Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ilr Frill. o. Landtm, yttrade, att då, under loppet af öfverläggningen, flere ledamöter lxgärt ärendets remitterande till Ekon.Utsk., oell en ledamot, hvarmed flere sig förenat, föreslagit, att K. M:s nåd. skrifvelse skulle endast luggas till handlingarna, Hr Landtm, ansåg sig böra framställa propostn i den ordning, som öfverläggningen föranledt, och således först på remiss; i anledn. hvaraf han föreslog, att K. M:s nåd. skrifvelse, med ett af särskilde comiterade afgifvet betänk, oeii förslag rör;de fattigvården i riket, måtte remitteras till Ekon.Utskottet. Hopades starka ja, blandade med mångå nej. I anledn. häraf fork la lade Hr Landtm, att projiostn om remiss blifvit af R. o. Ad. bifallen. Gr. Anckarsvärd: Jag har icke ansett tillständig! att vid detta tillfälle begära votering, hvilket jag likväl, i stöd af hvad som förra gången vägrades mig, måhända borde göra; men jag anhåller, att, då remiss blifvit beslutad, Hr Frih. o. Landtm, ville förklara, huruvida Hr von Troils förslag till skrifvelse ina åtfölja till Utsk., och för min räkning vill jag hafva antecknadt, att jag förenar mig deruti. Hr Dalman och Gr. Spens reserverade sig emot det nu fattade beslutet. Uppå framställd propos. beslöt R. o. Ad., att äfven de yttranden, sorn på förmiddagen blifvit afgifna, i anledn. af Hr von Rosens motion 0111 tillsättande af ett särskildt Utsk. för det nu föredragna ämnets behandling, skulle åtfölja remissen till Ekon.Utsk. ITr Höökenberg, Carl Åke: Jag får anhålla alt i prot. må varda antecknadt, att jag i denna fråga är af samma mening, som Hr von Troil och Gr. Spens under denna discussion yttrat, och alt denna min anmälan måtte åtfölja remissen.
M. framföra R. o. Ad:s underd. vördnad samt försäkran att R. o. Ad. skulle efterkomma K. M:s Nådiga befallning ; hvarefter Hrr Öfversfe-Kammarjunkare utbeledsagades. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att, enl. från K. M:s Öfverste-Kammarherre ankommen skrifvelse, K. M. behagat inbjuda 50 ledamöter af R. o. Ad. jemte Riddarh.Sekreteraren, att i morgon, efter slutad ceremoni på Rikssalen, intaga middag å Kongl. Slottet vid en för Ståndet serverad taffel i blå salonen af Kongl. Gästvåningen, 2 trappor upp från vestra slottshvalfvet; hvarjemte Hr Gr. o. Landtm., som i anledning häraf anmodade de ledamöter, hvilka önskade begagna denna nådiga bjudning, att dertill anteckna sig hos Riddarh.Fiskalen, anmälde att till disposition för R. o. Ad:s ledamöter blifvit öfversände 50 biljetter till inträde i Storkyrkan och lika många biljetter till inträde å Rikssalen för bevistande af morgondagens högtidligheter, samt att dessa biljetter komme att af Riddarh.Fiskalen utdelas till de ledamöter, sorn till erhållande deraf ville sig anmäla. Vidare tillkännagaf Hr Gr. o. Landtm., att R. o. Ad:s stora Deputation, som komme att upvakta D.D. ALM. Konungen och Drottningarne, samt D.D. K.K. H.H. Kronprinsen och Kronprinsessan, borde i afton samlas i Riddarhussalen, för att derifrån kl. \ 7 afgå till Kongl. Slottet; hvarjemte Hr Gr. o. Landtm, anmodade Deputationens ledamöter, att då intaga plats å högra sidan af salen, för att å den venstra lemna rum för de öfriga RiksSt:ns Deputationer, hvilka förmodades hitkomma för att vara R. o. Ad:s Deputation följaktige. Justerades 3 pröt.utdr. för d. 21 och 22 dennes. Föredrogs Gr.
