Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ad. nu genast skulle göra en förändring, hvarigenom vårt beslut kunde blifva olika med de öfriga Ståndens, hemställer jag vördsamt, att R. o. Ad. mätte återremittera denna del af betänk., på det alt riktigare ordalag måtte af Utsk. begagnas, och derigenom sjelfva voter.propos:n varda oklanderlig. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R o. Ad. an såge de' emot Utsk:s förslag lill voter.propos. gjorde anmärkmr föranleda till detsammas återremitterande. Ropades ja. Föredrogs ånyo LagUlsk:s d. 10 och 17 dennes på bordet lagda betänk. N:o 82, i anledn. af väckte motioner om förändring af lagens sladganden, ronde teslamentsfrihelen och gåfva med varm hand. IIr von Hartmansdorff, Au g.: Denna fråga förhåller sig ungefär i omvändt förhållande på samma sätt, som den ronde R. 0. Ad:s arfsrätt. Här har Utsk. föreslagit, att den testamentsrätt, som för närvarande gäller för stadsboer, skulle upphäfvas och förändras, i likhet med den, som gäller för landet. Jag skulle anse lämplig!, alt R. 0. Ad., hvars testamentsrätt icke är underkastad stadslag, ulan grundar sig på privilegier, ej måtte afgöra denna fråga, förrän Presteoch BorgareSkn deröfver beslutat. Af det förstnämnda Ståndet lärer saken vara återremitterad. Huru den blifvit behandlad af BorgareSt. känner jag icke, men del synes, alt reservanten IIr Thorn, som tillhör nyssnämnde Stånd, haft sina betänkligheter vid antagandet; likaså Hrr Billström och Lagergre!). Afven 2:ne ledamöter af PresteSt. hafva reserverat sig deremot. Jag anhåller, att dessa reservationer måtte få uppläsas, på det att R. 0. Ad. deraf må hafva anledn. att pröfva om icke under sakens nuvar. förhållande det vore skäl att äfven härifrån återförvisa betänk. Den 26 Mars e m.
Läseriet var hvad spiritismen nu är: ett godtköpsvetande, en föregifven högre kunskap om förborgade ting, och det omfattades derför med begär af alla fruntimmer och olärda, och stack sig slutligen in vid hofvet. Gunnar Wennerberg hade bänknyckel i Betlehemskyrkan och justitierådet Adlercreutz satt ordförande i Evangeliska Fosterlandsstiftelsen. Hvilade detta på ett andligt allmänt behof? Var tiden så hopplöst reaktionär att man behöfde bli pessimist? Nej! Kungen förde ett muntert lif på Ulriksdal och gaf en glad, fördomsfri ton åt societetslifvet. Friska strömmar brusade i det politiska lifvet, der nu representationsförslaget förbereddes. Danska kriget väckte uppmärksamheten på utlandet och rigtade blickarne utom rå och rör; folkbeväpningen med skytterörelsen väckte land och stad med trummor och spel; de nya oppositionstidningarne Dagens Nyheter och den våldsamme Söndags-Nisse blefvo ventiler för instängd ånga, som måste ut; jernvägar öppnades på alla kanter och satte ödemarker i förbindelse med de stora motoriska nervcentra. Det var icke någon mörk nedgång, tvärtom en uppvaknandets ljusa, förhoppningsfulla ungdomstid. Hvar kom då läseriet från? Det var ett blåsande väder; kanske äfven en landgång för de i bildning vanlottade, på hvilken de räddade sig från lärdomstrycket oppifrån; det låg äfven ett demokratiskt element i detta, att en för hög och låg gemensam godtköpsvisdom fans att tillgå, som satte alla samhällsklasser i nivå. Nu när bördsadeln var på upphällningen, kändes bildningsadeln dess mer tryckande. Man afskaffade den i ett slag genom läseriet, trodde man. Johan blef läsare af många motiv. Bankrutt på jorden, han skulle dö vid tjugufem år med smält ryggrad och bortfallen näsa, sökte han himlen. Tungsint af naturen, men full af ysterheter, älskade han det tungsinta. Led vid läroböckerna, som icke gåfvo lefvande vatten, emedan de ej berörde lifvet, fann han mera spis i en religion, som oupphörligt fann sin tillämpning i dagliga lifvet.
