Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Sparre framkastade satsen, att Öfverste Ericsson i sitt nu afgifna förslag skulle hafva underkänt värdet af rörelsen på mellanstationerna och för mycket fästat sig vid transitorörelsen. Jag skall icke vidare uppehålla R. o. Ad. med att afgifva yttrande öfver den K. Propos. eller öfver de af Gr. Sparre framställda förslag. Det är dessutom, som jag redan nämnt, icke rätta tillfället att här yttra sin tanka, synnerligast då man är ledamot af StatsUtsk., och då dit komma så många skiljda opinioner, ja t. o. m. orätt. Jag anhåller således att mina yttranden i dag måtte få anses såsom en kommission från Öfverste Ericsson, hvilken, emedan han är frånvarande, icke sjelf kunnat svara på de begge hufvudskål, som blifvit framställda mot honom personligen. Gr. Frölich, David: Då jag anmälde mig, väntade jag icke att discussionon skulle taga en sådan vändning som den nu 413 Den 6 December /. m. gjort, synnerligast då man till en stor del med sjelfva förslaget, sådant det nu finnes i tryck, sökt vederlägga den kritik Gr. Sparre öfver detsamma gjort. Jag finner Hr Bildt väl hafva haft skäl att åberopa den frånvarande Hr Ericssons yttrande, och jag säger icke detta för att klandra Hr Bildt, derföre att han upfyllt sitt updrag, men discussionen har derigenom fått en vändning, hvarvid för de efterföljande möter svårigheter. När jag hade genomläst Öfverste Ericssons förslag och sedermera i går fick höra det om igen och ytterligare inpregla det i mitt minne, trodde jag mig kunna hysa den förhoppningen, att striden om norra och södra banan, såsom alternativ, skulle här redan till största delen vara utkämpad, men jag finner att så icke är. Jag må då säga att jag, i likhet med Hr Bildt, icke är född att intressera mig för det ena elier andra förslaget, men möjligen skulle mina åsigter, i fall jag ännu ägt qvar den egendom i Upland, som var belägen i Giresta socken — d. v. s. vid den punkt der jernvägskommunikationen skulle dragit fram, i fall JernvägsKomiténs förslag antagits — mitt omdöme i någon mån befunnit sig vaggadt af den enskilda stora fördelen.
Majit funnit, att anslaget åt pedagogier måtte bestämmas så, att detsamma medgifver utanordnande af arfvoden åt lärare i nämnda öfningsämnen; och då, hvad i öfrigt angar 1 aranies ställning vid dessa skolor, Rikets Ständer nu likasom tillförene anse Rektorer och Lärare vid de 2-klassiga pedagogierna böra berättigas till enahanda löneförmåner, som äro Rektorer och Lärare vid rikets 2-klassiga elementarläroverk medgifna och således äfven böra komma i åtnjutande - ExpeditionsUtskottets Förslag till underd. Skrifvelse, N:o 169. 33 tande af de förbättrade vilkor, som vid innevarande riksdag blifvit sistbemälde Lärare tillagde, hafva Rikets Ständer, på sätt E. K. Maj:t äskat, beviljat en förhöjning af 8,000 Ridr i det till pedagogierna för närvarande utgående anslag. Af det vid 1856—1858 årens riksdag, till löneförhöjning vid samt utvidgning af sådana pedagogier, uti hvilka undervisningen vunnit en högre grad af utveckling, å Riksgälds-kontoret anvisade reservationsanslag ai 30,000 R:dr för hvartdera af åren 1858, 1859 och 1860, var vid sistlidne riksdag en summa af 40,000 R:dr oanvänd. Af denna summa, som, enligt Rikets Ständers vid samma riksdag fattade beslut, fortfarande skulle för ändamålet tillhandahållas, återstå ännu omkring 34,000 R:dr, och på det E. K. Maj:t fortfarande må ega medel till betäckande af de kostnader, som tilläfventyrs må erfordras till löneförbättringar vid och utvidgning af pedagogier, hafva Rikets Ständer beslutat att berörda återstod, 34,000 R:dr, må jemväl under nästa Btatsregleringsperiod för sagda ändamål af E. K. Majit disponeras. 52:o Sedan E. K.
