Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag måste således yrka på bifall till hvad StatsUlsk. i denna del föreslagit, och att de voter:s-propos:r, som till RiksSt:n blifvit framställda, måtte af R. o. Ad. godkännas. Jag kan icke i BorgareShs beslut finna något så positivt omdöme, som Hr von Hartmansdorff trott sig deruti upptäcka, att denna afgift icke skulle vara af bevillningsnatur. Om så vore, anhåller jag att den värde talaren ville lemna upplysning derom. Dessutom äger det förhållande rum, att de öfriga förenade Stånden antaga en helt annan förutsättning, nemi. att dessa medel skola anslås till Statens allmänna behof och ingå till Riksg cont. Att man skulle kunna anse denna dispositionsrätt icke vara medgifven, men i alla fall afgifterne böra qvarstå, kan jag icke tro. Jag anhåller om propos. på bifall till Utsk:s förslag. Hr Den 19 M a j f. m. 201 Hr von Hartmansdorff: Den siste värde talaren lärer icke hafva gifvit akt på mitt förra yttrande. Jag höll mig ganska troget inom StatsUtsk:s egen framställning uti målet, hvaruti Utsk. bestämdt upptagit på den ena sidan såsom sammanstämmande tre Stånds beslut, hvilka hafva ansett denna afgift böra utgå med ro proc., och på den andra sidan ett Stånds mening, som upptager densamma till 6§ procent. Är nu afgiften icke bevillning, dertill fyra Stånds sammanstämmande mening fordras, så är det ju klart, alt tre Stånds mening är tillräcklig för alt afgöra denna såsom andra anslagsfrågor. Hvad åter beträffar frågan om den del, som skall ingå till Riksg.cont., och den del, som skall öfverlemnas till K. M:s disposition, i händelse dessa 10 proc. äro åf R.
R:d , hvaraf i5o,ooo R:dr såsom Postverkets neltobehållning, hafva under åren 1838—i842 per medium lemnat en biutto-inkomst af 6ii,562 R:dr, och, enligt från Post-’ verket inhemtad approximativ uppgift år 1843 uppgått till 6o5,ooo R:dr. Då Utskottet delar den afKongl. Maj:t i Nåder framställde åsigt om angelägenheten deraf, att till - eanc g må beredas för de inhemska post-commnnicationernes ytterligare utvidgning eller förbättrande, anser Utskottet, under förutsättning, att någon förändring, i afseende på grunderne för Post-verkets inkomster, icke kommer att ega rum, sig böra föreslå, att, uti öfverensstämmelse med den Kongl. Propositionen, Stats-verkets netto-behållning af Postmedlen endast beräknas till 125,000. — och utföres hela uppbörden till 570,000. hemställande Utskottet derjemte, att, hvad af Postmedlen kan inflyta utöfver dels Stats-Verkets behållne inkomst, dels den för Post-Yerkets Stat och öfriga utgifter ofvan - l~ Stats-Utskollets Utlåtande, N.-o 33. beräknade summa, må af Kongl. Majit disponeras till kostnaders bestridande, i och för postanstalternes utvidgande eller förbättring. ug:o Charl te-Sigillatai-medlen beräknades vid sistlidne Riksdag för år 1841 till 357,000 Ridr, samt för år 1842 och följande uti den vid samma Riksdag fastställde reglering inbegripne år till 42°,°00 R:dr. I betraktande af uppbördens ständiga tillväxt och de för dess behöriga ingående nu mera vidtagne säkrare controller, torde denna inkomst med visshet kunna beräknas till den i Kongl. Propositionen upptagne summa .
