Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti Nådig Remiss af den i3:de nästlidne Januari har Eder Kongl. Majit i Nåder till Riksens Ständers åtgärd öfverlemnat Sekund.Chefen för Kongl. Andra Gardes-Regimentet, Öfversten rri. m. C J Lorichs underdåniga Memorial, som jemväl genom serskild gjord Motion vid denne Riksdag blifvit understödt, af innehåll , att, sedan de s:ne andra här i Hufvudstaden varande Gardes - Regimenterne af Staten eller på dess bekostnad blifvit försedde med Kasserner, rnen Andra Gardes - Regimentet ännu vidkännes olägenheterne deraf , att sakna en Regiments-Kassern, det måtte nödige Statsmedel varda anslagne till inköp eller uppbyggande af en sådan åt detta Regimente, i hvilket afseende blifvit föreslagit, att, då de hittills för Kassernbyggnaden åt Eif-Gardet till Häst, på Riks Sta-1 tens Åttonde IIufvud-Titel bestådde 15,000 R:d årligen , nu mera sedan denna byggnad blifvit fullbordad, icke dertill behöfva», denna Summa kunde anslås, att fortfarande utgå i och för TJnderdaniga Skrifvelser'. ifrågavarande behof, sä hinge och Intill dess Ani dra Gardes Regimentet med Kassern varder försedt. I anledning häraf hafva^Riksens Ständer inhämtat, huruledes de andra arn® Gardes-Regimenterne i Hnfvudstaden hafva sig upplåtne och bestådde Regimems-Kasserner uti de vid Fredrikshof dels al alder varande, dels i sednare tid uppförde Byggnader ; Men att deremot Andra Gardes-Regimentet icke af någon annan förmån i detta hänseende kommit i åtnjutande, än den,' som de atne förstnämnde äfven Innehafva, att uppbära 1 n q v arteri ngs-pe n ni n gar i Staden.
44) hälften af oftanämnde Iggeström beviljade 7000 R:dr missräkningspenningar, samt härmed är aldeles enahanda förhållande, som med beräkningen af den ränta, hvilken, på sätt nyss berörd t är, blifvit till Hr GeneralMajoren von Utfall restituerad, har Utskottet ansett sig böra tillstyrka, att ifrågavarande med Malms ConcoursMassa uppgjorde Liquidation må, på sätt Hrr Fullmäktige föreslagit, rättas; och i följd hvaraf det återstående räntebeloppet skulle komma att från R:dr 46o3: 37.9. nedsättas till R:dr 365o: 1. g, B:co. Angående Iggeströrns gjorda anhållan , att äfven den ränteskuld, som, efter beviljandet af den sökte rättelsen uti den med Malms ConcoursMassa härom uppgjorda Liquidation , kunde komma att återstå, måtte varda afskrifven; så har härvid förekommit, att sjelfva Balance-summan redan är till fullo ersatt: att den nu ifrågavarande räntefordringen icke är bokförd ibland Discontens tillgångar; att Balance-Summan i sitt ursprungliga skick icke varit löpande med någon ränta och att de derå influtne större eller mindre af betalningar icke kunnat, genom utlåning, göras räntebärande, enär, enligt Reglementets föreskrift, alla inflytande Discontmedel skola, efter afdrag af hvad som tili förvaltningsoch utrednings-omkostningar åtgår, aflemnas till Banken, i afräkning å dess, i och för Discont-utredningen , meddeldte förskott. Och då det icke kunnat
s hörande öfver förbund med främmande makter; och förklarades ifrågavide förslag, emot hvilket någon anm. ej gjordes, jemlikt 81 § B.F., skola hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag. 430 I> en 28 A pri]. Vidare föredrogs samma Utsk:s Mern. N:o 14, med förslag till ändring i 21 g R.O. Frill. Cederström, Rudolf: För de ledamöter af Ståndet, sorn tilläfventyrs icke hafva följt med den föregående riksdagens vigtiga öfverläggningar om detta amne, och genomläst Konst.Utsktts nu föredragne Mern. N:o 14, tager jag mig friheten ånmäla-, hvad jag äfven har i min Betänk, bifogade reservation ftndragit, nemi. att den i Irsta delen af Mern. föreslagne ändring synes vara ganska nyttig och af behofvet påkallad, eller att Presteoch BondeStånden få enahanda rätt att pröfva sina ledamöters befogenhet, sota, enl. grundlagens nuvrde lydelse, tillkommer BorgareStåndet. Deremot har jag icke kunnat öfverensstämma med Utsk:ts majoritet uti att derutöfver föreslå någon ändring af 21 § R. O.; meri denna fråga är inom R. o. Ad. vid ett föregrde tillfälle mycket utförligt afhandlad, och jag anser derföre icke lämpligt, att, vid detta tillfälle, härom förnya diskussionen; hvad jag ämnar anhålla om, är endast, att H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, täcktes dela proposm på detta förslags antagande såsom hvilande. Jag anser nemi. af en obestridlig vigt och nytta att den i 1 :sta delen af Utsk:ts Mern. afgifne hemställan om 13 och 15 §§:nes omnämnande i 21 § R. O. bör blifva hvilande till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag; hvarå jag anhåller om H. Exc. Hr Gr:ns o. Landtnäs propos.
