Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Föredrogs ånyo StatsUtskottets under N:o 343 afgifne, och den i4 sistlidne September förmiddagen på bordet lagde, ytterligare Utlåtande, i fråga om anslag af Statsmedel, för författandet af en fullständig Historia om Konung Carl XI:s Regering, samt om den så kallade Frihetstiden. Herr von HartmansdorffAugust: På grund af hvad jag, så väl under nästföre - Den 12 Octobei’ f. m. i3 gående discussion, som tillförene, då Utskottets första Betänkande återremitterades, anfört, anhåller jag om proposition till afslag å förevarande Utlåtande, på “det Utskottets här tillstyrkte anslag må besparas, och i stället användas, på sätt jag föreslagit, dels åt Herr Strinnholm, och dels till understöd för fortsättningen af Herr Cederschjölds arbete. Friherre Palmstjerna Carl Otto: Jag tror visst icke, att det så snart kan komma i fråga att utbetala den summa, Utskottet bär tillstyrkt, såsom en belöning för den Författare, hvilken åtager sig att fylla en lucka i Svenska Historien, som säkerligen något hvar bland Ridderskapet och Adeln önskar se fylld på ett tillfredsställande sätt. Men Utskottet, som varit öfvertygadt, att Historien öfver det tidehvarf, som förflöt från Carl X:s död intill dess Carl XI kom till myndiga år och vidare intill hans död, vore af ett stort allmänt, men ännu icke tillfyllest utredt, intresse för Svenska Folket, har, då man funnit, att ingen ännu uppträdt för att fylla denna lucka, icke trott sig böra neka att nu anslå den ifrågavarande summan, för att uppmuntra till ett sådant företag. Jag finnér ock för min del, att anslaget är väl användt, och om företaget utföres med skicklighet, säkerligen lika väl användt, sorn det af Ridderskapet och Adeln nyss beviljade för fortsättningen af Den i?. October f. m. Herr Strinnholms arbete angående en tid, sorn redan förut är känd genom arbeten af utmärkt värde. Jag tillstyrker derföre bifall till Utskottets Utlåtande. Herr Crusenstolpe:
Kammar-Collegium den 3 December 1821 utfärdad kungörelse, som stadgar, att under den ordinarie Ilärads-Nämnden förunnade skjulsningsfriheten icke får begripas reserv-hemmans och gästgifvaregårdars skjutsningsskyldighet, utan att denna frihet endast eger ruin vid utgörande af hålloch kronoskjuts i mon af den hemmansdel, Nämndemannen sjelf bebor och för hvilken han, såsom egare, värd eller åbo, är skrifven, samt icke längre än för den tid, han tjensten bestrider, från hvilket stadgande likväl blifvit gjorda undantag för vissa Län i Riket. Häraf synes, att åtskillige af motionären uppgifne förhållanden icke kunna inträffa, utan att derigenom uppenbarligen lemnäs å sido föreskrifterne i gällande Författningar, hvilket i sådant fall kan rättas genom påkallad beifran af vederbörande embetsmyndighet. Hvad åter beträffar den Nämndemännen lagligen tillkommande frihet från en del af skjutsnings-besväret; så, enär Nämndemännen, för deras ofta trägna och mödosamma bestyr, icke äro i åtnjutande af någon bestämd aflöning, synes billigheten påkalla, att de på något annat sätt derför vedergällas, och då den i Författningarne dem tillagde frihet från nu ifrågavarande besvär icke kan anses vara så långt utsträckt, att någon inskränkning deri billigt vis bör kunna ifrågakomma, hemställer Utskottet, att ifrågavarande motion må lemnäs utan afseende. Ank. till Exp.-Utsk. d. 1 Nov., kl. 11 F. m. Utlåtande j i anledning af åter remiss utaf Utskottets Betänkande, N:o 29, af gifvet, i anledning af väckt fråga j att fullmagter å namn heder och värdighet, utan verklig tjenstebefattning, icke måtte meddelas. Nämnde Betänkande, som Höglofl. Ridderskapet och Adeln samt Högv.
