Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Spanmåls-handeln med Norrige har under de sednare krén varit lifligare än förr, emedan tillförseln af sill derifrån tilltagit, och Norrska skeppare ofta såsom retur-laddningar intaga spanna!. Antalet af de staden tillhörige fartyg, utgjorde sistlidet år 21 stutom ångfartygen, af tillsammans 856T2Ö65 lästers drägt, af hvilka fartyg f3 användas till Utrikes, och 8 till Inrikes sjöfart. Stadens hufvud-näring fortfar att vara klädestillverkning, hvilken, lättad genom nya uppfinningar af dertill erforderliga machiner, till hvilkas begagnande stadens läge vid Motala ström lemnar ett ypperligt tillfälle, så betydligen tilltagit, att förlidet år blifvit tillverkade 368,823| alnar kläde till ett värde af 2,212,738 R:dr B:ko, eller nära dubbla beloppet af tillverkningens värde för 11 år sedan kr 1821. Fabrikernas antal utgör 56 st. Arbetarnes 1819, och väfstolarnes 3o2. Örn fabriksidkarne framdeles såsom hitintills, få laugia sig af det skydd Eders Kongl. Majit täckts lemna deras näring, s°tti utan att göra dem till monopolister, likväl är tillräckligt att ^n upprätthålla, är jag öfvertygad, att den, till hela fäderneslandets båtnad, ännu vidare skall tilltaga, Ännu är på långt när icke JU den naturkraft, Motala ström, med sina betydliga fall, erbjuder, begagnad, — ännu återstår mycket att göra för ull-produktionen, för denna varas ändamålsenliga behandling, — ännu torde icke k°nstfliten hafva fullständigt utvecklat sig, och hunnit gränsen för ^enskliga uppfinningsgåfvans forskningar. Den tid skall komma,— vågar på goda anledningar hoppas det — då Norrköping skall sPrida välgörande verkningar till mångå af Sveriges näringar, och Lundsli. Fem-års-berättelse för Österg. Lein, 3 i8 sjelf intaga ett utmärkt runi bland Europas betydligare fabriksstäder.
Dessa af mig uplästa ord, såsom lätt synes, hafva afs:de på den gamla redaktionen och torde således böra ur denna § utgå. g:n bifölls med den utaf Gr. af Ugglas yrkade förändring, eller att de i början af 1 morn. förekommande orden: »eller verkställer någon destillering under tid, då sådan icke är för honom tillåten» uteslötos. j - H. Exc. Hr Gr:n o. Landtm, tillkännagaf, att den nästföljande 47 §:n, hvaruti förändring blifvit vidtagen, hade omedelbart sammanhang med 4 mom. i 17 g, med hvars pröfning B. o. Ad. beslutat skola anstå; och hemställde H. Exc, på grund häraf, att 47 g:ns föredragning skulle upskjutas, intilldess ofvannämnde mom. blifvit föremål för R. o. Ad:s beslut. Ropades ja. 4*0 l>«H 30 Mari. § 48 anmäldes vara lika med g 72. g 49*. g 58 förklarades ega samma lydelse som g 8G, men skulle göras till föremål för särskildt beslut, eniir en motion med afs:de derå blifvit afgifven och af Utsk:t besvarad r..' Hr IIeu te r svard, Patrik: Innan 72 g, hvilken handlar om den ersättning, som af allmänna medel bör lemnäs för inlösen af enkel redskap, med eller utan mäskvännare, företages till behandling, anhåller jag att frågan om redskapens försegling först måtte afgöras: Sedan R. o. Ad., uppå framställd propos., till denna hemställan lemnat bifall, öfvergick Ståndet till pröfning af Utsk:ts förslag om uteslutande från den nya Förordmn af 3, 4 och 5 artme i den nu gällande, dervid forst förekom Utsk:ts å sid. 13 gjorda hemställan, att i nu gällande förordn. Art. III om redskaps mätning och stämpling måtte utgå. Denna hemställan bifölls. Utsk:ts å samma sida gjorda tillstyrkan, »att Art.
