Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Bifölls. S. D. Föredrogos och remitterades till Stats-utskottet följande inom Ståndet väckta motioner: l:o af doktor Pettersson, om anslag till stads-konsistorii i Stockholm expedition och lön åt dess amanuens; 2:o af lektor Wallman, oiji stats-anslag till landtbruks-institutet i Östergöthland; 3:o af professor II. G. Lindgren, om inrättande af en ny profession i sanskrit och persiska vid Upsala och Lunds universiteter; Prot.-utdrag den 22 December 18k7 67 4:o af professor Wahlberg, om inköp af egendom för det naturhistoriska riks-musaei behof. Från Yällofl. Borgare-ståndet. S. D. Till Stats-utskottet remitterades Rikets Ständers innevarande år församlade i’evisorers berättelse, l:o om gjanskningen af riksgäldsverkets förvaltning och räkenskaper, samt Götha kanal-bolags och Malmö f. d. diskontinrättningars utredning, och 2:o angående förrättad granskning af de under Kongl Maj:ts och rikets kommers-kollegium stallda fonders och medels förvaltning. S. D. Föredrogos ånyo och lades till handlingarna nedannämnde Utskotts memorialer, nemligen: l:o Stats-utskottet, med den till Rikets Ständer af fullmäktige i riksgälds-kontoret vid denna riksdag afgifna berättelse; och 2:o Banko-utskottetsj med öfverlemnande af banko-fullmäktiges till Utskottet afgifna berättelse. S. D. Förekommo ånyo följande bordlagda motioner: l:o Herr Gustafssons_, om anslag till slöjd-föreningens skola i Stockholm (]N:o 48); Remitterades, jemte hvad i anledning deraf yttradt blifvit, tili Stats-utskottet; 2:o Herr RhodinSj om förändring af 3 § uti Kongl, stadgan den 18 Juni 1842, angående folk-undervisningen i riket(N:o 50); Remitterades till Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskottet. 3:o Herr Rhodin Sj, om nederlags-rätt för staden Marstrand.
S. D. ^.liade och godkände Prest-StändetLagsamt Allmänna Beswärsoch Economie-Utskottens Betänkande, angående straffets skärpande för Tullförsnillning. Ut supra» Lx krotocollo, p U. ^Imizuist. Den sr Julii. 1917 Utdrag af protokollet, hället hos HZgwärd. Pr st-Sundet wid Urtima Riksdagen i Orebro dea 2l Ottia Ib,2. S. D. betraktande deraf, alt de återstående Riksdags-goro,nälen icke möjligen kunna hinna af-> stutas, inom den för Riksdagens stut uri Grundlagen föressrcfne tid; bestöt Prest-Standel, alt i sa matto instämma uti Högloflige Ridderssapets och Adelns samt Wälloflige Borgare-Ståndets igenom nu inkomna Protocolls-Utdrag meddelte besiur, att Prest-Ständet för sin del anser Riksens Stander hos Kongl. Mahr bära i underdånighet äska, att Riksdagen matte förlängas till 14 dagar efter d.-s innewarande Julli eller derest, emot all förmodan, Bewillnings-Förordningen icke da skulle wara fastställd, högst till den rz:de innewarande Augusti. Ut supra. kx krotocollo, p U. ^Imczu ist. Utdrag af protocollet, kället hos HögwZrd. Prest-Gtändet rvid Urtima Riksdagen i Orebro den ar Julii 1812.' 'SD. 8öredrogos a nyo och bifölloS Allmänna Beswärs-och Economie, Utssotkets> den i8:de dennes pa bordel lagde Memorial, angående: i:o. Nödwandigheten af Jagt,Författningars öfwerseende; 2:0. Doctor Fahrei Motion, rörande Nederlggsfrihet för Wisby Stad; z:o. Förändring uti Författningarne om Landkwätares arfwoden; 4:». »9>8 Den 2i Julli. " 4:0. Svannemäls Magaziners,Inrättning