Och, för att återgå till hufvudfrågan, om det verkligen så skulle vara — hvilket jag dock med en ganska stor erfarenhet icke kunnat finna — att jollrandet verkligen något försenar barnets språkliga utveckling, så skulle jag ändock icke anse detta vara så stor skada, att jag därför skulle vilja förjaga jollret ur samspråket med de små. Dröjsmålet, försenandet måste i alla fall vara obetydligt och är oväsentligt gent emot faran att för tidigt kyla barnasinnet. T y det rent undervisande i saken är för mig af ojämförligt ringare betydelse, än det som jag anser vara det viktigaste af allt: att icke för tidigt lägga formernas tunga band på barnet och barnasinnet, dessa former och formler, som lifvet är så fullt af. De komma tidsnog, allt för tidigt! Låtom oss därför icke upphöra att jollra med våra små! Låtom språk puristerna rensa så mycket de vilja i den språkliga örtagård, som tillhör de försigkomna barnen, den mogna ungdomen och det vuxna släktet. Men låtom barnkammarens kära joller, de tultande smås eget Volapyk vara i fred, som ett värn ännu för dem själfva och en ljuf glädje för de store! En gammal far. Iduns panoptikon. ^#£ * ngenting är, gudnls, beständigt i denna föränÖ | Ä derliga oeh förgängliga värld; men utaf allt f° gängligt vet jag ingenting, som dunstar bort med en sådan fart som en nordisk sommar, om jag undantar smekmånadsglädjen hos ett äkta par, som ingått ett s. k. resonemangsparti. Det förefaller mig, som det bara vore ett par veckor sedan jag gick oeh funderade på, hur jag skulle kunna skafia mig en ny sommarpaletå, och ändå äro de tre kreditmånaderna redan förbi, och jag kan när som helst vänta mig en vänlig påstötning från min skräddare. Jag minns så väl, när vi » invigde » Hasselbacken för vårsäsongen. Det tycks mig vara så nyss, att om det inte vore för att jag är fullkomligt fri från hufvudvärk, skulle jag nästan kunnat tro, att det var i går.
Maj.ts Nådiga Proposition väckta fråga om underhåll af Kongl. Lifgardets till häst casernoch stall-byggnader, och om uppförandet på Tredje Hufvud-Titeln, under anslaget till ved och lyshållning i fästnings och garnizons-orterne, af den summa, som anses erforderlig för lyshållningen i nämnde Regementes stallar, får Utskottet på det sätt besvara, att Utskottet ansett Regementet, i likhet med de båda Gardes-Regementerne till fot, böra vidkännas underhålls-skyldigheten af casern-byggnaden, emot det att Regementet uppbär full inqvarterings-ersättning af Stockholms stad, Eili, till R. St. Prot. 1S40. 4 Sami. 1 Afd. 14 Haft. 5 i8 Stats-lJtskottets UtlåtandeN.o 44" att, då Utskottet icke kunnat ingå i någon pröfning, till hvad utsträckning en lyshållning i nämnde stallar erfordras, Utskottet icke funnit skäl till denna utgifts bestridande af anslaget till lyshållning i fästningsoch garnizonsorterne, samt att Utskottet anser kostnaderne för stallarnes underhåll böra utgå af de tillgångar, som äro ställde till Kongl. Krigs-Collegii disposition lör underhållet af Kronans militär-byggnader; och får Utskottet således afstyrka bifall till de i förutnämnde afseenden äskade serskilde anslag. 37:o Beträffande de besparingar, hvilka kunna uppkomma genom indragningar, som blifvit föreslagne att å denna Hufvud-Titel ega rum, föreslår Utskottet Rikets Ständer, att öfver deras användande fatta följande beslut:
Å en annan sida, har man ansett, att Utskottens förslag skulle leda till efterlankIiga reformer, dels genom det utsträckta deltagandet 1 sockenstämmo forhandlingarne och förändringen af grunden för detta deltagande, dels derigenom, alt socknarnes angelägenheter, enligt detta förslag, skulle undandragas den kyrkliga behandlingen och den ledning af Presterskapet, som de hittills skola varit underkastade, och hvilken för en de! af dem. skall höra lill det Presterliga kallet, derföre det också blifvit yrkadt, att i Stadgan borde skiljas emellan kyrkliga och icke kyrkliga ärenden, och olika föreskrifter för deras behandling meddelas. 