Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Inkommen, stadnar han en stund och betraktar fru Augusti, som, sysselsatt med sitt arbete, ej märker honom.) C. LÖFVENSTRÅLE (pekar efter A. Löfvenstråle). Han störtar till sitt förderf; men det är hög tid. Man misstänker mig verkligen för mordbranden; men blir jag 106 en rik man och representant för Löfvenstråleska familjen, skall jag nog svänga mig ifrån den affären. (Han intager en plats vid spaljern.) Må bröderne nu expediera hvarandra. AUGUSTI (deklamerar, men under fortsatt arbete). "Jag vördar denna lott, den nåd mig är beskärd, Att hjertat säger mig, att jag är kärlek värd." Hon deklamerar. A. LÖFVENSTRÅLE (för sig sjelf). AUGUSTI (betraktar sitt arbete). Så der ja, det här blir ganska nätt. (Fortsätter deklamationen.) " jag Sultans lagar lyder, Jag känner honom blott, hans ära och hans magt. Och är mitt enda hopp det band, han på mig lagt, Allt annat är en dröm." (A. Löfvenstråle närmar sig till henne. Då hon får se honom, reser hon sig upp.) Vore jag er Sultan. A. LÖFVENSTRÅLE. AUGUSTI. Min herre, hvad vill ni här? Sedan jag första gången såg er, har jag besökt theatern. Jag har sett er der. Ni är förtjusande. Jag anar intet godt, ifall han och Bernhard sammanträffa. (Hon ser åt fonden.) Om jag kunde ge honom något tecken. Det är omöjligt. Ni svarar mig ej. Ingenting har så intagit och förtjusat mig, som ni. Ni smickrar mig ... än edra hästar, hundar, vänner, er politik då? Raljera icke. Ni har väckt en böjelse hos mig, som jag ej känt förut. A. LÖFVENSTRÅLE. AUGUSTI. A. LÖFVENSTRÅLE. AUGUSTI (afsides). A. LÖFVENSTRÅLE. Om er beundran för mig endast sträcker sig till en applåd, är jag fullkomligt belåten. Skulle hon gäckas med mig.
St., dr 1834.) 4 20 Stanspott 3,008,547: 18. 6. 12:o iTCantalepenmngarne, wib jtjla ©tats;teglering upptagne tift 300,000 Di:br, anfeS nu funna påtäfnas att ut; gora **■*■*■**■*■*■ 30a,000: —- 13:o ilag mane* od; •^afaös^öföinge^äntait. ©tatswerfets anbel, beräfriab wib förra ©tatsregl. tift 60,000 «R:ör, upptages enligt ©tatS;£ontoiretS förjlag tift 62,000 ■ 3uflitiaes@tatens anbel öfas jemwäl ifrån 20,000 Oi:br tift 21,000: 83,000: 14:o (Setmtngeotrett af -^anötwetEare, bibehållna tr>ib en beräfning af ♦ 1,700: — 15:o ©terbh«0;öfgtften b:o b:o ♦ * ♦. 10,000: — —- 3 följb af Dtifetö ©tänbers beflut wib jtjla Dlifsbag,. hafina färjlfilba upplpSningar blifwit inforbrabe om orfafen, hvarföre jläberne @tocPf>oIm od; ©ötfjeborg marit befriabe från benna afgift: fommanbe Ijanblingarne i betta ämne att tift ©tatS;lttj¥ottet öfroerfemnas. 16:o 23oteemcöel, upptagas tift oföranbrabt belopp . 32,000: — 17:o Catualleft^egtmentevnes b«ft*>4cance;fpan; mål, äfmen till oföranbrabt belopp 24,250 tunnor it 5 Di:bt 121,250: — 18:o ©tånbtga^ote;»acance;afgtfcct: rott) 0£ånj?a jfnfantert;2\egimentenie, lifalebes till oföranbrabt belopp, eller 2,310 tunnor a 5 Dl:bt * ♦ - <- 11,550: — 19:o £tllfålltge Vacano od) ittötesafgiftet:, höja* i beräfning från 5,000 Dv:br till ♦ »■ *• * 6,000: 20:o ^nedte^otefrthets^meöel, bibehållas mib för; ut calculerabt belopp 1,000: — transport 3,580,047: 18, 6„ — 27 — transport 3,580,047: 18. 