MissgermngsBalken; 2) angående föreslagen ändring uti 9 Gap. UtsökningsJJalken och a5 Gap. Rätteg.Balken. P. io5. 407 ProtocollsUtdrag, Ridderskapets och Adelns: om Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets Betänkanden: i) rörande rättighet för ägare af enstaka hemman i allmänhet att till andre personer, under full äganderätt, upplåta en viss del af hemmanets ägorymd; 2) om förändring af tiden för mönstringars förrättande; 3) om upphäfvande af stadgandet rörande uteslutande användande af Ekbark vid de så kallade Engelske LäderGarfverierne; 4) rörande rättighet att vid skattlagde husbehofseller lego-sågqvarnar få försäga så stort antal stockar som helst. P. 106. — om ExpeditionsUlskottets memorial: 1) med hemställan att Riksens Ständers Beslut öfver Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets Utlåtande N:o ii5 ej må expedieras; 2) i anledning af väckt fråga om en förändring i Utskottets förslag till underdånig skrifvelse N:o 121. P. 107. — om nedannämnde Utlåtanden: från Stats-Utskottet: 1) om tillökt antal löner inom StatsExpeditionerne af Konungens Cantzli; 2} rörande granskningen af Wadstena KrigsmansliusCassas räkenskaper; 3) rörande anstånd med betalningens erläggande för erhållen undsättningssäd från Allmänna Magazinslnrättningens förråd; 4) angående eftergift och afskrifning för åtskillige äldre ännu obetalte undsättnings-spanmålsskulder i Wermlands Län; från Statssamt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskot - 408 ten: i) om rättighet för vederbörande att med penningar gälda dagsverken till Kungsgårdar; 2) om nja grunders bestämmande för Roteringen i Upland; från BancoUtskottet, i anledning af förrättad Revision öfver f. d.
Föredrogs å nyo och bifölls Statsoch Bevillning!-Ut skottens Betänkande, N:o 56, i anledning af åtskillige motioner, om vissa liandelsförmoner för Rikets norra Provincer och om export-praemier för vissa varor. m. m. S, D. Föredrogs å nyo Bevillnings-, Lagoch Oeconomie-Utskotiens Betänkande, N:o i5^ i anledning af Herr Frih. Boijes, Ludvig, motion, angående bränvinsbrännings-rättighetens utöfvande för hemman, som fardagen den 14 Mars tillträdas: bifölls. S. D. Föredrogs å nyo och återremitterades Banco Utskottets Memorial, N:o 106, med anmälan om åtskilliga förändringar och tillägg i afseende på de under Litt. A. upptagne allmänna föreskrifter och stadganden i 4 Art. 5 Afdelningen af i83o års Banco-Reglemente. Från V ä 11 o f 1. Borgake-Standet. S. B, Föredrogs å nyo Banco-Utskottets Memorial, n:o 106, med anmälan om åtskilliga förändringar och tillägg, i afseende på de under Litt. A upptagne allmänna föreskrifter och stadganden i 4 Art. 5 Afd. af iS3o års Banco-Reglemente: återremitterades. S. D. Föredrogs å nyo Bevillnings-} Lag-samt Allmänna B c svär soch Oeconomie-Utskottens Betänkande, JJjo i5, i anledning af motion, angående bränvinsbrännings-rättighetens utöfvande för hemman, som fardagen den i4 Mars tillträdas: bifölls. S. D. Föredrogs å nyo Banco-Utskottets Memorial, N:o 102, med anmälan om det uppehåll i Utskottets göromål, som kan förorsakas genom länge förd röjd t afgörande af frågan om blifvande mynt-pnheten för landet: lades till handiingarne.
Likväl kunde hon icke alltid vara glad som förr, utan när hon var ensam hela långa dagen, lekte hennes tankar ofta bort till de små barnen som hon mistat, och till hennes fader och fränder som hon aldrig mer skulle få se, och då grät hon; men när det led på qvällen, att ulfven skulle komma hem, blef hon åter glad, ty han var henne kär framför både barn och fränder. Då hände sig en qväll, att ulfven dröjde mycket länge borta, och prinsessan väntade honom med stor oro. Som han nu ändteligen kom, förtäljde hon om allt bekymmer hon haft för hans skull, och frågade hvarföre han dröjt så länge. »Jo,» sade ulfven, »jag har färdats en lång väg.» ’Hvar har du då varit?’ Frågade prinsessan. Ulfven svarade, att han just nu kom ifrån hennes faders gård. Härvid blef prinsessan mycket förundrad, och bad honom förtälja tidningar. »Ja,» sade ulfven, »jag har i dag stora nyheter; ty din fader, konungen, har fäst sig en ny drottning.» När prinsessan hörde detta, kom det för henne, huru hennes fader aldrig velat gifta sig me’ns hon var hemma, och tycktes henne, att han nu månde ha sökt sig en gemål, för att glömma sin stora sorg. Hon kunde så icke återhålla sina tårar, utan satte sig ned, stödde hand under kind, och grät så bitterligen, att man aldrig har sett någon gråta så; men allt hvad ulfven måtte säga för att trösta henne, tjenade till ingenting. Som han nu såg hennes stora bedröfvelse, gick det honom hårdt till sinnes, och han sade: »hjertans allerkäresta! Hvad skall jag göra att du må åter blifva glad igen? Det finnes ingenting i verlden som jag ville neka dig.» ’Jo,’ svarade prinsessan, ’du skall låta mig fara till kungs-gården, till min fader. Jag har en sådan innerlig längtan att få se honom ännu en gång, förrän han dör.’ Nu var det ulfven som blef bedröfvad, och han bad henne för allt som var kärt, att hon ville bedja en annan bön, allenast icke denna; men konunga-dottern stod fast vid sin begäran.