Derföre kan jag icke annat än i så måtto förena mig med Hr von Troil, att jag anser en dylik framställning vid början af en riksdag för ändamålsenlig; och jag skulle önskat, att en sådan framställning skett, och att den framdeles kunde ske. — Hvad åter innehållet af förevar, adressförslag beträffar, så, sedan alla de ledamöter, som derom sig yttrat, instämt deruti, att det icke vore antagligt, vill jag, ehuru icke oberedd att mot detsamma göra invändningar, dermed ej uppehålla R. o. Ad. Om nu, som man yrkat, det skulle hänskjutas lill ett särskildt TJtsk. att uppsätta ett nytt förslag, tror jag att med behandlingen deraf skulle draga sä ut på tiden, alt det möjligen framkom vid slutet af riksdagen, då ändamålet, som var att vid början deraf gifva folkets opinion tillkänna, lomme att förfelas. Det lärer således blifva omöjligt att vinna ändamålet vid denna riksdag, och förenar jag mig således med de herrar, som afsett att för framtiden tillvägabringa en sådan åtgärd, under biträdande tillika af den mening, att det nu föredragna adressförslaget må varda lagdt till handlingarna. Atskillige hördes yrka proposition. Hr von Hartmansdorff, A u g.: Vid början af denna öfverläggning, då flere tillstyrkte adressförslagets läggande till handlingarna, hoppades jag att slippa yttra mig i denna fråga. Men då flere talare, som på detta rum åtnjuta stort förtroende, tillstyrkt adressens antagande, — om än i förändrade ordalag, dock så, att en adress likväl skulle äga rum, — nödgas jag uppträda för att bestrida ett sådant beslut. Jag vill icke befatta mig med de särskildta Den a6 Februari f. m. 399 föremålen för adressen, emedan jag anser sjelfva förelaget olagligt och olämpligt; utan jag vill hålla mig vid dessa hegge omständigheter och besvara de anmärkningar, som i afseende derpå äro gjorda. Ilr von Hartmansdorff uppläste derefter följande: Hvad är meningen med den ifrågnvnr. lind. skvifvelsen? Månne att berömma Styrelsen? — Visserligen icke; det motsäges både af innehållet och af ett annat motionärens yttrande ang:de K. M:s nåd. propos. om statsverkets tillstånd och behof.
Napt täebts anbekalla I>688 Ökv6r-knt6ndent8-Lmb6t6 att inkomma ined underdånigt utlåtande ökver en ak Lil<et8 8tänder, den 23 nästföregående Oeeember, kram8tälld underdånig anbällan, att, kor vardande pä ändamäLenligt 8ätt ak ds lron8tal8ter, 8oin bär8täde8 redan 6nna8, oelr befrämjande ak de88a sainlingar8 köröbande, Lder8 Longi. Naj.t mätte täeli98 kör klivets 8tänder i Näder kramlägga kör8lag till erbällande ak en tjenligare loeal köi' de uti lyders Longi. Naj:t8 Museum körvarade samlingar8 oelr bon8tal8ter8 ändamälssnliga upp8tä11allde oelr ordnande, pä det att ett National-Nu8eum derekter mä bunna smäningom bildas. ZVäcZrga 5 vä nu Ökver-Intendents-Kmbetet gär a» aflemna det salunda infordrade underdäniga yttrandet, anser Kmbetet .sig, pä grund sä väl ak sin öfvertygelse onl liä^ans vigt, svin ak det korbällande, liva,i Kmbetet befinner .^ig till de bildande bonsterna, vara korpligtadt att till en början i bortbet framställa cle allmänna skal, pä bvilba Kmbetet tror krägan vara ak besbaksenbet att blifva söremäl för Kders Kongl. Alaj:ts synnerligen iXädiga nppmärbsambet. Ledan början ak detta ärbundrade, serdeles under de seclnaste 3o ären (lerås, bar inom elen bildande bonstens omräcle inträllat en märbvärdig, 1 mensbligbetens cultur sannolibt djupt ingripande, revolution.