Sjelf tvättade hon såret, baddade hufvudet, drog af stöflarne, men vågade ej röra vid kroppen. Den lille qved så erbarmligt, så fort man rörde vid honom. Hon hade hittills alltid varit så kall emot honom. Aldrig smekt detta barn. Aldrig varit öm. Men nu brast isen. Hon visade det dock icke. Hon gick tyst omkring honom, jemkade och stälde allt så godt hon kunde. Rena lakan och örngott, mjukt och fint skulle han ha. Vägledd i den mörka farstun af den sjukes snyftningar och klagan, trefvade doktorn efter låset och kom in. Han var mörkröd efter middagsvinerna, trumpen öfver att nödgas gå i mörker och snö ut till denna koja, hvars yttre alltid förefallit honom så obehagligt och motbjudande. Lys mig befalde han utan att ta af sig öfverrocken. Här! Kajsa hade endast en liten osande fotogenlampa. Hon tände ett pertbloss och gick närmare. Läkarn såg vid första ögonkastet hvarom frågan var. Han slängde bort hatt och öfverrock och miste vinfärgen. Bort med kläderna , skrek han till Kajsa, och skynda sig så fort hon kan. Kajsa drog af byxorna. Sedan kom turen till rocken. Barnet klagade våldsamt, grät, men utan ord. Ja, det der gör ondt , sade doktorn gif hit en sax, jag skall klippa upp ärmarne och axelstyckena, men fort. Den lille spärrade upp ögonen och såg förskräckt på läkarn. Hans bleka läppar darrade, och de blå ögonen tycktes be om förbarmande. Förstör inte min rock, var så snäll, det är den nya, ser snälle doktorn! bad han klipp inte sönder nya rocken, mor hade så mycket besvär att få den färdig. Det var Welis första ord, och de uttalades med ett så rörande uttryck, att doktorn måste småle. Men det kunde icke hjelpas. Den nya rocken klipptes af, stycke för stycke. Blodet var fasttorkadt i kläderna, endast med stor möda lyckades det dem att få såret rent. Emellertid sändes bud till herrgården. Doktorn hade skrifvit på en lapp någonting som gjorde dem der uppe stort besvär. Frun sjelf kom ned med en liten korg, och en af ungherrarne, en medicine studerande, kom med sina instrument och bandager.
»Mina och Lina!» Hvar ären J mina små pullor ropade Mathilda den kommande morgonen till sina båda barn. »Nu är klockan tio, nu är vädret vackert, nu är vägen torr, nu skola vi gå. Mina skall få bära denna lilla korg, Lina kan taga det lilla knytet. Påsen och den stora korgen skall jag taga sjelf. Kommen nu mina små dockor!» Långt ifrån att göra invändningar, voro de små färdiga vid minsta vink, men tyckte sig hafva alldeles för litet att bära, oaktadt hvar och en af dem, utom de af modern anordnade sakerne, äfven hade ett litet knyte eller bylte som de med yttersta sorgfällighet förvarade. Nu hoppade de på hvar sin sida om mamma, de breda stentrapporne utföre, men nedkomna på borggården, började de en viss traf eller kort galopp, hvaraf de snart befunno sig en tjuge famnar framför henne. »Sakta mina pullor,» ropade hon leende åt dem, »vägen är ganska lång, och hvad J hafven att bära är just icke så lätt heller. Fortfar ni på detta sätt, så tröttnen J båda två, och jag får bära eder, eller lemna eder på vägen.» Genast voro de vid modrens sida, och under promenaden uppstod följande samtal: Mina. »Är det en liten gosse eller en liten flicka som Stina skall få, mamma?» Mathilda. »Det vet man icke. Det bestämmer den gode Guden allt som han tycker sig finna att Stina och hennes man äro passande att uppföda och väl uppfostra en gosse eller en flicka.» Lina. »Den gode Guden tycker således att mamma mycket väl kan uppfostra små flickor, efter han gaf mamma två på en gång, ty vi äro ju födde på en och samma dag, Mina och jag.» »Men att mamma alls intet förstod sig på små gossar,» inföll Mina, innan Mathilda hann svara. »Så är det troligen,» sade hon, »och Han förutsåg dessutom,» tillade hon med en djup, innerlig suck, »att jag skulle blifva allena med det svåra värfvet att uppföda mina barn, och ville derföre icke gifva mig flera deraf, och andra än min förmåga tålde.» »Mamma menar för att pappa dog ifrån oss,» sade Mina.