— som på afstånd, men icke ett alltför långt, med djupt intresse afhört det växande bruset af olika meningsbrytningar — har tyckt sig icke kunna bättre använda sina nu mera många lediga stunder, än till att i “ Dagens krönika “ göra ett inlägg rörande dessa för vårt lands framtid så vigtiga och ingripande frågor, Behöfves något försvar för denna hans afsigt, torde till stöd derför kunna åberopas, hvad en framstående talare och statsman, landshöfding Bergström, vid ett liknande tillfälle anfört: “ När Solon skänkte Athén en rätts-och statsförfattning, stadgade han deri, bland annat, att om vigtiga ärenden söndrade .folket i partier, finge icke någon atheniensisk medborgare vid medborgarerättens förlust vara neutral “. — Dessa sant fosterländska ord faldes af den ärade talaren i andra kammaren 1878; och om än landshöfding Bergström i egenskap af representant fann sig mera direkt manad att ingripa i händelsernas gång, än hvad förf. kan vara, så torde i viss mån äfven för honom få gälla enahanda förbindelse, ty äfven förf., ehuru enligt den nu mera moderna benämningen en f. d. statstjenare, vågar i allt fall räkna sig som medborgare, under hopp att detta icke anses alltför anspråksfullt. Innan emellertid något omdöme kan vågas angående det sökta x, den blifvande utgången, torde vara skäl attdels granska alla redan fullt bekanta faktorer, och dels att så vidt möjligt räkna de mera obestämda, hvilka äfven komma att inverka på afgörandet. Först derefter torde vara tid att taga itu med det slutliga resultatets horoskop. Låtom oss börja med våra folkmöten. Tidningarna hafva omsorgsfullt uppsamlat detta material och meddelat mötesbesluten, alla i det svenska folkets namn, äfven om dessa beslut fattats af endast ett eller par dussin härigenom “ framstående “ patrioter.
Mars gillat, samt Högvördige. Preste-Ståndet under Bevilln, Utskottets Memorial N.-o 23 och 24. ai samma dag, och Hedervärda Bonde-Ståndet den 1 sistl. April bifallit hvad Utskottet i dessa frågor hemställt, återstår härvid för Utskottet ingen annan åtgärd än att vördsamt underrätta Välloflige Borgare-Ståndet om detta de Trenne öfrige Riks«Ståndens beslut. Stockholm den i5 Maji i8stfl - Ankom till Exped. N:o 24> Memorial, i anledning af gjord anmärkning emot Utskottets Betänkande, N:o 14, angående bestämmande af viss tid för utfärdande och pröfning af Kammar-Rättens anmärkningar. Med anledning af en Ledamots yrkandei att den, i Bevillnings-Utskottets Betänkande N:o 14, afhandlade fråga om bestämmandet af viss tid för utfärdandet och pröfning af Karn* 8 3 jBev ilin.-Ut skottets Memorial N:o 34. rrsar-Rättens anmärkningar ; hade sammanhang med Utskottets förut återremitterade Betänkande, N:o 12 , rörande förändring af KammarRättens befattning med Bevillningsärertden, har Hedervärda Bonde-Ståndet, sedan förstnämnde Betänkande, i hvad det afsåg inställandet af gjorda anmärkningar emot Hemmansvärden, blifvit lagdt till handlingarne, återremitterat berörde fråga om praescrip» tions-tids utsättande, Vid föredragning inom de öfrige 'Brenne RiksStånden är Utskottets ifrågavarande Betänkande, under den 30 sistl. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 Banco-Utskottels Betänkande, N'.o 44. 15 falla omförmäldte tillstyrkan, är på Supplemenlar-Staten upptaget ett belopp af 300 R:dr, att användas till den person, sorn Fullmägtige utse till Räkenskaps-biträde inom deras Expedition.