6. 21:o 25åtma»0O?acance;afgtft:en, lifalebes * . 25,000: 22:o 2fcut« od; ©alpete^färfåljntngsmebel, beräf; nas, enligt ©taS;(EontoiretS förjlag, rneb en förhöjning af 5,000 Dt;br tift .. 75,000: 23:o £ontvolI;jtåinpel;imöel, bibehållas rnib förra be; räfningen 8,000: 24:o Vlumnm-SLottttimtbtl, bibehållas äfwen mib förra beräfningen efter Olcttonnfomjl för ©tatsmerfet . ♦ 60,000: £Rummer;£otterietS flat och utgifter » 50,000: ilO,uuo: 25:o SåC* od; fLote*mtbtL ®enna infomfl, forn nrib förra ©tatSregleringen beräfnas till 50,000 Dl:br, och tmber be febnare åren berntöfmer lemnat öfmerjTott, upptages nu tift ett belopp, fmaranbe mot ben för ilotsmerfet förejlagna ©tatS; fumma: fommanbes h^ab berntöfmer inflpter att, enligt Dii; fets ©tänbers mebgifmanbe, referoeras till birect amoänbanbe för 2otS; och ^åfinrättningen . 53,066: 32. — 26:o f£t'fåttningar, berunbet inbegripna be få faftabe 35an|Tfa gptingsmeblen,
När vi här hört så många olika tankar om de serskildte punkterne i Utsk:s förslag, i thy att en del talare yrkat bifall till hela förslaget, en annan del endast lill vissa punkter, och ännu en Den 9 April. 305 en annan del ansett nödigt, att K. M:s nåd. npmärksamhet bör fästas på ännu tlere förhållanden än i förslaget omförroälas, så förenar jag mig med Hr von Hartmansdorff oell vågar tillstyrka R. o. Ad. att fatta det beslut, alt eo skrifvelse i ämnet bör till K. M. afgå, men att denna skrifvelse affattas helt kort, såsom Hr von Hartmansdorff föreslagit, så att de serskildta punkterne icke intagas uti skrifvelsen. Jag tror icke, att man bör sträcka anspråken för långt, enär jag trott mig finna att Utsk. till betydlig del förbigått del liufvudsakligaste, och K. M. i allt fall lärer taga i öfvervägande, hvad som i ämnet bör åtgöras. Dessutom anhåiler jag alt få fästa upmärksamheten derpå, alt ordningen, i hvilken desse olika punkter i Utsk:s förslag förekomma, är serdeles illa vald; ty då man börjar med ordandet om förbättrad själavård, är det mig oförklarligt huru man straxt derefter kunnat intaga frågan om förbättrad aflöning åt preslerskapet, något, som väl bör komma efter barnaundervisningen, enär denna aflöning är enl. min åsigt serdeles underordnad de öfriga frågorna o. s. v. När nu dessutom, i fråga om bifall till Utsk:s förslag, så olika meningar upkommit, synes mig alla dessa punkter böra ur skrifvelsen uteslutas. Det kan icke fela, ali förhållandet blir utredt i alla fall och vida bättre ån R. St. kunna framställa detsamma. I 3:dje punkten af Ulsk:s förslag förekommer härförulan en otydlighet. I denna punkt säges, att det lägre presterskapel bör erhålla skäligt arfvode. Hvad menas härmed?