Tänk på alla små, som ännu icke veta, hvad en lyeklig jul vill säga, som aldrig klappat händerna vid åsynen af en lysande julgran, p r y d d enkom för deras glädje, och som aldrig, mätta, varma och sorglösa s o m - nat med en afgudad docka eller bilderbok i famn! — Här är mycket att göra för att skipa rättvisa. M o t alla dessa hafva vi pligter. Dela ut af förrådshusets öfverflöd! — Bjud den ensamma till ert julbord, sätt henne v i d högsätet och låt henne känna, att hon icke är ensam. L å t de bedröfvade icke 2 försjunka i grubbel, utan tvinga dem att lefva med i nuet och glömma sorgen! O c h alla I, hvilkas julfröjd grumlas af saknaden efter friska barnaskratt och det muntra trampet af små fötter, tanden julgranen ändå; n o g finnas små fötter, villiga att dansa omkring den och små strupar, hvilkas glada jubelskri skola belöna er möda och göra saknaden ljuf! Ju flere lyckliga, dess rikare julfröjd! Gu i do. En liten julhistoria. » JrCJjag har varit der uppe hos herrskapet med SMP en julgran till barnen, » sade en medelålders man, dä han steg in i stugan och gick fram till spiseln, för att snön skulle smälta från stöfvelsulorna. » Det var så mycket ljus och leksaker och grannlåt der inne, så det var rakt obegripligt, » tillade han. » Våra barn få intet, de, » sade hustrun och såg på ett par flickor och en gosse, som sutto hopkrupna invid spiseln. » J a g har inte så mycket som en hvetbulle en gång åt dem, fast det är jul. Patron är allt bra svår med det, att en aldrig kan få ut något i förskott. » » Vi få ju ut i förskott, » menade mannen. » Ja, det förstås, men alltid på bestämda tider, och om det då inte räcker från den ena gången till den andra, så är det bra svårt. » » J a, » sade mannen, drog af sig de våta stöflarne och gick bort till sängen, der han kastade sig ned.
Banker hittills gällande föreskrifter måtte upphäfvas, och endast för de nu redan oktroyerade Bankerna, under den återstående oktroytiden, eller intill dess de anmäla sig alt efter den nya lagen få bedrifva sin rörelse, fortfarande gälla, vördsamt föreslå, det måtte Rikets Ständer för sin del besluta: att, med vpphäfvande af Kongl. Kungörelsen den 14, Januari 1824, angående inrättande af enskilda Banker eller Diskonter, Kongl. Kungörelsen Bankooch Lag-Utskottens Betänkande, N:o 1. 17 Kungörelsen den 9 Januari 1846 angående enskilde Banker, hvilka utgifva egna kredit-sedlar, och Kongl. Förordningen den 6 Oktober 1848, angående vissa lagbestämmelser med afseende på enskilda Banker, utfärda en så lydande Lag lör enskilda Banker, hvilka utgifva egna kredit-sedlar. Enskilde, sorn vilja förena sig i bola", för att bedrifva bank-rörelse, med rättighet att utgifva egna, tryckta eller graverade kredit-sedlar, skola hos Konungen sig dertill anmäla, med bifogande af bolagets grund-reglor och utläningsreglemenle. Befinnas dessa öfverensstämma med denna Lag samt Lag och Författningar i öfrigt, meddelas tillåtelse till rörelsens bedrifvande under en tid af högst tio år. §. 2. Till Bank-bolags stiftande erfordras minst tretio namngifnc delegare; äfvensom en ’tecknings-summa eller grundfond af minst 666,666 Riksdaler 32 skilling ar banko, motsvarande 250,000 Riksdaler silfver. Vid pröfning af Bolags-reg/orna bestämme Konungen det högsta belopp, hvarutöfver leeknings-summan e/ får gå. §. 5. Enskild Bank eller dess afdelning får endast i stad inrättas. §• 4. Bank-bolaget lyder tinder Rådstujvu-rätten i den stad, der Bankens hufvud-kontor är beläget. §. 5.
