Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
11 tändig, men hvilka hittills, i saknad af rum å Hospitalen, ej kunnat der intagas; — då fCr patienternas kurativa behandling en mera bestämd fördelning af dem efter de olika graderna af vansinne, äfvensom de olika könens åtskiljande, är af behof påkalladt, men •ådant ej låter sig göra utan förändringar i Hospitalens inredning; och då för berörda åndamål, äfvensom för Hospitalsvårdens bättre ordnande i flera delar, högre utgifter än hittils synas förestå, har Ordens-gillet, med anförande af dessa skäl, underdånigst hemställt, att Kongl. Majit täcktes till Rikets Ständer aflåta Proposition derom, att anslag till minst enahanda belopp som vid sednaste Riksdag, eller 25,000 R:dr årligen, under den tid blifvande Statsreglering kommer att omfatta må till Ordens-gillets disposition anvisas, •tt emot redovisnings-skyldighet användas till betäckande af den brist i Hospitals-fondens Inkomster, hvilken för bestridande af nödiga utgifter till Hospitalens underhåll samt till förbättring af Hospitals-vården möjligen kan uppkomma. I betraktande af de utaf Serafimer-Ordens-gillet sålunda andragna skäl har Kongl. llaj:t velat föreslå Rikets Ständer att, för den tid och till det ändamål Ordens-gillet uppgivit, anvisa ett belopp af högst 25,000 R:dr årligen, att i mån af behof och emotredoTisnings-skyldighet tili Ordens-gillet utbetalas. Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl. Nåd och ynnest städs* vål* bevågen. Datum ut supra. OSCAR. B. Reuterdahl, 1% Kongl. Maj:ts Nåd. Proposition, N:o SO. ■T 3 i i Utdrag af Protokollet öfver Ecklesiastik-ärenden, hållet inför Hans Majit Honungen i Stats-i ådel under Hans Kongl. Höghet Kronprinsens närvaro d Stockholms Slott den 19 November 1853.
Den brist i våra Grundlagar, att appanagen för Kongl. Personer icke vid hvarje Regentombyte, efter några stadgade grunder, oföränderligt fastställas, lemnar inom oss ett oupphörligt tillfälle, för den obehagligaste tanketvist, emellan den, eller de Representanter, hvilka finna för godt, att Den 19 Maji f. m. till de Furstliga Personernes förmån föreslå ökade anslag, och dem, hvilka för Skattebidragens beviljande icke tro sig kunna antaga något annat rättesnöre, än öfvertygelsen om en oundvikelig nödvändighet. Striden emellan de enskilda åsigterne är vid sådane tillfällen, som ifrågavarande, så mycket oangenämare, som den ställning, ifrån hvilken det underdåniga nitet, och den medborgerliga tillgifvenheten ådagalägges uti erbjudna uppoffringar, är mera fördelaktig, än den, hvarifrån samma känslor och enahanda tänkesätt nödgas visa sig i en orubblig föresats, att, utan afseende å tillfälle eller föremål, i första rummet väga nödvändigheeen af hvarje fordradt Skattebidrag." Vare långt ifrån mig, att härvid vilja förmena den enskilde Motionairen dess rättighet, att utgjuta sina känslor för Regentslägten, äfven medelst förslag till ökade Skattebördor för det Folk, hvars intresse lian är kallad att bevaka. — Jag känner för val våra former, för att icke veta, till hvad grad jag måste underkasta mig dem; men vare det doek långt ifrån alla andra, att vilja lägga mig till last, om jag, utan afseende å ämnets grannlagenhet, vid detta, som vid andra tillfällen äfven begagnar min rätt, att, sä långt jag förmår, göra min mening uti frågan gällande. Den 19 Ma j i f. m. Besynnerligt måtte det för tänkaren alltid komma att framställa sig, huru den enskilde Motionairen kunnat komma i erfarenhet om otillräckligheten af ett Furstligt Appanage.
Bjggnjästaren FFallstedt, hvar för sig, i ämnet meddelat, deröfver slutligen de af Kongl. Öfver-Intendents-Embetet utsedde Besigtningsman sig utlåtit; hafva Herrar Fullmägtige, i anledning af dessa skriftvexlingar, om de förmodade orsakerne till hjelklagets så hastiga o('h oväntade förstöring, yttrat: Att, så vidt Fullmägtige kunnat inse, företer sig här ingen utsigt ell r möjlighet att för Banco-Verket yrka och kunna -påräkna någon ersättning för den betydande förlust, F erket å denna byggnad nu ytterligare får vidkännas, ehuru det synes nog sannolikt, att en märklig efterlåtenhet och bristande tillsyn af en eller flere bland <fvannärnnde personer, hvilka, hvar för sin detail, arbetet ombesörjt, mäste hafva härtill varit vållande. Vid Handlingarnes genomläsande och behöriga granskning, har Banco-Utskottet ej kunnat undgå att uti detta Herrar Fullmägliges yttrande, äfven för dess del, instämma, Herrar Baneo-Fullmägtige, som, efter det nödiga försigtighetsmått, mot Takets möjliga instörtande, blifvit anbefallde och besoijde, ej ansett sig böra, i afvaktan af en Banco-TJ skottets Memorial.
# betänklighet kan skäligen i allmänhet uppstå, men då fråga är om inhemska producter och deras uppdrifvande till en sådan production, att den kan uppfylla landets behof, påkallar likväl vidtagande af de stadganden , som bereda ett så vigtigt ändamål, och om, i fölgd af tractater med Ryssland, som flere gåoger blifvit förnyade, det blifvit Finland tillåtit att för obetydlig tull, hitföra sina producter, och riket derigenom måst vidkännas flere år en betydlig underballance.i Finska handeln, beräknad till minst en half million Riksdaler årligen som i Finland qvarstadnat, så torde det vara att förmoda, att desse för Sverige i detta afseende icke förmånliga handelsförbindelser måtte snart erhålla ett önskadt slut. Med afseende härpå och då landtmannanäringen, icke fordrar några kostsammare, och för Staten betungande anstalter för dess upprätthållande, utan blott trygghet för afsättning och skälig betalning, torde jag icke sakna anledning föreslå, att underdånig anhållan måtte göras det Den 3 Martii. 431 aådane victualie och andre varor sorn Sverige till eget behof
Hr Silfverstolpe, David August Leonard, med 5 röster. 10:de Bänkm:s-A(d:n: Hr Bäck i Finland, fullm. Frih. Leijonhufvud, Broder Abraham, med 4 röster, och Hr Stårck, fullm. Hr Silfverstolpe, David Wilhelm, med 5 röster. 11:1 e Bänkm-s-Afd-.n: Hr Appelbom, fullm. Hr von Francken, Georg Wolfgang, med 8 röster, och Hr von Krusenstjerna, Mauritz x\dolf, med 9 röster. 12:te Bänkm:s-Afd:n: Hr Crafoord, fullm. Frih. Wrede, Fabian Jacob, med 7 röster, och Hr Leijonancker, Fredrik Wilhelm, med 10 röster. 13:de Bänlim-.s-Afd:n: Hr Tigerhjelm, fullm. Gr. Lagerberg, Carl Sven Axel, med 13 röster, och Hr Rudebeck, Edvard Ulrik, med 9 röster. H:de Bänkm:s-Afd:n : l. Hr Fock, fullm. Frih. Alströmer, Carl Jonas Oskar, med 10 röster, och . Hr Mannerskantz, Carl Axel, med 7 röster. 15:de Bänkm:s-Afd:n: Hr Lagercrantz, Carl Gustaf, med 11 röster, och Hr Planting - Berglod, fullm. Hr Hierta, Carl Gustaf, med 11 röster. Hr Haij, fullm. Gr. Lagerberg, Gustaf Fredrik, efter lottning med JYs 1398. Hr Sodenstjerna, fullm. Gr. Lewenhaupt, Claes Magnus, hvilka hvardera erhållit 6 röster, och Reutersvärd, Patrik Oscar, med 9 röster. 17:de Bänkm:s-Afd:n: Hr Gyllenram, Henric Gustaf, med 9 röster, och Hr Swedenborg, fullm. Gr. von Rosen, Fredrik Carl, med 7 röster. Hr Blomcreutz, fnllm. Gr.
Denna omständighet vore af vigt, om en sådan rätt verkeligen af Bolaget innehades, emedan, genom ett sådant återkallande, Rikets kuster kunde blifva försatte utan alla bergningsanstalter; men sådant är icke förhållandet, och Styrelsen lärer väl veta, att tillhålla Bolaget fullgöra sina förbindelser, sedan Bolaget ingått uppå att emot vissa vilkor tills vidare besörja bergningsanstalterna, kan det ej mera äga någon laglig rättighet alt uppsäga det ingånglie eontraclet, då detta contract dertill icke genom någon bestämmelse gifver anledning. Jag vill i öfrigt icke upptaga Ridderskapets och Adelns tid med någon vidlyftigare vederläggning, utan tillstyrker bifall å Utskottens Utlåtande. Friherre von Stedingk: I anledning af hvad Herr von Hartmansdorff yttrat, får jag blott nämna, att jag äfven vet, det 3 Stånd redan afgjort Utlåtandet; men jag trodde, 236 Den 4 November. att Ridderskapet och Adeln, som här vore i tillfälle erhålla upplysningar i ämnet, icke skulle behöfva genast afgöra Utskottens Utlåtande. Å hvad Friherre Cederström anfört, att jag skulle gifvit åt 1801 års Tractat en origtig tydning, får jag endast svara, att lika litet som Friherren låter inverka på sin öfvertygelse, lika litet skall jag låta verka på min. Jag tror, att af denna Tractat tydligen synes, att Ryska fartyg ej äga rättighet att berga med annat, än sin egen besättning. Jag har blott anfört detta skäl för att visa, det Ryska fartyg ej äga andra rättigheter än Svenska. Deremot hafva Engelsmännen, då de begärt att få lika rättigheter med Ryssland, erhållit fri rättighet att Feiga sig sjelfva på hvad sätt dem häst synes. Hvad beträffar Friherre Cederströms förmodan om den stora vinst, som genom de sednaste sjöskadorne skolat tillfalla Dyker iCompagniet, vill jag blott fästa Friherrens uppmärksamhet på en omständighet, som inträffat på Friherrens egen kust Gottland, att nemligen 3:ne Engelska fartyg der strandat, utan att
Under åberopande af de stora fördelar, som sänkningen af lfö sjö, belägen i Villands härad och Christianstads län, skulle medföra för de af sjöns öfversvämning nu lidande strandegare, och då genom utförande af detta företag, för hvilket arbetsplan, nemligen kartor och kostnadsförslag blifvit, med Kongl. Maj ts Nådiga tillstånd, genom Styrelsens för Vägoch Vattenbyggnader försorg, utarbetade, en jordvidd af 674 tunnland vattendränkt mark blefve användbar och tjenlig för odling emot en kostnad af något öfver 55,000 R:dr, deraf 35,956 StatsUtskottets Utlåtande, JYi 158. 21 R:dr 24 sk. erfordrades för inlösning af qvarn, säg och ålGske, som i följd af sjösänknings-arbetet mäste raseras, har uti en hos Bonde-Ståndet väckt motion Riksdags-fullmäktigen Nits Andersson från Christianstads län, med förnyande af sin vid Riksdagen 1847—1848 i enahanda syftning gjorda framställning, föreslagit, att Rikets Ständer lör sänkning af nämnde sjö måtte anvisa ett lån af 30,000 R:dr samt, jemte anmälan härom, hos Kongl. Maj:t underdånigst hemställa, att Kongl. Maj:t för samma ändamål nådigst täcktes bevilja 10,000 R:dr att såsom anslag, utan återbetalningsskvldighet, utgå antingen på en gång eller på de terminer, Kongl. Maj:t täcktes bestämma.
Då sålunda all i Sundsvall för Jemtlands Läns undsätlningsbehof anskaffad Spanmål bordt vara disponerad, befanns likväl vid företagen granskning i September månad år 1834 af den från Jemtlands Län nyss förut inkomne i833 års Redogörelse öfver i83a års undsättningsanstälter, att 3oo Tunnor Råg af Liljewalchska leverancen, på grund af ofvan i underdånighet åberopade Contract den 28 September i832, voro af LandsContoret utbalanccrade, såsom beroende på uppgift af Landshöfdingen och Riddaren von Törne, hvarest berörde 3oo Tunnor Råg, som af Landshöfdingen sjelf skola blifvit quitterade, voro uppl agde. Sedermera upplystes, att ifrågavarande 3oo. Tunnor Råg blifvit, i anledning af Landshöfdingen von Törnes medgifvande, emottagne af Handlanden i Sundsvall, Vice Consuln D. A. Campbell den 22 December i832, hvilket ock är vordet bekräftadt af Landshöfdingen uti dess i frågan afgifne förklaringar. Sedan Eder Kongl. Maj:ts Befallningshafvande i Jemtlands Län i November månad år 1834 till StatsContoret insändt en af Vice Consuln Campbell till Eder Kongl. Majrls Befallningshafvande ingifven skrift, deruti Campbell anhöll att snarligen få aflemna berörde Råg, emedan han icke kunde ansvara för Span målens bibehållande vid försvarlig godhet, samt efter det upplyst blef, att hvarken Jemtlands eller "WesterNorrlands Län voro i behof af Rågen såsom undsättning, såg StatsConlorét sig föranlåtet att förordna om varans försäljning å offentlig auction, enär anledning var för handen, att densamma, såsom af oriad beskaffenhet, och då den redan legat på ett ställe omkring tvänne år, skulle under en ytterligare magasinering äfventyra förskämning.
Grefve Cronstedt, Fredrik Johan: ”Då jag har äran vara ledamot al Expeditions-Utskoltet, har jag trott mig härvid böra lemna några upplysningar, men får till en början anhålla att af Herr Riddarhus-Secreteraren blifva underrättad, hvad åtgärd, sorn i de öfriga Stånden blifvit vidtagen, i anledning af detta memorial. Densamme: ”Då ärendet förevar i Utskottet, yttrades af pluraliteten den åsigt, att Utskottet icke borde anse sig bundet af förra Ständers beslut, så till vida, att Utskottet nu vore förhindrad t att tillstyrka ändamåls-enligare föreskrifter i detta afseende, än dem, som 1828—.1830 årens Ständer lemnat. Jag var af denna åsigt, ehuru jag, lika med Utskottets Ordförande, Grefve Frölich, tror, att Utskottet, utan att underställa frågan Rikets Ständers bepiöfvande, kunnat saklöst löija den af 1828—1830 årens Ständer lemnade föreskrift, helst denna föreskrift var tillkommen, till följe af Utskottets hemställan om behofvet af stadganden, att äfven vid blifvande Riksdagar tilllämpas. Men då Utskottet, samma föreskrift oagtadt, vid sista Riksdag ansett sig (i mern. N:o 30 af den 19 Maj 1835) böra till Rikets Ständer hemställa, det måtte, i likhet med hvad vid den föregående Riksdagen egde rum, Utskottet tillåtas att bland dess tjenstemän utse en person, åt hvilken detta bestyr kunde uppdragas, så bar jag ansett en förnyad hemställan i ämnet nu vara så mycket mera lämplig, som derigenom den åsigt finge tillfälle att uttala sig, att denna detaille hellre bör anförtros åt Riksgälds-Contoiret, än åt en af Expedilions-Utskottet utsedd person, hvilken Utskottet icke kan, emellan Riksdagarne, controllera. Jag anhåller örn proposition till bifall å det i Utskottets memorial fram - Trot.
Anslaget är således för delta ändamål otillräckligt, och Hr Bildts yttrande, att egentliga meningen dermed skulle vara att försköna staden, hvartill Hr Bildt ansett Staten icke behöfva bidraga, saknar såledés grund. Jag instämmer med de värde talare, hvilka yrkat bifall till den K. Propostn. Den 21 November. 151 Gr. Lagerbjelke, Gust.: Då den stora eldsvådan öfvergiek Örebro, förstördes en vida större del af denna stad, än den del af Jönköping, ✓ som nu sednast blifvit lagd i aska. Vid betraktande af brandskadans stora omfång i den förstnämnda staden, fann man tjenligt att efter en förbättrad tomt-regleringsplan åter upbygga den nedbrunna staden, så att densamma måtte blifva betryggad för vidare brandskador i så stor skala sorn den sednaste eldsvådan. Om man nu jemför de summor, som anslagits åt Örebro, med dem, som, enl. StatsUtsk:s förslag, skulle lemnäs Jönköping, så finner man, på sätt Hr Bildt redan visat, alt, i förhållande till brandskadornas storlek, Örebro skulle få snarare mindre och icke mera än Jönköping. Man kan således icke med skäl klaga öfver att Jönköping blifvit af Staten, ä jemförelse med Örebro, stjufmoderligt behandlad. Men, säger man, hvad Jönköping beträffar, är del icke så mycket fråga om en ny byggnadsplan för den nedbrunna stadsdelen, som icke mera om anläggandet af en strandgata, hvarigenom större eldsvådor skulle för framtiden förebyggas. Genom en sådan argumentation förfaller hela jemförelsen emellan Jönköping och Örebro, oell frågan kommer i en helt annan ställning. Derutaf, att en mindre eldsvåda öfvergått Jönköping, har man tagit sig anledning att vilja bereda nämnde stad en fördel, sorn skulle skydda densamma för framtida olyckor af enahanda art. Men om, såsom ingen lärer förneka, det är ganska tjenligt för staden Jönköping, att en strandgata utmed Wettern anlägges och att stadens tomter på ett ändamålsenligare sätt regleras, så följer deraf alldeles icke, att Staten nödvändigt skall till sådana företag lemna bidrag.
Stånds återremisser på Utlåtandet, N:o 50, öfver Konungens Proposition om förändringar i 19 , 21 och 88 §§* Kegerings-Formen ; och fann Bonde-Ståndet , som antagit Utlåtandet N:o 5o till .grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag , för godt att lägga Memorialet N;o 61 till Handlingarne. S. D. A otog Bonde-Ståndet till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag Con - Prof* Utdrag den 8 Januarii 1830. 29 stitutions - Utskottets ilen 30 December 1829 på bordef lagda Memorial, N:o 62 , med Utlåtande öfver Konungens Proposition om ett tillägg vid 88 §. Regerings-Formen , och med fullständig uppställning af nya redactionen i denna samt 19 oell 31 §§. ; samt N:o 63, med förslag till ändring och omflyttning af 3 Morn. 56 §. Regerings-Formen, jemkning i samma Grundlags 81 §. och tillägg vid 73 §. Riksdags Ordningen.- S. D. Bifölls, vid förnyad föredragning, Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens på bordet b,vilande Betänkande, N:o 111 , i anledning af Kongl. Majus Nådiga Proposition till Rikets Ständer om anslag af medel till Navigations-Scholors inrättande. S. D, Vid förnyad föredragning af Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens på bordet hvilande Utlåtande, N:o 112, i anledning af gjorda erinringar vid Utskottens Betänkande, N;o7i, angående sättet för Militice - Boställens utarrenderande samt Militiafc-Boställs-Cassans förvaltning , blefvo bägge dessa Betänkanden af Bonde - Ståndet afslagne. 3o P,or.
11 130,000 — 25,000 30,000 — SEomten 500 — gabrilöbpggnab mib SEutt* gatan SBägmifaren. 5 150,000 — 60,000 60,000 — ®omten 8,000 — ©etesfjage ä utmarfen 600 — 98,500 Summa 7,600 149,500 Slnraärl l:o ®en flätt [ftjtbigeb farnt egenbometts beffaffenljet, qmarterets namn odj t»ufets ettet gärbens nummer böra mara af 2;o ©eban tpröfningg-tommittéen flutat fm förrättning, böra, genom Sanbäfontorets förforg, frän namnbe fiommittéeä fä att Saperingglängben atttib för pwarje uppffattab faftigljet tnnefjäUer tittförtitlig uppgift pä bet wertliga upp» lär l:o. 0tafr Sdn för år 18 . Sif £aj:ering?«!ommittéen. företagen beitnllningg* afgift. & annan fa Stingh i Sayeviitgälängben införa? be föränbvingav i uppffnttning?h>iivbet, font af ^3röfniiigS-Iommittéen blifroit beflutube, ffattningstnärbet. $ o r m u Ht o" ca p ®genbomen. hem* mans Stftebbelabe offictela uppgifter 2tf 33etotnntng8* ö 3 3 3 P o cT o 3 ar 3 O gl? O: -tr ^ § 3* i» S> o 2 -c o SÖ' ro <Sö 2 3: dr 2* cp o 2 CO O: « O 3 cr I» fr§ • cr O: "51 «-tf 3 CO tso uppffattabt inärbe ä jorbbrufs* faftigpet. ä annan faftigpet.
— Emellertid förutsätter det varseblifningsbara viljandet, om hvilket det här är fråga, ett främmande utom det samma befintligt, i det att det samma alltid går på modifikationen af ett objekt. För att därför jagets väsen skall kunna tänkas (objektive), måste detta främmande borttänkas och det som återstår sättas såsom mitt rena vara. Det, som återstår, är viljandet såsom absolut (ab omni alio solutum). (Det verkliga viljandet, det som varseblifves, är af sig själf bestämd verksamhet på ett objekt. Tänk bort det senare, återstår viljandet såsom absolut). Detta viljande är icke verkligt (in concreto gifvet i det verkliga medvetandet), men måste dock af filosofen in abstracto tänkas såsom princip för eller det konstitutiva i det verkliga viljandet. (Det finnes visserligen ingen logisk omöjlighet att gå ut öfver jaget — viljandet — och sätta ett ting i sig såsom denna princip, men det kan icke angifvas någon grund för ett dylikt utgående. Hvarje grund måste sättas i jaget, men i jaget kan ingen grund sättas för utgående öfver jaget). Huru måste då detta viljande tänkas för att tänkas såsom princip för det verkliga viljandet? Emedan hvarje verklig verksamhet förutsätter ett den samma bestämmande objekt, men här måste abstraheras från hvarje objekt, måste det tänkas såsom varande ej en effectiv själfverksamhet, utan en tendens till själfverksamhet, men såsom princip måste det tänkas såsom en af sig själf bestämd tendens: alltså, såsom Fichte uttrycker det, såsom en tendens till själfverksamhet för själfverksamhetens egen skull. Alltså det, som jag finner, i det jag finner mig, eller det, hvarom jag är mig objektive medveten, måste (af filosofen) tänkas såsom en tendens till själfverksamhet för själfverksamhetens egen skull. En reflexion öfver det nu gifna beviset. Den reflekterande filosofens förhållande till det naturliga själfmedvetandet, hvaröfver han reflekterar, måste fixeras.
St:s Utsk. Förmodligen beror sättet, hvarpå rotejemkningen skulle komma alt verkställas, på de föreskrifter, sorn derom kunna meddelas af den auetoritet, under hvars befäl den värde talaren i sin militära egenskap lyder, och hvilka föreskrifter naturligtvis blifva öfverensstämmande med GgG Den 3o September. elen princip för verkställigheten deraf, hvarom R. St. kunna öfverenskomma. Hr von Qvanten, Carl: Detta ämne liar varit fö remål för R. St:s pröfning, icke blott vid denna utan äfven nästan alla föregtde riksdagar, och har alltid blifvit ansedt så som L)tsk:n vid denna riksdag behagat uppfatta detsamma. Jag fäster mig äfven vid de anmärkntr eller upplysningar, som Hr von Törne meddelat, och som tala för betänkandet. Att Hr Boy söker bibehålla den nuvar. nummerären förundrar mig icke. Tvertom skulle det kanske vara orätt, om han ej gjorde det; men lian stödjer sin åsigt på den likhet, som bör äga rum emellan fördelningen af rotehållen i det öfriga Sverige och fördelningen deraf i Jemtland. Likväl har det undfallit Hr Boy att Jemtland lidit af 10 års missvext, då deremot det öfriga Sverige icke kunnat beklaga sig öfver en sådan landsplåga, hvaraf följer, att man icke bör ställa Jemtland och dess rotehållare i cathegori med roteliållarne inom Sveriges öfriga provinser. Vidare har Hr Boy omtalat, huru litet man kan erhålla af jorden i Jemtland, hvilket ytterligare bevisar att Jemtland är hardt tryckt och att man måste ömma för en provins, hvilken icke blott io år varit hemsökt af missvext, utan äfven nödgas begära afskrifning till 100,000 rtdr för erhållen undsältningsspanmål. Om man vill undvika anslag för sådant ändamål, så bör man minska den beskattning, som trycker Jemtland. Af dessa skäl anhåller jag att Utsk:ns betänk, måtte blifva antaget. Hr Boy: Jag anhåller att få rälta det misstag af den sisla värda talaren, som skulle
Hr von Francken, Georg Wolfgang: Då vid Richerts död Posttidningen förkunnade, att K. M:t tillåtit hans enka att uppbära samma pension, som hennes man åtnjutit, så emottogs denna underrättelse med allmän belåtenhet. K. M:t har nu begärt, att R. St:r måtte bevilja enkan en pension lika med den som K. M:t redan förlänat henne. För min del anser jag visserligen, att det begärda beloppet är något för högt tilltaget, men då enkan en gång varit i åtnjutande deraf, eller, som man säger, fått på hand derpå, anser jag II. St:rs värdighet fordra, att deri ej göra någon nedsättning. Jag får således anhålla om bifall till Ut.sk:ts förslag. Hr Montgommerie-Cederhjelm: Jag skulle vilja undvika att göra jemförelse!- mellan Svenska män, som alla varit en prydnad för sitt land; men vid beviljande af nationalbelöningar måste man, för att vara rättvis, se till hvad som förut skett, och derför åro jemförelse!- nödvändiga. Då Geijers enka erhållit en pension af 1,800 rdr, så tror jag att beloppet för Expcditions-sekreteraren Richerts enka väl kan nedsättas till 2,000 rdr, hvilket jag alltså får tillstyrka. Frih. Klinckowström: Då det Stånd, sorn af dem anses för ,*■ af nationens medlemmar, hvilka mest uppskatta Richerts förtjenster, uttalat sig för 2,000 rdrs pension åt hans enka, och detta måste anses vara nationens röst, så vill jag, för att icke för mycket splittra meningarne, afstå från mitt förra yrkande, och förena mig med deni, som önska att beloppet bestämmes till 2,000 rdr. Med afseende på yttrandet, att man icke borde neka pension åt enkan efter en förtjent man, så får jag anmärka att 2,000 rdr synes mig vara en ganska vacker pension. För öfrigt tror jag det vara stort skäl att R.