Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Och åren gingo och gingo. V i kände, att vi icke längre vandrade in utan ut, bort från denna värld. I samma mån blef vårt arbete en sträfvan för våra barn; våra egna fordringar minskades med åren, och edra behof blef vo på samma gång våra. Då vi skaffat er något godt, kändes det, som om vi själfva fått det. Edra framgångar och vedermö- dor voro våra, edra felsteg sörjde vi, som om vi själfva begått dem. — Och så känna vi det ännu, både för våra barn och våra barnbarn. V i vilja vara ett med eder alla, och allt, som vill skilja oss åt, förorsakar därför smärta. En sådan skiljemur synes mig ditt förslag vara. Du vill, att ditt arbete här skall tillskynda dig en materiell lön, och din sträfvan efter frihet är egentligen ett begär att lösgöra dig från det band, som förenar dig med oss. Men o m det bandet börjar brista, blir du en främling i vårt hus, och att hafva främlingar i hemmet blir i längden en börda. Vi hafva ännu icke slutat att bygga luftslott och staka ut framtidsplaner, men för egen räkning göra vi det icke längre. Det är vårt nöje att så i stort som smått tänka ut förslag för din och de andra barnens räkning. Men om vi nu skulle vilja ge dig ett råd angående dina framtidsplaner eller dina kläder, dina nöjen o. s. v., så skulle vi alltid frukta, att du skulle anse det som ett obehörigt inblandande i det, som du själf vill bestämma öfver. Och dock kan en sådan obetydlig sak som anskaffandet af ett klädesplagg bidraga till samhörighetskänslans stärkande. Om min hushållerska (ifall jag hade någon), sedan hon fått sin lön, går och köper sig en ny kappa, kan jag j u tycka, att det är trefligt se henne snygg, men inte bryr jag mig vidare därom; men då min hustru eller dotter ur den gemensamma familjekassan tager penningar för att skaffa sig en liknande klädespersedel, så blir detta en händelse, som tillskyndar hela familjekretsen en viss glädje. Kappan blir en gemensam lön för ett gemensamt arbete. För öfrigt, trots din ålder kunde det nog hända, att du ibland behöfde ett råd.
Lric Ib. Herr GrcfweN och Landt-Marskalken, gjorde proposition till bifall ä Utskottets förslag med tillagg, det ät Herrar Fullmägtige mätte öfwerlemnas att efter sig företeende omständigheter reglera Contoirets E.rpectance Stat. Bifölls Härefter bortgick Herr Grefwen och Landt-Marsk alken och kemnade Klubban ät Grefwe c!e I» Osiäle, ridd. och Ld. prot. 6:le Land. -chra Afd. L7-S n. 16L Den 6 April. Justerades Pleni Protokollen för dcn 20 Februariiför sch eftermiddagen, samt den 21 Februarii. Högloft. Ridderstapet och Adeln atffiljdes kll till 9» !n tiilcm krntocolii 6. ^ Lilstverstolpe. Fredagen den 6 April. Plenum kl. 8 förmiddagen. Justerades Pleni - Protocollcn för dcu 22 och 2Z Februarii. Justerades följande: Utdrag af Protokollet, hällit i Högloft. Ridderstam pets och AdelnS Plenum den Z April iLrc». S. D. Bestöt Rivdcrstavet och Adeln, i det Hedern). Bonde-Ständet den 2 April meddelade Protocolls-Urdrag, att, ehuru wäl ej säsom nägon rättighet, dock säsom ott prof af deN upprigtiga walwilja, Ridderstapet och Adeln för Bonde-Ständet oafbrutit hyser, till alla delar bifalla Dest begäran, att tvid Rättegångar Allmogen inbördes emellan ChartanZ belopp mä till hälften nedsättas, emot den som af Sländs-Personer bör begagnas; och skulle genom Utdrag af Protokollet, de öfrige Resp. Slänten härom »vänligen underrättas, lllt Luprs. Utdrag af Protokollet, hällik i Högloft.
