Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Hrr påyrka skjutsbesvärets skiljande från jorden och öfvertagande af Staten. Angående denna fråga, har Utsk:t yttrat sig i första punkten af Betänk:t, och jag kan icke finna annat, än alt det bör ligga i dessa Hrr:s intresse att få först yttra sig rörande denna angelägenhet. För min del lår jag fortfarande anhålla, alt föredragningen måtte ske i den ordning, som blifvit af Utsk:t följd. Hr Wolffelt: Jag ber om ursäkt, alt jag, första gången jag hade ordet, icke mera positivt framställde mitt yrkande. Min önskan var, att föredragningen skulle börjas med Utsk:ts hemställanden å sid. 13. Då emedlertid det af mig framställda förslag mött så mycket motstånd, oell det icke torde vara skäl att till det yttersta vidhålla en önskan, som icke är delad, vill jag icke längre motsätta mig det föredragningssätt, som Ståndets fleste ledamöter synas löredraga, utan afstår från mitt gjorda yrkande. Frih. Sprengtporten: Ehuru jag (inner det besynner ligt, att Utsk:t uti sitt Betänk, före den första punkten låtit in - 336 Ben 19 April. ilyta den motivering, som egentligen icke med denna punkt eger sammanhang, får jag dock erinra derom, alt alla vägar bära till Rom, och då det, på det hela taget, kan vara likgiltigt i hvilken ordning (öredragningen sker, vill jag icke längre motsätta mig, att den af Utsk:t föreslagna ordning må vid föredragningen iakttagas. Hr von Koch: Då Hr Wolffelt och Frih. Sprengtporten alstått från de yrkanden, som med afseende å föredragningen blifvit af dem framställde, vill icke heller jag vidhålla min i enahanda syftning gjorda anhållan, utan alslår derifrån.
Wener upplåtas, emot utgörande af nu faställda årliga arrende-belopp af 500 tunnor spanmål, hälften råg och hälften korn, under förbehåll likväl, att den af Wener påbörjade canalgräfning, för uttappning af ett å Kungs-ladugårdens egor befintligt kärr, varder före midfastan år 1847 behörigen fullbordad, och med skyldighet för sökanden att, så länge han med arrendet fortfar, ifrågavarande canal i fullgodt skick underhålla. Hvilket Rikets Ständer få till svar härmed i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 5 Augusti 1840. 7® Expeditions-Utskoltets Förslag lill tind, Skrifvelse, N.o 5t. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den t Aug. 1840. Preste-Ståndet den 1 Borgare-Ståndet den 1 Bonde-Ståndet den 5 Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af arrendatorns af Hogsta, Lombarudd och Norrby hemman på Lofön C. A. Karlbergs ansökning om förlängning af arrendet. (Stats-Utsk. Uti.
Cassa-Afdelningens Bokföring har till biföremål, såsom vighetsanstalt för en hastigare öfversigt af Banco-Verkets hela ställning: att fortgående och enär så äskas, för dagen kunna framvisa och uppgifva: a) Sammanlagda beloppet af Bancosedlar, både utelöpande och i Gassa liggande; b) Sammanlagda beloppet af de för räkningar i Depositions-Banken stående medel; c) Det sammanlagda beloppet af skuld i utelöpande sedlar, ställde på anfordran, till hvars godtgörande Banken saknar metallisk valuta, men eger sin tillgång i flerfaldige fordringar. i:o Allmänna Cassa-Boken föres i fortgående ordning för dag, utan concept, efter egna veri* ficationer. Sådane blifva af 2:ne slag, nemligen: A. Qvitterade reversaler å totala Cassans förökningar och förminskningar samt å öfverjlyttningar från ett till annat förvaringsrum. Dessa ingå i allmänna Cassa-Boken specifikt, eller post för postj vare sig flera eller färre för dagen. t4 Banco-Utskottets Utlåtande N.-o 38. B. Dagslut eller sammanfattningar öfver speciela Cassornes intägter och utbetalningar i hänseende till allmänheten. Dessa redovisas post för post i Special-Böcker, men intagas i allmänna Cassa-Boken endast summariskt eller flere poster tillhopalagde. a:o Cassa-Special-Boken utgör en blott dagbok eller förteckning, som uppsummeras och slutas, hvarje dag för sig, året igenom, utan balance eller fortgående totalsumma. Den innefattpr a:ne serskilde Contos med Debet och Credit, nemligen ett Conto mot Låne-Banken och ett Conto mot DepositionsBanken.
