35, i anledning af väckte motioner om ändring af 2 § samt upphäfvande af 5 och 6 §§ i 2 kap. Giftermåls-balken, angående dem, som äktenskap med hvarannan ej bygga må; och N:o 37, i anledning af väckt motion om ett tillägg till 17 kap. 1 § Ärfda-balken. S. D. Föredrogs ånyo och återremitterades^ på grund af gjorda anmärkningar, Lag-utskottets den 19 och 22 dennes på bordet lagda betänkande N:o 36, i anledning af väckta motioner om förändring af lagens stadganden, rörande testarnents-friheten, samt af 8 kap. Jorda-balken, angående rättigheten att bortgifva jord, hus eller tomt. S. D.
Utsk fäster litet afseende på hvad jag vid detta tillfälle yttrar rör:de vexel-controlleurer, är jag dock nödsakad att göra det, för att få ett fel rättadt uti betänk., der en mening blifvit mig påbördad, som jag icke vttrnt. Hr Edenhjelm uppläste derefter följande: Då jag i följd af SlatslJlsk:s betänk. N:o 35 motionerade, alt vexel-conlrolieurerne, i likhet med andra tjenstemän, hvars embeten blifva indragna, måtte få behålla sina innehafda löner eller arfvoden; så sökte jag icke genom några ogrundade uppgifter fä denna min begäran bifallen, utan grundade den på ölvei tygelsen att begäran var billig, efter jag under min långvariga lefnad aldrig vet mig hafva hört att någon tjensteman föl lorat lön, oaktadt tjenstegöromålen upphört. Etsk., som i denna del är af olika tanke med mig, har icke allenast afdagil min gjorda begäran, att vexel-controlleurerne må få behålla sina arfvoden, utan derjemte, som jag vill tro, i följd af försummad genomläsning af hvad jag anfört, debiterat mig för yttranden, som jag icke haft, nemi alt vexelcontrolleuren i Götheborg, genom indragning af arfvodet, skulle komma i saknad af all utväg för sitt lifs uppehälle. Detta yttrande har jag icke anfört, och haft så mycket mindre skal dertill, som jag har anledn. tro, att nämnde controlleur, genom ett klokt användande af sin enskilda förmögenhet, icke kan blifva blottställd för en så beklaglig belägenhet, som den Utsk. beskylla!- mig att hafva uppgifvit, hvilken uppgift är för mig så mycket mera sårande, som den möjligtvis kan föranleda till misstankar, all jag genom D e n 26 A u g u s! i f. ru. 363 sanningslösa uppgifter velat missleda till besluts fattande, deni endast rättskänslan bör föreskrifva.
Borst, derskapet och Adeln anselt den af Utskottet till 4 sk. per tjog antagne utförsels-tullen böra nedsättas till 2 sk., samt, å den andra, Borgare-Ståndet, med ändring af värdet från föreslagne 2 R:dr 32 sk. till 3 R:dr 16 sk., höjt utförselstullen till 8 sk. tjoget. Om de af sistnämnde 2:ne Stånd sålunda fattade beslut icke frånträdas, kan omröstning icke undvikas, först till utrönande af contra-propositionen, sålunda: 115:o. Den, som anser, att till contra-proposition i hufvudvoteringen om Hummer bör antagas Ridderskapets och Adelns beslut, att å denna artikel skall, på det af Utskottet åsatte värde, bestämmas 2 sk. utförselstull per tjog, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, kommer Borgare-Ståndets beslut, att värdet och utförselstullen å Hummer böra höjas, det förra till 3 R:dr 16 sk. och den senare till 8 sk. tjoget, att utgöra contra-proposition. Och sedermera i hufvudfrågan: 116:o. Den, som godkänner Utskottets förslag, alt för Hummer bör antagas 2 R:dr 32 sk. värde och 4 sk. utförselstull per tjog, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, (l:a alternativet) antages Ridderskapets och Adelns beslut; (2:a alternativet) antages Borgare-Ståndets beslut. De utförsels-afgifter, Utskottet föreslagit å de serskilda slagen af Hår, hvilka inom landet äro att tillgå, hafva af 3:ne Riks-Slånd blifvit godkände; men som Ridderskapet och Adeln ansett alla slag af Hår utan undantag böra vara från uiförselstull frie, föranleder sistnämnde beslut följande voteringar: 11'7:o. Den, som anser, att Här: Borst bör, i öfverensstäm - Bäfvereller Cas tor - ila)'- eller Kanin - Hasteller Tagel.