Det är i anledning af delta beslut, som jag, med förklarande, alt jag helt och hållet instämmer i Herr TVcerns deremot afgifne reservation, dessutom för egen del får yttra följande: Stats-Utskottets tillstyrkande, att extra Statsanslaget må genom bevillning utgå, hade, i min tanka, bort närmare, än sorn skett, motiveras. Den obesutna, orepresenterade folk-class, hvars numeraire ulan öfverdrift kan skattas till en tredjedel af Rikets folkmängd, befinner sig, enligt sammanstämmande intyg, i den beklagansvärda ställning, att en stor del af dess Kronoutlagor måste, äfven uti de af naturen bäst gynnade provincer, antingen genom tvång af utmätning gäldas, eller ock för bristande tillgång eftergifvas. Handlöst lemnad åt sin råa okunnighet, ofta, serdeles under den varma årstiden, nedtryckt af arbetets mödor, Suts-UtsJiottets Uthitande N.ö 20.?, 2-or, men deremot icke sällan, under de långa vintrarne, saknande ali arbetsförtjenst, oell, demoraliserad genom hittills gällande bränvinslagar, Sr denna folk-class icke med synnerligen starka band förbunden med Fäderneslandet. Ått under sådana omständigheter höja dess skatter vore icke blott omenskligt ulan äfven ganska vågadt, då ett missnöje med närvarande samhällsskick lätt kunde deraf blifva en följd. Men i vårt iand finnas utan tvifvel rike individer, hvilka i första rummet böra utgöra den högre beskattning, som, i anseende till ökade Statsbehof, kan ifrågakomma. Det tillhör Bevilinings-Ulskottet, på hvars långsamt mognande arbeten man nu med spänd uppmärksamhet väntar, att afgifva förslag, genom hvars antagande rikedomen och öfverflödet må kunna i beskattniilgsväg så nöjaktigt ålkommas, att tillgång sålunda vinnes för de extra Statsanslag, hvilka, i motsats till de åsigter, jag nu går att framställa, Rikets Ständer tilläfventyrs kunna bevilja. Det är denna opinion rörande sättet för en högre bevillning* utgörande, som jag ansett Utskottet böra uttrycka.
Varder vid undersökning eller i anledning deraf förrättningsman våldförd, eller föröfvar han sjelf våld i oträngdt mål; gånge dermed efter allmän lag. § 89 (81). Böter, som enligt 67, 68, 69, 79 eller 85 g ådömas, skola, då tillgång brister, till straffarbete sålunda föryandias: böter till och med 100 r:dr till straffarbete i 5 månader, » från 100 till och med 200 r:dr » 4 » » 200 » 400 » » 5 » » 400 » 600 » » 6 » » 600 » 900 » » 7 » » 900 » 1,200 » » 8 » » 1,200 » 1,500 » » 9 » » 1,500 » 1,900 » » 10 » » 1,900 » 2,500 » » 11 » >j 2,500 » 2,700 » » ett år. För hvarje fulla 500 r:dr härutöfver ökes straffarbetet med en månad intill 2 år, hvarutöfver icke någon må för brott mot denna författning till straffarbete hållas. Öfrige i denna författning utsatte böter skola, enligt 8 mom. i Kongl. Då böter, som olika förvandlas, på en gång till uttagande förekomma, skola först utgå de, som till enkelt fängelse, dernäst de, som till fängelse vid vgtten och bröd, och slutligen de, som till straffarbete förvandlas. Hafva böter till en del utgått, förvandlas återstoden efter de i Kongl. Af böter, som enligt denna författning ådömas, samt värdet af bränneriredskap och annan egendom, som förbruten anses, tillfälle två tredjedelar åklagaren och en tredjedel den stadseller sokens fattigkassa, hvari den åtalade förbrytelsen är begången. Finnes särskild angifvare, tage han hälften af åklagarens andel. 24 9 Art. Föreskrifter i afseende å författningens verkställighet. § 92 (84). Konungens Befallningshafvande hålle allvarlig hand öfver iakttagande af hvad i denna författning stadgadt är. § 93 .(83).