Mä inga EMcitie - Möten hällas, som icke genom Knekte - Contracter med Regementerna är" af ning ffu e flebör Ryttaren eller Soldaten af Kronan underbällas, emedan den kosthällning som pälägges Soldaten wid flere eller färre dagars Möten, faller Rust eller Rotehällaren merendels til last, och böra Regements Befälhafwaren eller andre Officerare wid answar förbjudas at intet befalla nägra sädana Möten, hwilka directe eller indirecte kunna bidraga til Rotens kostnad. 7 0 Et Rotes Contract med sin Soldat, granskas wäl wid Recrsiterings-Mötet, men som en nykommen Landshöfdinge, eller en i desi ställe förordnad omöjligen kan i det hela känna de ffiljagtigheter med Rust - och Rotehäll som i Länet sinnas / än mindre beskaffenheten af et sär - Den 9 Augusti. 85g skilt Rust - och Rotehällshemman, händer at understundom billigheten öfwerskrides lil försäng för en oftast enfaldig Rotehällare, sä böra Lands, höfdingarne pä det alfwarligaste äläggas at bi« siä en sädan Rust - och Rotehällare, och mä det säledes wara Rustoch Rotehällare tillätit at wid Recrfiterings - Möten hafwa, örn de det för godt finna, pä sätt som i io:de puncten omförmält finnes bora i akttagas wid Mönstringar, at hafwa adjungerade Ledamöter, hwars yttrande och föreställningar, säsom mera kunnige om
Stats-anslag, till aflöning 6,600: 6,600: •i elevers underhåll 300: 300: 3 samlingarnes vård och förökande 2,200: 2,200: För försålda entré-biljetter m. m. 582: 12. — 482: 28. — Ateruppföring: Värdet å inköpta samlingar och inventarier . Balans till påföljande år: Balans från föregående år: Utgifter: Aflöning — Afskrifning: Balans till påföljande år: — Uppbörd: Stats-anslag, till befordrande af Akademiens fortfarande verksamhet 640: 640: n lönefyllnad för Akademiens Astronom 200: 200: — —■ n insamling och afritning af Svenska växter 800: 800: Årlig ersättning för af Akademien till Stats-verket afträdda fastigheter 2,000: 2,000: Anslag å manufaktur-medlen 1,033: 16. — 1,033: 16. — Återstod af d:o från föregående år 166: 32. Anslag för betäckande af kostnaderna för de under fregatten Eugenies jordomsegling samlade natur-alster 20,000: — Dito för utgifvande af ett vetenskapligt arbete i anleäning af nämnde jordomsegling 2,200: S:r 4,840: 26,873T 16. — Balans till påföljande år'. Balans från föregående år: Utgifter: Af anslaget till befordrande af Akademiens fortfarande verksamhet 883: 41. 3. Lönefyllnad till Akademiens Astronom 150: Af anslaget till utrustande af de fregatten Eugenie åtföljande vetenskapsmän 1,805: 29. — Af anslaget å manufaktur-medlen 1,033: 16. —• Af d:o för betäckande af kostnaderna för de med fregatten Eugenie hemförda samlingar... 372: 42. 8.
