Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Torsten klädde sig i skjortan, som genast passade honom godt, fastän den till och med synts honom väl liten till dvärgen. Denne tog äfven af sitt finger en silfverring, räckte den åt Torsten och bad honom förvara den väl: aldrig skulle penningar fattas honom, medan han ägde den ringen. Sedan tog han en svart sten och gaf Torsten. »Om du håller denna sten dold i din hand, så ser dig ingen. Mera äger jag icke, som kan vara dig till någon nytta, men här får du till sist en annan sten, hvarmed du kan bereda dig nöje.» Han tog upp en ny sten ur sin pung, och med den följde en stålbrodd. Denna sten var trekantig; den ena sidan var hvit, de både andra voro röda, och rundt om den drog sig en gul rand. Dvärgen talade: »Om du slår med brodden på stenen, där den är hvit, kommer en så väldig hagelskur, att ingen vågar vända sina ögon emot den; men vill du mildra skuren, så skall du slå på den gula randen — då kommer solsken, så att allt haglet till sist smälter. Slår du åter på det röda, så far eld fram och glödande aska med sprakande gnistor, så att ingen vågar häller dit rikta sina ögon. Med brodden och stenen kan du ock råka allt hvad du vill, och stenen vänder tillbaka i din hand, så snart du kallar på den. Med flere gåfvor kan jag ej belöna dig för denna gång.» Torsten tackade för skatterna och gick sedan till sina män. Och var denna utflykt bättre gjord än ogjord. Strax därefter fingo de förlig vind och seglade österut. Då föll med ens tungt mörker öfver dem, så att de icke visste, hvar de seglade. En half månad varade denna synvilla. Omsider blefvo de dock en afton varse land. Snart kastade de ankar och lågo där om natten. Om morgonen blef det godt väder med vackert solsken. De hade kommit in i en lång fjord och rundtom sågo de skogar och fagra fjällsidor. Ingen ibland dem kände till detta land, och något lefvande väsen kunde de icke se, hvarken fyrfota djur eller fåglar. Sedan de slagit upp sitt tält på land, sade Torsten: »Jag vill kungöra för eder den plan, jag nu hafver: i sex dagar skolen
Hysande denna åsigt, anser jag, att vi ej böra i otid skapa kommunala former, hvilka, då ett fullt utveckladt kommunal-lif ännu saknas, endast blifva skeletter utan kött och blod, utan fast heldre låta den redan befintliga, ehuru ringa, kommunalandan tillväxa i de former, sorn finnas, hvilka, enligt sakernas naturliga gång, skola bortfalla, då de befinnas vara för tränga, och lemna rum åt andra mera ändamålsenliga. Jag anser således, alt Utsk:s hemställan bör af R. o. Ad. godkännas. Hr Tersmeden, Pehr Reinh.: Kort bar Hr Flach varit i sin recension öfver min motion, kort och sakrik har han funnit motionen, hvilket lian väl funnit lofvärdt, men derjemte dessa saker ganska betänkliga: Kort vill jag nu äfven vara i besvarandet af hans anmärkningar. Att jag inskränkt mig lill att endast upgifva grunderna för ett kommunal-väsende, har, såsom jag redan i mitt förra yttrande nämnt, skett med afsigt. Jag har nemi. velat ål Ulsk. öfverlemna mödan och äran af att utarbeta ett fullständigt förslag i ämnet, ifall de af mig upställda grunderna godkänts. Hr Flach har först och främst klandrat, att jag föreslagit, det vården om omyndigas arf skulle updragas åt sockne-nämnderna, och lian har sagt, att detta skulle vara ett ingrepp i det rent juridiska, som tillhör domaremakten. Jag får göra den värde talaren upmärksam deruppå att förslaget härom endast alternatift är af mig framstäldt, nemi. ifall en ändring i de lagstadganden, som handla om förmyndareskaper, skulle kunna tillvägabringas: vi veta dessutom att något likartadt blifvit med mycken framgång i ett län under ledning af dess styrelse försökt och befunnits ganska välgörande. Vidare har Hr Flach klandrat, att jag velat lemna allmänna upbörden i sockne-nämndens händer. Han har ansett detta förslag välment, men olämpligt och opraktiskt. Min mening har icke varit, att sockne-nämnden in corpore skulle utföra detta bestyr; det kunde ske genom dertill utsedda ombud, och sålunda, åtminstone hvad de personella skatterna vidkommer, bringas lill verkställighet.