Ilncler cle lorets Zren sk 8in nuvsrsncle utve6lr1ing8-^erio6, g^nnscleZ 8ven8lig ull^rocluetionen sk en jenrnsre sk8ättning tili j)ri8, 8onr rnot8vsrscle ^rroclueenterneg billigs korcl ringar, i töljcl lrvsrsk oeb länelriclrsg sk ^.limsnns nieclei, kör lrelrärnjsncle sk cletts änclsmäl, <7a jenrkörel86vi8 Irunöe 2N868 nrinclre lrelrökligt; rnen 8eclsn är >836, clä en okörclelslctig eonjunetur kör ulllrsncleln i snclrs länöer inträcicls oelr verlcscle en ölcscl inkörsel till 8verige sk clenns vars, lrsr 8 vens!; ull, 8«rtkelk8 sk krnsre slag, vunnit nrinclre ekterkrägsn, sä stt vicl cle Zrligs ullWsrlcnacterne i lVorrlcÖjring lret^clligs psrlier ull mä8t, i l>ri8t sk sntsglige Lö^E-anlrucl, uti ull-mggg8inet uppläggsg. I snleclning sk cletts beli^nrmei^smnrs körlrällancie, 8om i 8in kortgäng lian kör clen inbem8lcs ull-^rocluetionen8 kramticla Ire8tsncl oelr körlcokrsn lrlilv» sk äet wsoliZs5te inll/tsncle, lrsr tros kongl.
Afgörandets stund nalkas, och jag tillåter mig derföre att, innan R. o. Ad. fattar sitt beslut framställa den upmaning, att R. o. Ad. icke måtte låta sig förledas af de deduktioner och kontradeduktioner, rörande de olika förslagens företräde sins emellan, husets juridiska medlemmar afgifvit, ty hufvudfrågan är hvad svar vi skola lemna på den fråga Sveriges Konung i Riksdagens början framställt till Svenska folkets representanter nemi. : Ansen J i likhet med mig den Svenska qvinnan vara lika värdig och lika berättigad med andra länders qvinnor att råda öfver sig och sin .förmögenhet? Härpå skola vi svara. Jag erkänner, att om svaret skall lemnäs i den ena eller andra af de former Utsk. vid särskilda tillfällen föreslagit, skillnaden - Den 12 December e. m. 211 den icke är stor, men den är dock icke så ringa och består deri, att genom antagande af det Kongl. Förslaget göra vi den Svenska qvinnan berättigad att vårda sig och sitt gods, och vi hafva då äfven förklarat henne dertill värdig, hvarigenom R. o. Ad. inflätar den vackraste minnesblomma i sin rika ärekrona, och lemnar åt efterverlden ett varaktigt minne från Konung Oscars Regering. Jag röstar för bifall till K. M:s Propos. Hr Cederschiöld, Rob. Theophron: Då jag förra gången hade ordet glömde jag att vidröra 2:ne omständigheter, hvilka äro af stor vigt. Den ena rör icke specielt förev:de ämne, men är derföre icke mindre vigtig, emedan den angår yttrande-friheten i allmänhet. Den har nemi. afs:de på Gr. Sparres yttrande om Landtnäs rätt att begagna sin klubba och på sättet, hvarpå denna rättighet utöfvas beror den fria yttranderätten. Jag måste i anledn. af detta Gr:ns yttrande uttala den önskan, att Gr:ns åsigter mätte hos hvarje Riddarhusets medlem hafva framkallat tillfredsställelsen deröfver, att Landtims-klubban icke kommit i Grins händer. Den andra af mig förbigångna omständigheten rör hufvudsaken. K. M. har nemi. i Sin Propos. uttalat en upmaning till R.