S. D, Vid förnyad föredragning af Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeeonomie-Utskottens, den 15 dennes, under N:o 63, afgifna och , den 19 derpåföljde e. m., på bordet lagda förslag till jemkning uti RiksStåndens beslut, rörande väckt fråga, att Rådstufvuoch Kämners-Rätter må erhålla exemplar af utkommande Författningar, äfvensom Kämners-Rätterne må tillhandahållas den så kallade Författnings-samlingen, fann Ridderskåpet och Adeln för godt förblifva yid dess i delta ämne redan fattade beslut. S. D. Vid förnyad föredragning af Be« villnings-Utskottets, den 1 dennes, under N:o 46, aflåtna och, den 16 derpåföljande el m., på bordet lagda, Memorial, i anledning af gjorda anmärkningar yid Utskottets, un3 lS6 Prat. Utdrag den a6 October 1829. der N.'o 41, förut meddelade Betänkande om befrielse eller lindring i Bevillningen för Krono-Lotsar eller Lotsdrängar, fann Ridderskapet och Adeln för godt att, med afslag å sistnämnde Betänkande, förklara, det Krono-Lotsar och Lotsdrängar borde, lika som Kronans Manskap, vara fria från Bevillnings utgörande» S. D.
Utskottets hemställan, i hvad dermed afses § 26, godkändes, hvaremot Ståndet för sin del beslöt, att § 28, 2, 3 och 4 momenten skola förändras till ett enda moment, så lydande: »Likaledes vare å sönoch helgedag all annan utskänkning af bränvin förbjuden, än på gästgifvaregårdar vid måltider till resande, derest Wår Befallningshafvande ej, på grund af särskilda omständigheter och efter hemställan af vederbörande kommunalstyrelse, undantag meddelat». §§ 27 och 32. Ståndet biföll hvad Utskottet i afseende på dessa §§ hemställt. § 41. Med ändring af hvad Utskottet sidan 15 föreslagit rörande bötes bestämmelserna i mom. 1, antog Ståndet det i Herr Olivecronas reservation, sidan 17, framställda förändrade lydelse af 41 §:ns 1 moment. Yttrandet rörande uteslutande ur mom. 4 af orden: »utom det ansvar, sorn enligt allmän lag bör för sabbatsbrott ådömas», gillades. §§ 42, 45, 46, 58 och 60, Till hvad Utskottet under dessa §§ tillstyrkt, yttrat och hemställt, lemnade Ståndet sitt bifall. Slutligen godkände Ståndet det bifogade förslaget till förordning, så vidt ändring deruti icke föranledes af Ståndets i ämuet nu fattade beslut. S. D. Föredrogs ånyo Lag-Utskottets Memorial M 59, i anledning af återremiss af Uag-Utskottets Betänkande M 57, öfver väckta motioner om förändrad lagstiftning angående panträtt i lös egendom. Med frånträdande af sitt i ämnet förut fattade beslut lemnade Preste-Ståndet sitt Rifall lill Utskottets i detta Memorial gjorda hemställan, med undantag allenast hvad beträffar § 2 i förslaget till författning om förlagslån, för hvilken § Ståndet autog den lydelse, som Doktor Petrelli i sin reservation, sidan 10, föreslagit. II.h. lill U. St. Frän Vallofl. Borgare-Ståndet.