Den 12 Juni, * 225 gen kände detta vilkoret då han antog Regerings^ Formen och fann det då icke sin Konungsliga Höghet förnärmande, äfvensom den anmärkning , att det föga skulle gagna en Föredragande, att på sådant sätt åter varda i embetet insatt, emedan han dagen derpå af Konungen kunde entledigas, äfven försvinner, när man eftersinnar, att det val aldrig måtte hos Svenska Ständer saknas hvarken vilja eller förmåga belöna en Embetsman, som med frimodighet och sann medborgerlig anda samt med försakelse af egna fördelar sökt sätta gräns för olagligheter. Friherre af Wetterstedt: Till svarpå hvad den värde Ledamoten nu yttrat, får jag äran anföra att visserligen Kongl. Maj;t kände Grundlagen då den af Hans Majit antogs, men att Kongl. Maj:t, lika med hvarje annan lagligen dertill bemyndigad man, äger en obestridlig rätt att föreslå förändringar i Grundlagarna. Undertecknad Silverstolpe, Axel Gabrie /, yttrade sig, det han icke i ,frågan om StatsSecreterames rättighet att vägra contrasignation, men i frågan om den Riksens Ständer i 38 §• tillerkända rättighet, att genom pröfning af StatsSecreterarens förhållande utöfva en slags domsrätt mellan Konungen och honom, till al. la delar conförmerade sig, med Herr Friherre af Wetterstedt. Ridd. 0. M. I *rseende på frågan om en föråndrad alf* man National representation, förmälte Herr LandrMarskalken, att de härtill hörand* särskildt utgifne handlingar innehöllo, utom Constitutions Utskottets Betänkande, endast några enskildta personers planförslag, men inga så beredda, att de under pröfning, till antagand* eller förkastande, kunde upptagas; Och gjorde i följe deraf följande proposition: Ridderskapet och Adeln torde kan hända finna att detta ämne får till ConstitutionsUtskottet öfverlemnas till den handläggning Utskottet finner för sig möjlig? Bifölls.
Att i GeneralDirectiohehs och det 724 Den 12 /(iattii. fä kallade OfverDirectörsEmbetets ställe af Kongl. Maj.t förordnas och på Siat uppforas, s:né under Sjöfartstidén resande* GeneralInspectörer, hvilka hade att oupphörligt inspecterå DistrictsTullkämrarne, jemte de, under dessa lydande inlopps elier bevskningsTullkamrar samt öfriga bevakningseller uppbördsStationer. Dessa personer borde vara män af utmärkt drift och moralitet med kännedom af Tullverkets detaljer, och sältet huru försnillningar och intriger töröfvades, Samt ägande insigter i Statshushållningen. De borde anständigt lönas, till någon del genom vissa procent af uppbörden Då Sjölarten upphört) borde de vistas i Stockholm, lör att med deå blifvande Chefen för tullverket, ft. exChefen för, handelsoch linancedepartementei), rådgöra otn alU nödiga förbättringar. Deras localerfarenbet, sorn lemnar dem tillfälle till öfversigt af det hela, skulle göra dem skickliga, att efter hand i tullbeVakningen och Styrelsen införa all möjligt drift, ordning och redlighet. §:0. I Stället för kustbevakningen genom flottan, hvars Befälhafvare sällan kanna ränkorne vid Tullverket, och således lätt kunna föras bakom ljus t, och hvilkas fartyg, ehuru otjenlige till Tullbevakning, likväl kosta Staten årligen omkring 70,000 R:dr Banco; i stället för de nu i alla afseenden oduglige uppsyningstnän och strandridare, hvilka knappast kunna lifnära sig, borde JagtLieutenanter med bevarade, och efter localen lämpade Den i3 Martil, 725 Jagter, samt uthamnsoch kustController förordnas. Desse tjenstemän borde tagas af de vid verket uppammade och tilldelas boställen, belägne pi de mäst tjenlige ställenj emedan det torde blifva svårast för dem att få hyra rum der bevakningen är af nöden. De borde ätven hafva hästar på stat. Sådant är förhala Jandet i Danmark.
Författare, poeter och andra trashankar behandla ju dig lifslefvande med samma ifver, som läkarne, när de obducera ett lik. Ej nog att du sjelf beljuges och smädas, alla, som med dig stå i något förhållande, äro utsatta för samma missöde, alla, utan undantag, skymfas. Har jag ej i går måst uthärda den häftigaste kamp med några fördömda kärngar här i staden, hvilka påstå, att du är en skamfläck för hela staden – ja mina egna kamrater vid regementet lågo i går åt mig för din skuld. Förgäfves nämner jag åt alla, att du dignar på grafvens brädd och att du derföre borde vara ett föremål för allmänt deltagande; förgäfves predikar jag för dem, att ditt hjerta är ett bland de ädlaste, liksom ditt hufvud bland de förståndigaste, här på jorden. Skomakarens hustru, som bor på denna gata, gick så långt i gemenhet, att hon till och med sade mig midt i ögonen, att din sednaste blodstörtning icke var något annat, än ett missfall. Du får förlåta mig, Sara; men jag måste säga som det förhåller sig, på det du måtte bli öfvertygad om nödvändigheten af att ställa ditt hus på andra fötter.” ”Ach, min käraste Tandgren, hvad gör mig väl verldens omdöme? Åtminstone mäktar det ej rubba, än mindre nedslå, mina fattade föresatser. Ja, om det ej allt för mycket smakade af qvinligt högmod, skulle jag till och med kunna påstå, att jag känner mig mycket smickrad af att så der beständigt ligga i hvar mans mun, sättet eller formen för detta liggande må nu vara hur som helst. Säkert är, att jag, den obetydliga glasmästaredottern, väckt vida större uppmärksamhet, än mången af det andra könet förmått förvärfva sig.” ”En dyrköpt uppmärksamhet, bästa Sara, som icke kostat dig mindre än ditt hela lifs lugn och snart skall kosta dig till och med lifvet.” ”Nå, hvad betyder väl detta lif, på hvilket jag lärt mig sätta så ringa värde? Var väl min barndom så fri på törnen, att jag deraf borde sluta till en dans på bara rosor?
Dyraste vän! förlåt mig mina rhapsodier! Men edra bref hafva öfversvällt mitt hjerta. Jag kan icke hindra det att utgjuta sig. Jag brinner att meddela er min egen sällhet; att göra för er klart lefvande Naturens – de Vises – vår Religions gudomligheter. Ack! att ändtligen höra en verklig Naturalist (en dygdig, en vis): denna glädjen var mig så ny! – Ädle och upphöjde vän! fri! menniska! sublim! jag trodde icke, att i er själ, så vacker den än syntes mig, skulle ligga så mycken himmelsk kraft. Jag trodde icke, att ni åt den enklaste af all vishet skulle kunna uppoffra en så herrlig opera, som Presternes och Leviternes! som den af deras salighet i skyarne! Ni har gjort det. Jag emottager er i Naturens tempel, der allt är fullt af Gud och af hans skönhet. Kom! kom! fly Elohims mörka och hatande prester. Min Gud är Lycksalighetens. Se, utvalde! se, huru ljuft han drager dig i rosen, i aftonstjernan, i morgonrodnan! huru han älskar dig i en öm själs tillgifvenhet! Hör hans prester, hans bekännare kalla dig – hvilken rad af ljusa andar! från Sokrates och Epikurus till Gessner och Rousseau – alla ömma och alla höga snillen! De vilja lära dig, att i en gudomlig välvilja utgjuta dig till alla skapade kreatur; att äga hela himmelen redan i en enda öm och ädel reflexion – i ett enda rättrådigt omdöme – i några tysta upprigtiga tårar; o! att så ”vara en Gud i ditt stoft!” Och när då er själ röres på en gång af Sanningens ljus, af Guds skönhet, af Dygdens medvetande: är det möjligt, att ni icke skulle vara salig? icke öfverskåda jorden med en engels öga? icke sucka, sucka! sällhet och frid? Ljufva tanke, ära utan like, att då ha lika religion med de högaste varelser; just den religionen, som Elohims och Jeschuahs dyrkare (och häri hafva de rätt) tillägga sina Seraphim! O, om ni har smakat
Directionens förvaltning stående fond för lån åt Handel och större Näringar (den så kallade Handelsoell NäringsDisconten) senaste låne-dag varit obegagnade 418,153 R:dr 46 sk. 10 rst.,. och dels alt en temporär öfverflyttning härifrån af 260,000 R:dr så mycket mindre skulle kunna menligt inverka på fondens tillräcklighet för den rörelse, sorn utgör dess föremål, sorn, utom då återstående 158,153 R:dr 46 sk. 10 rst., Bauco-Fullmägtige, för det fall, att ett ökadt behof, skulle visa, sig ega rätt att, på första anmälan,. förstärka denna tillgång med till ochi med 3oo,qoo R:dr, ännu. återstående oanvista för någon af Handels-Discon — terna utaf det maximum, hvartill 23o §. i nu gällande Banco-Reglemente berättigar. dem;: hemställt, att Directionen ytterligare måtte berättigas, att från fonden för Handels—och Närings-Disconten till fonden för Lån å namn och reverser med omsättnings-rält öfverflytta en. summa af 260,000 R:dr.