Att vi, med’ våra långa vintrar icke kunna täfla med Tyskarne är naturligt, och då det nu för tiden icke kostar mera att hitföra en tunna frukt från Lubeck än från de inre delarne af landet, äro de satte i alldeles samma ställning som vi, men hafva dertill bättre och fördelaktigare naturförhållanden. Att under sådana omständigheter icke allenast icke höja tullen, utan alldeles borttaga densamma, synes mig föga välbetänkt. Som sagdt är, kan jag icke fatta att frukter, såsom Utsk:t i sin motivering framställt, skulle utgöra föremål för inhemsk industri — jo! då vi slita tänderna på dem, utgöra de föremål för vår industri, men någon förädlad produkt lärer väl icke kunna påstås derigenom varda frambringad. Jag motsätter mig således alla dessa nu ifrågasatta tullnedsättningar, och önskar att alla dessa artiklar måtte fortfarande draga tull intill dess en revision egt rum; och detta så mycket heldre som erfarenheten ådagalagt att vissa artiklar, som under vissa tider synas vara utan all betydelse, inom några få år kunna komma att blifva af ganska stor vigt. Då således den nu ifrågasatte tullfriheten hvarken är af behofvet påkallad, och icke heller några skäl härtill för närv:de finnas för handen, så anhåller jag att R. o. Ad. måtte afslå den nu föredragna punkten, jemte den i sammanhang härmed stående tabellen. Häruti instämde Gr. Anckarsvärd och Frih. Sprengtporten. Hr Bohnstedt, Theodor Ludvig, anförde skriftligen: Emot den nu föredragna punkten har jag endast en anmärkning att göra, nemi. mot fri införsel af friska grönsaker, då jag anser att det, som vi till fulla behofvet kunna producera i eget land, ännu bör få åtnjuta ett lindrigt skydd, motsvarande de svårigheter, ett hårdare klimat och andra ogynsamma förhållanden uppställa mot en fri täflan. Det kan visst anses som en småsak, om några grönsaker få tullfritt införas eller ej, då <3 485 Den 27 Maj f. ra. denna imports kapitalvärde i alla lall blir ringa, oell tullinkomsterna deraf ej synnerligt stiga, men det är ej af ringa betydelse, om en näringsgren, sorn på sednare år börjat utveckla sig och löfval goda resultat, åter skall förfalla.
Afven vid denna § har hos Ridderskapet och Adeln samt B or g are-ståndet fortsaUs yrkandet om Arbetsfolks och Gesällers befriande från bevillning, äfvensom hos förstnämnda Stånd om borttagandet af klassifikationerne; hvarförutan hos Ridderskapel och Adeln blifvit anmärkt, dels att för “Grufvefogdar8 borde bestämmas flera och högre afgiftsklasser, än de nuvarande, dels att “Grufve-disponenter* borde upptagas i det föreslagna Usta momentet eller bland dem, för hvilka 5-procents-beräkningen kan ifrågakomma, och dels att “Grufvefogdar, Grufve-disponenler och UppsyningsmanK borde åläggas lika bevillning. I afseende å anmärkningarne om klassifikationerne samt Arbetsfolk och Gesäller, åberopar Utskottet hvad förut blifvit i enahanda afseende anfördt; ochsom§:n i öfrigt blifvit af tre Stånd godkänd, samt likhet i beskattningen för Grufvefogdar, Grufve-disponenter och Uppsyningsman destomindre kan komma i fråga, som dessa personer i allmänhet för sina befattningar åtnjuta ganska olika löneinkomster, Bih. till R. St. Prot. 1SS0 ? iS5i. 5 Sami., 1 A/d., U Hält. 2 10 BeoitCnings-Utskottets Utlåtande, J\:o /5. anser Utskottet sig icke ega skäl att frångå sitt i afseende å denna § afgifna förslag. § 35.