I ige n af varor, hvilka ibland annat ständigt variera uti namn, så alt om man går en 50 år tillbaka, så får man söka i åratal i gamla handlingar för att i, geukänna dem. Jag hemställer om man kan fordra af en tull - D cn 14 Januari e. m. 207 förvallare i en småstad, alt hail skall kunna bestämdt säga om det är hälften bomull i en väfnad eller ieke m. ni. I andru länder, der man sökt gifva tu I l-con t rol lern a den största möjliga fullkomlighet, t. ex. England, har nian inskränkt införseln af sådana varor lill några få stora städer. Jag vill icke nu ingå i några specialiteter, men anser mig böra antingen såsom conIrapropos. hemställa lill R. o. Adis antagande, eller 0111 det befinues lämpligare, såsom särskild motion väcka ett förslag, som deruti skiljer sig frän Ur Printzenskjölds motion, alt hans föremål var luxoch manufactur-varor, dä deremot mitt förslag endast afser coulrollen och lyder, sorn följer: alt R. St. mätte hos K. M. i underd. anhålla, alt K. M. läcktes inskränka tillåtelsen alt införa sådane varuarliklar, som lätteligen kunna förvexlas med tindra, hvilka antingen äro till införsel förbjudne eller belagde med högre lull, till sådana städer, der sakkunnig tullbetjening finnes att tillgå. En invändning, som kan häremot göras, anhåller jag att på förhand fä besvara, nemi. att cn sådan inskränkning vore ett förnärmande af städernas stapelrätt. Det kan likväl icke vara förhållandet, tv utom det ali den ekonomiska lagstiftningen tillkommer Konungen, så existerar redan cn sådan skillnad i liera afseenden emelian stapelstäderne t. ex. i nedcrlagsräiten m. ni. Dessutom finnes det för närvarande en artikel, nemi. ull, som endast får införas till vissa hanmar, och när detta kunnat ske i afseende pä en vara, bör det lika väl kunna utsträckas till flera.
Med behjertande af de olyckliga och tryckande omständigheter, hvaruti innevånarne i staden Falkenberg blifvit försatte genom en den 27 nästlidne Januari derstädes inträffad eldsvåda, hafva Rikets Ständer godlfunnit, att till de brandskadade i förenämnde Stad, hvilka kunna finnas vara i behof af understöd, bevilja en summa af Fyra Tusen R:dr Banco, alt ifrån RiksgäldsContoiret utbetalas och ställas till E. K. M:s Befallningshafvandes i Länet disposition, för att af de personer, hvilka erhålla uppdrag alt förvalta de till förrbemälde brandskadade i öfrigt inflytande gåfvomedel, användas på sätt för ändamålet kan pröfvas lämpligast. Hvilket Rikets Ständer få hos E. K. M. i underdånignet anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 17 April 1841. Bih. till R. St. Skrifvelsej N.-o 294. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adelö den 14 April 1841 * Preste-Ståndet den i5 Borgare-Ståndet den i5 — •— Bonde-Ståndet den 17 Rikets Ständers underdåniga Skrif velse, angående tillämpning af före skrifter ne om Krono-brefbäringen. (Statssamt Allm. Besv. och Econ. Utsk. Uti. N:s 108 och 155.) S. A. K.