Nu synes mig klart, att när upplåning måste verkställas för ändamål, som kunna få en alldeles obegränsad utsträckning, när sådan upplåning idkeligen förnyas på en illa försedd penningemarknad, när man notoriskt måste hafva penningar till hvad pris som helst för pressanta utgifter, betalning af köpta varor, arbetslöner, utfästa anslag, liqvid af interims-lån etc., så bör man ej vänta att lån erhållas billigt, och har häruti en temligen naturlig förklaringsgrund, hvarför de sista Svenska statslånen blifvit dyra, vår statskredit sålunda lidit och i sammanhang dermed våra Svenska Hypotheks-föreningar äfven blifvit satta ur tillfälle uppfylla hvad man af dem väntat. Beträffande åter frågan om hvilka stambanor, som böra byggas, vill jag först yttra den allmänna åsigt, att åtminstone 504 Den 20 December. under den närmaste framtiden, t. ex. 20 å 30 år, inga andra statseller stambanor vidare böra byggas, än fullbordande af banorna emellan a) Arvika och Christinehamn, b) emellan Norrköping och Nässjö, samt c) emellan Upsala och den punkt, som bestämmes för norra banans icke alltför nordliga ändpunkt, jemte en bana i sydost från någon punkt å södra stambanan till någon elier möjligen några å rikets östra kust. Dessa banors byggande tror jag äfven böra uppskjutas, intilldess att man bestämmt alla dessa 4 banors rigtning, beräknat kostnaderna för desamma, fsamt den ordning, i hvilken hvardera eller delar deraf böra byggas; -samt alt man derefter, på en gång, betingat sig ett statslån, på vilkor icke hårdare än dem Norge och Danmark samtidigt underkasta sig. Den östra banans rigtning är visserligen redan bestämd och kostnaden derför beräknad. Såsom jordegare i södra Sverige hyser jag enskildt liflig önskan för dess fullbordande. Men då man anlagt en stambana vester om Wettern, med hvilken den öster om samma sjö skulle komma, att täfla, då man har sjökommunikation emellan Norrköping och Jönköping och sedan jernväg till Nässjö, då Östergötland ligger mellan Östersjön och Wettern, eger Göta kanal, samt, får Kinda kanal, så torde östra stambanan knappt blifva den, som först bör fullbordas.
» Du vet, att föräldrarne aldrig skulle vara med om det; och förresten, » tillade hon med en knyck på den fina nacken, » är jag inte säker på, att jag just har lust att i hela min tid sitta i lotsstugan därute på udden. » » Stugan är bra, » svarade han med en viss häftighet, » och du har inte sett något fel på henne förut, heller. Men allt sedan den där skrifvar-slanken kom hit, så har du fått andra ögon att se med. » » Å h, det vet jag visst! För resten är jag inte bunden vid någon, utan gör, som jag vill, det kan jag säga dig. » » Nej, du aktar dig nog för det! D u skall väl göra mig lika galen som Dahlströms Kalle och Per Eriks gosse och allihop de andra. Men du höll mig kär, innan den där fine herrn kom, det gjorde du! Det kan du inte neka till. » Hon rodnade starkt och det såg ut, som om hon höll på att få tårar i ögonen. Hade han ingenting sagt, skulle kanske mycket varit annorlunda. Men han kunde ej låta bli att göra henne förebråelser. » Men, du är ju sådan, att så fort du får se någon ny, så vill du, att den skall krusa och kurtisera och springa benen af sig för din skull! Och nu är det, förstås, för den där slanthärfvelns räkning, som du styrt ut dig så här fin! Men det tör hända, att du har ingenting för det, han kan rätt så snart narra dig, han, som en annan, och det vore inte för mycket — för du har själf narrat så många. » Nu var hon alldeles blek, och hennes röst ljöd främmande och besynnerlig i hennes egna öron, då hon, utan att se upp, frågade: » Ä r det slut nu? Eller är det något mera? » » Ja, Heléne, » utbrast han häftigt, » det är något mera! Jag står inte längre ut med det här — det måste bli ett slut — du får säga ifrån, om du vill ha en ärlig gosse, som blir dig trogen i nöd och lust, eller en spelevink till herreman, som går här och krumbuktar så länge det roar honom, och sedan ger dig på båten! » » N u? » frågade hon med en trotsig blick.