Fem procents årlig ränta och säkerhet medelst Intekning uti Stadens alla Fastigheter och Lägenheter samt Borgerskapets genom Magistraten och Stadens Äldste sig åtagande skyldighet att Kapital och Ränta å utsatte tider återgälda, på sätt nästkommande Riksens Ständer finna för godt föreskrifva, dock ej utöfver En Tiondedel af Kapitalet hvarje år ; Hvilket beslut Vi genom Skrifvelse den ijttU 754 Riksdags-Besluter, i denne Månad hos Kongl. Maj:t i underdånigt het anmält.' §• 21. tJtom den allmänna öfversigt, Vi tagit al Banko-Verkets ställning, och de föreskrifter, Vi meddelat Vårt Banko-Utskott i de flera BankoVerket rörande och här ofvanföre uti åtskillige §. §. förekommande ämnen, håfve Vi äfven fatä tat Beslut att låta på Bankens bekostnad prägla följande Skådepenningar: 1. till åminnelse af den 4 Juli 1817, då Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen Joseph Frams Osgar uppnådde myndiga år; 2. till åminnelse af Reformations-Högtiderv Sr 1817; och 3. till åminnelse af Högst-Salig Hans Maj:t Konung CARL XIII. såsom den siste manliga tAttelägg af Wåsarnes Stam och i förening der-, med Svenska Nationens förhoppningar vid Spirans öfverlemnande åt en af Hans Majit Konung CARL XIV. JOHAN grundlagd Ny Konunga-Att. Till Kongl. Maj:t håfve Vt aflåtit underdånige Skrifvelser den i4:de i denne Månad i anledning af de från Kongl. Maj:t i Nåder framBtälde frågor: 1. om indragning efter hand af Bankosed-; lar utöfver Tio års ålder; och 2. om nedsättning af Öfver-Räntan i Banko-Diskont-Verket. Vi håfve för öfrigt faststält Instruktion för blifvande Banko-Utskottet vid näst infallande Riksdag, att iakttagas och galla intill dess Rik-'
Majrts i dag öfverlemnade Nådiga Proposition af den 15 dennes, angående öfverlåtelse af kronoängen Skinnarvrån såsom ersättning till Kyrkoherde-bostället i vestra Tollstads socken för en jord, som derifrån till kyrkogårdens utvidgande lomme att upplåtas; 2:o Kongl. Maj:ts från den 26 i denna månad på bordet hvilande Nådiga Skrifvelse, angående en föreslagen ny Inqvarterings-ordning för Stockholms stad; 3:o Kongl. Maj:ts från den 26 dennes på bordet hvilande Nådiga Proposition, angående 2:ne krono-hemmans i Stockholms Län anslående till boställen för Landtstats-tjenstemän; 4:o Kongl. Maj:ts från den 26 dennes på bordet hvilande Nådiga skrifvelse, angående städernes utom Stockholm inqvarterings besvär; samt 5:o Hans Janssons från Elfsborgs Län, utaf flere af Ståndet biträdda, denne dag afgifne yttranden, i anledning af Anders Anderssons från Skaraborgs Län till Stats-Utskottet förlidne plenidag den 26 dennes remitterade motion, angående ILofstats-personalens aflöning. Bevillnings-Utskottet: l:o Kongl. Maj:ts från den 26 i denna månad på bordet hvilande Nådiga Proposition, angående den vid sistförflutne Riksmöte intill slutet af det nästföljande åtagna så kallade Curhus-afgiftens vidare fortfarande förvaltning och användande; och 2:o Sone Pehrssons från Skåne sedan den 26 i denna månad, på bordet rj2 Prot. Uldr. d. ap Februari 1840. hvilande motion om upphöiande af rättigheten till visitation i hus efter till införsel förbudna varor, m. m. Allmänna Besvärsoch Ekonomi Utskottet: Peter Pehrssons från Örebro Län från din 26 dennes pä bordet hvilande motion, angående rättighet till fri tackjerns-Lillverkning.