Utskottet löreslår alltså, att del i hvarje serskildt fall må bero på vederbörande Consistorium alt, efter förutgången pröfning af local och öfriga omständigheter, och sedan de förenade församlingarne blifvit hörde, afeller tillstyrka indragningen, hvarefter Konungen fattar sitt Nådiga beslut. I den händelse, att detta beslut utfaller för indragningen, uppkommer till disposition en tillgång, dels i Tionde, dels i Boställsafkastning. För detta fall har en Ledamot af Hedervärda Bonde-Ståndet yrkat, att den - 16 Allm. Besv. o.Oes. Lhsk. Uti. ~S:o 15g, na tillgång borde oafkortad användas till folkundervisningens förkofran inom de församlingar, hvilkas kyrkor sammanbyggas. Men då det ingalunda är billigt, att lemna utan ersättning det ökade ernbelsbesvär, Pastor får vidkännas såsom ensam Prestman i församlingar, som förut haft tvanne : då dessutom den ifrågavarande sammanbyggnaden ej kan ega rum utan i smärre församlingar, der aflöningen merendels ar svag och Pastor således i behof af tillökning ; så kan Utskottet icke frångå sin förut yttrade mening, att Consistorium bör för hvarje serskildt fall iöreslå fördelningen, med billigt afseende så på Scholans sorn Pastors behof; och hvilket förslag bör öfverlemnas till Kongl. Maj:ts prof; ning och fastställelse. För att slutligen på ett ställe och i korthet sammanfatta resultaten så väl a£ förra Betänkandet som af det nu afgifna, till-; styrker Utskottet, livad, behandlingssättet och vilkor en för kyrkors sammanbyggnad angår: att, vid lagaullyst visitation och Soc« kenstämma, Biskop med Assistenter må , efter föregången pröfning och församl!ngarnes hörande , ega rätt alt Allm. Besv. o. Oec. Utsi. Uti.
S. D. Föredrogs och bifölls Sammansatta Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande JYs 4, i anledning af väckta motioner om förändradt röstberäkningssätt vid prestval, äfvensom vid tillsättande af folkskolelärare, orgelnist, klockare och annan kyrkobetjening. S. D. Föredrogos Banko-Utskottets Memorialer och Utlåtande: JYs 21, med anmälan om Riks Ståndens beslut öfver Betänkandet JYs 13, med förslag till ändring i vissa delar af föreskrifterna angående metalliska kassan, m. m. Utskottets yttrande godkändes. JYs 22, rörande vissa punkter i Betänkandet JYs 10, med förslag till reglering af Bankens låneoch kreditiv-rörelse. Med afslag å Utskottets yttrande, förståndigade Ridderskapet och Adeln Utskottet att inkomma med förslag till voteringsproposition i frågan Prot.-Utdrag den 1 Maj 1866. 267 M 23, i anledning af väckt motion om inrättande af s. k sedelutgifvande provinsbanker. Bifölls. S. D. Vid föredragning af Konstitutions-Utskottets Memorial M 13, angående ändring i åtskilliga delar af Tryckfrihets-förordningen för vinnande af större frihet att anlägga boktryckerier, blef Utskottets förslag af Ridderskapet och Adeln förkastadt. S. D. Föredrogos och biföllos Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkanden: M 79, i anledning af väckt motion om beredande af emeritilöner åt ålderstigne eller sjuklige prester. M 80, i anledning af väckta motioner angående ändringar i Kongl. Förordningarne den 21 Mars 1862, om kommunalstyrelse på landet, om kommunalstyrelse i stad och om landsting; samt M 81, i anledning af väckt motion om nedsättning af det i gällande taxa för landtmäterigöromål fastställda arfvode. Från Hogv. Preste-Ståndet.