Jag wägar säledes antaga för otwifwelaktigt, at, i händelse Bränwins-bränning tvid Götheborgs Krono-Bränneri kommer at werkställas för Kronans räkning, afsättning för minst 12,222 Brän-tunnors afkastning bör kunna paraknas, och at följaktligen genom 2 R:ds winst pa hwarje Bran-lunna, Kongl. Maj:l och Kronan stall, i stället för ofwannämde 3202 R:d. Bewillningsafgift utaf en Stadens samtelige Jnnewanare upläten Branning, erhälla 22,222 N:d. eller mer än 6 ganger nytznamnde Bewillnings-afgift, oberäknadt hwad m Distillerings-Arrende kan gifwa. Ändteligen får jag ock nu, til fullgörande af ofwanberörde mitt åtagande, upgifwa i hwad matto Stockholms och Götheborgs Städers Jnnewänare i allmänhet, åtminstone efter min kanka, hafwa mera fördel deraf, at Branwins-bränningr desse Skader werkstalles wid Kronans Brannerier och för Kronans räkning, än genom en samtelige Jnnewanarne uplären Branwins-rättighet. Fördelarne arv i synnerhet följande: i:o. Undwikes der afwentyr af Eldswädor, som desse med sa mängfaldige wackra och dyrbara Byggnader försedde Stader stulle blifwa underkastade, genom mängden af xrivaw Brännerier. 2:0.
Vid förnyad föredragning af Bevillnings-utskottets utlåtande N:o 15, i anledning af gjorda anmärkningar emot betänkandet N:o 11, angående stämplade pappers-afgiften, blefvo de åtgärder, Utskottet nu vidtagit med de anmärkte punkterne eller § 4 mom. 3, 5 och 7, af Ståndet godkände. S. D. Föredrogs och bifölls Lag-utskottets betänkande N:o 47, i anledning af väckt motion om förändring af 5 § i 2 kap. Utsökningsbalken, så vidt den angår tiden, hvarinom lagsökningsmål. som af Konungens befallningshafvande förklarats tvistiga, böra till domstol instämmas. S. D. Föredrogs och återremitterades Lag-utskottets betänkande N:o 48, i anledning af väckt motion om förändring af vittnes-eden. S. D. Föredrogs och bifölls Allmänna Besvärsoch Ekonomi-ut skottets betänkande N:o 86, i anledning af väckta frågor om landsfiskalstjensternes indragning. S. D. Föredrogs och bifölls Expeditions-utskottets utlåtande N:o 9, angående liden för nästa lagtima riksdag. S. D. Gustaf Johanssons från Kronobergs län, den 7 i denria månad bordlagda, anförande, angående grunderne för tillverkning och försäljning af bränvin, föredrogs och remitterades till sammansatta Bevillmngs-j Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-utskotten. Prot.-utdrag den 24 Maj 1848. 397 Den 24 M a j Från Högloft. Ridderskapet och Adeln. S. D. Föredrogs ånyo och återremitterades, på grund af gjorda anmärkningar, Stats-utskottets den 16 och 20 dennes på bordet lagda utlåtande N:o 171, i anledning af väckt motion, angående nedsättning i arrendet för kronosäteriet Boda. S. D.