Oaktadt den rättighet innehafvarne af indelta löner nu äga, att uppsäga sina räntor lill leverering in natura, och de fördelar, som genom denna uppsägningsrätls begagnande kunna för en och annan löntagare beredas, klagas dock allmänt och med skäl öfver lönernes otillräcklighet. Jag är också fast öfvertygad att om dessa löner bestämdes i kontanta anslag, skulle denna deras obestridliga otillräcklighet i de flesta fall vida mer än nu behjertas vid statsregleringarnes uppgörande. Vidare har man här yttrat, att om förslaget ang:de räntornas utsättande i ett oföränderligt kontant belopp antages, skulle sådant komma att medföra samma verkan som ett premium för en myntförsämrings tillvägabringande. Mea 40 Den 7 September f. m. jag tror tvertom att det jast skulle medföra en ytterligare garanti för myntvärdets fasthet, emedan båda statsmakterne härefter skulle erhålla ett ökadt intresse i realisationens bibehållande. Och om äfven, sådant oaktadt, en förändring i den nu gällande realisations grunder framdeles skulle komma att ega rum, uppstode deraf allenast en nominell förändring i skatternes belopp, helst de i allt fall måste beräknas och utgöras efter 1830 års mynlbeslämningslag. Man har ytterligare påstått, att förslagets införande jemväl skulle komma att medföra lidande för de skattdragande, derigenom att de alla nödsakades att vid samma tid till de priser, som då kunde erhållas, försälja sin spanmål och andra varor, för att få medel till skatternes erläggande Det torde härvid icke böra förbises att komiterade, till lättnad vid skatternes utgörande, föreslagit deras utgående under 2:ne särskilda terminer, samt att genom den föreslagna förändringen i uppbördssättet icke någon egentlig tillökning i de qvantileter, som redan utgöra föremål för spanmålsoch viktualiehandel, kommer att förorsakas. Det är nemi. ostridigt, att äfven om räntetagaren nu uppsäger sin spanmål eller andra räntepersedlar lill leverering in natura, så använder han för sitt eget hushållsbehof vanligtvis icke något eller blott en ringa del, utan låter alltsammans eller åtminstone största delen deraf ingå i handeln, genom dess föryttrande antingen genast vid emottagandet eller sedermera.
S. D. Då nu ånyo föredrogs Högvördiga Preste-Ståndets genom Protocolls-utdrag af den 18 sisth November gjorda och den 25 i samma månad på hordet lagda inbjudning till instämmande i Ståndets fattade beslut, i anledning af 4:de punkten i Stals-Utskottets Utlåtande N:o 221, fann Ridderskapet och Adeln för godt att så till vida antaga Högvördiga Preste-Ståndets inbjudning, att Ridderskapet och Adeln till sitt i ämnet förut fattade beslut antog ett tillägg af samma lydelse, som det, hvilket Högvördiga Presle-Ståndet beslutat. S. D. e. m. Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets den 25 sisth November på bordet lagda Betänkandet N:o 124, i anledning af motion om en underdånig anhållan hos Kongl. Majit, med afseende å den närvarande ofullständiga sammansättningen af Kongl. Majrts Stats-Råd, ansåg Ridderskapet och Adeln, få sätt Utskottet föreslagit, motionen böra förfalla. S. D. Ånyo föredrogs och bifölls Statsoch Banco-Utskottens den 25 sisth November på bordet lagda Utlåtande N:o 70, i anledning af erhållna återremisser å Statsoch Banco-Utskottens Utlåtande No 8. S. D. Vid förnyad föredragning af Statsoch Banco-Utskottens den 25 isll. November på bordet lagda Utlåtande No 68, i anledning af Bengt {Fröt. Uiclr. d. 4 Dec. 184-0- 843 Gudmundsons från Hallands Län inolion om pension för aflidne Banco-Fullmägtigen Anders Danielssons efterlemnade enka och oförsörjda barn, blef samma Utlåtande af Ridderskapet och Adeln afslaget.
Vid granskning af denna föreskrift, har Utskottet anmärkt, att som Banken är skyldig, att vid anfordran sina sedlar med silfver inlösa samt guld således vore att betrakta såsom en handelsvara, borde Banco-Fullmägtige icke vidtaga någon åtgärd, för att till Banken införskaffa guld; hvadan Utskottet från detta stadgande ansett sig böra utesluta frågan om inköp af sistnämnde metall; likväl och som det bör vara tillåtet att i Banken emottaga guld, enär det erbjudes, så vida derigenom det stadgade förhållandet emellan guld och silfver icke öfverskrides, anser Utskottet, att så väl denna tillåtelse, som den, att efter ett visst pris inköpa controlleradt arbets-silfver, uti blif vande Banco-Reglemente må uttryckas. Då Utskottet tillförene under denna Riksdag, i fråga om de af BancoFullmägtige vidtagne åtgärder för Metalliska Cassans bibehållande och förstärkning, yttrat, att det under vissa förhållanden icke är med Bankens Bih. till R. St. Prot. 184-5, 6 Sami. 1 Afd. ett Haft. Q 66 Banco-Ulskottets Utlåtande, N:o 44- fördel förenligt, att medelst räntefria förskott uppmuntra ädla metallers lefverering till Banken, torde Utskottet nu blott böra tillkännagifva, det Utskottet, i öfverensstämmelse härmed, trott sig böra föreslå ett tillägg i ofvanberörde föreskrift, innefattande förbud emot sådane förskotts meddelande. Med fästadt afseende å hvad sålunda anfördt blifvit, tillstyrker Utskottet, att, i stället för ofvanomförmälde 112 §., i blifvande Banco-Reglemente måtte stadgas: §• 59- Banco-Fullmägtige skola genom inköp af silfver frän främmande länder förstärka Bankens Metalliska Cassa, då sådant, utan lemnadt förskott, för Banken icke medför större utgift, än som erfordras för transporten af silfver från uppköpsorten till Banken.
Om dessa båkoch bropenningar skola erläggas för broars och båkars unde 1 håll, så måste de väl också betalas af någon; denna någon är icke någon annan än den, som begagnar bron eller färjan, efter bron eller färjan skall underhållas genom de medel, som för hron eller färjan betalas. Således om en bro finnes i Halland, och jag reser igenom Halland, passe - Den 7 April. rande denna bro, så måste jag också betala bropenningar och kan ej säga att jag derföre blifvit orättvist belagd med en skatt till provinsen Halland, utan tvertom, just derföre alt bion måste finnas der den är och underhållas genom bropenningar, så mäste jag också vara sä god och betala bropenningar, likasom alla andra, innan jag far öfver besagde bro. Frih. Boye: Föremålet för R. o. Ad:s öfverläggning nu är icke någon ändring i grundlagen; föremålet är det förslag, som är oss af LagUtsk. gifvet angrde ansvarighetslagen. Då nu mitt sunda förnuft säger mig, att ansvarighetslagen har för ändamål att göra grundlagen gällande, så säger det mig också att ansvarighetslagen vore i högsta måtto bristfällig, om den, vare sig genom tillägg eller uteslutande, förändrade något af hvad denna grundlag bjuder, hvars verkställighet är i fråga, eller för verkställigheten hvaraf ansvarighetslagen har att gifva lagbud. Jag kan icke föreställa mig de farhågor, som en värd talare Gr. Spens framställt; de äro för mig, snart sagdl, ofattliga och skola troligen aldrig inträffa. Hvad åter beträffar det förslag, som Frih. Cederström, Anders, framställt, så ber jag alt i anleda. deraf få erinra, att om den mellanmeningen skulle borttagas, så stöde icke denna § mera i öfverensstämmelse med den § i grundlagen, hvarutur denna mellanmening är liemtad, och ansvarighetslagen hade då en ansenlig blist. Jag anhåller om bifall till §:n sådan den är. Frih. Cederström, Anders:
Öfver-Post-Direktörs-Embetets hos Kongl. Norska Finans-, Handelsoch Tull-Departementet gjorda förnyade begäran om ersättning till S\enska Postverket för berörde fordran, om liqviderandet hvaraf uppstått tvist, som blifvit Kongl. Majits nådiga pröfning underställd, än äfven det af Departementet meddelade svar samt Kongl. Öfver-Post-Direktörs-Embetets se 9 - dermera gjorda underdåniga anmälan hos Kongl. Majit, få nuvarande Revisorer endast tillkännagifva, att berörde fordran än vidare balanseras i Postverkets räkenskaper, utan att af dem kan synas det någon åtgärd för densammas indrifvande under åren 1844 och 1845 ägt rum. Kongl. Suii<lliets-K.ollcgiiiiii. Räkenskaperna äro uti Kongl. Kammar-Rätten granskade för år 1844 utan och för år 1845 med anmärkningar. De utvisa följande förhållande: Debet. år 1844. år 1845. Balans från föregående året: Behållningar och fordringar. Uppbörd: Värdet af under året tillkomna inventarier för Kongl. Sundhets-Kollegium 22: 24. Balans från föregående äret : Skulder ... Sundhets-Kollegii speciella redovisning hörande: Svenska Läkare-Sällskapet. Vaccinationens befrämjande . Allmänna Barnbördshus-in rä-tt ningen Barnbördshuset Pro Patria Farsoters och smittosamma sjukdomars botande Pensioner i Fältläkare-Corpsen Stipendier i Dito Arfvode till Provincial-Kirurgen i Stockholm Inrättningen för sjukes behandling med elektricitet och galvanism . Medico-lega besigtningar Pharmaceutiska Institutet Veterinär-inrättningen Carolinska Institutet Afskrifning af Veterinär-inrättningens odugliga befunna in ventarie-persedlars värden S* /i ter lefver ing : Till Kongl. Räntekammaren. Balans till påföljande året: Behållningar och fordringar, utgörande värdet af fastigheter och Inventarier för Kongl. Sundhets-Kollegium . Carolinska Institutet Veterinär-inrättningen .