Kamrarne skola emottaga hvardera halfva antalet af Riksförsamlingens medlemmar, och hvarje Stånd representeras i hvardera Kamaren af lika många ledamöter, blifvit af Ridderskapet och Adeln samt Preste-Ståndet gillad, torde få förutsättas, enär representationsförslagets hufvudgrunder af samma Riks-Stånd lemnats utan anmärkning. Val förekommer härvid, att Preste-Ståndet förklarat ”ett nytt motiveradt förslag till de orepresenterades intagande i ett Femte Stånd, med ett mot de öfrige Stånden proportioneradt antal, böra uppgöras'’; men det Högvördiga Ståndet har härmed icke yttrat sin åsigt ovilkorligen vara, att det Femte Ståndets andel i representationen bör inskränkas eller utvidgas. En förändring i detta hänseende skulle ock föranleda rubbning af sjelfva den föreslagna representationsbyggnadens grundval. Under åberopande således af hvad rörande delta ämne uti Memorialet N:o 26 pag. i3 och 14 redan är anfördt, och jemte erinran, att representationsrätten för ideella intressen icke kan, relativt till andra, rättligen bedömas eller mätas efter statistiska beräkningar, hvilka dessutom, så speciella, som för ändamålet af tillfyllestgörande upplysning härutinnan kunnat erfordras, icke varit för Utskottet att tillgå, får Utskottet endast såsom ytterligare ledning för omdömet i fråga om bestämmandet af Femte Ståndets representationsrätt till Constitutions-Utskotteli Utlåtande, N.o 36. 5 full likhet med hvartderas af de redan befintliga Riksstånden , samt i afseende på den iakttagna proportionen mellan Ståndets föreslagna tvänne hufvudklasser, upplysningsvis tillägga: att, enligt Kongl.
N:o 4^4» tillstyrker jag vördsamt, att R. o. Ad., med vidblifvande af sitt beslut i hnfvudsaken, ville för öfrigt instämma uti det beslut, sorn PresleSt. fattat. Uppå derefter framställd propos. fann R. o. Ad., som bifallit StatsUtskts utlåt. N:o 4^4> för godt alt instämma i PresteSlts ofvannämnda beslut. Lades till handlingarna StatsUtskrs den 19 dennes på bordel lagda utlåt. N:o5?.5, i anledn. af anmärkn:r vid Utsk:s betänk. N:o 4^7) ang:de Hr Hallings motion 0111 bancovinsteus användande. Ånyo föredrogs SlatsUtsk:s den ig dennes på bordet lagda mein. N:o 5a6, ang:de särskilda graliticationer för Utsk:s secreterare och notarier. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Aflöningen för Utskrns betjening är i allmänhet så väl tilltagen, att man icke bort vänta sig något förslag att ytterligare höja densamma; aldraminst ifrån ett CJtsk., som i hänseende till aflöningen för Statens tjenstemän varit så kargt. Om Ulsk. vill, i stället för sin njugghet emot de sednare, vara så mycket frikostigare emot sin egen betjening, så kan det komma att blifva oss dyrt; ty det är troligt, att i samma ögonblick som R. St. bevilja en sådan förhöjning åt SlatsUlskts betjening, så lara väl de öfrige herrar utskoltsordförande blifva anmodade att inkomma med dylika ansökningar. Har man en gång fått in den regeln, vid en riksdag, att Utsk:ns secreterare och notarier böra vara lika aflönade med motsvarande tjenstemän inom RiksSttn, så lärer väl densamma komma att göras gällande äfven vid kommande riksdagar.