I rst.; och sorn beloppet deraf, vid I8II års slut, var 348,291 R:dr 42 sk. g rst^., så har den, under dessa tvänne åren 1812 och 1 81 3 , blifvit mindskad ined 219,580 R:dr 39 sk. 8 rst. 3^ 1320 Den 14 Juli. 3:0 Till sadaiia Krigsstulders afbordande 9 som efter harid blifva af Eders Kongl. Majit i Nåder pröfvade och till betalning fastställde,- har, ar I8I2, blifvit utbetaldt 82,582 R:dr 43 sk. 61st., samt, år 1813, 107,391 R:dr 13 sk. 7*rst. Dessa skulder, som uppkomma ifrån I80S och 180g arens krig och bestämmas vid Revjsion af Krigs - räkenskaperna i Kainmar-Rätten , samt derifrån underställas Eders Kongl. Majits Nådiga profning och fastställelse , komma i den män alt försvinna och alldeles upphöra, som granskningen af Krigs Redogörelserna blifver fullbordad, och hvarmed numera icke torde komma att länge dröja. 4:0 Till Krigs Comiteen .■ Comitéen har, år 1812, undfått till det årets Krigsrustningar de, för Condemnerade Varor, influtne 1,200,000: Samt de af Convoy-Commissa riatet levererade - loo,000: — —- Af ve nsom de af den, vid 1812 års Urtima Riksdag, till Rikets försvar beviljade Fond , i Riksgälds-Contoiret lyftade 500,000: __ , Samt .0 Ar 1813 de af nyssnämnde Fond i Riksgälds - Contoiret detta år lyftade 1,330,006: 39. ?.
Då nu åter föredrogs Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets under N:o ac6 af* gifne Betänkande, i anledning af föreslagen förändring utf Examina för inträde i de Civila Ämbetsverken, blef detsamma till Utskottet återremitteradt. 59^ Fröt, Utdr. d. z Julii 1823. S. D. Efter föredragning af ConstitutionsUtskottets uti Memorial N:o 33, gjorda hemställan, att för Utskottets disposition, ett ytterligare Vaktmästare Tractamente måtte beviljas och anslås, från och med den 1 sistlidne Februarii till och med Junii månads slutj blef detsamma af PresteStåndet bifallet. S. D. Då nu ånyo föredrogs BevillningsUt* skottets Betänkande N:o 12, om de genom Stora Sjötullen inflytande Bevillningsmedel, blef detsamma till BevillningsUtskottet återremitteradt, med åtskilliga dervid gjorde an. märkningar och med ' förklarande af Ståndet, att BevillningsUtskottet bör, enligt de från Ståndet erhållne remisser, gemensamt med Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet afgifva ett förnyadt Utlåtande i Målet, så vidt det angår förbud eller tillåtelse för import eller export af varor. d. 2 Julii 1823. FtSin Högloft, Ridderskapet och Adeln. S. D. f. m. Föredrogos ånyo och biföllos följande, från nedannämnde Utskott inkom - Trot. ne, samt den 25 sisth Junii e. m. på bordet lagde Betänkande!); Från Lag. samt Allmänna Besvärsoch EkonomilJtskotten; Af den xo sisth Junii. N:o 91, I anledning af väckt fråga, om tillämpning af Cap. 1 §. Byggningabalk^, på alla för varutransport nödige vägar. Allm. Besvärsoch EkonomiUtskottets
Proposition, J\’:o SS. gänger 9 (eller 4) qvadratfot; 1 qvadratqvarter är 5 gånger 5 (eller 25) qvadrat (decimal) turn, och 1 qvadratverktum är $ gänger 1 (eller fj) qvadrat (decimal) tum, och så vidare. För öfrigt är att erinra allenat, att 1 tunnland innehåller 56,000 qvadratfot, utgörande 560 qvadratstänger eller 5-ft, qvadratrefvar, samt att ett kappland innehåller 1750 qvadratfot, utgörande 17t9„ qvadratstänger eller VAV qvadratref. Rymdmåttet. Kubikfoten, det vill säga kuben på längd-enheten, är rymdmåttets enhet och utgör jemt 10 kannor samt är, likasom kannan, till sitt innehåll oförändrad. Kubikstången, eller kuben på en stång, innehåller 10 gånger 10 gånger 10 (eller 1,000) kubikfot, hvaremot kubik(decimal) tummen är A gång TV gång TV (eller Aira) kubikfot eller TJa kanna. Kubiklinien, eller kuben på 1 linie, är likaledes TAw kubiktum. Någon egentlig skillnad emellan måtten för torra och våta varor är visserligen onödig, men sannolikt skall man finna beqvämare att uttrycka mängden af en större qvantitet torra varor, till exempel spamnål, uti kubikfot än i kannor, och myckenheten af våta varor, af gammal vana, i kannor, beloppet deraf må vara huru stort som helst, och detta, oaktadt man i båda fallen uppmäter beloppet, så långt ske kan, med större mått än kubikfoten och kannan. För att i afseende å det nya rymdmåttet undvika förvillelse och sammanblandning af de flera rymd-storheter, som Kongl. &laj:ls NåJ. Proposition. 5a nian benämner lunna, har denna såsom målkärl blifvit alldeles utesluten, då deremot kannan står qvar såsom en föreningslänk emellan det gamla och nya rymdmålet.
Min calcul är följande: grundskatten, som nu åligger skaltejorden (40,000 mantal) uppgå lill en summa af 4,000,000 r:dr r:gs. Denna summa fördelad äfven på de befintlige 20,000 mantal frälse jemte de 40,000 mantal skatte skulle ålägga frälse och säteriet en quot af 1^ million grundskatt, hvilken räntesumma förvandlad till capital, utgör ofvan uppgifna capitalsunifna af 26 f million r:dr r-.gs, en icke obetydlig förlust för Ii. o. Ad., som till större del är ägare af denna jordnatur. Jag öfvergår nu lill Hr Danckwardts förslag. Detta förslag är oändligen svårt att behandla, derföre att det är oändligen svårt att förstå; men ehuru än man del förstår, är det antingen i hög grad orättvist eller ock alldeles overkställbar!. Jag går alt det bevisa. Grundskatten utgör, som ofvan omnämndt är, i medeltal en summa af omkring 4,000,000 r:dr r:gs, fördelad pä 40,000 mantal skattejord, utgörande per medium 100 r:dr per mantal. Om enligt Hr Danckwardts förslag lika stor grundskatt (Nemi. jordeboksoch hemmantalsränta!!. Hr Danckwardt har icke ihägkommit, att kronotionde äfven utgår från frälse.) skall läggas de derifrån nu befriade 20,000 mantal frälse, så blir tillökningen för denna jordnatur 2,000,000 r:dr r:gs om året. Dessa 2,000,000 r:dr grundskatt, förvandlade lill capital, utgöra en summa af icke mindre än 40,000,000 r:dr r:gs, som enligt förslaget skulle utgå i Biksg.centis obligationer. Men nu frågar jag: hvem är det, sorn skall betala ränta och amortissement å dessa 40,000,000 obligationer, för att göra dem lill annat än maculatur? Ar det frälsejorden sjelf?
Kom, Ruffen! » Första intrycket af hallen blef, att jag befann mig i ett kolossalt kråkbo, så yr i hufvudet blef jag af alla krithvita sparrar, kors och tvärkors i taket. Läktarna var också hvita — och grufligt enkla, ja, så enkla, att det gjorde mig riktigt ondt att se på dem. Men när man är en fattig natsjon, så är man; pängarna hade naturligtvis inte räckt till, och hellre än att skuldsätta sig, så » Titta på golfvet, Lovisa, hä hä, » sa Ruffen, » där är utställningen! » » Visst, gubben, visst, » sa jag och blinkade. » Willy talade bara jämt så mycket om sin lugna bakgrund, och sin lugna bakgrund, sist vi var här, att det här nya riktigt häpnade till mig. O, du, så vackert här är fast inte alls hvad jag föreställt m i g! Titta, sådana förtjusande guldskåp! Inte hade jag någon aning om, att vi var så styfva i guldsmedsyrket » » Då tycker jag ändå mer om stålet oeh järnet, » sa Ruffen. » Titta på den där skördeman, du, som står framför en hel kärfve af bara liar, och på kedjetornen och alltihopa — » » Och glassakerna alldeles bredvid, » sa jag. » Så näpet! Men det var grufligt så yr jag blir i hufvudet. » » Titta inte på allt, utan försök att skaffa dig ett totalintryck, så gör jag. » » Jaha, » sa jag lydigt, och blinkade än värre. » Nåå — hur går det ?&gt; » Jag tror det skulle gå, om jag bara visste, om det är montrarna, som ställer ut sakerna, eller om det är sakerna, som ställer ut montrarna. Titta, ett sådant stort ljusgrönt hus midt i salen, Ruffen, fullt med kaffepannor, mjölkflaskor och silar! » » Det är Eskilstuna, » sa Ruffen, » det är nog prima varor, det kan du sätta dig i backen på. » » A h ja, » sa jag, » det är det nog, men det kan väl breda ut sig lagom för det. En hel rad med kaffepannor för att visa en modell!
S. D. PratUtdr. den 2/[ Jpril 184 F. S. 1). -Godkändes de voterings-propositioner, hvilka uti Constitutions-U(skottets den 27 sistlidne Mars cch den 3 dennes på bordet lagde nedannämnde Memotial blifvit föreslagne, nemligen uti; 3X;o 9 r, i anledning af återremissei1 på Memorialet N:o 78; N;o 92, i anledning af Tre Stånds återremisser på Memorialet N;o 75; N;o 93, i följd af återremisser på Memorialet N:o 78; N:o g6j i anledning af Tre Riks-Stånds emot Constitutions-Utskottets Memorial, N;o 61, gjorda och till Utskottet htinyisade anmärkningar. Från II ö g v. Preste-Ståndet. S. D. Vid nu skedd förnyad föredragning af Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 467, i anledning af Herr Hallin g s motion om användande af de å Rikets Ständers Banks vinst för år 1835 och de följande åren i behåll varande öfverskott, blef samma Utlåtande af Ståndet bifallet. S. D. Föredrogos å nyo Beviilr/ings-JJlAoilels följande den 21 dennes å bordet lagde Memoria!; N;o 45, med förslag till förändrade formulairer, hörande lill den blifvande nya Bevillnings-Stadgan. Bifölls. N;o 46, i anledning af Riks-Ståndens fattade olika beslut, angående slämmoböters upphörande eller förminskning. Votering s-propositionerna godkändes. JY;o 475 till Vallöf!. Borgare-Ståndet, angående enventuella tullafgifter å förbudna varor.