G inhemtas, en jemförelsevis ringa statsinkomst genom deras tullbeskattning varit att påräkna, befrias från all tull vid utförseln, nemligen: aska, rå, af träd eller andra vegetabilier, samt pott-, vällad eller oraffinerad; bokstafsstiimplar samt boktryck eller stilar, förslitne och obrukbare, eller stilskrot; brunsten; dun alla slag; fisk alla slag; fjäder, ospritad och spritad; frö, hamp-och linsamt rofoch rapsat-; glasskärf eller krasglas; halm; hampa; horn, oarbetadt eller raspadt, samt hornplatter; humla; hår alla slag; hö; jern, gjutet, bomber och kulor, champlounerade till visst mått och renfilade, kanoner stycken, nickhakar och mörsare, stämplade och borrade, samt finare och gröfre lavetter; kummin; mais; musslor, friska och insyltade eller saltade; näfver; pelsverk eller pelterier alla slag; tenn, oarbetadt samt arbetadt gammalt och sönderbrutet; tennoch blyaska; tran och späck, alla slag; trädvaror, nemligen fanerskifvor, handspakar och borrade pumpträd; vinsten, rå, samt vissmut. Den skillnad, som med hänsigt till egenskapen att vara mer eller mindre renad i gällande tulltaxa är antagen för alun, nemligen i romersk och andra slag, synes, till förebyggande af förvexling vid tullbehandlingen, och då icke någotdera slaget utgjort föremål för särdeles import, böra upphöra och bägge slagen kunna, i likhet med hvad som äger rum uti flera främmande länders tulltaxor, sammanföras under den allmänna rubriken »alun alla slag», med fortfarande tullfrihet vid utförsel och en införselsafgilt af 5 r:dr, utgörande 2S procent å det värde, 20 r:dr, för hvart fat om 17 lispunds vigt, som de flera särskilta slagen i medeltal numera kunna anses äga.
Derpå for Egil till Island, der Skallegrim kort derefter dog, år 934. Två år derefter är Egil åter på utfärd. Han fick då pröfva lyckans ostadighet. Hans skepp förliste vid Englands nordöstra kust, vid Humbern, och när Egil kom i land, fick han höra, att Erik blodyxe verkligen var fördrifven ur Norge och nu vistades i York såsom Northumberlands konung. Underrättelsen var just icke glädjande. Egil kunde icke undkomma i hemlighet, utan gick till konungen, sjöng ett lofqväde öfver honom och fick, trots Gunhilds onda vilja, fara i frid. Hos Ethelstan blef han väl emottagen. Snart for han vidare till Norge att söka af Håkan Ethelstansfostre, som då regerade, få rätt i sin arfstvist. Han fick löfte, att lagen skulle få gå sin gilla gång. Det slutades så, att han utmanade sin motståndare på envige och segrade deri. Dessförinnan hade han varit på besök hos slägtingar till Arenbjörn herse, sin närmaste vän. Han fann dem i stor bedröfvelse. En Svensk berserk hade friat till dottern i huset och, då han fått afslag, utmanat brodern, som icke var vuxen en sådan strid. Egil gick i hans ställe och slog berserken. Derpå vände han om till Island. Fem år derefter är Egil åter ute. Erik blodyxe är död, hans söner vistas i Danmark. Meningarne i Norge äro delade, huruvida man borde hålla med Håkan, som väl var rättrådig och god, men som i följd af sin benägenhet för christendomen ej var godt liden, eller om man skulle fara till konungssönerna i Danmark. Den nyssnämnde Arenbjörn uppsöker konung Håkan för att gifva Egils angelägenhet sitt förord, men blir illa mottagen. Egil och han härja om sommaren i Tyskland och Frisland. Derefter far Arenbjörn till Erikssönerna, Egil till en af sina vänner i Norge. I hans ställe far han med konung Håkans sändebud, för att utkräfva den sedan många år oguldna skatten från Vermland. Han besvikes af konungsmännen, men far sin led fram, oaktadt de stora svårigheter, som snön beredde honom.