4 Samt. 1 Afd. 3 Band. 25 Haft. 2 10 Stats-Ulskoitets Memorial, N:o 357. anslagna summa, må till det iifverskjutande kostnads-beloppets godtgörande användas hvad utaf enahanda anslag för de sedan innevarande riksdags början förflutna år möjligen kan vara obegagnadt; och som Rikets Ständer medgifvit, att hvad i afseende på godtgöreben af Justitic-Ombudsmannens resekostnader nu blifvit stadgadt, jemväl må tillämpas å kostnaderna för de af honom under sednast förflutna 3:ne år verkställda embetsresor, så bör skillnaden mellan de resekostnads-medcl, han frän Riksgälds-kontoret utbekommit, och hvad samma års-anslag för bestridandet af kostnaderna för hans embetsresor utgör, till nuvarande Justitie-Ombudsman utbetalas med Nittiotvå Riksdaler 20 sk. 2 r>t. För upphandlingen af skrifmaterialier oell för andra expenser vid Justitie-Ombudsinannens och Tryckfrihets-kommittéens Expeditioner bör ett årligt belopp af Trehundra Riksdaler, emot behörig redogörelse, förskottsvis af Riksgäld s-kontorets medel utanordnas. Tryckningen och häftningen af ej' mindre J ustitie-Omhudsmannens årliga e m b el s-ber ii Heiser, än hans särskilda berättelse till Rikets Ständer vid nästkommande riksdag, jemte dertill hörande bilagor, böra verkställas och papperet för dessa handlingars tryckning anskaffas genom Fullmäktiges försorg; dock skall den härvid erforderliga korrektur-läsningen besörjas på sätt förut skett; börande samtliga tryckningsoch häftnings-kostnaderna för ifrågavarande berättelser och bilagor omedelbart utaf Riksgälds-kontoret godtgöras, utan afdrag å det till expenser för sagda Expeditioner beviljade anslag; hvaremot de medel, , hvilka inflyta genom samma berättelsers försäljning i bokhandeln, skola af Justitic-Ombudsmannen, sorn härom eger foga anstalt, inför Fullmäktige särskildt redovisas. § 157.
Jag tror att representantkallet innefattar, icke allenast en rättighet, utan äfven en skyldighet, att med deras rätta namn stämpla sådana handlingar, äfven 0111 de komma från aktningsvärda personer i öfrigt, då det synbarligen är tydligt, att de som egentligen tillställa dem, om också icke Den 8 Maj f. ra. 45 alla sorn deltagil deruti, förbisett det moraliska i fÖihållandet. Jag anser åtminstone det vara en stygg vana, alt icke gifva hvarje sak sitt rätta namn, och att i det fallet någonsin fördölja det omdöme, hvartill man anser sig berättigad och som man tror sig för sin egen person kunna, när och hvar som helst, försvara. Men oin man deremot skulle ingå i en granskning af dessa personers moralitet i allmänhet, då hade man visserligen mycket orätt. Det ar distinclionen emellan dessa båda frågor, som jag tror att Gr. Löwenhjelm förbisett. Att jag för det närvar, skulle ingå i några vidlyftigare commentarier af Gr. Löwenhjelms anförande, tror jag icke all Huset af mig fordrar. Jag vill endast tillkännagifva, att det factum, jag trodde vara sannt, efter det var mig sagdt of en trovärdig person, en ledamot som jag icke ser här närvar., men som jag hoppas vid ett annat tillfälle erkänna vara min sagesman, nemi., att en person, som var antecknad på listan, skall hafva utstmkit sitt namn och gått från bolaget, då han fått vela bolagets förhållande; detta är ett factum, som jag här omnämnt och som jag trodde vara sannt; jag nämnde likväl icke något namn, det rör icke mig; men då Aftonbladets redaction utsatt delta namn, måsle jag väl tro att saken har någon anledn. af riktighet. Att jag skulle hafva yttrat mig med bitterhet i denna sak, såsom Gr. Löwenhjelm förebrått mig, är något sorn jag vill hänskjuta till prot., sådant som det framdeles kommer att få visa sig när det blir justeradt, och som jag nu pA förhand får förklara att jag ej ämnar vidröra, utan får det vara godkändt sådant som notarierne detsamma uppsätta.