Har man ett stort exemplar af Plumbago C., kan man låta rankorna bilda likasom ett hvalf, under hvilket man placerar mindre växter. Hvad skötseln beträffar, är ej mycket att säga. I fråga om jordens beskaffenhet och vattningen har jag ej funnit något särskildt vara att anmärka. På äldre » stammar », äfvensom på undersidan af äldre blad, iakttages ett hvitt, sandartadt ämne, i blomsterböckerna kalladt » fjäll ». Detta torde ej böra betraktas såsom något sjukligt. Det skadar emellertid ej att ibland tvätta växtens äldre delar med svagt tvåleller såpvatten. När min Plumbago hade blommat ut, beskar jag de grenar, sorn blommat, och växten tyckes ej ha ' tagit skada däraf. Enligt blomsterböckerna finnas ännu två arter Plumbago, nämligen rosea och zeylanica. Det tyckes som om alla tre arternas egentliga blomningstid vore vintern, men Plumbago C. har jag aldrig sett blomma annat än på sommaren. Kanske är det i drifhusen som dessa växter blomma vintertiden. Och nu, mitt herrskap, vilja vi anse revyn slutad. Jag ber om ursäkt, om jag för länge uppehållit er möjligen dyrbara tid, men ni känner ju till det gamla ordspråket: » Däraf hjärtat fullt är, däraf talar munnen, » och en blomsterälskare blir gärna litet mångtalig, när han får tala om — sina kära blommor. Ur notisboken. En märkesdag för den svenska kvinnan var sistlidne söndag. Den 19 maj 1845, således för 50 år sedan den dagen, utkom nämligen den nya arfslagen, som bestämde, att kvinna och man skulle ha lika arfsrätt. Förut ärfde syster blott hälften mot broder. Fru Anna Norstedt, den framstående målarinnan, har nu rönt den utmärkelsen att få ett af sina verk införlifvadt med nationalgalleriet — den enda kvinna, som i år denna ära vederfarits. På hemställan af den nämd, som har att afgifva förslag till inlösen för svenska statens räkning af lefvande svenska konstnärers arbeten, har regeringen nämligen beslutit att inköpa ett hennes » Stilleben » för kr. Idun ämnar begagna detta åpropos att i nästa nummer för sina läsarinnor framlägga en utförligare skildring af fru Norstedts konstnärliga verksamhet jämte hennes porträtt. Teater och musik. Kungl.
Hvad i denna punkt rörer Allmänna Hypoteksbanken hafva Ridderskapet och Adeln, Presteoch Borgare-Stånden, i följd af deras angående 14:de punkten fattade beslut, uteslutit, hvadan denna fråga är genom tre Stånds beslut afgjord. Beträffande åter den i förevarande punkt intagna bestämmelsen angående det belopp, som må beviljas bolag, hafva Presteoch Borgare-Stånden godkänt Utskottets förslag, Bonde-Ståndet åter nedsatt beloppet från 100,000 R:dr till 50,000 R:dr, men Ridderskapet och Adeln, i följd af dess nyssberörda beslut vid 14:de punkten, uteslutit all föreskrift i detta hänseende. Enär emellertid två Stånd godkänt Utskottets förslag, anser sig Utskottet böra vidblifva detsamma, samt fördenskull 3:o inbjuda de öfriga Riks-Stånden att, i likhet med Presteoch Borgare-Stånden, antaga samma förslag. Stockholm den 5 Mars 1866. Reservation t Af Herr J. Lindström, som ansåg, att Utskottet saknat anledning att inbjuda de öfriga Stånden att förena sig uti Utskottets af Ridderskapet och Adeln samt Bonde-Ståndet godkända förslag, att icke åt bolag med inskränkt ansvarighet medgifva kreditivrätt, hvilken fråga, enär två Stånd stadnat emot två, bör, i enlighet med stadgandet uti § 75 af Riksdags-ordningen, anses hafva förfallit. I denna reservation har Herr Ribbing. E., instämt. Herrar Friherre Liljencrantz, Friherre Stjernstedt och Biskop Björck, samt Herrar C. E. Ljungberg och H. E. Falhem hafva anmält, att de icke närvarit vid fattandet af förenämnda beslut. Stockholm, K. A. Linditröm, 1866. Banko-Utskottets Memorial N:o 20. 1 N:o 20. Ank. till Exp.-Utsk. den 23 Mars 1866, kl. 2 e. m. Memorial, med förslår/ rörande föreskrifterna i G:te och 7:de Artiklarne af Banko-reglementet.
LerA8la-;et di ikver (let kor oemei>8am rjikninA ock emotta^er ketalninz 8!» väl kör all »ainingen, 8om tor val8ninF oek 8midnin^ ak dit ankommen koppar, kimot keatämd ketainniA var Iler^lgAet äkven, enligt Idöpe-Lontraetet, 8kyllli<;t att vid svetta kesörja prä^linoen ak allt kor allmänna penuin^erörel8en ertorderliAt kopparmynt, iian kvilken 8k^1di^1iet det numera är kekriadt, 8edan, i köljd ak lide > 8 Ikon^l. Inoek kltväAnin» ak Ikoppar i svetta 8ker under tillsyn ak dervarande IVronotjen8temän, i ökveren88tämmel86 med en ak Ivammar-kiolle - 22 ^ium utsärclacl Instruetion »k cien 23 ^.pril 1760; oell lriikver Kronans "j"ioncie-Koppar, som uti clet i l^airiun akvä^cle partist är inirsAripen oeii cler ej iian akskiljas, korst ester skecicl Zarnin^ as Krono-Inspeetoren i svesta tili uppirörcl taAen. (Karinnsen iian verkställas mera eiler mimire väl, clerokver clet ^ tililrorer briera Kon^i. Naj:ts oeir kikets LerAS-LoileAium att irakva tiiisvn. 8ker ^arninAen ej sä no^a 8om si^ lrör, iian 3eri^enom nä^on sä ksilacl Le8parin»s-koppar erlralias, ä lr vilken 3?ioncle tili Kronan ej eriä^Aes, ntan ireräknas clenna 3?ion3e sä, att clen meä väAnin»en i I^girlun ökverensstämmer.
S&amp; med sch we det^, som stod sist p&amp;, listan. Kar dess tiir kom var försainlingen efter mer In tre tim~nass förhandlingar så rittröttad ' och den i Berlin onaturligt tidiga middagstimmen (Id. 12-2) så I h g t öfvesslrriden, att det ej ti1lii.t~ Fredr.- Bremer-Födxs delegerade mar %n att uttala nigra hiilsningsord till kongressen fi.5~1 den srenska lrvinnoföreniiigen. Förbundets bol-attelse, hvillren 1iirnua.r en samanfattad redogörelse för L~innorörelsens ståndpunkt i Sverige, Iiouirner emellertid att; införas i den vidlyftiga beriittelsen öfver kongressen, hvilken inom kort skall iitgifvns pitfiycket. Stort intresse anknöt sig till berattelsen friin Arweniew. Dess representant var en helt m g flicka, med. d: r fran Tifis, froken 3ielikBeglarjanz. Deii anara delegerade friii detta efltigsna. land, den under de första kongressdagama så mycket iippmirksmxaade armenislmn, en furstiima, efter hvad det sades, i fiinvackranationnldriikttalade icke. ' Hon visade sig helt kort, med det fint tecknade, iiiörka, allvarliga ansilrtet inramiat i svartn lockar och en skir tyllslijja böljanile ned fran den barettliknande iiled en juvelstjarna prydda hufvndbonaden af svart sammet, men sedan försvann hon. Den nigot brakige kvinnoförs,uilingen föreföll troligen den allrarliga österliindskan bra nog obegriplig och osympatisk. Hennes unga lanasinaninna af gaf sin beriittelse på tyska. Den var enkel, men i J1 sin enkelhet innehallsrik och gripande nog.
Handels-Balken, attsamma Gagrum hädanefter må blifva så lydande: ”Ingen tage eller late förskrifva sig större ”renta, än sex för hundrade om året; hvar som ”thet gör, eller tager renta på renta, håfve för”brutit hela rentan och bote Tiondedelen af Huf* ”vudstolen till de fattiga. ”Ar vid försträckning af penningar, visst vite ”utfäst, ther Gäldenären med betalningen öfver för”'fallodagen skulle fördröja, vare thet ogildt.,‘' Riksens Ständer hafva funnit detta tillägg vid nyss omförmalte Lagrum icke allenast lända till tydlig föreskrift i en fråga, hvarom något bestämdt stadgande för det närvarande icke finnes, utan äfven vara öfverensstämmande med deri grund, hvarifrån Lagstiftningen utgått i af* seende på stadgandet till hvad belopp renta å försträckta Penninge-Lån må få tagas; och hafva Riksens Ständer alltså velat ofvanföreslagne tillägg såsom gällande Lag antaga. Hvilket till Eders Kongl. Majrts Nådiga sanction härmed i underdånighet öfve riem nas. Riksens Ständer framhärda med djup undersåtlig vördnad, trohet och nit Stormägtigste Allernådigste Konung! Eders Kongl. Maj:ts under» Den 17 Juli. 1519 underdånigste tropligfigste tjenare och undersåter På Ridd. och Adelns vägnar Carl Mörner, h. t. Landtmarskalk. På Prest-Ståndets vägnar J. A. Lindblom, n. vTalman. På Borgare-Ståndets vägnar H. Schwan, h. t. Talman. På Bonde-Ståndets vägnar Lars Olsson , n. v. Talman. Uppläst hos Samtliga Riks-Stånden den 17 Juli. Stormägtigste Allernådigste Konung ! I anledning af hos Riksens Ständer väckta frågor: 1:0 att dem vid anställda Cassations-Mön stringar sådana ordinarie
Professorn hade fått andnöd, och Nisses i sig sjelf icke lågmälta stämma var vid detta tillfälle omöjlig att bryta igenom; och så gick det till, att tentamen artade sig till ett en timma långt solonummer af Nisse, hvari han med kraftiga och säkra fingrar plockade den heliga «nationalfilosofien» renligt åtskils i alla de lappar, af hvilka den sammantråcklats. Den stora filosofien företedde efter denna procedur en långt miserablare anblick än Nisse Svensson sjelf; och professorn bad Nisse komma igen en annan gång. Hvilket Nisse emellertid ej fann skäligt efterkomma. Detta tilldrog sig året innan «redaktören» såsom tjuguårig nybakad student kom till lärdomsstaden; Nisses tentamen hade utgjort det gångna läsårets clou och evenemang. Och nu följde såsom denna säsongs stora tilldragelse Nisses nyaste och sista skandal: den 38-årige civis academicus utskref sig sjelf ur rullorna, arrangerade sig såsom rentier med sin tillräckliga förmögenhet samt anstälde sig för sitt nöjes skull såsom medarbetare – för reporterafdelningen – i en nygrundad tidning, «Skånska Kuriren» inne i Malmö. Nisse tyckte, att det yrket var «djefvulen så roligt», – liksom han tyckt om fader Hegel. Det intresserade honom, – liksom Hegel i sinom tid hade gjort; det lade fullkomligt beslag på honom, och han gick helt och hållet upp deri, – liksom en gång i den store filosofen. Nisse vardt en reporterkonstens fanatiker; han fullkomnade sig deri ända till virtuositet, såsom en sportsman i velocipedåkning exempelvis. Innan ännu ett halft år förgått, hade han spänt ut ett jesuitiskt osynligt nät kring hela provinsen; han sjelf satt midt deri som en jättespindel, och hvarje fluga af ett rykte, hvilken surrade upp innanför den skånska horisonten, fastnade i dessa fina, osynbara trådar. Med hvarje köksa inom stadens hank och stör var han «vän», – hvilket var så mycket märkvärdigare, som han sedan ett längre antal år tillbaka afskaffat könet; och med hvarje grönsaksgumma och fiskmadam på torget skakade han hand, som kamrat med kamrat; och hvarken å ena eller andra hållet kom det i fråga, att man hemlighöll något för honom.