Länge uppehöll jag mig att betrakta dessa rofgirige, hvilka på vinst och förlust köpt sådana korgar; huru de vid öppnandet af hvarje snäcka, framstöta nya eder, utan att i hela korgen ofta finna en enda perla, som återgifver dem en tiondedel af deras insats på detta bedrägliga lotteri; under det att stundom en fattig, som för sin sista skärf köpt sig en enda mussla, der kunde finna ända till tio perlor, hvilka försätta honom från armod i välstånd. Slutligen mättad af detta obehagliga skådespel, beslöt jag att ej ett ögonblick längre dröja på denna ödsliga strand, som dock under dessa veckor syntes blifvit förvandlad till en stor och rörlig stad. För en af mina tvenne fanam erhöll jag en hand full ris och en dryck vatten – ty detta måste äfven här köpas – och började tränga mig genom hopen. Då jag redan var vid ändan af den tjockaste folkmassan, hörde jag en hes röst oupphörligt ropa: tre snäckor för en fanam! tre snäckor för en fanam! – En otalig hop tiggare och andra slarfviga och smutsiga menniskor trängde sig till honom och offrade sin sista penning, under det att andra svuro öfver köpmannen och ropade till mängden att icke låta bedraga sig, emedan mannen endast sålde små och unga snäckor, i hvilka man aldrig, utan ett underverk, funnit perlor. Hvar och en hörde dessa varningar och rusade lika ifrigt fram till säljaren. – En fanam! tänkte jag för mig sjelf! Hvilken stor summa, när man icke äger mer! Derför kan du i morgon köpa dig än en skål ris! Men hvad betyder det, om du en dag förr börjar tigga? Kan icke detta underverk så väl inträffa på dig, som på någon annan! Med ingen ringa möda knuffade jag mig fram till köpmannen, och knapt hade jag i utbyte mot mitt kopparmynt erhållit tre små snäckor, förrän jag blef undanträngd af ny folkström. – Godt folk, mitt förråd är slut för i dag! hörde jag köpmannen ropa, under det man å alla sidor larmade, väsnades, och den ene skrek, att man borde bortköra en sådan skälm, och andra att han borde gå efter mer snäckor.
Att sjelfva ordalydelsen i Riksdagsordningens 4» §• innebär ett förnekande åt Regeringens ansvarige Ledamöter att blifva Bänkman, ejler att i Bänkmannavalet deltaga. 2 0 Att rättsprincipen fordrar, att dea för ett Utskott ansvariga Embetsmannen (icke ens indirect) deltager i valet af dess Ledamöter. Hvad ordalydelsen i Riksdagsordningen 41 § be.träffar, är den visserligen mera talande till förmån för Grefve von Schwerins tänka, än för en motsatt, ehuru ej fullkomligen bestämdt. Jag får likväl hemställa till Ridderskapets och Adelns bcpröfvande, om ej på Riddarhuset RnidarhusOidningen bör följas så länge den ej uppenbart är i motsatts med Grundlagen, hvilket ej är falletDenna gör tj undantag för någon att blifva Bänkman och att vä^ja till Bänkman. Gammal häfd plägar göra lag där lagen är tvetydig och denna häfd har varit sådan den nu är, icke allenast sedan 809, utan äfven från 173 ' till 1773 då Riksens Råd, ansvarige för Riksens Ständer, likväl deltogo i Bänkmanoavalen. Hvad nu rättsprincipen beträffar, att den Den 2't Januarii, 9 sorn är ansvarig eller redogörande för ett
60,000: och återstoden inom December . 350,000: — —410 000" c) Från Malmö Handelsoch Närings-Discont, inom Augusti månads slut .. 20,000: och återstoden inom December . 50,000: 70 000* med anmodan derjemte lill Direclionerne vid desse Disconter, att, om och när, under tiden, för rörelsens bedrifvande, någon förstärkning af Fonderne kunde finnas behöflig, derom göra anmälan, så tidigt, att nödige tillgångar måtte kunna, af Bankens egna medel, för ändamålet anvisas. * .* Räntan för Lån från Handels-och Närings-Disconterne, hvilken genom 3ii §. i Banco-Reglementet af den 26 Maji 1835 är vorden bestämd till 6 procent, med rättighet för Banco-Fullmägtige, att densamma nedsätta lill 5 procent, utgick från början af år i836 efter förstnämnde beräkning, men blef, uppå förekomne anledningar, af Banco-Fullmägtige, genom Beslut den i5 Augusti sistberörde år, sänkt till 5J procent och ytterligare, genom Banco-Fullmägliges Beslut af den i5 näst derpå följde September, nedsatt till 5 procent; hvarefter, till någon del, ökad liflighet i desse