1 det skick, detta ärende hos Utskotten förekommit, hafva Utskotr ten trott sig icke hafva någon anledning att ifrågasätta någon inskränkning af embetsoch tjenstemäus befattning med ärenden, som dem förut tillhört. Derom är ingen motion väckt, och det förslag af Committerade för fattig vårds-ärendena, som en af molionärerne åberopat, innehåller icke eller derom någon framställning, utan hafva Committerade tvertom uttryckligen förklarat, dels att, ehuru det syntes troligt, att en öfverflyltning af lieie ärenden från embetsoch tjenstemän till Communal-myndigheterne vore lämplig, förmenades varsamheten fordra, att, innan en sådan mera ingripande åtgärd vidtoges, den föreslagne inrättningen må vinna stadga, och erfarenheten visa, i hvad mon öfverflyttningen kan finnas nödig eller gagnelig; dels att förslaget till Communal-Lag icke kunnat omfatta alla de ämnen, som Committerade ansett tillhöra daima lagstiftning, då, i afseende på flere af dem, som icke stått i samir^nhang med det Committerade meddeldte uppdraget, de, för närmare bestämmelse derom, nödige upplysningar saknats, derför® Commifcteraila föreställde sig, att Kongl. Majit skulle täckas låta föranstalta 0111 förslagets granskning och närmare fulländande af vederbörande myndigheter, på hvilka sådant, efter ärendenas beskaffenhet, kunde bero. Riket''
S. D. örekoan Preste-Ståndets ProtocollsUtdrag af den 17 December, tillstäldt Utskottet den 3o i saanma måiaad, med Remiss på Professor Bexells motion, rörande allmän tidsbestämmelse för Riksdagsmannaval, hvarvid, på anförda skäl, motionairen hufvudsakligen föreslagit, att i blifvande 4 Bil. till Coust. XJtsk. Betänk. iV:o 4- Riksdagsbeslut må uttryckligen bestämmas dagen då Riksdagsmans valen öfver hela Riket skola hållas, och att, emellan sjelfva valdagen och Riksdagens början en lid af minst Tre månader må utsättas; Under öfverläggningen härom, yttrade sig nedannainnde Ledamöter sålunda; Herr Cederschiöld: För att bättre utreda detta vigtiga ämne, vill jag indela detsamma i tre frågor, dem jag skallsöka, hvarför sig, besvara. Första frågan; ”Kunna Rikets Ständer, utan ändring i Grundlagen, bestämma liden för Riksdagsmannaval ?” — De icke allenast kunna det, utan äro dertill förbundne. Jemlikt Riksdags-Ordningens 2 §., skall i hvarje Riksdags-beslut intagas uttrycklig Riksdagskallelse med nödige föreskrifter i afseende på valen, och 11 §. af samma Grundlag innehåller, att med dessa föreskrifter förstås bestämmandet af skyldigheten för vederbörande att, u tan vidare påminnelse och utan annan anledning än, vid Lagtima Riksdag, sista RiksdagsBeslutet, föranstalta, det valen må lagligen Bil. till Const. Utsi:. Be Lunk. N:o 4. 5 och skyndsamt förrättas. Någon serskild erinran från Regeringen behöfver således ej äfvaktas, ty Autoriteternas skyldigheter bestämmas genom Rikets Ständers föreskrifter, Mand hvilka den om valtiden synes mig lika lämplig som nödvändig; och borde för öfrigt valförrättningarna öfverallt utsättas på en och samma lid, både för ordningens skull och till möjliga intrigers förebyggande. Andra Frågan: ”Böra Rikets Ständer begagna denna deras rätt?” —•
Och som Utskottet tillika funnit, a t icke allenast mellan husen i molm af deras olika kostsamhet, nägon större olikhet borde äga rum, än den Lagen färutstakat, utan ock emellan Hemman, i anseende til ffogstilgängar nägon gradation iakttages, hwilka prim iper ocksä t Kongl. Maj.ts förnyade Husesyns Ordning d. rs Sept. 1762 äro följde, sä lilstyrk r Lagutskottet följande rättelse uti räknandet af arliga Nybyggnadsflyldigheter äKrono-Skatteoch ä Frälse-Hemman, at iaattages när annat aftal wid Hemmanets uplälande icke blifwit Lräffadt nemligen: 10 Hemman sättas til grader, sä at när timmer och wirke erbälles pä Hemmanets skog eller kan fäs pä Allmänning inom en mil hörer Hemmanet til första graden, när timmer til all bäde smärre och större byggnad hämtas frän Allmänning twä a tre mil, eller kopes inom en mil hörer det til 2 dra graden, men när timmer mäste köpas öfwer twä mil, eller ifrän Allmänning föras öfwer tre eller flera mil hörer Hemmanet til tredje graden. hwarandras jemkade äratal. Stafwa 12 eller 14 alnar läng, 50 aln. bred inom knutar med spisel, ngn, spiell i fforstcneir, godt tak, fenster, läs och alt wäggfast innanrede. 