Då ett Kongl. Maj:ts nådiga bref, som redan under de förra Riksdagstideriie utfärdades, af den a5 Maji 1766, och hvarvid Ridderskapet och Adeln hvarken då eller sedermera ansett något Vara att anmärka, oaktadt detsamma vid hvarje Riksdag allt sedan den tiden blifvit iakttagit, stadgar att ”fullmågtigskap på Riddarhuset för an”dra familier icke bör eller kan tjena för ”en Officerare till befrielse ifrån tjenstgöring, eller att vara närvarande vid deså ”post, utan att hafva erhållit permission;” och då nuvarande Grundlagar ingenting stadga, sorn i min tanka kan anses upphäfva detta i mer än 70 år tillämpade förordnande, anser jag för min del någpn anmärkning mot GeneralAdjutantehs Circulaire i detta ämne ej kunna äga rum; utan tillstyrker vördsamt, att Utskottets Memorial må läggas till hand-lihgarne. Hans Excellénce Herr Grefve De la Gardie, Jacob: Då jag förmodar, att detta Den i Julii c. m. *97 Memorial, likasom de öfrige med samma resultat, kommer att läggas till handlingarne, vill jag endast nämna, att jag icke delar de åsigter Grefve Horn nyss härom yttrat. Tvertom anser jag Utskottet deri hafva med största noggranhet motiverat sitt beslut. Jag tror det vara ett gammalt bruk, att från GeneralAdjutants-Expeditionen utfärdas vid Riksdags början så beskaffadt circulair, som det nu klandrade. Utskottet synes mig också hafva fullkomligt rätt i sitt yttrande, alt då fullmagt lill säte och stämma på Riddarhuset ej kan begagnas förrän efter andra uppropet och i händelse ättemän ej anmält sig, äger icke en Adlig Tjensteman, sorn icke sjelf är hufvudman, utan grundar sin representationsrätt på blott fullmagt, ovilkorlig rätt att erhålla tjenstledighet för alt bivista Riksdagen. Utskottets utlåtande finnér jag således väl grundadt, och anhåller, att det måtte läggas lill handlingarne.
N;o 97 , i anledning af åtskilliga anmärkningar vid Utskottets Betänkande, N:o 38, om ändring af 3 §. i 31 Cap. Rättegångs-Balken. S. D. Statssamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens, under N:o 68, afgifna Utlåtande, i anledning af gjord hemställan om en förändrad indelning af Båtsmans-Rotarne på Öland, föredrogs och bifölls. S. D. Vid fortsatt föredragning af StatslJtskottets Utlåtande, N:o 337, i anledning af återremiss, från de respective Riks-Stånden, af Utskottets Betänkande, N:o 128> angående regleringen af utgifterne under Riks-' Statens Andra Hufvudiiiel, jemte dervid bi - \ Prat. Utdrag den 2 Oclobtr *819. 15 Hägde Utlåtanden, N:s 130 och 131, stannade Bonde-Ståndet i följande beslut: 13:de punkten, om uppförande på Stat af 5oo R:dr till löner för en Vaktmästare vid Stats-Rådet och 2:ne Vaktbeijente vid Högsta Domstolen. Ståndet beslöt, att aflöningen för denna Vaktbetjening må, på sätt som hittills, utgå af Andra Hufvudtitelns besparingar. i4".de punkten, rörande förslagssummorna för Charl» Sigillatse-Verkets omkostnader samt till Skrifmaterialier och Expenser , ved och ljus för Collegierne, m. fl. publika Verki Betänkandet N:o 337 blef, i denna punkt, till alla delar bifallet. 15:de punkten, angående anslaget till Reseoch Tractamentspenningar för Civile Ernbetsoch Tjenstemän, var redan 1 anledning af första Utlåtandet bifallen, hvadan senare