Jag hemställer, att man måtte fästa uppmärksamhet på den omständighet, att utlänningen svårligen kan täfla med våra inländska Boktryckare, emedan man aldrig är säker, att utomlands få tryckningen correct. Det är således öfverflödigt, att sätta så hög tull på Svenska böcker. Det är dessutom olämpligt, att genom högre tull försvåra afsättningen för sådana utländska författare, hvilkas modersmål är Svenskan. Hvarföre skall ej åt Finnen, som författar på Svenska, samma tullfrihet förunnas, som åt Tysken, Fransmannen och andra utlänningar? Hvarföre skola Finska författares Svenska skrifter vara belagde med hög tull, under det alla andras äro tullfria; och då alla andra Finska produeter njuta 5o procents lindring i tullen? Dessutom är det osäkert, huruvida de böcker, som hitskickas, finna afsättning. De kunna möjligen få tagas tillbaka. Skulle den erlagda tullen då återfås? Jag hem - 416 Den 3o Octo ber f. m. släller derföre, att åtminstone undantag måtte göras för de böcker, som äro af utländsk författare. Grefve Gyldenstolpe, Anton Gabriel: Jag anser Herr Ugglas vid Utskottets Utlåtande bifogade reservation så tydligt hafva utvecklat skälen, hvarföre ingen lull på böcker bör finnas, att för mig nästan endast återstår, att förena mig deruti. Jag vill blott upptaga Utskottets skäl, att Boktryckare, såsom näringsidkare, äga rättighet till lika skydd med andra sådana; och jag hemställer då, hvarföre Koppartryckare icke böra hafva samma skydd som Boktryckare; men när man belägger kopparstick och stentryck med blott 5 procents tull, har man belagt böcker med 25 procents tull. Jag tror, att Boktryckare icke äga rättighet till större skydd än Kopparoch Stentryckare. På dessa och de i reservationen anförde skäl anhåller jag, att alla böcker måtte tullfritt få införas, eller åtminstone icke beläggas med högre tull än kopparstick, d. v. s. 5 procent. Herr Tham: Man har ifrat för förbud ej allenast mot alla manufacturvaror, utan äfven mot matvaror, som äro oundvikligen nödvändiga. Utskottet deremot har trott sig böra gå en medelväg, och skydda våra egna näringar genom hög tull.
Detta vigtiga ärende hafva Rikets Ständer tagit uti noggrannt öfvervägande, men ej funnit de meddelda handlingarne innefatta den tillförlitliga och fullständiga utredning af frågan, som måste föregå, innan el t bestämdt omdöme deröfver kan bildas. Väl innehålla uppgifterna, att genom jernvägsanläggningen skulle stora fördelar tillskyndas Stora Kopparbergs län, men deremot saknas dels nödiga beräkningar öfver de förmåner, som genom minskning i prisen på de för Dalarnes innebyggares behof från andra orter årligen kommande erforderliga lefnadsförnödenheter af spanmål, sill och salt m. m., utaf ifrågavarande lättade förbindelse med hafvet kunde vara att förvänta, dels ock behöflig upplysning om den verkan i öfrigt, hvilken uppå denna aflägsna landsorts bruksrörelse, skogshushållning och industriel förhållanden kunde förmodas uppkomma; — äfvensom all utredning saknas af de fördelar, jernvägsanläggningen i första rummet skulle tillskynda den del af Gefleborgs län, genom hvilken den är ämnad att utföras. Expeditions-Utskottcts Förslag till tind. Skrifvelse, N:o 139. Uti den underdäniga ansökningen uppgifves väl, att en ganska betydlig varuqvantitet skulle komma att på jernvägen transporteras, och hvilken qvantitet beräknats att lemna en inkomst, som icke blott fullt motsvarar ränta och amortissement af anläggningskostnaden, jemte hvad som anses erforderligt för driften och underhållet, utan bereder ansenligt öfverskott derutöfver; men dessa uppgifter på förväntade inkomster äro alltför summariska och obestyrkta, för att uppå dem kunna grunda en någorlunda säker beräkning af ett minimum deruti, hvilken beräkning dock ej synes omöjlig att åstadkomma genom något års iakttagande och anteckning af de varuqvantileter, hvilka för närvarande verkligen transporteras emellan Gefle och de tillämnade jernvägs-stationerna, allt intill Fahlun.