2me Bodar sammanbyggde af ofwannämde storlek tilhopa, eller en hälften mindre med loft, akka med innanrede. Byggnads-är vä Hus som höratil.He»:- man af x> S) Z <Z —r Loga med tu aolf 12 eller 14 al-! ! nar långt hwardera. 5 6 Fähus 16 alnar längt med fullt ! innanrede. !Z ch Stal! med 4 knutar och innanrede Z 4 Badstufwa med 4 knutar och innanrede. ^2 3 4 Redskapshus.. !l 1?. o. port och Lider. , i!i^ t§! Lärhus med foderrum och innanrede, s 5' ...
N:o 334, i anledning af väckt motion, att förteckningarne öfver Kronans hus och byggnader måtte till trycket befordras; dock hafva de öfrige RiksStånden samma Utlåtande under den 7, 11 och 23 i berörde månad bifallit; samt från V. BorgareStändet den 4 sistl. Januarii. N:o 354, öfver åtskillige vid GeneralAssistanceContoiret tills vidare anställde Tjenstemäns, till Utskottet öfverlemnade underd. ansökning, att, vid nämnde Contoirs upplösning, med expectance-löner varda hugnade; deremot de öfrige RiksStånden bifallit berörde Utlåtande den 4» n och i5 i samma månad. Och som, genom 3 Stånds Beslut, desse mål blifvit afgjorda; alltså anser Utskottet sig, till följd af 75 §. Riksdagsördni ngen, någon vidare befattning med desamma icke kunna taga. Memorial, i frågan om grunders uppgörande för regleringen af HofStatsPensioner. (I. A.) Utskottet, som redan förut, uti Betänkandet N:o 254, framställt nödvändigheten att stadga vissa grunder för att vid framtida regleringar af HofStatsPensioner tjena till ledning och efterföljd, får, då Utskottet icke är i tillfälle att känna de serskildta förhållanden som vid denna frågas behandling möjligen höra komma i öfvervägande, samt tiden nu icke eller medgifver att derom från vederbörande infordra fullständige uppgifter, härmedelst, i öfverensstämmelse med den framställning StatsUtskottet vid sisth Riksdag, under d. 12 Augusti 1823, redan gjort i samma ämne, vördsamt tillstyrka: att, på det någon ledning må finnas för R. St:r i de fall, då beviljandet af Pension för afgångne K. Personers HofStats personal kan ifrågakomma, R. St:r nu i underd:het anhålla, det ett förslag, som upptager de till K.
N:o 4, i anledn. af väckta motioner om förändring i vissa delar af Kongl, Förordmn d. 18 Jan. 1855, ang:de vilkoren för försäljning af bränvin och andra brända eller distillerade spirituösa drycker; och förekommo härvid Utsk:s yttranden, ang:de berörde Förorda:s nedanuämnde §§: §§ 8 och 12, samt ny § 13. Sedan af hvad Utsk. i afs:de på dessa §§ yttrat, dep del, som rörde den gästgifverierna å landet tillerkända rättighet att utskänka bränvin och andra spritdrycker, i gårdagens plenum blifvit pröfvad, blef nu såsom föremål för öfverläggningen framställd Utsk:s hem - I)eu 18 J uni. 405 ställan med anleda, af ett utaf Lektor Sondén framstäldt förslag, och yttrade sig derom: ITr v. Troil, Sam. Gust.: Uti den nu ifrågav:de 13 § har Sammansatta Utsk. föreslagit ett stadgande, hvilket jag anser vara i alla hänseenden af behofvet påkalladt, nemi. att klagomål öfver Taxerings-komités beslut i fråga om beräkning af det kannetal bränvin, hvarför minuthandelseller utskänkniugs-afgift skall erläggas, får anföras icke allenast af närings idkaren, utan äfven af hushållnings-sällskap, stad, socken m. m., äfvensom att det tillkommer Pröfnings-koinité att, utan föranledande af lord klagan, höja eller 6änka dessa afgifter; men i det andra mom. af §.-n säger Utsk.: »Utan hinder af förd klagan skall försäljnings afgiften utgå efter det af Taxerings-kommitté bestämda kannetal, intill dess ändring deri blifvit vidtagen genom beslut, som vunnit laga kraft.»