Enligt hvad Kongl. Maj:t tillkännagifvit uti Dess angående ifrågavarande statsbidrag, under den 10 Januari delta år, till Fullmäktige i Riksgälds-kontoret aflåtna nådiga bref, hafva inlressenterne i det företag, hvartill detsamma blifvit beviljadt, vid hållna sammanträden förklarat, alt de, isynnerhet med afseende å inträffad förhöjning i arbetslönerna sedan kostnads-lörslaget uppgjordes, ansåge ofvanberörde utdikningsoch sjösänknings-arbele icke, utan alltför stora enskilda uppoffringar, kunna utföras i den vidsträckta omfattning planen innehölle, hvarföre de funno sig nödsakade afstå från stals-bidragets begagnande i dess helhet; men jordegarne omkring Käfsjön och 11 ih till B. St. Iläradsö-sjöar hade anhållit, att dem måtte tillerkännas hvad af samma bidrag kunde belöpa för 4 bland de i planen föreslagna aflopps-graivarne, genom hvilkas upptagning det hufuidsakliga ändamålet med uldikningen förmodades kunna vinnas. Durk sorn Rikets Ständer för tillgodonjutande af det statsbidrag, hvarom fråga vöre, stadgat det uttryckliga vilkor, all det dermed alsedda företag borde, enligt för detsamma al Kongl. Maj:t gdlade arbetsplan, vara päbörjadt före 185b års utgång, så fann Kongl. Majit, enär sådant icke skett, delta stats-bidrag ej kunna i större eller mindre män för sagde ändamål vidare disponeras; hvadan något afseende således ej heller kunde lästas å den gjorda framställningen om erhållandet al en del utål detsamrnå Enär de al' Rikets sednast församlade Ständer särskildt anslagna medel för stora Mossens utdikning och åtskilliga i samma ort belägna sjöars sänkning icke blifvit al vederbörande jordegare begagnade, och detta vatlenallappmngs-löretag ej heller inom föreskrilven tid påbörjats, så mäste naturligtvis Rikets Ständers beslut angående samma medels användande för merberörde företag anses balva hell och hållet förfallit.
Första numret består af lustspelet » S p a r l a k a n s l ä x o r », där hofintendenten Knut A l m l ö f innehar den roll, i hvilken han så m å n g a gånger framkallat riktiga högtider af skratt och s o m för öfrigt spelas af Dramatiska teaterns artister. Därefter följer sång af en musikälskarinna. S å k o m m e r » Sista hvarfvet », där grefvinnan T a u b e, född N e r m a n, gör sitt, o m ock endast tillfälliga, återinträde på den scen, s o m i m å n g a år räknade henne bland sina intelligentaste krafter. Hennes medspelare denna gång är direktör Fredrikson. Därpå följande nummer bereder publiken nöjet att få återhöra grefvinnan T a u b e, född G r a b o w. Till slut gifves » N y a garnisonen », spelad af damer och herrar, icke tillhörande teatern, m e n där de förnämsta rollerna utföras icke blott af Georg Norrby, s o m åtagit sig att utföra Sansquartier, och hrr Grunder och Strömberg, utan där äfven hr Arvid Ö d m a n n k o m m e r att uppträda, hvilket onekligen förlänar en mindre vanlig glans åt det g a m l a lustspelet. Vi anse o s s böra p å m i n n a, att de blå biljetterna gälla till middagsföreställningen söndagen den 12 och de röda till aftonen den 1 4 m a r s. En lärarinnas roman. E n s v e n s k kulturbild, tecknad på verklighetens grund för Idun af Algot Sandberg. Kerstin snyft) å tade konvulsiviskt. E n s a m! ensam! Den a r m a modern hade dött allena. dottern hade hon lämnat allena! bittert! Medan hon grät, hade kandidat Filén fattat hennes hand. Utan att veta det, lät hon h o n o m be hålla den, och då tårarne fortforo att flöda, s m ö g han armen om hennes lif och lutade hennes hufvud mot sitt bröst. » kom det ånyo från de snyftande läpparne. » hviskade han. Då for hon upp och stirrade p å h o n o m.
Föredrogos ånyo Stats-Utskottets nedannämnda Utlåtanden och Memorial : M 194, i anledning af Kongl. Maj ts nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer, i fråga om kostnadsersättning till militäre, civile och ecklesiastike tjenstemän för en del resor i tjensteärenden. Med afslag å Utskottets hemställan biföll Ståndet det förslag, som i Friherre af Ugglas reservation å sidorna 8 och 9 blifvit Iramstiildt. JV2 176, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse, i fråga om nämndemäns och fjerdingsmans ratt till ersättning för extra förrättningar. Bifölls. JVs 195, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, i fråga om de till åtskilliga stadsskolor inom Lunds stift äfvensom Hallands län utgående klockare pensioner samt landtgillen af klockarebol. Bifölls. M 199, om anvisande af de i Regeringsformens 63 § föreskrifna kreditivsuramor. Bifölls. S. 1). Föredrogs ånyo Stats-Utskottets Utlåtande, M 185, i anledning af väckt motion om fortfarande anslag för Kamereraren Carl Sandberg, äfvensom i sammanhang dermed utdrag, Jfs 505, of Hedervärda Bonde-Ståndets protokoll den 23 dennes, med inbjudning till Ridderskapet ock Adeln samt Preste Ståndet att biträda det beslut, Bonde-Ståndet öfver förberörda Utlåtande fattat. Med afslag å Utskottets hemställan lemnade Ståndet sitt bifall till hvad Doktor Collén uti ifrågavarande motion föreslagit, och ansågs härmed beslut jemväl vara fattadt öfver Bonde-Ståndets ofvan omförmälda inbjudning. S. D. Föredrogs och Indes lill handlingarne Stats-Utskottets Memorial JW 207, angående verkställd omröstning öfver åtskilliga 6:te och 8:de Hufvudtitlarne tillhörande anslagsfrågor. Från Vdllofl. Borgare-Slåndet.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att då R. o. Ad. nu funne, alt, till följe af åtskilliga bordläggningar, föredragningsätnuena på listan för dagen tagit slut, anslaget till eftermiddagsplenum måste borttagas, enär all sammankomst då vore öfverflödig och onyttig, emedan några från Exped.- Utsk. inkomna förslag ganska väl hunne att ännu på f. m. för R. o. Ad. lill justering uppläsas; men innan Ståndets ledamöter aflägsnade sig, ville Hr Landtm, hemställa, örn icke Ståndet skulle finna tiden vara inne till förrättande af val utaf revisorer för de innan nästa riksdag förekommande revisorer af stats-, bancoeller riksgäldsverken. R. o. Ad. torde erinra sig det StatsUtsk. föreslagit att nästa revision skall äga rum innevar. år 184 * * då den nästa kommer alt inträffa år i843, eller 2 år efter den föregrde, och att till hvarje skola väljas 6 revisorer; och hemställde Hr Landtm., om R. o. Ad. skulle behaga företaga nämnda val nästa Måndag, då tiden genom anslag närmare komme alt bestämmas. Ropades i allmänhet ja, men Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rudolph, begärde ordet och yttrade: Jag anhåller alt denna fråga må få hvila på hordet. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att då denna fråga icke vore af egenskap alt skola till Ulsk. remitteras, berodde det af R. o. Ad. om den skulle hvila på bordet eller ej. Hr Munck af Rosenschöld: Jag tror att en fråga, antingen den skall remitteras till Utsk. eller icke, kan, enb 4g §:n Riksd.Ordin, begäras på bordet, och reserverar mig derföre emot afgörandet af den nu vackta frågan. Frih. Cederström, Jacoh:
Vi våga ock hoppas, att sådant äfven hädanefter icke inträffar, enär Kongl. Maj:t, såsom högste Vårdaren af den Constitutionela friheten inom vårt land, icka lärer medgifva , att Borgare-Ståndet, emot innehållet uti 114 §. af Regerings-Formen och den deruti gifna försäkran och emot dess eget medgifvande, beröfvas sine egande privilegier ni. m. om ock de 3:ne öfrige Re - 0 Bil. t.Lag-i. Ållm.Besv.o.Oec.Utsi.Utl. N:o 55.' spective Riks-Stånden sådant direct eller imlirect begära. Med anledning af de inom Högloflige Ridderskapet och Adeln vid återremissen afgifna yttranden , att nemligen utfärdandet af dessa förslag skulle befordra lif och verksamhet, såsom nyttig för Landet och Städerna, genom den redan, såsom sådan. ansedda utvidgade friheten i Näringarne och Handtverkerierne m, m. få vi förklara, att vår erfarenhet af den utvidgade Näringsfriheten , hvilken de facto till stor del inom Städerna redan inträffat, är helt annan, och vi skulle önska , att Rikets Högloflige Ständer i stället ville hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla om en allvarlig och noga undersökning inom Rikets Städer, hurudan! tillståndet der varit för 20 år sedan, innan dessa nyhetsläror , med sina följder, yttrade sig och liurudant det närvarande är; vid hvilken jemförelse lätteligen skall finnas, att då var allmän välmåga hos Städernas Borgare , men att deremot nu näringarne äro öfverhopade med dubbelt så många idkare , än som kunna hafva af dem sin bergning, hvarföre ock en stor del af dessa näringsidkare Mr utfattig och många redan njuta allmosor uti sin tryckande nöd. De Högloflige Utskotten ytira i slutet af Betänkandet , att Utskotten , efter öfvervägande af de skäl och grunder, hvarpå de Sil.t.Lagi.Allm.Besv.o.Oec.Utsk.Utl.