Lagsamt Allm. Besvärsoch Ekon.-litsle. Betänkande, N;o 34. 1 A:o lil. Ank. till Exp.-Utsk. d. 20 Augusti 1851, kl. 12 midd. Betänkande, i anledning af väckte motioner om ändring af 4:de, å:te och 6:te §§ i 24:de kap. Byggninga-balken, samt upphäfvande uf Kongl. Förordningen den 26 Oktober 1743, rörande stämningssättet i Brandstods-mål. Uti ofvannämnde ämnen hafva blifvit väckte, nedannämnde, till Lag-Utskottet remitterade, motioner, nemligen: l:o hos Hedervärda Bondeståndet af Riksdagsfullmäktigen David Andersson från Hallands län, hvilken anfört, att de i åtskilliga orter länsvis stiftade Brandstodsbolag icke allenast, i samma mån de utgjordes af större antal delegare än de i lag afsedda brandstodsföreningar, hvilka häradsoch socknevis ingås, blifvit för delegarne mindre betungande, än de sistnämnde, och medförde vida större säkerhet än desse, för utbekommande af brandskade-ersättning, utan ock medgåfvo tillfälle till försäkring af jemväl stora byggnader och inrättningar, hvilka icke kunna, på fördelaktiga vilkor för egarne, uti de mindro föreningarne intagas; och enär således de häradsoch socknevis stiftade brandstodsföreningar icke vidare kunde anses lämplige, har motionären föreslagit, att dessa föreningar må upplösas och den ändring af nu gällande lagstadganden, angående skyldigheten att utgifva brandstod, vidtagas, att sådan skyldighet ålägges alla hemman och lägenheter å landet inom hvarje län för sig, samt att, i följd deraf, de i 4, 5 och 6 §§ af 24 kap. Byggningabalken i omförmälde afseende mpddelade bestämmelser sålunda förändras, att derutinnan blefve stadgadt: att, då brandskada timat, brandstod skall gifvas af alla hemman och lägenheter i länet, efter det taxeringsvärde, som blifvit husen å hvarje hemman eller lagen Bih. lill B. St. Besvärsoch Ekon.-Utsk.
Det var att förese, att transitohandel, ef-| ter återställdt lugn i Europa, skulle ledas på sina fordna vägar_, och att således icke Sverige längre kunde ensamt blifva föremålet derför, och, ehuru dertill komma de anstallter som Kongl. Maj:t, för upprätthållandet af myntets Värde, och till följe af Rikets Ständers önskan, tid efter annan varit nödsakad att vidtaga, hafva likväl tullinkomsterne öfverskridit det af Rikets Ständer påräknade belopp. Ange - \ Konungens Nåd. Berättelse. Angelägen att begagna hvarje tillfälle då nya förmaner för Rikets handel kunna beredas, har Kongl. Maj:t med förenade Fri-Staterne .i Norra Amerika afslutat en Handels - Tiaktat, byggd på en fullkomlig jemnlikhet i rättigheter och förmåneY. Ehuru denna Traktat af de Fö. renade Staternes President blifvit ratificerad, med undantag af några få mindre vigtiga Stadganden, sorn -skulle blifva föremålet for en ny underhandling, har den ännu icke, i afvaktan härå, kunnat bringas till allmän kännedom; men Kongl. Majtt förväntar att innan kort sättas i tillfälle dertill. För att närmare bestämma de handelsförhållanden, som, i kraft af freden i Fredrikshamn, och de tid efter annan gjorde förlängningar af d«ss föreskrift i detta afseende, hittills ägt rum emellan Sverige och Finland, har med Kejser!. Ryska Hofvet en Traktat i St. Petersburg blifvit underteknad, hvaraf Ratifikationeme innan kort skola utvexlas, och Kongl. Majtt gör Sig förvissad, att Rikets Ständer med tillfredsställelse skola erfara billigheten och äfven fördelen af de grunder, på hvilka denna Traktat hvilar, Till verkställighet af de förbindelser, hvarom Kongl. Majtt, vid sista Riksdag, lemnade Rikets Ständer del, hafva Hertigdömet Pommern och Furstendömet Rugen, i Oktober månad i 8 i 5, blifvit till Kongl. Preussiska Regeringen öfverlemnade. Flera afbetalningar å den öfverenskomma lösnings-summan hafva å Preussens sida blifvit Konungens Nåd. Berättelse.