Krita, röd och svart ; Inkommande Tullprocent 25. Herr Cederfchjölä: Då svartkrita som utgör ett väsendtligt behof för Artisterna icke lär finnas inom landet) hemställer jag, om man bör lägga en så hög tull på ett sådant medel för deras konst. Jag tror att 10 procent vore aldeles nog. Herr Hjerta: Jag anser att både svart och rödkrita kan sättas till 10 procent. Herr Grefven och Landt-Marskalken föreslog, att Inkommande Tullprocent å röd och svart krita måtte nedsättas till 10. Ropades Ja. ”Färgor, Kugellack; Inkommande Tull ”procent 25. Herr Ankarfparre-. Inom Sverige tillver kas icke kugellack till den duglighet som i Holland. Således tror jag, att denna tull är för dryg, och att 10 procent vore tillräckligt, helst den Holländska kuggellacken är ganska Sen ig Augusti e. m. 6^7 dyr i sig sjelf. Den är ock ojämförligt bättre, än den sorn tillverkas i Sverige. Herr Tham: Jag får upplysa, att tullen förut varit några och 30 procent. Man bär nu nedsatt den till 25- Jag hemställer otn det går an att nedsätta den så rriycket. Det finnes äfven ett annat capitel, sorn heter felande Bevillning. Herr Ankarfparre: Närvarande priset på den Hollänska Kugellaeken är circa 3 R:dr skålpundet. Den Svenska gäller ungefär en tredjedel mindre. Herr CederfchjÖtd: Dan uppgift den sista värda ledamoten lemnat, måtte V3ra ett misstag eller ock är det ett stort misstag i förra taxan. Där står 6 sk. Hamb. B:co för skålpundet. Herr Grefven och Landt Mankalken gjorde proposition till bifall å den af U;skot(et å Kugellack föreslagne inkommande Tullprocent. Ropades Nej. Hvarefter Herr Grefven och LandtMarskalken hemstälde, om Ridderskapet och Adeln behagade nedsätta berörde Tullprocent till 10. Bifölls. Herr Hjerta', Jag finner att Utskottet iör - 698 Den Ig Augusti e, m. höjt nästan alla färgstofter från 6 till lo procent.
Finge man således vid en förändrad stadga endast göra afseende på den ena, men icke på den andra contrahentens förmon, så funnes det ingen jemnvigt dem imellan, hvilken likväl plägar vara nödvändig för de ömsesidiga åtgärdernas uppfyllande. — Det exempel Herr Cederschjöld anfört från 1818 års Riddarhus-Ordning, huruledes Konungen, då den öfverlemnades till Hans stadfästelse, låtit införa det, i nuvarande förslag modifierande, stadgande, att den person, som vore för nesligt brott under tilltal vid Domstol, icke får antaga säte och stämma på Riddarhuset, så länge Utslag i saken icke är fäldt, bör påminna oss om nödvändigheten att ett förslag till Riddarhus-Ordning icke styckevis utan i ett sammanhang pröfvas och afgöres. Herr Grefven och Landt-Mcirskalken yttrade, att Riddarhus-Utskottet uti förevarande Memorial afgifvit ett förslag till underdånigt svar å Kongl. Majrts angående Riddarhus-Ordningen sist aflåtne Nådiga Skrifvelse; Och hade under discussionen Herr Rosenblad framställt ett annat förslag, samt Grefve von Schwerin dervid äfven anhållit om ett tillägg. Den enda skillnad Herr Landt-Marskalken tyckt sig finna emellan Riddarhus-Utskottets och Herr Rosenblads förslag bestod deruti, alt 24‘6 Den 31 December f. m. Utskottet serskildt tillstyrkt den' underdåniga anhållan, att om Kongl. Majit icke i Nåder gillade den nya Riddarhus-Ordningen i hela dess vidd, den nuvarande Riddarhus-Ordningen då mätte fortfara att vara gällande.