Med stöd af 8 t §, Regerings-Formen, håfve Vi till Riksens Ständers afgörande, vid nästa Riksdag, hänskjutit Kongl. Majits Nådiga Propositioner: lto Äf den 5 Augusti; om upphäfvandet af Konungens två röster i Högsta Domstolen, med bifogade Förslag till ändring af 5, 17, 19, 21, 23 och 88 §. §. Regerings-Formen; hvaröfver Vårt Constitions-Utskott, i Memorial under N:o 45, den 21 i samma månad, sig utlåtit. 2:0 Af den 16 öctober; om upphäfvandet af io3 §. Regerings-Formen och 64 §• Riksdags-Ordningen, samt jemkning i io4 $. af förstnämnde Grundlag; deröfver ConstitutionsUtskottet, i Memorial under N:o 70, den 4:de November, äfgifvit sitt yttrande. Likaledes håfve Vi, enligt 56 §. RegeringsFormen, till nästkommande Riksens Ständer öfverlemnat att besluta om följande, af Vårt Cönstitutions Utskott uppgjorda och såsom Väre utlåtanden hvilande, Förslag till Grundlags-ändringar, genom tillägg, upphäfvande, rättelse eller förklaring: i 2 8 A. Hela och allmännare Förslag? i;o I anledning af de, uti Särskildta Utskottets betänkande om ny reglering af Styrelse-Verken, förekommande Grundlags-frågor, med ändrad redaction af 5, 6, 8, 9, 10, i5, 26, 27, 28, 34, 35, 42, 43, 99, 102, 106 och 107 §. §. Regerings-Formen , 29 och 4i §. §. Riksdags-Ordningen, samt 4 mom. 2 §. Tryckfrihets-Förordningen, enligt Memorial: N;o 72 den uste November, samt Njo 8i den 11, N:o 86 den i8:de och N.o 87 den ig:de December. 2:0 Till befordrande af Riksdags-ärendernas skyndsamma gång, med ändring i 56 §.
Hon mindes ännu hur han gick på gatan, from som ett lamm, och hur frun, den otacksamma varelsen, i vredesmod kallat honom »fårbog», »åsnakind» och »hvita plåster», bara för det han lät allt gå som det ville i staden, och aldrig lade sig emellan, när något var på färde. En sådan man skulle hon ha haft! Ack, ack, ack, en sådan man! Inte skulle hon ha gifvit honom några elaka tillmälen, inte! Hennes man! Egentligen hade hon aldrig haft någon, men Engholm, det nötet, han hade haft lif i sig, han! Så han slogs och lefde! På ett par år tog han totalt allt kuraget ur henne, och krafterna och »orken» med. Sen dess hade hon varit en sådan här trasa, som alltid måste gråta och voja sig för allting. Madam ens hufvud sjönk vid dessa vemodiga tankar sakta mot bröstet. Solstrålarne värmde hennes rygg, glöden från brasan färgade hennes skrumpna, gråbruna kinder mörkröda. Hennes bröst höjde sig till jämnare andedrag. Hon sof med armbågen mot bordet, där ännu kaffepannan stod och doftade. Hufvudet hvilade mot den andra handens grofva, stora fingrar. Munnen drogs till ett litet ynkligt, vemodigt leende. Kanske hon drömde. Ljufva drömmar om den rare polisen, hvars porträtt hängde framför henne. Den söte, rare pedellen! Ack, ack, ack! I rummet n:r 46 i villan »Friden» satt Schana Immanen och vadderade fållen på sitt nyss förfärdigade bomullstygstäcke. Hon hade svårt att se i hvardagslag, när det var mörkt och molntungt i luften, men i dag, i sådant solsken gick det riktigt präktigt att arbeta. Rummet var icke litet, men såg tämligen tomt ut. De två sängarne, byrån, skåpet och bordet fyllde obetydligt, kakelugnen gjorde sitt till för att möblera, likaså den enorma täckbågen, men det hjälpte ändå icke. De grå brädväggarne utan tapeter, de kala fönstren med sina alltför små jalusier, allt tycktes liksom vänta på att omhuldas, ombonas, beklädas, behängas och göras behagligt.