Af denna anledning har jag yrkat och yrkar fortfarande återremiss af denna §. Frih, Cederström: Då, på sätt jag haft den fägnaden förnimma, Hr Gr. Hamilton för sin del erkänt, att de af Utsk:t föreslagna introduktiönsafgilter icke i och för sig innefatta något annat än ett återgående till dessa algifters ursprungliga belopp, och då således stadgandet innehåller något billigt, rättvist och för Riddarhuskassan förmånligt, inser jag ingen anledning antaga, att K. M:t derå skulle vägra sin fastställelse. Hr Frih. Tersmeden har klandrat det i slutet af mom:t förekommande uttrycket »fullständig biografisk genealogi». Jag får då fästa uppmärksamheten derpå, att i nu gällande Riddarh.- ordning är löreskrifvet ingifvande af »fullständigt upprättad biografisk genealogi öfver alla till ätten hörande personer», hvaremot förslaget endast stadgar: »fullständig öfver sin ätt», och att man således försökt att något underlätta denna föreskrift. Med Hr Frih:» medger jag, att Riddarh.-Direktionen skulle (å en ganska grannlaga pröfning sig förelagd, i händelse 84 Den 7 April f. in - den kunde fordra en genealogi från Adams eller till och med bara från Noachs tider; emedlertid lär den ej kunna nästan ovilkorligen äska mera än en uppgift å den introduktionssökandes föräldrar, och för öfrigt naturligtvis begära det äfven å andra personer, till rygga i ätten, hvilka äro kända, och hvilkas uppgifvande alltså är välkommet för en fullständigare genealogisk kännedom; men skulle så olyckligt hända, att någon adlad icke ens kunde lemna uppgift om namn på får och mor, får man väl antaga denna person vara en man af så utmärkta egenskaper och så synnerligen förtjent om fäderneslandet, att K. M:t velat begagna hvarje till buds stående utväg att en sådan förtjenst. utmärka och belöna; i hvilket märkvärdiga fall Riddarh.- Direktionen väl icke heller kan eller bör, på grund af felande genealogi, vägra introduktion, utan får
Sedan häröfver besvär blifvit i underdånighet anförde, så väl af Actor, som Kamereraren Dahlerus och Krigs-Rådet Hauffman, har Kongl, Majit, med hufvudsakligt fastställande af samma Utslag, under den 22 Maji j833, i Nåder förklarat, dels alt Dahlerus, af anförde orsaker, icke kunde åläggas ansvara för de medel, som, utöfver förenämnde 18,002 Rdr 25 sk. fi rst., Brattström år i83o i cassan innehaft, samt dels att af de 1/073 Rdr 5 sk. 3 rst., som, efter afräkning af de Utrednings-DepartemenleL tillkommande 478 Rdr 43 sk. 5 rst, och af de 5oo Rdr* hvilka Brattström egt Staté-Utskolleis Berättelse N-o 323. slt för Arlillerie-Departementet innehafva, dessa lana funnits i cassan vid inventeringen den 8 Jan. 1831 och afgätt från Brallslröms proprie-bahmce lör delta senare Departement, eljest uppgående lill 24,496 Rdr 25 sk., koinra e alt ifrån merberörde 18,002 Rdr 25 sk. G rst. afräknas så mycket, som å sistnämnde summa, i förhållande till hela balance-beloppet, kunde sig belöpa. Ehuru della balance-mål, såsom i laga väg behandladt och afgjordt, icke erfordrar någon Rikets Ständers åtgärd, har Utskottet likväl ansett sig böra förhållandet dermed lill Rikets Ständer inberätta, 2:0 Af den uti senaste Stals-revisions-berättelsen pag. 5i omnämnde balancerade fordran för lill America år 1820 exporleradt krut Rdr 20,052:20. 11. hvartill kommer återstående fordran af Barlhelemy-colonialeassan för öfvertagne ^3| Centner krut af det exporterade partiet ... « 777: — —» Tillhopa