— Detta mål, som är motsatsen till det närv:de lekamliga lifvet, utan att dermed stå i någon absolut opposition, efter det, om det någonsin skall vin - Den 4 November f. m. 365 nas, måste emottagas under detta, är uteslutande andligt. Staten kan således, såsom en sammansättning endast af sådana, till detta andliga sträfvande individer, omöjligen till sin princip få tänkas alldeles okunnig om det andligas tillvaro. Men då menniskan genom synden är så förderfvad, att allt hvad hon vill och gör står i uppenbar strid emot det mål, hvartill hennes jordiska existens skulle syfta; och det är ett oemotsägligt factum, att blott fåtalet af menniskor har fått syn på detta mål; att majoriteten således omöjligen kan döma om det, som den icke sett och derföre icke kan döma rätt i andliga ting; så är gifvet, att Staten, ehuru den icke kan vara okunnig om det andligas tillvaro, likväl, i fråga om dess utveckling, måste vara begränsad i sina åtgärder med hänseende till detta andliga, så vida den icke skall mehuligt inverka härpå. Det synes häraf klart, att flertalet af Statens medlemmar, huru nyttiga och redbara de kunna vara såsom sådana, dock icke äro medlemmar i Guds Rike. — Så länge menniskan icke är medlem af Nådens Itike här på jorden, kan hon ej heller hafva Herrlighetens Rike som mål. — Således, då den inom Staten rådande och beslutande majoriteten icke har himmelen och de dithörande andliga till mål; men Staten likväl måste hafva ett ändamål, så vida den skall vara till någonting gagneligt; så må det tillses, hvilket detta dess ändamål kau vara. Det är nu visadt, att Statens ändamål icke är andligt och himmelskt. Det måste således vara lekamligt, eller materielt och jordiskt, emedan allt, som angår menniskan, måste hafva en af dessa bestämmelser: andlig eller lekamlig.
Ständer, att sorgfälligt afväga och bedöma, icke medgifver en så storartad ansträngning för ett i sanning storartadt mål, det jag lifligt önskar att den måtte tillåta, men ej vågar tilltro mig med visshet förklara, så nödgas jag alternatift inskränka min hemställan derhän, att åtminstone måtte anslås nödiga medel dels tills fullbordande af bandelen emellan Arvika och Charlottenbergs station, dels till utförande af stambanna emellan Christinehamn och Carlstad, hvarmedelst en ny och hel länk fogades till den redan, dels beslutade, dels färdiga sträckan af Statens jernvägssystem, och hvilken nya länk alltså kan förutses skola i sin mån tillföra detta system näring och gagn. Cederström. Af Friherre af Ugglas, Gustaf, angående sättet jör anskaffande af medel till nordvestra ock östra stambanornas fullbordande. Ehuru Rikets Ständer, i anledning af väckt fråga om antagande af ett visst system, som skulle omfatta alla de jernvägsanläggningar, hvilka uteslutande borde af Staten bekostas, vid föregående riksdagar förklarat sig derom icke vilja fatta något beslut, enär kommande Ständer i allt fall vore oförhindrade att i dessa ämnen meddela sådana bestämmelser, som kunde i väsendtlig mån afvika från föregående Ständers beslut, har likväl det system för anläggande af Statens stambanor, som blifvit framlagdt uti det under den 8 November 1859 af särskilde komiterade afgifna underdåniga betänkande och förslag, hittills blifvit hufvudsakligen följd t. I detta betänkande antagas följande sex stambanor: 1:0 Södra stambanan från Malmö öfver Nässjö och Jönköping till Falköping; 2:0 Vestra stambanan emellan Stockholm och Göteborg med föreningsbana från Örebro; 3:o Ostra stambanan från Cathrineholm öfver Norrköping och Linköping till Nässjö; 4:o ISorra stambanan från Stockholm öfver Upsala till Gefle—Dala jernväg; Motioner hos Ridderskapet och Adeln 1865. Nordvestra stambanan från trakten af Porla öfver Christinehamn och Arvika till Norska gränsen, samt 6:o Sammanbindningsbanan genom Stockholm. Alla dessa banor hafva numera dels blifvit färdigbygda, dels påbörjade. De anslag, som af föregående Rikets Ständer härtill blifvit anvisade, hafva utgjort: