Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Men, med afseende å de många fördelar, densamma obestridligen bör bereda det allmänna, såsom affärs-rörelsens underlättande och i främsta rummet förminskning af den skada och förlust, som tillskyndas håde det allmänna och den enskilde genom Eoströfverier, så, och ehuru den i Banken inrättade portremiss-anstalt hittills ej synes afva ledt till åsyftadt resultat, torde det likväl, å andra sidan, äfven böra lagas i betraktande, all sedan dess införande ännu ej Ivänue år förflutit och att en under sä kort tid vunnen erfarenhet icke innefattar tillräcklig anledning att, endast af den orsak att anstalten för Banken medfört jemförelsevis stora utgifter, alldeles förkasta hvad så nyligen åstadkommits för beredande af allmänt gagn och nytta. Fasthéllre håller Utskottet före, alt den kostnad, Banken genom postremiss-rörelsen fått vidkännas, bör för framtiden kunna nedsättas genom rörelsens ordnande på ett mera lämpligt och ändamålsenligt sätt. Sålunda och då hufvudsakliga skälen till de gjorda anmärkningarne hem - Banko-Utskottels Memorial N:o 39. 21 lats från Bankens ringa inkomst af meranämnda anstalt samt från äfvenlyrel af och utgifterna lör indragningen af de vid Låne-kontoren uppkomna behållningar, torde först och främst den i 29 § mom. 1 litt. b af Banko-reglementet stadgade afgift af 4 sk. för hvarje l,000:de R:dr Banko, hvarigenom, enligt hvad Fullmäktige upplyst, icke ens kostnaden för porto och telegraf-depecher blifvit ersatt, böra förhöjas, åtminstone till 10 öre för hvarje l,0()0:de R:dr Biksini/nt, hvilket belopp ingalunda kan vara för högt beräknadt, särdeles om dermed jemföres den assurans-afgilt, som, jemlikt Kongl. Förordningen den IG Februari 1849, erlägges till Post-kassan för bref, som älgå under öppen rekommendation, utgörande 1 sk. för hvarje l()0:de R.dr.
Bränvins-tillverkare elier distillerings-idkare, som åt den vid hans bränneri anställde kontrollör eller tillsyningsman såsom gäfva något gifver eller erbjuder, böle från och med 20 till och med 200 Rtdr. Kontrollör eller tillsyningsman, som gåfvan mottager, vare lika ansvar underkastad och miste derjemte befattningen. § 81. Skulle bränneri-konlrollör, eller den, hvilken tillsyn vid bränneri eller distilleringsverk såsom tjenstpligt åligger, eller den, som är pligtig att förbrytelser mot denna författning åtala, sjelf beträdas med oloflig bränvins-lillverkning eller distillering, eller ali hafva främjat sådan förbrytelse eiler tillverkares försnillning af den afgift, han erlägga bör; varde dömd till fängelse med arbete från och med sex månader till och med tre år. Visar någon, hvilken det åligger alt tillsyn vid bränneri eller distiReringsverk bålla eller förbrytelser mot denna författning åtala eller redskap under försegling ställa, försummelse eller vårdslöshet i dessa åligganden; varde antingen för alltid eller under 332 ExpeditionsUtskottets Förslog till underd. Skrifvelse N.-o 125. viss lid från Ijenslen eller befattningen skild, eller ock fälld lill böter efter domarens bepröfva nde. 8 82. Varder, til! utrönande af förbrytelse mot denna författning, undersökning hos någon anställd emellan klockan 9 om aftonen och klockan 5 om morgonen, men sådan förbrytelse ej upptäckt: böle lörrättningsmannen från och med 5 till och nied 50 R:dr, der ban ej finnes hafva lill undersökuingen giltig anledning haft. Vägrar den, som undersökning i bränneri anställt, att betyg, som i § 94 sägs, åt bräuvins-tillverkare genast utfärda; bote 15 R:dr. § 83. Varder vid undersökning eller i anledning deraf förrättningsman våldförd, eller föröfvar ban sjelf våld i oträngdt mål; gånge dermed efter allmän lag. § 84.
M:s bifall; men då det, i flera afseenden skulle medföra en obestridlig nytta, och med de försigtighetsmått, som i den und. skrifvelsen finnas omnämnda, någon våda för missbruk deraf icke bör kunna befaras, föreslår jag vördsamt, alt R. St. ännu en gång må fatta och till K. M. , med begäran om Dess sanclion, öfverlemna sitt beslut, i likhet med ofvannänmde skrifvelses innehåll. 7. Både vid i8a3, 1828 och 1829, samt 1834 och l835 årens riksdagar, eller trenne särsilda gångor efter hvarandra hafva R. St. hos K. M. i und. anhållit, att landsfiscalst jensterna, såsom obehöfliga, måtte upphöra; och redan hafva vid denna riksdag af flere ledamöter inom detta Hus, vid remissen af K. Mts propos. angtde lönereglering för Landsstaten, önskningar blifvit framställda om dessa lönlösa befattningars afskaffande, ehuru någon formlig motion derom hos R. o. Ad. ännu icke blifvit väckt. En så ofta, och alltid ifrån så många håll, särdeles inom Bonde-St., förnyad opinionsyttring tyckes utvisa, att R. St.*s begäran är grundad på en enstämmig öfvertygelse inom särskilda landsorter hos dem, som stå i närmaste beröring med dessa tjenstemän: och då delta ämne vid föregtde riksdagar med all nödig uppmärksamhet blifvit utredt och betraktadt från alla sidor, och något annat skäl knappt lärer förefinnas för en vägran att efterkomma folkets, genom dess representanter, så ofta gjorda anhållan, än intresset för åklagaremaktens högste Chef, att äga under sin omedelbara disposition ett antal a-f underlydande; så vågar jag vördsamt föreslå, att R. St. ännu en gång till Konungen ingå med en und. anhållan om dessa tjensters indragning. — Jag anhåller om remiss af denna motion till Ekon.Utskottet. 8. På de grunder
Förrättas val i församling, der stort antal af röstande samt rösternas fördelning i brutna ojemna tal gör det omöjligt att, utan valförrättningens oskäliga förlängande, innan dess slut summera vallängden, då må, enär på framställning af valförrättare!! de fleste närvarande röstägande så besluta, med längdens summering till nästa söcknedag anstå. I sådan händelse skola dock, innan förrättningen afslutas, de röstande välja ombud att vallängdens summering öfvervara; hvarefter längden, jemte dertill hörande handlingar, inlägges i omslag, som med valförrättarens samt någon af bemälde ombuds sigill förses; och blifver denna försegling orubbad, till dess den på tid, som för summeringen utsatt är, i valförrättarens och ombudens närvaro bry tes. Yalförrältaren vare då ock skyldig att nästföljande Söneller Helgedag låta meddela församlingen underrättelse om valets utgång; och beräknas besvärstid i delta fall från den dag, då valets utgång kungöres.
Denna pligt är fullgjord, och jag vädjar till hvarje inedlem af detta upplysta samfund, hvilkendera har rätt i sina åsigter rörande ifrågavarande Provincers sammanslående, Herr Montgommerie, eller jag. Sedan saken genom mitt förra anförande blifvit tillräckligt upplyst, vore det utan ändamål att vidare upptaga Ridderskapets och Adelns dyrbara tid med en ytterligare vederläggning, serdeles som ganska litet af det Herr Montgommerie nu andragit förtjenar att besvaras, Följande utbeder jag mig dock att få nämna Herr Montgommerie har sagt: att den nya vägen emellan Jemtland och Herjeådalen nästan aldrig begagnas, Sorn denna väg nyligen blifvit färdig har den icke förut kunnat nyttjas, Afven denna Herr Montgommeries oriktiga uppgift bevisar ett fortsatt bemödande att missleda allmän-’ na omdömet, * Herr Montgommerie har vidare sagtj att min uppgift om afsättning för Herjeådalens invånare, i Ostersund, är stridande emot min egen fem-års-berättelse, der nämde Stad uppgifves blot* som en stor By. Mitt yttrande innehåller: att på Östersunds Marknader kunna Herjeådalens invånare både köpa sina behof och föryttra sina varor, hvilket fullkomligt är enligt med sanningen, och innefattar ingen motsägelse. Om i'Herr Montgommeries skrift skulle fia - 8 Deri, 16 Sept ernber 'f% ni» Kjä§ något, sorn vidare förtjena* vederläggning, oeS $iu undgått min uppmärksamhet, lplir jag i tillfälle, at,t deröfver yttra mig, då saken till pröfning förekommer i Utskotten, der jag hat dea äran. att .vara .Ledamot. Herr Grefven och L.andtMar&Malken hemställ»- de, att så val Herr Montgomrneries ofvannämnda Memorial, sorn innefattade svar å Herr von Törnes anförande, i anledning af Herr Montgommeries anmärkningar vid Statssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottens den a a sistledne Augu.* sti eftermiddagen återremitterade Utlåtande, orra ateria ”gande af Herjeådalen till.
Om vi hysa misstroende till oss sjelfve, om vi Kidd, o, Ad, Prot. 5 Band. 5i. 482 Den 22 April e. m. nu sakna anledningar att använda den rättighet 107 §. lemnar oss, så böra vi ej betaga våra efterkommande ali utväg dertill, genom Grundlagens ändring på det af Utskottet föreslagna sätt. Jag kan ej finna skäl, hvarföre Riksens Ständer skulle öfverlåta åt ConstitutionsUtskottets välbehag äfven den rättigheten, att möjligen kunna förhindra Representationen, att under skydd af Grundlagen, till Thronen, under form af önskan, framföra uttrycket af en allmän opinion, der den vore till. Jag kan ej afhålla mig att yttra, det ConstitutionsUtskottet i denna fråga ägt tillfälle att visa en mera sann, en mera lefvande frihetsanda, om dess Betänkande snarare sökt sätta Representationens önsknings-rättighet i sådane frågor utom allt tvifvelsmål hos dem, som kunna önska det motsatta förhållandet. Jag finner ingen anledning att göra ConstitutionsUtskottet till en enväldig beherrskare äfven öfver en allmän opinion, som likväl sällan låtit tvinga sig. Vi håfve inom dtnna samling för mångå Ättlingar af de namn, som pryda Svea Rikes Råds längd, för att jag skulle behöfva tala om de förtjenster, som förenades hos dem, under en tid då de af Riksens Ständer sattes af och till; men hvarje billig skall i denna sanning finna, huru grundlös den invändningen kan blifva, att 7' skicklige Rådgifvare skulle komma att saknas^ om Riksens Ständer blifva bibehållne. vid den inskränkta rättigheten, att i underdånighet anhålla örn deras encUledigandej när Nationen en gång Den 22 April e.m. 485 trodde sig hos dem finna anledningar till sina bekymmer, sitt lidande och sina olyckor.
Det här upptagne utrymme utgjordes af de Magaziner , sorn voro och än äro belägne i Frösö Skants, men sedan detina Skants redan till någon del är och än vidare skall raseras, har nödige anstalter till ett nytt Magazins uppförande vid Staden Östersund blifvit vidtagne, så. väl till uppbyggande af detta Magazin, som äfven ytterligare ett i Herjeådalen, hvilket af Landshöfdingen ansetts alldeles oundgängeligt , uppförts kostnaden förslagsvis till Utom detta Magazin skall i Norra Ångermanland af Allmogen ägas en så kallad KronoBod , som lärer inrymma 600 Tunnor, och i Södra Agertnanland en dylik, som intager 800 Tunnor , allt Oriad Säd. Hos Kongl. Maj:t hafva 2:ne .Rikdagsman af BondeStåndet under nu varande Riksdag i underdånighet anhållit, att af anförde skäl 2:ne Magaziner, utom det nu, befintelige, måtte i VesterNorrlands Län blifva inrättade, nemligen: Ett i Sundsvall och Ett vid Norrlungånger By i Sjölevads Socken al Norra Ångermanland. Lands höfdingen, häröfver hörd, har tillstyrkt anhållan. Målet är nu under öfverläggning i MagazinsDirectionen, och må nämnas, att Allmogen genom sine förenämnde Fulirnägtige å agit sig att sjelfve uppföra Byggnaden i Sundsvall , och förmodar Landshöfdingen, att Allmogen i Norra Ångermanland äfven ingår på sådana vilkorEmedlertid , och da UndsaitningsLagret i WesterNorrlands Län synes böra blifva omkring 5,000 Tunnor, torde Magazinslnrättnin gen dock, till vinnande af utrymme härföre, komma att något bidraga. Summan härtill uppföres förslagsvis till Till iståndsättande af ett utaf MagazinsHusen i Umeå fordras omkring Något vidare Magazins-utrymme i Länet synes icke behöfligt , helst , om beliofvet någon gång fordrar ett större upplag , utrymme skall kunna gifvas i Ailmogens KronoBodar, enligt hvad Landshöfdingen derom tillkännagifva.
Skrifvelse, N:o 16. 19 Majit och kronan må för garnisonens exersis, elen tiel af året denna pågår, få ostördt och utan afgift framdeles begagna samma fält, sorn af ålder varit dertill nyttjadt; samt 3:0 att, derest någon inkomst af hö-tägten på merberörda glacis-del nu tillfaller dertill berättigade tjenstemän, staden derför lemnar dem ersättning, så länge de qvarstå uti innehafvande tjenstebefattningar, hvarmed rättigheten till sådan inkomst kunnat åtfölja. Och sorn Rikets Ständer godtfunnit till hvad genom högstberörda nådiga proposition sålunda blifvit framstäldt, på deri upptagne skäl och och vilkor, lemna bifall, få Rikets Ständer sådant till svar bos E. K. M. i underdånighet anmäla. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 16 Februari 1848. Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 16 Febr. 1848. Preste-ståndet den 16 Borgare-ståndet den 16 Bonde-ståndet den 16 Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition , angående afskrifning af ett majoren J. Wernbergs sterbhusdelegare ådömdt ersättningsbelopp för en balans. (Stats-Utsk. Uti., N:o 32.) S. A. K. Sedan Krigs-kollegii artilleri-afdekäng, genom resolution den 15 December 1835 samt Kammar-rätten, medelst utslag den 23 April 1841, ålagt ej mindre aflidne tygvaktaren vid Götheborgs artilleri-ammunitionsförråd G. S. Tres lovas sterbhus att, för en efter hans död yppad balans i berörda förråd, godtgöra Kongl. Majit och kronan ett belopp, som vid behörigen upprättad liqvid blifvit bestämdt till 1,786 ridr 26 sk. 9 rist banko, än ock sterbhusdelegarne efter aflidne majoren J.
Ständer erindrat o>n sadanc anstalters widtagande, som till ernäende af detta högst wigtiga ändamäl aro oundwikeligeil nödige; och dä Ständet ansag de förbehåll hwilka Ständer i föiberSrde mätto beflutit, icke wara af den beskaffenhet - Den 14 April. 6i3 hel, att de hindra hufwudsakliga antagandet af detta förslag, som i wisit afseende är en fullföljd af det till samnta Utstötts handläggning förut öfwerlämnade och derstädes beredde ärende om Wargeringen, hwars uplösands tillägger den nu föreflagne National-Armeringen egenffap äfen förökad nödwändighet, har ock Ständet trott sig, utan behof af någon äterförwisning, kunna stadga desi förenämnde beslut, i den förmodan och med den wördsam, ma och wänliga önskan, att ds Nespectwe Med - Ständen häruti täcktes med Borgare-Ständet sig förena. Utsuga. Ux UrotocoUo I. keterLon. Sedan Dkputatronen afträdt företogs till afgjörande Allmänna Beswärsoch Oeconomie-Utskottets, sedan den z dennes pä bordet hwrlande, utlåtande angäende inrättningen för fattige barns upfödande; hwarjemte uplästes ett af Friherre L^ernsteät, La,t Oa?tnk, den 17 Mars till 'Urotocollet afgifwit Memorial i samma ämne. Grefwe 6vII ^llorx , Isdi-.ii Ilen liing, upläste ett fä lydande Dictamcn: Sedan Högloft. Heconomic - och Beswars - Utstöttek ^ Uppå flere i Riks-Ständen gjorde anmärkningar huswud^ sakeligen förändrat desi förra Betänkande i afseende pä fattige barns underhäll samt, med aterkallande af föreskrifter till utgifter i sadan wag, instränkt sig till det uttran.
I sinne, där nyss glädjen varit gäst, missräkningen drog in så tung — och sorgen — Det kändes svårt, det sved — probatum est Den korgen, ack, den usla papperskorgen! Han stel och känslolös har tagit mot, hvad milliarder varma hjärtan biktat, båd " det, som haltade på versens fot, och det, som var på rama prosan diktadt. Han bäddat uti djup och dyster graf så mycket, hvilket Idun sändts tillhanda allt ifrån Kattegatt till Alandshaf, allt ifrån Ystad upp till Haparanda. Ha ?i vägen stängt, som solljus skulle fört så mången själ till toppen af Parnassen. Den dumma korgen säkert aldrig hört: man leben muss — men också leben lassen. De stora tankar fingo döden dö, de dränktes uti Lethes mörka vågor. Hos må ?ige ?i ung och ljuft poetisk mö förr alltid släcktes skaldeeldens lågor. Hvad så vår vitterhet förlorat har, ho kan uppräkna det och det utsäga? — Om dessa snillefoster lefvat kvar, hvad rik, omätlig skatt vi skulle äga '. Hvad. ändlös rad vi då här skulle se af store, ljuse siare och skalder! Ack, för den korgens skull så föllo de — som för den blinde Hödcr fordom Balder. * Alla goda ting äro tre, därför skänka dig de tre påskäggen tro, h o p p o c h kärlek. V i k aldrig från Herran, tro på kyrkan, förtrösta på Gud, älska h o n o m intill döden. Från Iduns läsekrets. I pianooch Skaldernas kvinnor. pinofrågan. De damer, som hittills yttrat sig i Idun (se n:r 10) angående pianoklinkandet, torde icke illa upptaga, att jag vid deras anföranden gör ett par erinringar. » Bescbeiden » (se Idun n:r 10) har m e d rätta antydt, att mannen också kan vara en plågoande, o m han vill göra musik, utan att äga de egenskaper, som därtill äro oundgängligen nödvändiga.
Men vi måste kalla hit åskådare... gör en rörelse utåt danssalen. BLANCHE Ser Du denna gardin nu rör han sig som drar undan gardinen så att hela fönstersmygen synes och hon är ensam. MAGNUS. Sitter Du här ensam mitt hjärta? BLANCHE. Ja, jag satt och såg på stjärnorna. MAGNUS. som gör mig beklämd! ni går med larver för anmed händerna, men ingen slår till; det hviskas i Här sker så mycket som jag icke förstår, men siktet som om Ni ville dölja Era miner; alla hytta hål och vrår, men det blir aldrig ord; det enda jag erfar tydligt är förruttnelsens stank som kommer TREDJE AKTEN från vindsidan, långt, långt bortifrån den har nalkats de sista dagarne och den liknar liklukt vud är tungt af svåra tankar, och min moder är ser ut genom fönstret Blanche, min hvita ros, kom med mig! Mitt hufmig onådig, Kyrkan är mig onådig och själfva himlen är vred på mig! Ser Du norrskenets gröna etterdet är grönt som galla i kväll, och där sitter den icke veta.» Blanche... se på mitt hår om det strömmar rinna ner för att dränka de förtappade röde Mars som en spikböld... »Alla fasor får Du är svedt! Bannstrålen har hvisslat förbi och jag känner hur den trycker mig till marken Du synas med en biltog som folket spottar efter, Säg Blanche, vill Du gå i sällskap med mig? Vågar som barnen skrika åt och själfva djuren skygga för? BLANCHE. mig! Min älskade make, hvilka tankar Du hyser om Slår armarna om hans hals. kan icke! Hvad har Du på ditt samvete? MAGNUS böjer ned hufvudet. Se mig i ögonen, aldrakäraste! Hvad? Du BLANCHE. och biktat för Dig, sina precadiller. Fy! Han rodnar! Nej se moder! Då har han varit FOLKUNGA-SAGAN. INGEBORG hånfullt. »Ljufva synder skola bittert gäldas!» MAGNUS. I sanning, ja! BLANCHE. Hvem är den lilla trollerskan?
Det är nödigt att göra denna distinction, emedan jag behöfver reservera min rätt att yttra mig i den ena serskildt, ehuru jag yttrar mig i den andra. Frågan, om man kan vidtaga återremiss, bör behandlas först, innan man företager dessa ConstitutionsUlskottets Memorial serskildt. Det ena är frågan om princip, det andra om tillämpningen. I första frågan är jag af samma tanka, som bär blifvit framstäld, och som jag yttrat år 1818, Den 17 Julii f, ra. 55 attConstitutionsUtskottet icke är Rikets Ständers förmyndare. Det är ett Utskott, sorn skall bereda, ej besluta. Jag kan ej i det starka försvar för denna satts jag afgaf 1818 gifva vika; bevare mig Gud, att jag skulle lefva den stund, då jag bortgå!’en hårsmån af Rikets Ständers rätt; men annat blir, att icke missbruka denna rätt. Jag skulle anse mig missbruka den, om jag återremitterade ett enda af dessa Memorial. Herr Tham, Wolrath: I anledning af den tolkning Herr Cederschjöld gifvit åt 10-7 §. RegeringsFormen, anhåller jag att få yttra min opinion. Jag tror, att man tolkar helt olika, om man anser den första delen af §. stå i sammanhang med den sednare delen deraf, eller om man skiljer dem, och gör dem liksom lill olika §§. Gör man det sednare, kan man få stridiga meningar, men ej, om man låter allt blifva en §. Det sednare momentet behandlar ej sättet, huru sådana frågor skola afgöras, endast huru de skola väckas och remitteras. lovide §. innehåller: skulle ConstitutionsDt skottet anmärka, alt StatsRådets Ledamöter samfält eller en eller flere af deni, uti deras rådslag om allmänna mätt och steg, icke iakttagit Rikets sannskyldiga nytta, eller att någon StatsSecreterare icke med oväld, nit, skicklighet och drift sitt FörtroendeEmbete utöfvat, äge då Utskottet att sådant tillkännagifva för lii - 56
En förändring var detta i Styrelsens grundsatser, emedan de äldrenederlags-författningarne tydligen åsyfta, att inga andre varor, än de då tillåtne,. jemte till förädling ämnade P.udimaterier, ffngo på nederlag införas; och Kongl. Förordningen af den -jf 1 7&4 innehåller: attKgl. Majit funnit, att en beständig nederlagsfrihet ej instämde med Rikets nytta å andra varor än Salt, Säd, och Hampa, hvarvid måste anmärkas, att spannemål den tiden utgjorde en oumgängelig importärtikel, ganska anmärkningsvärd! vore äfven orri (såsom rykten den tiden förmälte) det vore sant, att näst före utfärdandet af Kongl. Majus Nåd. förbud mot införsel af Runi och manufac.turerade Bomulls-varor och 4 Statsoch Banco-Utskotlens Utlåtanden. cxv Bomullsgarn, betydliga partier blifvit fiån Nederlag införtullade, hvilka troligen utan nederlagsfrihet, icke på en gäng funnits vintertiden i Landet. Att Styrelsen likväl icke saknade opinjoh för denna handel, från några enskilde Riksdagsman, kan dock skönjas af det förslag, som gjordes vid »8*5 års Riksdag inom Borgare-Ståndet, att i million af Banquens Silfver skulle flyttas från Stockholm till Götheborg, för att användas i det på Nederlagsoch Transito-handel grundade Östersjö-Compagniet, och direkte nyttjas till förskott att uppkö. pa ochemot Provision foryttrafremmande Länders producter, hvaraf flera enahanda med våra. En på osäker eller origtig fot stäld Nederlags handel verkar till import och förbruk. ning af öfveiflödsvaror, samt motverkar vår inhemska rörelse, hvarvid man öfversett nödvändigheten och möjligheten af egna varu-lager (med undantag af Jern och Koppar) under det man befrämjat sådane för utlänningen äfven med uppoffring af egna Capitals användande dertill. Sålunda ,synes den klagan, till sin grundade beståndsdel hafva uppkommit, som kanske föranledde 1815 års Riksdag, åtminstone dervid uigjoide ett hufvud-änihe.
263 öfver arméen för vacklande genom onödiga och orediga författningar hvilka dels motsäga hvarandra, dels försvåra arméens behöriga skick.» Sådane omdömen, uttalade från sådant håll, torde förtjena afseende, helst om å andra sidan rustoch rotehållare äfven i fullt mått känt obehaget af ifrågav:de beskattningssätt; och att de det gjort, derom vittna deras bemödanden att genom samlandet af kassor, såsom beklädnadskassor, remonteringskassor, inbördes försäkringskassor m. m., söka hvälfva sina brydsamma åligganden på eärskildte i och lör dessa angelägenheter utsedde direktioner. Men vid något eftersinnande torde man lätt finna, att det, som eftersträfvas, nemi. bestämdhet, reda och enkelhet, sällan eller aldrig kan på sådan väg nöjaktigt ernås; utan att fastmer, genom de tillkomne nya länkarne emellan statsförvaltningen å ena sidan, samt rustoch rotehållare å den andra, man merändels ytterligare intrasslat redan förut nog invecklade förhållanden. Nugot annat sätt att ändamålsenligt ordna denna del af krigsförvaltningen, torde derföre fåfängt sökas, än att öfvergifva allt lappverk och gå till grunden med det felaktiga, d. v. s. att Styrelsen öfvertager de bestyr, som förnuftsenligt henne tillkommer. I sådan syftning, och på grund af hvad jag haft äran anföra, får jag vördsamt föreslå: Att Ständerna uti underd. skrifvelse anhålla, det K. M. behagade, sedan vederb:de blifvit hörda, afgifva till nä3tsammanträdande Ständer Nåd. Propos. med förslag till befrielse för rustoch rotehållare från deras egande befattning med rekrytering och remontering, samt underhåll af beklädnad, mundering ecb utredning m. m. — så för häst som karl — mot det att rustoch rotehållare åtaga sig, en gång för alla bestämda, i sammanhang med deu öfriga kronoupbörden årligen utgående utskylder, motsvarande de omkostnader hvartill förut varande åligganden kunde skäligen upskattas.