Ingen lärer väl nemligen kunna numera bestrida, att bränvinslillverkningen i det skick, hvari den nu bedrifves, är en af grundorsakerne härtill. Då Utskottet sålunda funnit, att följder af en så bedröflig och för hela samhällets bestånd vådlig art hafva uppkommit af den hittills följda lagstiftningen lör berörde näring, och erfarenheten äfvenledes numera torde hafva ådagalagt, att en, på sunda grundsatser byggd, bättre lagstiftning härför knappt torde kunna erhållas på den väg, som hittills blifvit följd, med mindre, än alt ett på full sakkännedom och rationella grunder byggdt förslag till författning i ämnet blifver ularbetadt och för Rikets Ständer framlagdt, för att af dem discuteras och antagas; så kan Utskottet, instämmande i hufvudsaken af motionärens förslag, ej annat än vördsamt tillstyrka, att Rikets Ständer måtte i underdånighet anhålla, att Kongl. Majrt läcktes låta, med fästadt afseende såväl å vårt lands förhållanden, sorn å hvad inom Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Utlåtande, N;o 128. 5 andra länder blifvit i afseende på bränvinslillverkningen och beskattningen derå tillgjordt, af sakkunnige män utarbeta ett förslag till Författning, omfattande såväl nödige reglementariske föreskrifter för brunvinsLi 11 verkningen, som den grund för beskattningen å densamma, hvilken kan anses innefatta den säkraste controll, och alt Kongl. Maj:t derefter Läcktes i ämnet afgifva Nådig Proposition till nästsammanträdande Rikets Ständer* Stockholm den 16 Januari 1845. Reservationer. Af Riksdagsfullmäktigen Ola Jeppsson: ’Då 56 §. Riksdags-Ordningen uttryckeligen stadgar, att, med undanlag af grundlagsfrågor, inga nya ämnen af Riksdagsmän må väckas sedan en månad från Riksdagens början tilländalupil, på sätt i 27 §. blifvit föreskrifvet, såvida icke sådana frågor af redan fattade beslut, eller redan upptagna ärenden, eller under
St:r, i öfverensstämmelse med K. M:ts Nåd. förslag, uppfört på stat, så kan jag så mycket mindre hafva något att anmärka mot K. M:ts af Utsk:t tillstyrkta förslag, som den K. Propos:n fullkomligt öfverensstämmer med den åsigt, jag lika med Hr Cederschiöld vid förra riksdagen yttrade, och jag önskar att denna åsigt då hade gjort sig gällande, hvarigenom allt det besvär, som nu måste ega rum att omgöra hvad man då gjorde, hade varit helt och hållet besparadt. Jag tillstyrker således bifall till K. M-.ts Propos. Frih. Bonde: Jag finner till min ledsnad att jag mindre tydligt uttryckt mig, då jag sednast hade ordet, ty jag kan omöjligen föreställa mig, att den utmärkte talaren, som behagat corrigera min uppgift om löneförvandlingarne, om jag så får säga, icke förmått riktigt uppfatta meningen af mitt anförande. Jag tillräknar icke honom felet, utan ensamt mig! Jag trodde och tror mig hafva yttrat, att man ämnade öka öfriga tjenstemäns löner till 3,000 rdr genom att minska Sekreterarens med 1,000 rdr. Har jag deremot sagt 2,500 rdr, så har jag begått ett misstag, en lapsus linguas, och då har den utmärkte talaren onekligen rätt. Det är för öfrigt icke om dessa lönebelopp jag talar, utan jag fäster mig uteslutande vid Sekreterarens lön och protesterar emot dess nedsättning. Denna min åsigt har t. o. m. icke kunnat rubbas af sjelfva Statskalendern, hvilken den utmärkte talaren beha - 498 Den 26 Maj e. m. gat citera. Jag har icke denna bok tillhands och erkänner dessutom oförbehållsamt, att jag åt detta för mången säkerligen intressanta opus egnat ringa studier, men antar såsom alldeles riktigt den passage, som den värde talaren behagade uppläsa, eller att under artikeln statistisk centralbyrå tre t. f. tjenstemän finnas uppförda, utan någon vidare klassifikation dem emellan. Hvad jag dock med säkerhet vet, är att Hr Ljungberg för det närvarande uppbär Sekreterare-lönen af 4,000 rdr rmt.