I 154 § mom. 1 af Reglementet stadgas: “Räntan vid diskontering och utlåning från Handelsoch Närings-diskontfonden utgör minst Fyra, högst Sex Banko-Vlskoltets Memorial Avo 2. 21 procent, och bestämmes af Fullmägtige med afseende å penningestäilningen och andra omständigheter, som till räntans höjning eller sänkning kunna föranleda. Med stöd häraf, hafva Fullmägtige ock förändrat räntan vid berörde diskontering och utlåning, så att densamma som från och med början af 1858 till den 20 Oktober samma år utgjorde sex procent, derefter utgick med fem procent till den 11 April detta år, då räntan höjdes till lem och en half procent och sedermera, från och med den 16 påföljde Maj, till sex procent, hvarvid densamma ännu bibehålies. Som, åtminstone vid vissa tillfällen, lån mot real-säkerhet borde få meddelas mot lägre ränta, än den vid diskontering och å löpande förskrifning gällande, men åberopade föreskrift icke berättigar Fullmägtige att bestämma olika ränta för försträckningar på de olika säkerheter, hvilka i Handelsoch Närings-diskonten få belånas, hafva Fullmägtige härå velat fästa Höglofl. Utskottets uppmärksamhet, för den händelse det skulle anses lämpligt att jemnka föreskriften i omförmälte syftning. § 24. Utöfver de till försträckning åt Filial-banker före sednaste riksdag anvisade R:dr 3,450,000. ega Fullmägtige, enligt 173 § 3 mom. i Reglementet, att dertill använda 5,550,000. Sgr R:dr 9,000,000. Häraf äro beviljade: Till Filial-banken i Blekinge: Kreditiv 210,000: 630,000: „ d:o i Borås: Kreditiv ^ 30,000: 90,000: „ d:o i Calmar: Kreditiv 217,500: 652,500: „ d:o i Carlshamn: Banko-Vttkottel* Memorial N:o 2. Filial-banken i Christianstad:
4 Sami, i Afd, 2 Band, 23 Heij t, 2 10 Stats-Utskoltets Utlåtandej IVlo 337, anmälan om Fondens öfversko! ts-medels disponerande lill Svenska Handelns och Sjöfartens förmon, så utom som inom Riket, endast i underdånighet hegart, att Convoy-Commissariutet måtte, till besparing af de före funné dryga förvaltnings-utgiftérne, varda indraget och dess befattning i allo öfverflytlas på Kongl. Goinmerce-Collegium; hvarförutan Sländerne, uti serskild underdånig skrifvelse af samma dag, öfverlemnade åt Kongl. Maj:t a 11 å Fondens öfverskott anvisa medel för befrämjande af Trollhätte Canal och Slussverks bringande till lika dimensioner med Götha Canal; så och då hvad som, sedan desse beslut vidtogos, kommit till allmänhetens kännedom, angående de dispositioner, hvilka af den numera så kallade Ilan lelsoch Sjöfarts-Fonden skett, icke rubbat, utan tvertom stärkt, motionärens öfvertygelse, alt tiden vore inne och omsländigheterne högt påkallade, att Piikets Ständer allvarligt söka återföra äfven ifrågavarande del af Statsförvaltningen till sin grundlagsenliga form, här motionären ansett sig böra föreslå: i:o att den så kallade afgiften till Handels-och Sjöfarts-Fonden måtte från och med nästa år i84i upphöra att beräknas och uppbäras; 2:0 att intet vidare anslag af Statens medel må rnedgifvas för ConvoyCommissariatet, eller dermed i sammanhang stående aflöning, pensioner och expenser; 3:o att hvad som, efter af Stats-XJtskottet anställd närmare pröfning af behofvet, i och för fredsverkels underhållande med Barbaresk-Staterna, erfordras utöfver det bidrag, Konungariket Norrige i delta ändamål lemnar, uppföres bland Statsanslaget på 4;de Hufvudliteln, som likaledes ökes med 4^,000 R:dr, motsvarande den summa, som hittills årligen af afgiften till Handelsoch Sjöfarts-Fonden blifvit afsatt till Sjö-Expeditioner; 4:o att så mycket, som, efter serskild pröfning, kan erfordras lill Iractamenlen lör nödvändiga antalet af Svenska och Norrska Consuler uti och utom Barbaresk-Staterna, uppföres bland ulgiflerne för Minister-Staten på Riks-Statens -aldra llufvudlilel; 5:o att, i fall, efter likaledes företagen serskild pröfning, Rikets Ständer skulle anse Svenska Kyrkan i London fortfarande böra af Staten understödjas, den nu dertill årligen af Handelsoch Sjöfarts-Fonden utgifne summa upptages bland ulgiflerne på 6:te Hufvud-titeln, hvarest äfven må uppföras ett förslags-anslag af ao å a5,ooo R:dr til! utbetalningar i och för Quaranlaines-lnrättningen på Känsö; Stals-U/skottets Utlåtande, IV: o 337,