Utsk. behagar skänka dessa anmärkmr, sä väl vid silfversom koppar-mynten, någon uppmärksamhet, hvarom jag vördsamt anhåller, så torde rättast vara att från K. myntet reqvirera opräglade myntplattar på de af mig föreslagne myntstyckena, då det skall visa sig, att mina anmärkmr äro grundade. Remitterades till Banko-Utsk. Föredrogos, men lades, på begäran af flere ledamöter, ånyo på bordet Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:s nedannämnde d. 4 dennes e. m. på bordet lagde betänk, o. utlåt.: N:o 27, i anledn. af väckt motion, ronde reorganisation af Stockholms allmänna barnhus-inrättning; och N:o 28, i anledn. af väckt fråga om upphörande af Skånska kavalleri-reg:tenas s. k. fotoch ädermoten. Föredrogos och biföllos Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s d. 4 den nes e. m. på bordet lagde uttät:n: N:o 29, i anledn. af väckt fråga om upphäfvande af föreskrifterne, ronde nummerhästarnes vid indeldla kavalleriet förseende med sqvadronsmärken; och N:o 30, i anledn. af väckt fråga om utgörande af böterne för vanvård af nummerhäst till ruslhållsdelägarne. Föredrogs Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s d. 4 dennes e. m. på bordet lagda betänk. IX:o 40, i anledn. af väckt motion, om förändring i sättet för lumpsamling. Hr von Stockenström, Carl Reinh. Polheim: Jag får vördsammast anhålla det R. o. Ad. behagade afslå det nu upplästa betänk.
Jag tror derföre, att det är nödvändigt att alla suppleanterne äro tillstädes, enär deras inträde i ordinarie ledamöternes' ställe beror derpå huruvida det närvar, antalet af desse är tillräckligt, utan afseende på hvilka de äro, som icke infunnit sig. Hvad 24 H. 29 Den 21 April f. ro. i öfrigt sjelfva saten angar, så vill jag, såsom vid denna riksdag första gången varande representant, icke tvista derom, huruvida det är rätt eller orätt att verkställa voteringen, oansedt antalet icke är fullt; ulen dtt correcliv, som Gr. Horn omnämnt, anser jag vara otillräckligt, emedan hvar och en utaf desse 120 ledamöter kunde blifva borta blott 2:ne gånger å rad, i hvilken händelse riksdagsmannarätten icke förlorades, men i Utsk. aldrig någon votering kunde tillvägabringas. Gr. Frölich: Då Hr Lagerhjelm fick ordet, lofvade han oss att nämna något som skulle sprida ljus öfver frågan. Jag trodde att han skulle upplysa något i afseende på grundsatsen; men det befanns att hans yttrande blott gick ut på att tillkännagifva huru lian fick reda på sin suppleant och huru han sjelf jemte denne deltog i voteringen. Alla dessa upplysningar, hvad Hr Lagerhjelms person beträffar, kunna visserligen äga intresse för en och annan; men jag tycker att det icke är skäl att fortsätta discussionen på detta sätt. Deremot anser jag väsendtligt, att på grund utaf den framställning Gr. Horn gjort R. o. Adis ledamöter och isynnerhet de som tillhöra förstärkta StatsUtsk. få en opinion stadgad om sjelfva principfrågan. Frih. Leijonhufvud och Hr Dalman hafva ogillat den framställning jag gjort, Hr Frilun hufvudsakligen på den grund, sorn skulle min opinion innefatta en amplilication af 69 §:n Reg.Fm. Jag är icke i stånd alt finna alt en sådan amplilication af mig är gjord, ty jag har blott hållit mig vid §:ns lydelse, hvilken stadgar alt i vanlig ordning skola väljas så många ledamöter, att de blifva 3o utaf hvartdera Ståndet.