Fröt. 1350 «f 1851. 4 Sami, 1 Åld., 2 Band., 26 Väft. 2 10 Stats-Utskottets Utlåtande) R:o 241. från Blekinge län, deruti anföres, hurusom de dryga afgifter, hvilka vid eganderätts•ller åbo-ombyten å kronoskatteoch krono-rusthåll samt vissa till bålsmans-rotering indelta hemman af afträdaren erläggas till Wadstena krigsmanshusoch amiralitets-krigsmans-kassorna, visserligen i äldre tider, i anseende till dåvarande låga fastighetsvärden, kunde utan svårighet utgå, men numera, sedan hemmanens pris uppdrifvits och täta åbo-ombyten egde rum, blifvit för allmogen i högsta måtto betungande; att då i allmänhet rustnings-skyldigheten vore den mest betungande af alla indelningsverket åtföljande bördor, den högre afgiften vid försäljning af rusthåll vore obillig, helst ryttaren vid afskedstagandet icke erhåller från krigsmanshus-kassan högre underhåll än rothåilssoldaten, att dertill kommer, att kavalleristen vanligen icke tjenar så länge, som infanteristen, så att ganska få af manskapet vid kavalleriregementerne uppnå den för pensions erhållande erforderliga åldern. Med afseende härå och då kassornas räkenskaper utvisa, att de äro i en god sållning, samt, älven om de i framtiden skulle behöfva förstärkning, en dylik utgift bör drabba staten, som har en gemensam fördel deraf, och icke en viss del af nationen, hafva motionärerne föreslagit, att ifrågavarande afgift måtte nedsättas till likhet med hvad aom vid försäljning af andra hemman är stadgadt eller till en per milie.
Det är således icke Fråga orri att nu först öppna dörren för StatsLån. Skulder finnas redan; det bör vara fråga om sit bringa deni i det ordentliga system , &tt de icke hindra oss att reda vårt pennningeväsen. Af dessa skäl anhåller jag om återremiss på Betänkandet, jag vill ej utlåta inig över sättet att göra StatsLån. Behöfver man göra afseende på RörelseCapitalets belopp och kommer det att utgöras endast af Numerairen, så torde man böra utgifva^obligationer, men mot låg ränta, om än för dem icke skulle erhållas den summa hvarpå de lyda; skulle åter DepositBanken komma till stadga, säkra transactioner kunna göras och RörelseCapitalet på en annan väg kunna ökas, så är det ofelbart bättre att införa bruket af inscriptioaer. Friherre Bjorn fl jerna, Magnus: De förenade Statsoch BancoUtskotten hafva i förevarande utlåtande anfört, att så vida ordning i allmänna penningeväsendet skal! återföras, Bankens Credit icke vidare bör ålitas genom en utgifning af nya sedlar, som icke vore motsvarad af réel valuta, samt att derföre, enär det disponibla öfverskottet af Bankens inkomster icke förslår till utgitternes bestridande, bristen bör fyllas genom penningars upptagande mot skuldförbindelser,^hvarigenom Ben 19 Julli f. m. 331 ert kommande tid i någon mohn delar kostnaderne af de arbeten, hvaraf den närvarande draga frugterne. Vid denna premiss har jag ingenting att invända, men vid verkställigheten deraf eller qveflio quo modo uppstå flere betänkligheter hos mig. När en viss Summa antage* nödig att upplånas, emedan Staten icke är i tillfälle cont3nt anskaffa dt-n, men anstallt likväl fogas att skuldförbindelserne derå varda, om så äskas, genast med Bancomynt infriade, hvilket är förhållandet med de proponeiade 3 procentsScdlarne, så måste man antingen öfverträda principen om faran att anlita Bankens Credit, eller ock utsätta sig för faran att 3 procentsSedlarne sakna tillräcklig fond för deras godtgörande.