Liksom han i sina riksdagsanföranden i formelt hänseende oskillerade mellan de tvänne ytterlighetspolema af det burleskaste hvardagsspråk och den mest högtrafvande patos, svajade han icke sällan hvad sjelfva innehållet vidkom afoch an från öfverdrifvet svärtande och nedsättande af sig sjelf till ännu öfverdrifnare sjelfberöm. Liksom » bränvinsse-natorn » eller egenkära komedianter talade han ytterst gärna om sig sjelf, men medan L. O. talar om alt det storartade han skall uträtta, talade Sp. om alt det myckna han redan gjort, för att derigenom styrka siria konklusioner. I likhet med L. O. förstod han ock att skaffa sig lysande biografier i utländska tidningar. Till sina riksdagsbröders disposition stälde han villigt och oombedt sin rikt skiftande erfarenhet, som tycktes omfatta alt möjligt, från sättet att behandla » pinplågan » utländska profryttare och länsmännens ställning till hvad de svenska diplomaterna i Paris behöfde för att bistå de svärmar nödlidande landsmän, hvilka ej unnade dem vara i ro. Han var synbarligen, om man vill tro honom sjelf, snart sagdt en sådan der för riksdagen oumbärlig uppslagsbok. Men också hade han haft mer beröring med svenska folket och kände bättre dess innersta tankar än kanske någon annan i Andra kammaren — så sade han åtminstone sjelf. Och hvad icke svenska folket kunde upplysa honom om, det fick han veta af de talrika framstående utländingar, t. o. m. konungar och furstar, han resonnerade med på sina många utländska resor. Uppenbarligen gillade han den zolaska metoden med » documents humains ». T. o. m. hans egna familjeförhållanden fingo tjena såsom bevisningsmaterial, t. ex. då han såsom ett prof på känslofullheten, hvilken gjorde kvinnorna ej fullt lämpliga att bestämma öfver sin hand, anförde sin i8: åriga dotters ohäjdade sorg öf-ver en favorithunds bortgång.
Hartmansdorff yttrat sig före Hr v. Troil och då afgifvit sitt hufvudsakliga ändringsförslag., ehilru han detsamma modifierat. H. Ex. hemställde således, om R. o. Ad. behagade såsom sin gemensamma tanka godkänna det af Hr v. Hartmansdorff framställda, ofvan uppgifna förslag till förändrad redaction af 41 § Riksd.Ordn. Ropades starka ja, blandade med många nej. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, det han tyckt sig finna, att ja öfverröstat nej. Gr. von Fersen, Hans: Sedan Hr Gr. o. Landtm, nu förklarat, att Ståndet sorn sin gemensamma tanka antagit Hr v. Hartmansdorffs förslag, vill jag blott reservationsvis förklara, att jag för min del instämt med Hr v. Troil, och att jag ej kan inse någon rättsvidrighet i hans förslag, då Statsrådets ledamöter i allt fall varit oförhindrade att utfärda fullmagter för sina ätter. Hr Cederschjöld: Jag anhåller, att Hr Gr. o. Landtm, nu måtte framställa propos. på det särskilda tillägg jag föreslagit. Frih. Ehrenborgh: Sedan R. o. Ad. redan som sin gemensamma tanka antagit Hr v. Hartmansdorffs förslag, hemställer jag, om icke en propos. på Hr Cederschjölds tillägg skulle kunna leda till uppbäfvande af det redan fattada beslutet, då ordet äga, sorn finnes i Hr v. Hartmansdorffs förslag och innefattar blott en rättighet, skulle genom Hr Cederschjölds tillägg förvandlas till en pligt. Jag öfverlemnar emedlertid detta till Hr Gr. o. Landtnäs eget bedömande. Hr Cederschjöld: I anledn. af den siste värde talarens yttrande får jag blott erinra, att mot en ägande rättighet måste alltid svara en pligt, och att Statsrådets ledamöter således, då man gifvit dem rättighet till inträde hos RiksSt;n, redan sjelfmant böra anse sig pligtiga att infinna sig der, då något
Deraf kallar man det samma rummet BaalPerazim. Och de läto der deras afgudar; men David och hans män togo dem bort. Men de Philisteer drogo åter upp, och lade sig neder i Rephaims dal. Och David frågade Herran. Han sade: Du skall icke draga ditupp; utan kom bakuppå dem, så att du kommer uppå dem in mot päronaträn. Och när du får höra, att det ruskar öfverst uppe i skatarna af päronaträn, så var vid ett friskt mod; ty Herren är då utgången för dig, till att slå de Philisteers här. David gjorde som Herren honom budit hade, och slog de Philisteer, ifrå Geba allt intilldess man kommer till Gaser. Och David samlade åter alla de unga män i Israel, tretiotusend. Och stod upp, och gick bort med allt det folk, som när honom var af Juda män, att han skulle hemta dädan Guds ark, hvilkens namn heter: Herrans Zebaoths Namn bor deruppå öfver Cherubim. Och de satte Guds ark uppå en ny vagn, och hemtade honom utur AbiNadabs hus, som bodde i Gibea; men Ussa och Ahio, AbiNadabs söner, drefvo den nya vagnen. Och de förde honom med Guds ark utur AbiNadabs hus, som i Gibea bodde; och Ahio gick framför arkenom. Då spelade David och hela Israels hus för Herranom, med allahanda strängaspel af granträ, med harpor, och psaltare, och trummor, och bjellror, och cymbaler. Och då de kommo till Nachons lado, tog Ussa till, och höll Guds ark; ty oxarna gingo afsides utaf vägenom. Då förgrymmade sig Herrans vrede öfver Ussa, och Gud slog honom der för hans öfverdådighets skull, så att han blef der död vid Guds ark. Då var David bedröfvad, att Herren så sönderref Ussa. Och vardt det samma rummet kalladt Perez Ussa allt intill denna dag. Och David fruktade sig för Herranom på den dagen, och sade: Huru skall Herrans ark komma till mig?
Dess kall borde vara, att grundligt och lugnt granska det närvarande förhållandet, Öfver sina anmärkningar och förslag inhämta allmänhetens yttrande och deraf ledd till ny begrundning/ånteligen för kommande Ständer framlägga resultaterne af sin mognade forskning.: Vi hafva redan vid denna Riksdag erfarit de välgörande följderna af en sådan canseqvent utförd förberedelse. Skulle vi icke då vilja skaffa kommande Ständer en sådan, rörande ett ämne af så alla andra öfvertråffande vigt, som det ifrågavarande ? Då de constitulionella Statsförfattningarna äro ägta harn af Protestantismen inom 74 Sen 22 november e, m. kyrkan, måste de betjena sig af samma medel till bestånd, som deras moder anvåndt, nemligen , beredd allmän klar och säker insigt. En fri Stats fria Ständer hafva således dubbel pligt att arbeta för det ändamål, som år satt för hela slågtet : harmoniskt utvecklad bildning efter ideér och förådladt menniskovårde. Bilaga till Ple.viiProtocollet för d. 22 November, eftermiddagen. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Dell 11 Augusti. 1D1 Herr LiIverstotve, 6u8Mk ^brabrrm. Utom den Z, svin nu ar upläst, sinnes äfiven en annan, hivilken bestämt bjuder, at Riksens etander ej mä befatta sig med frägor vin Ämbetsmäns tiloch afsattande, eller Regeringens Besiut, i följe hwaraf jag tror, at den af Baron »väckta frägan här ej kan komina under ofwerläggning. Friberre 8tLeI förmente, at den dä mätte kunna förwisas til något Utstött. Uppä ätstillige Ledarnöters ästundan, föresiog^ Herr Landtmarstalken, at detta äinne mätte fä hwila, och Friherre 8mel deroin förstassa sig pälitelig uplpsning, i bändelse det wore afbestaffenbet, at kunna af Ridderstapet och Adeln uxtagas. Herr Uiönig, ?ebr, upläste följande Memorial :
Uplästes til justennF följande underdäniga skriftvelse til Hans Kongl. Maj:t: Stormagtigste Allernadigste Konung! Sedan Nikfens Stander inhämtat nödige underrättelser om alla de Krono-Fisken, Qwarnar, Färjor, Broar och Krogar med siere dylike lägenheter, hwilka för Kronans räkning äro, dels pä wisse är, dels pä obestämda lider, ut-arreu6er36s, fä Riksens Stander härmed hos Eder Kongl. Maj:t i underdånighet anmäla, det de, hwad häribland angar dem, som pa witza ar aro Ut-airenäeracle, ansett säfom en fösid af redan stadgade Författningar, hwilkaS iakttagande wederbörande äligger, at, enär nu svarande /ärrenäen til ända löpa, lägenheterne warda ä nyo uppå allman /guckion j wänlig ordning, genom Kammar-^o>lc,-§ii försorg til den mastbjudanDe under ärrenäs uplärne pa sa lang lid, som Författningarne föreffrifwa, samt at, widkommande dem, hwilka pa obestämd tid äro ut-arrencler»(le, ingen anledning förekommit, som, da Torneå Elfs Laxfiske samt Nyqwarns Qwarn och Bro undanlages, funnits böra leda til rubbning eller förändring uti hwad de derom ingängne LommA och gifne förordnanden utstaka.
Jag tror för min del, att det, pä sätt Gr. Mörner anmärkt och visat, är nödvändigt, ali denna föreskrift antager egenskapen af en allmän lag. 1 afseende pä det stift, hvaruti Doctor Säve är tjenstgörande, är jag i tillfälle alt känna, det vida mera noggranhet i kvrkböckernes förande der iakttages, än pä andra ställen; men jag har dock i flera af Ilikcts provinser haft tillfälle att öfvertyga mig derom, att anteckningarne i detta afseende ofta varit felaktiga, och föranleder delta mig ytterligare alt yrka nödvändigheten af ett allmänt stadgande, som försäkrar de personer, som vilja hafva utdrag ur kyrkböckerna, att de kunna fä dem på ett offentligt ställe, hvilket consistorium är. Jag instämmer i den talares yrkande, som begärt bifall till betänk. Hr von Hartmansdorff: Då ledamöter af delta Hus, särdeles den siste talaren, hvilken bör hafva sakkännedom i detta ämne, förklarat, att Cleri Comitialis af mig nyss upplästa circulär icke haft den verkan, som jag förmodade; så afstår jag frän mitt yrkande på afslag å denna punkt. « Uppå härefter framställd propos., blef LagUtsk:s betänk. N:o 33 af R. o. Ad. bifallet. Hr von Hartmansdorff, Au g.: Som Bondeoch BorgareStm bifallit betänk. ang:de lika giftorätt och arfsrätt, hvilket R. o. Ad. afslagit, mert PresteSt. ännu icke fattat sitt beslut derutinnan, och utgången af saken följaktligen på PresteSt:s beslut beror; så hemställer jag vördsamligen, alt R. o. Ad, mätte inbjuda Oen 14 December f. m. 303 Högv. PresteSt. alt sig med R. o. Ad. tili dess beslut förena och att en deputation nu genast finge fördenskull afgå till PrestcSt., emedan jag i annat fall befarar, att inbjudningen kommer för sent. Frih. Cederström, Thure Fredr.: Jag bestrider visserligen icke Hr von Hartmansdorff» yrkande, att R. o. Ad. malte inbjuda Högv.
Skrifvelse, N:0 131. 293 Transport 300: af Januari lill slutet af Mars hållas af den ordinarie läraren eller någondera af underlärarne en timma dagligen eller tvänne timmar hvarannan dag 400: lill förhöjning i det för undervisnings meddelande vid samma skola i läran om ångmachiners konstruktion och behandling bestämda arfvode från 200 till 300 R:dr 100: » förhöjning i arfvodet för under-läraren vid Götheborgs Navigationsskola frän 200 till 400 R:dr 200: » arfvode för undervisnings meddelande vid samma skola i läran om ångmachiners konstruktion och behandling 200: » förhöjning i arfvodet för under-läraren vid Gefle Navigationsskola från 200 till 333 R:dr 16 sk 133: 16. — » arfvode för undervisnings meddelande vid sistnämnde Navigationsskola i läran om ångmachiners konstruktion och behandling 166: 32. — # förhöjning i arfvodet för under-läraren vid Malmö Navigationsskola från '200 R.dr lill 333 R:dr 16 sk 133: 16. — » förhöjning i arfvodet för under-läraren vid Kalmar Navigationsskola 133: 16. — » förhöjning i arfvodet för under-läraren vid Hernösands Navigationsskola 133: 16. — tillhopa 1.900: hvarigenom, med tillägg af den i nästföregående punkt tillstyrkta årliga summa för Stockholms Navigations-skola 2,800: anslaget till Undervisnings-anstaller för handel och sjöfart komme alt ökas med tillsammans 4,700: deraf dock E. K. M:t ansåge 4,000 R:dr kunna betäckas genom öfverflyttning lill nämnde anslags-titel från 6:te Hufvudtitelns anslag till befrämjande i. allmänhet af handel och sjöfart, så att på det hela tillökningen i staten blefve endast 700 R:dr. Rikets Ständer anse det vara ostridigt, att
Nåd varit i tillfälle att med rätt betydliga frivilliga sammanskotter af Spannmål och penningar bispringa sina nödställda medborgare i de provincer som lidit af missvext. Den allmänna Näringsfriheten, som genom utkomne författningar småningom blifvit utvidgad, synes vara den säkraste grunden för den allmänna välmågans tillväxt; och om det tvång som ännu äger rum så väl för Bruksoch Bergs-handteringens idkare som för andra slöjder, efter hand blifver upphäfvet, skall otvifvelaktigt så väl Bergsoch Bruks-Näringen, som Öfrige slöjder, vinna en önskad förkofran , då dervid hör iakttagas att de utskylder och onera som nu grundas på monopolier och inskränkningar i samma mon minskas och upphäfvas, helst Staten ej äger rätt att vänta afgifter af monopolier som genom Förfaltningarne allt mer och mer undergräfvas. Westerås Slott i Lands-Cancelliet den 27 December i833. F. RIDDERSTOLPE. A W. AHLBORG. L. O. AHLM. i .i , ,.i Lea i.. i * o; •' ' ’ - ■ . ■ - ■ Tabell för Städerne inom Westmanlands Län. Westerås Stad. Stadens Innevånare Hus och Tomter , •lord ••••■••••••• Tobaksoch Snus-Fabrik. Spegel-Fabrik .. Summa Arboga Stad. Stadens Innevånare Hus och Tomter med derunder lydande skog Jord . . .. Stampar Sterbhus, Testamenten och Gåfvor Summa a e « O n sr H o 5 r1 03: Oq ci Z3 O < n vr o o ET 3 Oq X> Jord. Stadens Innevånare . Hus och Tomter Jord ...*■■-. Strump-Fabrik Summa Sala Stad Stadens Innevånare Hus och Tomter . Jord . Klädes-Fabrik . * . Backstugor Utom Bergslagets Arbetares tilldelningar Tullmjol-Qrarnar med nio pär stenar Silfver-Verk Rödfärgs-Verk ‘ ' Kalkugnar ./.\V. Hagel-Fabrik ... Bevillning.
Men äfven i detta undantag igenfinnes den allmänna regeln, såvida Justiliae-ombudsniännen endast för den i nyssnämnde § beskrifne händelse eger att begagna sin åklagaremakt i mål sorn ej är af allmän vigt. Lagarnes uppsåtliga åsidosättande och kränkning, brott, som beredde alljnän osäkerhet för medborgares rättigheter, ålåg det Rikets Ständers Ombud att beifra. Ovarsamheten, det ouppsåtliga och obetydliga felet, som ej rubbade samhällsordningens grund eller väsendtligen störde samhällets moraliska lif, kunde ej fordra Folkombudets uppträdande och användande af dess åklagaremagt. Felets anmälan hos Konungens Justitiae-Kansler ansågs innebära all erforderlig säkerhet lör vinnande af nödig rättelse, och åklagarekallet, hvarmed andra åligganden förenades, blef långt ifrån den enda, knappast den hufvudsakligaste besLåndsdelen al embetet. Annorlunda synes likväl Justitias-ombudsmanfien hafva uppfattat sitt kall då man vid granskning af hans embelsredogörelser finner, att af de åtal, han anställt, eller låtit anställa, större delen egt rum i mål, som enligt 3 § i Instruktionen endast bort af honom hos Konungens Juslitoe-kansler anmälas och till en annan del varit föranledda; af någon otydlighet eller tvetydighet i lagar och författningar, hvarigenom äfven handt, att åtskilliga af dessa Lag-Utskottett Utlåtande, N o 4. 9 åtal blifvit ogillade. Genom ett sådant åklagare-maktens användande måste Justitiae-ombudsrnannens verksamhet onödigtvis förnötas och hans uppmärksamhet afvändas från hans rätta mål. Tiden, upptagen af små värf, blir otillräcklig för de stora, och, då man i Justitiae-ombudsrnannens embetsberättelser påträffar en bekännelse, sådan som den, att han under sednare år föga tänkt på brottmåls-lagstiftniugen i sin helhet, ser man deruti endast en oundviklig följd af den grund, hvarifrån han isin verksamhet utgått.
Majlts den 5 dennes e. 111., på hordet lagde Nådiga Skrifvelse till Riksens Ständer, angående Granskningar af Tullverkets Räkenskaper, såsom ock af Räkenskaperne för vissa under Krigs-Collegium och Seraphimer-Ordens-Gillet stahle Cassör; jemte de af åtskillige Ledamöter, i anledning deraf denna dag afgifne yttranden. Lag-Utskottet: Kongl. Maj:ts den 5 dennes e. m., på hordet lagde Nådiga Skrifvelse till Riksens Ständer, angående en förändring i 5 Cap. I §. Missgernings-Balken; jemte de af åtskillige Ledamöter i anledning deraf, afgifne yttranden. Frun VällojL Borgare-Ståndet. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet: Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition den 10 dennes, om nedsättning iden årliga Saltpetter-gärden. 82 * i o,88 Riks-Ståndens 2:0 Herr Danielssons ytterligare Memorial, i den af honom förut väckte, och den 5 dannes remitterade frågan, om Förvaltning af Sjöärendernas indragande. Statsoch Lag-Utskotten: Ilerr J. Cronii Memorial, i den af Herr J. Lindström väckte och den 5 dennes remitterade frågan, om Kongl. Hof-Rättens öfver Skåne och Blekinge ställande på indragningsStat. Herr Johan Westins Memorial, om Handelen emellan Sverige och Finland. Från Hederv. Bonde-Ståndet. S. D. Remitterades till Stats-Utskottet: 1:0 Nils Håkanssons, från Kronobergs Län, Memorial, angående nedsättning af Biskops-lönerne. 2:0 Moses Johanssons, från Westerbottens Län, Memorial, angående Passevolanceafgiftens nedsättande. 3:o Johan Longbergs, från Gefleborgs Län, Memorial, i samma ämne5 jemte flere Ledamöters yttranden. Protocolls-Utdrag.