Herr Grefwe» och Landrmsri?tt?ken, ane Malde art ordningen ou komme lil! de ägor sorn egenkeligett rörde asgrften, och >ut ehuru derom ingenting nu kunde astöras, torde det ukwäi kunna lvrxg gagneiigt, om anmärkningar i ankdnmg af Ukstotttts sörst.ig nu gjordes. Herr keutersköl ! trodde att Hdane saker alldeles icke hörds till den narwarard» mwerläggningen, hvarföre stan anl ö», att end st de nu stt« tade beslut mätte med Bewillnings - Utstoltet kommuniceras. Grefwe körner yttrade, att till »vinnande ak »vem rcdighet och en säkrare ledning för Bervill i nS;; stolt t, d t högeligen stulle leda, VM He-r G 'kwen och LandtMirst.-skc! i förhand genom proposition wille utröna Ridde«stoptt och Adelas mening öfwer en och annan punct. Detta kuttde exem-el brstä deri rrv att stäga om Den 29 Januari!. 12?; R-dderffaprt 06) Adrin anAgeden angift som blifwlt fsreilagen pä det uppg, na lättei fäkert ku na U'aä- Skulle Nrdderskuper och Adeln ej anse den säter kunde Bewill^ings-Utskotlet an-nodas oit närmare prvfwa sitt sv siog. Derefter kllide ^:o ftäfiås härinvid., i ajstcnde pä T^'Uionen, Ven föcesiagne inetyodn med progressiv afgift för vannerymden borde antagas Sedan Rlddersknpet och Adelns tankar, salunda härv'wer bestämda, ssuLe Utffortek genom rem.tz n för sitt förestående arbete wrana en rättelse. Herr förklarade, det han för sin del ansäge dm nyi förcflagne Tap trons-merhvdm o-äker, och önffade on r Zav ärö
Af ordalydelsen i 1 kap. 7 § Utsöknings-Balken, som skiljer emellan denna auktoritet sjelf och de tjenstemän, som i dess bud och ärender brukas, hvilka Konungens Befallningshafvande eger makt att med ord och varning näpsa, till böter af tre månaders lön döma, men der brottet svårare är, det hos Rätten angifva, finnér jag det först olämpligt att samma lagrum skulle vändas emot Läns-styrelsens egna medlemmar. hvartill Lands-sekreterare och Lands-kamererare, på sätt visas skall, böra räknas. Denna åsigt genomgår 1734 års Landshöfdinge-Instruktion. Endast i 24 § förekommer ett undantag, ithy att Lands-kamereraren jemte Fogdar och Häradsskrifvare inbegripas under den särskilda makt, som Kongl. Maj-.t tillstädjat Landshöfdingen att utöfva, hvilken likväl, hvad suspensions-rätten angår, icke sträckte sig längre än tilldess svar kunde följa ifrån Kammar-revisionen, der anmälan genast göras borde, och att denna § endast har afseende på uppbär ds-äreha^. ~± befaradt un derslef med Kronans räntemedel, hvaruti Lands-kamereraren, såsom Departementschef och Kontrollör, kunde vara invecklad, är så mycket vissare, som Kongl. Brefvet den 30 Augusti 1738 (se ny Lagsamling 3:dje häftet pag. 267) förklarar: ”att då någon Kronobetjent förbrutit sig i den mån, att hans brott ej kan försonas med några månaders lön, utan ankommer på tjenstens förlust, hör brottet skjutas under domaren; men uti mål som röra krono-uppbörden, eger Landshöfdingen makt att suspendera den felaktige Krono-betjenten, och om denne genom sin vårdslöshet vållat Kongl. Majit och Kronan någon afsaknad i sin rätt, skall sådant i Kammar-rätten angifvas och dömas”.
Till klädmakaregarn användes medellin ull, som är mest besvärad af ett oljakligt fett. Men det är ej nog härmed; vid ett par andra tillfällen kommer äfven förluster i fråga. Ull kan ej genast användas; den skall, som det heter, mogna; den kallare årstiden är den bäst passande för fabrikslvältningen. Här uppstår en förlust i ränta pä förlaget; ull förlorar i vigt under somuiarmänadernc. Se här åter en förlust. All ull är uppblandad med främmande ämnen, såsom lemningar af hö, halm m. m. Allt sådant måste afskiljas på passande machiuer. Här inträffar också förlust. Jag har nu ulredt alt förlust inträffar på Den 20 Januari. 345 på flere salt, och anser mig icke tillstiindigt att gå vidare uti svaromål uppå den gjorda anmärkningen. II. R. o. Ad. åtskildes kl. j till 12 om aftonen. In fidem protocolli, allbert Manck v } * ■ Onsdagen den 22 Januari 1845. Plenum kl. 10 f. m. Justerades 2:ne prot.utdrag, det ena af d. 11, 14, 15, 17, 18 oell 20 dennes och det andra af sistuämnde dag. Justerades plcniprot. för d. 8 dennes f. m. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att han och de öfriga Ståndens Talmän, i den förmodan alt RiksSl:n, innan D. D. M. M. Konungens och Drottningens afresa till Norrige, önskade aflägga deras und. afskedsuppvaktniug, hade i gårdagens Talmansconference öfverenskominit, att hvar och en inom sitt Stånd hemställa, huruvida RiksShn hehagade åt Talmannen uppdraga, ali hos K. M. framställa en sådan önskan och i und. anhålla, att K. M. täcktes utsätta en dag, då RikSttn kunde få uppvakta D. D. M. M.; hvadan II. Ex. nu finge hemställa, om R. o. Ad. behagade lemna honom ett sådant uppdrag. Ropades ja.
Utsk. befarar äfven, att det ifrågavar. valsättet skulle kunna hos nämnde ledare i en framtid göra frestelsen ganska stor, att ännu före riksdagens början söka försäkra sig om en majoritet, som moltoge deras listor, med afseende på dessas betydelse i någon för tillfället upprörd politisk eller annan vital-fråga, utan att öfverväga, att de blifvande Electorerna skola tillsätta icke blott de Utsk. hvilka komme alt behandla de företrädesvis ömtåliga ämnena, utan äfven dem, som hafva sig uppdraget att utreda andra för samhället i allmänhet vigtiga sociala frågor, deruti möjligen majoritetens mening icke alltid öfverensstämmer med, måhända kan vara helt och hållet stridande mot den, som i dessa frågor förfäktas af ledarne, eller, såsom motionären uttrycker sig, ”listornas uppsättare”. Sannolikt är det väl af dessa hufvudsakliga skäl, som hvarje försök att hos 11. o. Ad. införa det omedelbara valsättet af Electorer genom val af Ståndet i massa hitintills af R. o. Ad. ansetts högst betänkligt, och jemväl, ehuru vid en riksdag, eller år 1815, preliminaliter beslutadt, likväl aldrig kommit till verkställighet, eller ens blifvit till K. M:s nåd. stadfästelse af R. o. Ad. hänskjutet. Då Ridd.Utsk. fördenskull anser sig icke kunna annat än afstyrka den af Hr von Hartmansdorff föreslagna ordning för ett omedelbart val af Electorer, samt de sätt för verkställandet af ett sådant direkt val i afd:r, hvilka dels under debatten hos R. o. Ad. Den 5 Februari. 357 af Hrr Gripenstedt oell Gr. von Platen, dels inom Ulsk. af 2:ne dess ledamöter blifvit framställda, icke heller af Utsk:s pluralitet ansetts äga något bestämdt och ovillkorligt företräde framför det ända frän införandet af vårt nya Statsskick begagnade valsätt medelst Bänkman, har Utsk. ansett sig böra tillstyrka; Att Ridd.-Ordms nurat', stadganden, ronde val af Bänkman och Electorer må oförändradt bibehållas; hvilket dock till 11. R. o.
Commendanterne: Efter Kongl. Brefvet d. 9 Junii 1818. Till öfver-Commendanten ä Rikets Vestra Kust, General-Majoren Grefve Rosen, årligt arfvod Dito d. 2.5 Till Commendanten å Waxholm, Major von Post, ersättning fö Säng och Sängkläder Begrafningshjelp efter Commendanten å Warberg, Majoren Friherre Pfeiff . , Dito efter Commendanten Öfverste Bagge Arklioch Rustkammar-Staten: Amunitions-Drängen Peterson , Lön 3 Tunnor Spannmål ä 4i R:dr Arfvoden, Löner m. m.: Efter Kongl. Brefvet d. 16 Febr. 1819. Till Hans Excellence Fält-Marskalken m. m. Grefve G. Mörner, expeelant arfvode Dito d. 9 Jan. <816. Till General-Lieutenanten Grefve II. Mörner, expectant lön . Dito d. 8 Aug. j8i5. Till General-Lieutenanten Friherre Boije, dito Dito d. 20 Febr. 1816. Till General-Lieutenanten Grefve G. Löwenhjelm, dito Dito d. 24 November 1818. Till General-Majoren Friherre von Schulzenheim, dito Dito d. 2 Nov. 1819. Till General-Majoren Grefve N. Gyldenstolpe, Brig. Generals Lön för 8 månader . Dito d, 12 Dec. i8i5. Till Capitaine-Lieute nanten Grefve Lewenhaupt, Lön och Fouragepenningar - Dito d. i3 Julii i8i3. Till Lagmannen Löwenborg, expectant arfvode Dito d. 3o April 1816. Till Capitainen Fri herre Koskull, dito Dito d. 11 Sept. 1816. Till Läraren vid Gym nastiska Central-Institutet, Ling, arfvode Dito d. 26 Mars 1816. Till Fändriken Paulson extra
Ja, nog trotsar man Statsekonomien ! Emellertid tror jag mig tryggt kunna lemna åt den längesedan saligen afsomnade Adam Smith, att försvara sig mot slika anfall. Öfriga Den 23 Mars f. m. 433 Öfriga anmärkmr äro till större delen besvarade af Frih. Ilaab, bättre än jag kunde göra det. Frih. Sprengtporten, Jakob Wilh.: Utan att vilja helt och hållet underkänna de skäl, som blifvit anförda för mantalspenningarnes bibehållande till någon del, kan jag dock icke undgå att uptäcka ett visst samband mellan den fråga, som af 11. o. Ad. i gårdagens plenum afgjordes, och den nu förevaride. På grund häraf får jag tillstyrka återremiss af Utlåt. Frih. af Schmidt: Då jag å ena sidan är öfvertygad, att mina motståndares yttranden förestafvats af en menniskoälskande mening, hoppas jag å andra sidan att af dem icke misskännas derhän, att min öfvertygelse skulle härflyta från motsatta tänkesätt. Den fruktan man här yttrat att många medellösa skola blifva debiterade för ifrågavar:de skatt är, efter min öfvertygelse, ogrundad, enär författningarne tydligen stadga, att församlingens sexmän skola vara närvar:de vid mantalsoch skaltskrifningen, för att der lemna erforderliga uplysningar. Dessa uplysningar inskränka sig icke allenast till att upgifva, hvilka söm bo inom socknen, utan de skola äfven innefatta redogörelse för huruvida någon befinner sig i sådan belägenhet, att lian ej kan för någon skatt debiteras. Måhända är det en illiberalitet af mig att icke tro, det befolkningen i allmänhet skulle komma i bättre ställning genom borttagandet af denna skatt, äfvensom att jag genom en dylik åtgärd fruktar för sjelfsvåldas och prolelärernes lillvext.
Ut supra. S. D. Då nu å nyo föredrogs Bevillningsutskottets den 17 dennes afgitne, samt den 18 i samma månad på bordet lagde, Memorial, rörande öfverflödsoch tylln&dsafgifterne, beslöt Ridderskapet och Adeln, att den hittills i stället för Landttulls ersättningen utgående fyllnadsafgift, borde på lika sätt hädanefter bibehållas, samt att den nu varande bristen 166,000 Riksdaler skulle genom Bevillning på visse öfverflödsartiklar fyllas. Ut supra. S. D. Vid förnyad föredragning af Bevillningsutskottets den 17 dennes afgifne, samt dagen derefter på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets den 22 sistlidne Maji meddeidte Betänkande, i afseende på flere till Utskottet remitterade och Allmänna Bevillningen rörande Memorial; fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkande blifvit den 29 sistlidne Maji af Ridderskapet och Adeln gilladt, Ut - Den 20 Junii. skottets ifrågavarande Utlåtande borde läggas till Handlingarne. Ut supra. S. D. Föredrogos å nyo och gillades följande från nedannämnde Utskott inkomne, samt den 16 och 18 dennes på bordet lagde, Utlåtanden : Frän BancoUtskottet: Af Jen 15 dennes: angående Fond i Banken till inlösande af de så kallade Schlegelska Godsen i Hallands Län. Fran Statsoch BancoUtskotten: Af den 17 dennes: 1) Rörande skyndsam inlösen af FilialDisconternes Assignationer. 2) Innnefattande förslag till jemkningar i vissa delar af RiksStåndens skiljaktiga beslut, rörande utredningen af Götha Canal Bolags, Malmö och Götheborgs Disconter. 3) Innehållande förslag till sammanjemkning af någre skiljaktigheter uti RiksStåndens beslut, angående allmänna penningerörelsen och myntvärdets upprätthållande. Ut supra 348 jDen 2a Junti f. m.