För stora Herregårdar med underliggande flera hemman kan visserligen denna afgift anses betydlig i förening med många andra; men dessa gods äro oftast de, som just till följe af sin natur slippa de flesta afgifterna och de mest tryckande prestationerne. Ett medgifvande att hemmanslaxeringen icke är så ojemn, innefattar emedlertid den omständigheten, alt merendels då man skall fördela några nya besvär och författningarne ej lägga hinder derföre, komma dessa onera icke att utgå efter hemmantalet utan efter taxerade hemmansvärdet. Jordens beskaffenhet och andra förmoner äfvensom herregårdarne ingå då i beräkningen. Yore jordegendomsenheten mindre än hemman, till exempel besutenhet, hvilande på vexelbruk och ett visst antal kreaturs stallfodring eller födande sommartiden genom betning inom hägnad, och om sådane jordlotter kunde utan många omständigheter förvärfvas och besittas, skulle visserligen icke på många århundraden Öfverbefolkning visa sig i Sverige och mången nu existorande nöd och obelåtenhet försvinna. Näringar: Jordbruket: Hvad min första år 1823 afgifne Femårsberättelse in Landsh. 5-årsberättelse öfver TVermlands Län. 4 nehåller om jordens brukningssätt i Wermland får jag underdånigst åberopa, emedan några väsendtliga förändringar deri, sedan den tiden icke tillkommit. En tilltagande sädesproduction visar dock att åkerbruket under de sednare åren oafbrulit vunnit förkofran, härledande sig egentligen från ett bland allmogen efter hand spridt bättre begrepp om jordens tillbörliga skötsel. En betydlig framtida förbättring i åkerbruket torde dock kunna förutses, såsom följd af de råd och den undervisning sorn Directeur Stephens och hans Eleve, Jonsson, iemnat, i afseende å trädesjordens dikning.
Kommer icke, äfven om dessa 600,000 rdr skulle på ett annat sätt blifva uttaxerade, jordbruket att ändå lå betala det mesta. Frågan Den 28 Mare f. m. 353 Frågan är här således om vi skola göra rätt eller icke. Jag försäkrar eder, Mina Hrr! att, om vi vilja göra rätt, det finnes många utvägar dertill, äfven om detta förslag ej antages. Jag skulle vilja föreslå, att man, likasom i Tyskland, beviljar ett monopol, och jag tror att, om Fursten af Thurn och Taxis här uppträdde, det icke skulle blifva så särdeles svårt att åvägabringa ett kontrakt på 100 år. Här har blifvit anfördt att det finnes provinser i mellersta och södra Sverige, hvarest allmogen anse skjutsningsbesväret såsom en fördel. Detta vill jag ej bestrida, emedan jag ej känner förhållandet, men jag vet deremot att landshöfdingarne icke hasta med att införa entreprenader och att hålloch reservskjutsen till följe deraf qvarstår. Vöre ej det tvertom skäl att inrätta entreprenader i dessa provinser, ty ovilkorligen skulle entreprenadrättigheten, helst om skjutslegan höjes, på auktionerne betalas ganska högt, då allmogen anser det såsom en fördel; och skulle staten härigenom kunna bereda sig en ganska god inkomst. Jag vill ej trötta Hrr:ne längre, utan sammanfattar jag mina åsigter i ämnet uti att förklara, det jag anser såväl den grund, hvarpå Utsk:t har byggt sitt förslag, som det försök till lösning, hvilket det framställt, vara fullkomligen riktiga; och hoppas jag att R. o. Ad., som många gånger förut fattat samma beslut som Bonde-St. i denna fråga, skall ega nog rättvisa och mod att företaga denna sak i grund och bifalla Utsk:ts förslag. Hr Wolffelt, Mauritz Constantin:
I salen, hvars golf bestod af hart när ohyflade bräder, fick h a n en tumsläng sticka i foten. » Aj, f ö r. » skrek Ludde och hoppade till, så att smält stearin flödade ned på hans hand. I detsamma rycktes tamburdörren upp, och barnen, som ändtligen börjat trefva på låset och funnit dörren öppen, stormade in. » Nej, se på pappa, så Iifvad han ser ut! » skrek Folke och slängde mössan upp i taket. » Nej, men pappa, pappa då — » » Tig, ungar! » röt Ludde, sårad i sin faderliga värdighet och satte med kläm staken på pianot. » Kläd af er på fläcken och laga er sen in i sängkammaren. Där ska ni få se på annat! » Och stödjande blott på hälen af den skadade foten, linkade pappa in i sängkammaren igen, i det uppbyggliga medvetandet att göra en slät figur i barnens obarmhärtiga och skrattlyslna ögon. K a m r a t e n är obestridligen vårt lands förnämsta ungdomstidning och den enda, som utkommer hvar fjortonde dag hela året om. Se vidare annonsafdelningen! Eikstel. Allm. Filial: Södermalmstorg 4. Allm. Från London for hon till Frankrike, därifrån till Tyskland, så till Danmark och därifrån till Sverige. Härifrån går färden via Norge tillbaka till Frankrike, därifrån till London, och sedan reser miss Reynolds, hvilken som äkta amerikanska oj drager i ringaste betänkande att ensam resa jorden rundt, till fjärran Australien, där äfven skott finnas af den stora föreningen K. F. U. K. Alvilde Prydz, den norska författarinnan, som för närvarande gästar oss, och hvilkens porträtt vi nyligen meddelade, uppläste vid Kvinnliga Iduns samkväm i lördags ett af sina stämningsstycken, » Et Liv ». Sånger af Söderman, Grieg m. fl. utfördes af fröken Helfrid af Wetterstedt och pianostycken af Godard och Lack af fröken Emilie Ulfsax. Konstutställningen för aftonen utgjordes af programmet till 10-årsfesten samt en serie vid den samma förekommande skämtsamma målningar af fröken Ellen Jolin och af en hedersadress till sällskapets stiftarinna, fru Calla Curman, utförd af fröken Emy Meyer.
349 genom personoch godstrafiken inbringa så betydliga inkomster för stambanan, att god ränta erhålles för det anslagsbelopp, som må kunna beviljas, hvadan jag vördsamt anhåller att, i fall anslag till någon bibana beviljas, för bibanan Hessleholm—Christianstad ina erhållas ett sådant till belopp af 270,000 R:dr R:mt, motsvarande J:del af anläggningskostnaden, samt lån på fördelaktigaste^ vilkor för hälften af samma kpstnad 540,000 R:dr R:mt — eller också att detta sammanlagda belopp, Atta hundra tio tusen R:dr R:mt. må såsom lån utgå på så förmånliga vilkor som möjligt. Om remiss till vederbörligt Utskott får jag vördsamligen anhålla. Stockholm den 29 November 1862. Bohmansson. Åf Herr Witt: Angående dels undersökning i afseende å en jernväg mellan södra stambanan och Carlskrona, dels förslagsanslag till en sådan undersökning. Då Rikets förs v ars väsen de med rätta tilldrager sig vår uppmärksamhet och vårt allvarliga begrundande, torde det tillåtas mig att här framställa ett af mig länge påtänkt förslag, hvilket står i nära sammanhang med^ våra vigtigaste försvarsanstalter. Jag frågar: hvilken väg tager en fiende till vårt land? — och jag svarar: ehuru det ej är omöjligt att det blir landvägen, kan dock förvisso antagas, att det äfven blir sjövägen. Ilan söker då naturligtvis det för landstigning bäst passande ställe. När man nu vet, att ingen bättre hamn än Carlskrona finns i Europa, att der är utrymme och skydd för den största flotta, som kan visa sig pä hafvet, så synes fienden ej behöfva annat, än med hela sin krigsstyrka begifva sig dit, der landsätta sina trupper och med denna plats såsom nyckel öppna det inre af landet. Bättre fotfäste lär väl ock svårligen en fiende kunna få än Carlskrona, der både kaserner, förrådshus, sjukhus, ångbageri och andra beqvämligheter för trupper, dockor och verkstäder för skeppens reparation m. m. finnas i beredskap. Fragan blir att hindra denna landstigning.