Anders Joachimsson från Östergöthland anförde, att då han af en erfarenhet, hämtad vid nyligen slutade Riksmöte, kände, att de af Ståndet, som då blifvit in - 178 Riksdagen 1810. satte till Fullmägtige uti Banquen oell Riksgälds-Contoiret och nu jemväl voro af hemmavarande Medbroder valde till Riksdagsmän, förtjente Ståndets hela förtroende, hade han väl icke att påminna dervid, att de samtelige bivistade denna Riksdag; men då Fullmägtige i Banquen och Riksgälds-Contoiret voro redovisande, Riksdags-Fullmägtige åter redofordrande, ansåg han häst, det för en framtid stadgades, att Bancooch Riksgälds-Contoirets Fullmägtige icke linge till Riksdagsmän väljas. Anders Jansson Hyckert förmente, att hans Riksdagsmannarätt, åtminstone för denna Riksdag, icke möjligen kunde sättas i fråga, men medgaf det för kommande tider torde blifva nödigt, att något härom i Grundlagen förordnades. Eric Ericsson från Nerike upptedde ett Utdrag af Protocollet hos Högvördige Preste-Ståndet för den 28 dennes, innehållande detta Stånds Beslut, att Fullmägtigen i Riksgälds-Contoiret, Kyrkoherden Doctor Isaac Lagus, som bivistat granskningen af Riksdags-Fullmagterne, borde här qvarstadna, tills berättelse om RiksgäldsVerkets tillstånd och förvaltning sedan sista Riksdag hunnit inkomma och derefter pröfvas kunde, huruvida bemälte Fullmägtigs hörande och ytterligare vistande här i Staden vore af nöden. Af enahanda anledning förmodade Ericsson, det äfven han borde här dröja, sedan hans närvarelse här vore lika nödig som i Stockholm. Eric Bruse från Carlstads Län förklarade, det han icke kunde linna det vara Fullmägtige i Banquen och Riksgälds-Contoiret betagit att inställa sig såsom Riksdagsmän; men om sådant för framtiden skulle komma att förebyggas, borde väl dervid fästas afseende på den ort, hvarest Riksdagen hålles. Jon Jonsson från Blekinge insåg icke heller något hinder för de ifrågakomne Bancooch Riksgälds-Contoirets
Kanslistbiträde, om anställande af ett dylikt vid Lånekontoret i Göteborg Kassör, om anställandet deraf vid Lånekontoret i Göteborg 7.3. Kassörer, Bankens, ansökan om förhöjning i de ål dem anslagna missräkningspenningar ... 18 Emtman, S. C.-son. Se: Eftergift. Frendin, G Gratifikation åt vaktmästarne vid Banko-diskont-verket 69. H. I. och Lånekontoren Invisningar å Banken, handskrifna. Se: assignering. Jonsson, C. M. i Bistockskulla. Se: Eftergift. K. 4 Kommissionsanstalt inom Banken för besörjande af inbetalningar å fastighetslån ..* 60. Komitéj bildande deraf för ordnande af Rikets Finansväsende . , 45. 61. Koppar skilj emy ntspolletter> Riksgäldskontorets, in vexling deraf i Bankens kassor 46. L. Lån, amorterings-, motion om beviljande deraf i och för kyrkobyggnader 6. „ fastighets-j om rättighet att återfå till banken, för sådana låns erhållande, inlemnade eganderättshandlingar . 25. „ „ angående ett lättadt sätt för inbetalningars verkställande derå 60. „ odlings-, afskrifning af ett sådant för A. G. Göthbergs sterbhusdelegare 55. „ diskont-j, angående verkställd granskning af de vid Diskont verket i Stockholm och Låne-kontoret i Götheborg inom linien förda äldre kapitalfordringar . 82. Låne-kontor i Götheborg, om anställande af ett kanslistbiträde derstädes 72. „ „ om anställande af en kassör derstädes . 73. „ „ och Malmö, angående förslag till reglering af tjenstemannapersonalen och dess lö nevilkor 73. Låneoch Kreditiv-förlog, obegagnade andelar deraf upptagas i beräkningen af Bankens sedelstock 47.