7 Atskillige Ledamöter liafva nemligen anfort! att då, enligt Åberopade grundlagsstadganden och Rikets Ständers beslut, KonglMaj:t egt obestridlig dispositionsrätt inom Titlarne af de å dem ii[)pkoinmaude besparingar, och då, t. ex., Civila Embels-Verkens reglering varit en följd af Rikets Ständers, Utan alla förbehåll, i underdånighet gjorda anhållan, hade Utskottet icke egt anledning att, i följd af hvad till delta ändamål utaf besparingarne utgått, uttrycka något klander elfer föreslå någon (ölandrad grund för dispositionen af besparingarne; och då i öfrigt emellan Riksdagarne sådane jemkningar och förändringar i en och annan gren af förvalningen kunde erfordras, som icke tålde uppskof till näst derefter infallande Riksdag, vore äfven lör det helas båtnad och Riks-Styrelsens jemna gång nödigt, att Kongl. Majrt fortfarande egde en dylik dispositionsrätt, och att i allt fail Rikets Ständers framställning härom icke borde eller kunde ega rum i annan lorm än af en underdånig önskan eller anhållan, k. ena sidan är Utskottet, lika med de Ledamöter, hvilka framställt nyss anförde anmärkningar, öfverlygadt derom, att under den längre tidrymd, som mellan Riksdagarne förflyter, förändringar i förvaltningen någon gång kunna erfordras, dc der icke tåla uppskof, utan göra serskilda interimsanslag och arfvoden m. m. nödvändiga för allmänna ärendenas oafbtulna och behöriga skötande, och Utskottet har ingalunda tillstyrkt någon inskränkning uti delta hänseende af Kongl. Majlis dispositionsrätt öfver besparingarnes användande; men å andra sidan anser Utskottet den Rikets Ständer förbehållna rättighet alt allena, vid allmän Riksdag, sig beskatta, vara utan betydelse, om, på säll sedan sista Riks^ dag inträffat, dels af Rikets Ständer afslagne löneföi höjningar derefter anvisas å besparingarne eller regleringar definitivt verkställas, hvilka erfordra mer eller mindre betydliga tillskott i förutvarande, af Rikets Ständer bestämda anslagssummor.
Måhända kunna de icke täfla med Lyons fabrikater i färgrikhet, mönster och glans, men helt säkert i hållbarhet, och man kan vara viss på, att det svenska sidenet består af rent, äkta silke, hvilket icke alltid är fallet med utlandets. Här i centrum se vi också vackra prof på damskrädderiet i vårt land. Såväl fröken Augusta Lundin, Carl Broman och F. Thunborg exponerar här charmanta toaletter, isynnerhet Carl Broman, som presenterar en öfverdådig robe af hvit atlas med långt släp och lifvet smyckadt med äkta spetsar. Litet till höger, just på gränsen till den norska afdelningen har Handarbetets vänner och Aktiebolaget Svensk Konslslöjd S. Giöbel sina briljanta utställningar. Handarbetets vänner har en stor fyrkant med ett rum åt hvarje väderstreck möbleradt i viss stil från medeltiden, från 1600- och 1700-talet, samt det fjärde inredt med altare och korklädsel i katolsk medeltidsstil. Det hela tager sig storståtligt ut och är ett frappant bevis på, hvilken hög ståndpunkt den kvinnliga konstslöjden intager i Sverige. Fröken Giöbel står värdigt vid sidan; såväl g o b e - linerna här som de konstsnidade möblerna i fornnordisk stil vittna om ett gediget och af det varmaste intresse adladt arbete. Det är med saknad man lämnar de vackra montrerna, och man återkommer alltid dit vid hvarje förnyadt besök. Om vi nu skulle göra en titt upp på galleriet, så finna vi där en hel mängd föremål värda vår stora uppmärksamhet. Här se vi att börja med en rikhaltig utställning af alla slags skodon, däribland de framstå- ende fabrikaten af fruntimmerskängor och barnskodon af G. P. Höglanders i Stockholm, och Aktiebolaget Stockholms skofabriks vackra tillverkning. Vidare är här att se, hvilken vacker utveckling korsettfabrikationen uppnått hos oss, den kan i smidighet och elegans täfla med den franska, hvarpå klara bevis finnas, om man granskar modellerna utställda af Aktiebolaget Korsettfabriken i Kristianstad, hvars specialitet är de s. k. sundhetskorsetterna, och de omsorgsfullt stickade korsetterna från fabriksaktiebolaget Anderson &amp; Mark i Göteborg.
S. D, Föredrogos å nyo och gillades följande från nedsnnåmnde Utskott inkomne, samt den 21 dennes eftermiddagen på bordet lagde Utlåtanden: Den 27 Maji /.' ni, 5*5 'Från 'Stats Utskottet: Af den i3 dennes: N:o 157. Angående inlösen af fyra styckert casserade RiksgåldsContoirets CreditSedlar. Om utvidgad Låkare-vård inom Blekinge Lån. I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om anslag å Slat för en sårskild ProvincialLåkare inom Hårjeådahlen. N:o 160. I anledning af våckt fråga om åndring af de i Hallands Lån hittills följde grunder för skattelösen af Kronohemman. Om förändring i Mötes passevolance-afgifterts utgörande. I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse angående granskningen af Tull^ Verkets råkenskaper, jemte åtskilige dermed gemenskap ågande motioner. Fran Lagutskottet i Af den i4 siftledne April: N:o 48. I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse till Riksens Stånder, om ån_> dring uti 5 Cap. 1 §. MissgerningsBalken. Ut Supra, 544 Den 27 Maji J. m. Utdrag af Protocollet hållit hos Högloflige Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, eftermiddagen den 20 Maji 1820. S. D. Föredrogos å nyo och gillades följande från Allmänna Besvärs-och OeconomieUtskottet inkomne samt den 21 dennes eftermiddagen på bordet lagde Betänkanden: Af den 21 sistl. April: I anledning af väckt fråga om tillstånd för de Finnar, som bo i de såkallade Finnskogarne på Sveriges och Norriges^ grånsor att få upprätta sårskilte Kyrkpr och Församlingar. Af deri 15 dennes: N:o 89. I anledning af väckt fråga om förändring i Presträttigheternes utgörande. Af den 20 dennes: N:o 90. I anledning af väckt fråga att Norrska Skepp måtte i Svenska hamnar be handlas lika med Svenska Skepp.
M~isik-Konsorvatorium i Stockliol~n~ af lyary ~ r &amp; s i Drcsdoii samt Tlicodor Loscliotizkg ' ocli Aniietta Essiyoff i Wien. G. A. L. S~enssons Snormakeriaff är .. i rekommenderar sitt stora lager af alla slaga moderna Gerneringsartiklar för Klädningar &amp; Kappor, Fransar, Tofsar, Galler cFc Kordonger för Möbler och Gardiner samt Tömmar och .Vagns-Snörmakerier. Beställningar å allt hvad till yrket hörer mottagas och ntftiras skyndsammast och till billigaste pris. Idun Stoclhnt * *, N:F 25 (340) Prenumerationspris pr ä r: Fredagen den 22 juni 1894. 5- — A l l m. telef, e l 47. pl. : J. Charlotte I onsten i våra dagar liknar icke mycket inV konsten i ärhundra' " dets midt. Detta märker man kanske mest på landskapsmålningen, och likväl var det förnämligast denna, som i medlet af adertonhundratalet bröt nya banor och då uppträdde som en ungdomlig och lifskraftig konst. F ö r fyrtio år sedan h a d e de svenska landskapsmålarne just frigjort sig från det mörker, där Fahlcrantz förde spiran. H a n s mörkbruna grundton hade utbytts mot friskare färg, och 1850-talets svenska målare, med Edvard B e r g h i spetsen, ville icke låta sig nöja med det obestämda och ungefärliga, som var tillräckligt för det då äldre släktet. Man fann icke nog att » se naturen så som den af en himmelsk ande måste å- s k å d a s », hvilket den gamla kritiken hos oss hade funnit så förtjänstfullt, utan m a n gick u t i naturen och såg med egna jordiska ögon, äfven om man icke ännu stannade där och fullbordade sin tafla i fria luften. Adertonhundrafemtiotalets målare tilltrodde sig icke att, såsom sina föregångare, återgifva » själfva andan » i en främmande Nordling. Trhins Tryckeri Aktieholnff 7 de årg.