Jag måste förklara att jag hört Herr von HartmansdosiF bestämdt nyttja ordet påföljd; och jag kan icke tillåta att det lägges Svea HofRätt till last, att hafva låtit 1787 ars Författning få någon påföljd. I den af mig citerade 20 §. af Instruciiouen för Justitieombudsmannen står med klara ord sagdt, att han skall hos Konungen göra underdånig hemställan om sådane Författningars upphäfvande, dem han finner ej sta i förening med nu gällande Regeringslagar, då han underlåtit delta, oell den-händelse inträffat, att Författningens tillämp. ning blifvit af åklagare yrkad, anser jag mig äga skäl att säga: det Embetet blifvit vanvårdade Jsg finneg mig derföre böra tillstyrka att Jp«A £ Oclobet: t. m. Ständerna gå i författning örn att fö densamma, annihilerad, och det äi derpå jag anhåller ort», proposition. Herr Ribbing'. lag öfverlemnar till Ridder*» skåpet och Adeln sjelf att bedöma, huruvida da handlingar jag uppläst snarare böra anses liggs till grund för 1787 års författningän den. förmodan, Herr Hjerta yttrat, att hon skulle hafi ya sin upprinnelse från Konung Gustaf IILdjes JJ.ränvinsförfattninga.r. Man behöfver ej tillvita någon, brist på förtroende till Konungen , för detA att man ej vill begära upphäfvande af Lagar, hvilkas förändring Konungen aj.elf i afgifven proposition förkiarat sig önska. Om denna förlatt-? ning dessutom, sorn man påstår, är Utan a.1.1 gäl, lande kraft, hvad bghöfyer den dä upphäfvasS Qch, om. än denna författning aldrig bade varit, eller, genom dess tillkomst, vöre att anse sorn en nyllité, samt, i och med detsamma, försvunnen, så hade likväl statt q var de stadganden, sorn, j?g uppläst, och af hvilka jag tror det ifrågavarande bärledt sig.
Stånds önskan eller vilja. Herr Gahn af Colquhoun: Meningen med det i Grundlagen öppnade tillfälle till uppskof är, att en Grundlagsfråga skall till afgörande kunna uppskjutas, intill dess förslagets resultat för sig hinner vinna den allmänna opinionen. Att opinionen för det närvarande är mot ett sådant afgörande synes tydligen deraf, att tre Stånd röstat deremot, och allenast ett yttrat en sådan mening; och sjelfva denna mening var dessutom så svagt uttryckt, att den berodde deraf, att tvänne sammanhängande sedlar måste bortkastas, hvarigenom beslutet genom en rösts pluralitet bestämdes. Herr Silverstolpe instämde i Doctor Wijkmans mening, att correctivet för all våda af dylika frågors förtidiga upptagande läge i hvart Stånds rätt att afslå, hvarigenom ett omoget förslags antagande säkert skulle förekommas. Herr Biskop Rosenstein medgaf detta men ansåg, att ej Grundlagens mening vore, att alla förslag skulle förfalla derföre, att ännu icke opinionen vore mogen till deras antagande. Dessa förslags hvila hade till ändamål att bereda opinionen, hvilken beredelse vore öfverflödig, om genom ett förhastadt beslut ett förslag skulle alldeles Bilaga C till Mern. N:o 5. 827 förfalla, hvilket man framdeles gerna skulle antaga. Der nu ingen bestämd lag funnes, ansåg Herr Biskoppen ingen rättighet finnas att endast efter någon analogi rätta sitt uppförande. Herr Silverstolpe bestridde på det högsta, att det borde bestämmas endast efter analogi, hvilken han för sin del ansåge blott som en styrka för det behandlingssätt, han yrkat, utan att Grundlagens rent utvecklade esprit borde vid detta tillfälle leda Riksens Ständers åtgärder. Herr Doctor Wijkman: När Grundlagen författades, var meningen med den föreskrift, att Grundlagsförslag ej förr än den nästa Riksdagen, sedan de blifvit gjorda, skulle få afgöras, den, att opinionerna deröfver skulle hinna mogna. Riksens