Ehuru Utskottet, då det afgaf sitt, af Kongl. Majit åberopade, förslag uti Memorial N:o 68, förutsatte koitare o< h tätare Riksdagar, än som enligt nu gällande Grundlagar, äro att påräkna, och ehuru således äfven hos Utskottet någon betänklighet skulle konna ega lum, om lämpligheten af eli Grundlags-stadgande, sorn tillåter ai da lill fem åis uppskof med afgifvande af Konungens yttiande om eli af Riksens Sländer lill Konungen öfveiJemnadt I.ag-löislag, har Utskottet likväl ansett de af Kongl. Majit för Propositionen anlöida grunder vara af den vigt, att Utskottet, för den händelse, att Utskpitels, i Memorialet Nio 68 framslälda, sedermera i Memorialet N.-o 85 i åtskilliga delar jemkade, föislag,iden form, som det vid innevarande Riksdag kari, lill följd af de sei skilda Bils-Ståndens v lleander, ei hålla, skulle vid den nästföljande of Rikse ns Ständer eller af Konungen ogilla1, samt med eliman i öflig!, att del af Conslitulions-Utskollel, i Memorialet N:o 6t föreslagna tillägg till 87 $. Regei ings-Former, i händelse det skulle blifva lill nästa Riksdag hvilande, och således kon - ma alt då, under nyss anfonia vilkor, oafhängig! af Kongl. Majlis 1111 gjorda föislag, piöfvar, kommer att, om del jemte sistnämnda löislag godkånlieSj tillsammans med detta i nämnda Grundlags f. inlöias, funnit sig höra tillstyrka Grundlagsenlig! antagande al Kongl. Majlis ofvan anförda Nådiga Pioposilion 0111 andi ing af Regi 1 ing;-Formens 87 §. Slockholm den 16 Mars 1841. Bih. tili R, S . P, el. 18f 0 och 1841, 3 Sam1, f v lläft. 3 STOCK HOLM.
I stället för att nu och framgent wara rättwisans wäktare, skulle pä sädanr sätt JustitiäOmbudsmannen kan hända endast anses som en, genom Constitutionen beredd, åklagare af förut begängna felsteg, som han i akt fall, med iagttagande af för detta gal» lande lagar, endast kunde atala hwad JustiriäCanceleren försummat anmärka, skulle han, da tillika enligt 1772 ärs Regeringsform Konungen agde att förordna om lagens skipande och följaglcligen äfwen om actioners nedläggande, swarligen finna föremål eller grunder för sitt ätal; och om de ej dest mindre funnos, skulle ej Domaren kunna lagföras eller domens werkan rubbas, utan störande af den personliga säkerheten och Medborgares wälfärd. Det torde således wara nog, att JustitiäOmbudsmannen förses med all nödig »verkningskraft för framtiden, hwarigenom han ock witzerligen ej utesiutes ifrån rättigheten att beifra hwad annu wid någon Dom, fiol är anhangit eller hwilar oafgjordt. Widare 748 Den r8 November. Widare har man förmodat och genom anstälde jemförelse sökt bewisa den Collision eller förblandning, som wid flera tillfallen förmenas uppkomma emellan JustitiäOmbudsmannen och Justitia-CantzlersEmbets åtgärder. Utskottet kan ej neka, det ju begges bestämmelse ar att ätala förbrytelser, men del anser äfwen omöjligt, att fastställa en sadan fördelning eller Classiflcation af öfwerträdelser och felsteg, hvarigenom den ena Embeksmannens befallning kunde fullkomligen skiljas ifrån den andras, utan att de någonsin sammanträffades. Utskottet har dock i öfverensstämmelse med grundlagens esprit, sökt utmärka att JustitiäOmbudsmannens ätgärd egentcligen bestar i den allmänna uppsigten öfwer de wigtigaste delar af Lagskipningen, hwaremot den mera enskilta detaljen tillhör JustitiäCantzleren.
Kustoch rotehållarne hafva ingalunda alla gemensamma intressen, och hvad som södra Sveriges representanter af själ och hjerta önska, är alldeles icke något eftersträfvansvärdt för mellersta delarne af riket, för att nu icke tala om Norrland, som i fråga om kompromissens bättre hälft just icke har så särdeles mycket att vinna. Att förena alla dessa stridiga viljor ock intressen skall for den Posseska ministéren blifva ett arbete af svåraste beskaffenhet. Derom torde man få anses vara öfverens, att regeringen näppeligen kan förelägga representationen ett här-ordningsförslag af svagare beskaffenhet än det, som uppen-barade sig i l878 års försvarsutskotts betänkande, men, fastän äfven detta lemnade mycket öfrigt att önska rörande försvarets styrka, så var det likväl vida mer betryggande än det som i sjelfva motionerna bjöds. Vi hafva nyss nämnt, att det endast var med de största svårigheter som man lyckades förena så pass stor del af partiet om de beryktade sju motionerna, som nu händelsen blef. Utan tvifvel bör det då — när en gång ett förslag kommer från den nuvarande regeringen till försvarsväsendets ombildande — blifva så mycket svårare att förena meingarna, som detta förslag måste ställa större fordringar på organisationens styrka än landtmannamotionerna gjorde. Vi förbise alldeles icke det förhållandet, att vid frågans slutliga afgörände en betydande majoritet vanns äfven för utskottsförslaget, men detta bevisar i fråga om endrägten gent emot kommande förslag ingenting, ty som första kammaren redan afslagit förslaget, så var det med ingen fara förenligt att andra kammaren, upphofsmännen till heder och sig sjelf till beröm, antog och gillade detta förslag, som redan då var dödt. Men sätt landtmannapartiet gent emot möjligheten, att dess vötum blir afgörande för frågans utgång, och man skall icke vara i stånd att hopsamla 104 röster för ett förslag af den beskaffenhet, som det hvilket 1878 års försvarsutskott afgaf. Detta förhållande. är utan tvifvel för den Posseska mi-nistéren af den största betydelse. En större splittring inom landtmannapartiet i fråga om försvarsverket är för dess öde afgörande.
Sedan Borgare-Ståndet numera lättat beslut, i anledning af Sammansatta StatsLagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, N:o 7, blef meddeladt utdrag af Hedervärda Bonde-Ståndets Protokoll den 28 sisllidne April, innehållande dels sistbemätda Biks-stånds beslut i ämnet, dels inbjudning till Medstånden att i samma beslut sig förena, vid förnyad föredragning till handlingarna lagdt. Den 19 och 22 Maj. Frän Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. S. D. D. Vid föredragning af Lag-Utshotlets den 21 och 25 sistlidne April på bordel lagde Betänkande N:o 21, i anledning af ej mindre Kongl. Maj:ts nådiga Proposition med förslag till förordningar angående dels ändring i gällande bestämmelser om ansvar för den, som träder till eller utsprider villfarande lära, dels ock främmande trosbekännare och deras religionsöfning, ån äfven enskilda motioner i samma ämnen, blef med afslag å samtliga de af Lag-Utskottet tillstyrkta förändringar i Kongl. Maj:ts ofvanberörda förordnings-förslag, den Kongl. Propositionen i dess helhet af Bidderskapet och Adeln antagen; till följd hvaraf Herrar Ribbings, Kontraktprosten Rundgrens och Rosenqvists framställningar, den sistnämnde i hvad den icke öfverensstämde med Kongl. Maj.ts Proposition, ansågos hafva blifvit förkastade. Den 22 Maj. Från Högv. Preste-Stdndet. S. D. Vid ånyo skedd föredragning af Lag-Utskottets Betänkande N:o 25, i anledning af väckta motioner om förändring i Kongl. Förordningen, angående handelsböcker och handelsräkningar, den 4 Maj 1855, biföll Ståndet hvad Utskottet å sidan 12, uti lista oeh 2:dra punkterna hemställt, hvaremot Ståndet, som icke antog det uti 3:dje punkten framställda förslag, för sin del, beslöt en författning af denna lydelse: ”Med ändring af 23 § i Kongl.
December 1827 är föreskrifvet, att med jord, som genom afsöndring till full ego upplåtes, skall lagfaras, såsom om jordafång stadgadt är; hvarförutan det med inteckningsåtgärdens betydelse att bereda säkerhet för fordringsoch panträtt ingalunda är förenligt att, på sätt motionären föreslagit, göra älven lägenhetsinnehafvarens eganderätt beroende af sådan åtgärd. Då motionen sålunda uppenbarligen hvilar på ett missförstånd om intecknings rättsliga betydelse och verkan, får Utskottet vördsamt hemställa, att densamma må lemnäs utan afseende. Stockholm den 10 Oktober 1865. Ank. till Exp.-Utsk. den 10 Okt. 1863, kl. 1 e. m. Betänkande, i anledning af vackt motion om förhöjdl ansvar för andra resan lurendrejeri. Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottet har, jemlikt 43 § Riksdags-ordningen, fått till sin behandling öfverlemnad en hos Hedervärda Bonde-Ståndet af Riksdagsfullmägtigen Gustaf Johansson från Kronobergs län väckt och till Lag-Utskottet remitterad motion angående förenämnda ämne (motionen N:o 311) och går härmed att öfver densamma sig utlåta. Motionären förmenar, att den nuvarande ansvarspåföljden för oloflig inoch utförsel af varor icke vore tillräcklig för alt motverka lurendrejeri, hvilket visade sig deraf, att detta nesliga yrke bedrefves i ganska stor skala, särdeles genom oloflig införsel af utländska spritdrycker; och emedan, efter motionärens förmenande, förseelser af ifrågavarande art vore att anse för stöld från Staten, och derföre borde lika med andra tjufnadsbrott brännmärkas och bestraffas, samt lagstiftningen i denna del borde ställas i öfverensstämmelse med den allmänna strafflagen, föreslår motio - 12 Sammans. Lagsamt Allm. Besvoch Ekon.-Utsk. Betänkande N:o 33. närén, ali den som andra gången beträdes med oloflig ineller utförsel af varor, öfverstigande Fem R:dr R:mts tullvärde, skall stånda tjufsrätt.
Nu har Bevilln.Utsk., som är så reformerande, varit serdeles angeläget att införa ett nytt dåligt ord, ty jag tror icke, att någorstädes i författningarne ang:de Postverket förekommer ordet adressat. Hvartill skall det tjena att införa dylika främmande uttryck? Utsk. begagnar å ena sidan ordet brefafsändare. Hvarför 27* f 420 Den 16 Augusti e. m. kan det då icke, på den andra, få heta brefmotlagare? Hr von Knorring, sora lärer tillhöra Bevilln.Utsk., har begagnat orden brefvets emottagare. Bibehåller raan meningen, sådan hon nn lyder, nemi.: ”skolande adressaten i annat fall erlägga portot, såvida han vill brefvet emottaga”, så är detta ett språk, som för mången icke är begripligt, och der adressaten förmodligen kommer att af menige man uttalas adress-salen. Jag anhåller således, alt i st. f. ordet adressaten måtte begagnas brejmoltagaren, och utbekomma i st. f. mottaga. Hr Printzensköld: Man kan icke förneka, att de af den siste talaren yttrade betänkligheter mot borttagande af sista morn. i förevande punkt förtjena upmärksamhet, och man linner af dem, att den reform, man vill införa, snarare torde blifva af annan beskaffenhet, än den man åsyftar; men då man förutsätter, att Gen.-Poststyrelsen skall anskaffa breflådor i landsorten eller vid postanstalterna, ser jag ingen annan utväg, än den, som är föreslagen i första morn., nemi. att brefafsändaren skall vara skyldig att erlägga brefportot. Visserligen kan den händelsen inträffa, som jag under diskussionen redan anmärkt, att brefafsändaren icke träffar rätta vigten af brefvet, utan en brist i portot upstår, hvilken då måste af brefemottagaren godtgöras; men Staten har altid säkerhet, att åtminstone få afgiften för ett lod, derigenom, att föreskriften i l:sta mom. af punkten blir ovilkorlig.
Å. von Matern invändf, att samma bevis icke innefattade mer eller mindre, ån ett åberopande af köpebrefvet» innehåll, hvartill qvittencef sig hänför de, och således skulle hvarken bevisa att köpeskillingen annorlunda ån genom Köpeskillingsreverser blifvit betald, eller upphäfva och förringa den Herr Majoren såsom säljare tillkommande förmonsrått lör hans inom laga ståndstidens sint intecknade fordrap. I anledning häraf, förklarade Kongl. Svea IIofRått uti ConrursDomen, att, då Majoren i. A. von Materns betyg af den 20 Juli 18 >4 endast innehölle, att köpeskillingen för Hemmanet Rud vore enligt köpebrefyet betald, men dess innehåll i thy fall emot ix Gap, 2 §. JordaBalken något vitsord ej medförde, kunde RiddarhusCassan icke erhålla betalning utur de intecknade faptigheterne, innan berörde resterande KÖpeskiilingsreverser blifvit betalde. RiddarhusGassan dock obetagit, att dä ort och ställe som vederborde, bäst den förmådde söka ersättning af Majoren von Matern för den förlust eller brist i Concursen, som RiddarhusCassan förmenade honom böra vidkännas, Vid underdånigt ändringssökande i denna HofRättens
Det är endast i samdrägt, i lydnad för lagarne, i sann kärlek för Konung, sjelfständighet och Fosterland, vi kunna Den 20 Januarii f. m. 5 Loppås fortfarandet af den sällhet vi äga, och, svarande mot Regeringens, mot folkets väntan, se vårt eget väl tryggadt. Må Eder klokhet vid målens pröfning, Eder enighet vid deras afgörande styra våra öfverläggningar och med framgång kröna våra beslut. Vigtiga äro de värf oss öfverlemnas, stort det ansvar hvar och en sig åtagit, då! Thronens, frihetens och fosterjordens aldrig skiljaktiga väl äro oss anförtrodde. Nutid och efterverld skola pröfva våra handlingar och dömma våra gerningar. Det är ej ögonblickets oftast förhastade dom; det är i en kommande efterverlds, det är i våra egna samveten vi böra söka ett bifall, som då fördomsfritt, mera rätt, mera beståndande kan och skall oss lemnäs, vid pröfningen af hvad vi gjort, af hvad vi beslutat. Det är i känslan för rätt och sanning vi kunna vänta den tillfredsställelse, det lugn, som utgör Medborgsmannens alltid sanna, ofta enda belöning. Med varmt nit för Fosterlandets väl, med ett hjerta, varmt för hvar och en af Eder, ber jag Eder vara försäkrade, att, så visst jag vid alla tillfällen skall hafva lagarnes helgd och Edert bästa till mitt enda föremål, skall jag alltid till föresyn och ledning fästa min blick på mina lysande föregångare och främst på den vördade Man, som, kraftfull, ädel och lugn, lika förtjente och erhöll Edert bifall och Eder enhälliga beundran. Gåfvan att med granna ord Eder derom försäkra blef ej min lott; den behöfves ej heller bland Riddersman, som med mig dela lika tänkesätt och lika öfvertygelse: att För fä drens namn är en tung börda, om ej Förfädrens dygder derjemte blifvit ett arf.
Visserligen förefalla de japanska pjeserna väl barnsliga och vidunderliga för en europe, men man måste dock beundra många prisvärda drag i sjelfva spelet, t. ex. den naturlighet med hvilken skådespelarne ofta framsäga monologer, som räcka en qvarts till en half timme. De besynnerligheter, som här stöta oss, äro kanske i det hela ej orimligare än uppträdena i en nutida opera eller de koturner, masker och egendomliga drägter, som grekerna ansågo oundgängliga vid uppförandet af sina stora dramatiska mästerverk. När japaneserna hunnit fullständigt tillegna sig hvad godt är af den europeiska bildningen, så bör skådespelarekonsten hos dem få en mycket stor framtid, om blott den nu pågående utvecklingen sker med den försigtighet, att folkets egendomligheter ej allt för mycket utplånas. Ty på många områden och ej minst på konstens finnes här mycket, som behörigen utveckladt kommer att bilda en ny vigtig insats i den vesterländska bildning, öfver hvilken vi äro så stolta. För öfrigt äro de stora japanska teatrarna till sin inredning ofta snarlika de europeiska. Fördelningen mellan skådebanan och åskådarnes platser är densamma som hos oss. Mellan akterna skiljes den förra från åskådarne genom ett förhänge. Skådebanan är försedd med målade skärmar, föreställande hus, skogar, berg m. m., uppstälda på vridbara skifvor, så att en fullständig förändring i omgifningarna af det ställe, der handlingen försiggår, kan verkställas på några ögonblick. Musiken har samma plats, mellan skådespelarne och åskådarne, som hos oss. Liksom hos oss äro dessa senare fördelade dels på en långsamt uppstigande amfiteater, dels på flere öfver hvarandra belägna rader, »loger». Af dessa anses den nedersta raden som den förnämsta. Japaneserna sitta ej på samma sätt som vi. Hvarken amfiteatern eller logeraderna äro derför försedda med stolar eller bänkar, utan indelade i en till två fot djupa, fyrkantiga afdelningar, hvarje bestämd för ungefär fyra personer. Dessa sitta på dynor, nedhukade på vanligt japanskt sätt med benen i kors. Afdelningarna äro åtskilda af breda mellanbalkar, hvilka bilda de gångar, som åskådarne begagna för att komma till sina platser.