Och har Herr af Dalström, G. J., instämt i denna reservation. b) Af Herr Blomstedt, C. R. Vid hvilka deltagit i krig.) Bi/u till K. St. Prot. 1862 & 1863. (Fortsättning.) a) emot första morn.: af Herrar von Francken, G. W., Törnebladh, Gust., och af Dalström, G. J. b) emot andra morn.: af Friherre af Ugglas, Gustaf. Vid S5:te punkten: (angående den för Regements-läkaren Fr. Bågenholm föreslagna pension.) Af Doktor Arrhenius, som ansett Kongl. Maj:ts nådiga Proposition härutinnan böra bifallas. Vid 35:te punkten: (angående Slotts-proviantmästaren, Kapitenen Borghs pensionering. ) Af Herrar Sandels, L. G., och von Francken, G. TF., samt Doktor Arrhenius, hvilka yrkat att Kongl. Majits nådiga framställning i afseende å denna pension måtte godkännas; hvarjemte Herr Törnebladh, Gust., anmält att han ej närvarit i Utskottet, då nämnda pensionsfråga derstädes afgjordes. Vid 36:te punkten: (angående Kammarrättsrådet Printzenskölds pensionering.) Af Herrar Sandels, L. G., och von Francken, G. W., Professor Selander och Doktor Arrhenius. Vid 37:de punkten: (angående pension för Biskop Bergman.) a) Af Herr von Francken, G. W., som ansett pensionsbeloppet böra, på sätt Kongl. Maj:t äskat, bestämmas till 6,000 R:dr. b) Af Riksdagsfullmägtigen G. Bjerkander från Skaraborgs län: »Utskottets genom omröstning fattade beslut att föreslå pension af 6,000 R:dr åt Biskop Bergman, har jag icke ansett mig böra biträda.
S Häft. 3 54 Slals-Utskottets Ullätande Jtf 72. stärkande af Sveriges sjömakt, hvarigenom, enligt motionärens uppgift, flottan under loppet af följande 15 år skulle kunna ökas med 8 skepp, 4 fregatter och 5 korvetter, 4 procent årligen afsättas till dessa fartygs underhåll, ett årligt belopp af 100,000 R:dr anslås till etablissementernas fullständigande samt ändock en summa af 75,000 R:dr årligen Ytterligare användas till sjöfolkets öfning. B) för älskillige angelägna byggnads-arbeten och anskaffningar vid flottans stationer 239,790 R:dr. Enligt hvad Förvaltningen af Sjö-ärendena i underdånighet anmält, erfordrades vid flottans stationer åtskilliga, synnerligen nödiga byggnads-arbeten jemte diverse anskaffningar, för hvilkas åvägabringande tillgång icke kunde af ordinarie statsmedlen beredas. De mest angelägna af dém finnas omförmälde i Departementschefens betänkande sid. 32, hvartill Utskottet får hänvisa och der äfven de behöfliga anslags-beloppen äro upptagne. Dessa uppgå vid Carlskrona station till 815,850 R:dr, vid stationen i Slockholm till 316,800 R:dr och vid Götheborgs depöt till 51,300 R:dr, eller tillsammans 1,183,950 R.dr.
St:rs. Jag vidblifver således ett kort och bestämdt afslag å traktaten och dess tariff B. Jag vill nu endast i största korthet upptaga några af Frih. Gripenstedt fällda yttranden. Han framställde till mig i slutet af sitt anförande en direkt fråga, hvilken jag skall besvara, i den förhoppning, att han sedermera skall besvara de frågor, jag ämnar till honom framställa. Frih. Gripenstedt har frågat mig, om jag trodde, att Konungen icke egde rätt att borttaga ett förbud. Jo, visserligen; men dervid ifrågakommer icke den rätt att bestämma skatter, hvarom här ordats. Vore fråga om att pålägga ett förbud i stället för en tullsats, så tror jag icke att Konungen eger en sådan rättighet; ty enligt min tanke kan Konungen icke göra någon förändring i bestämmelserna angående rikets medel och den beskattding, som R. St:r sig åtagit och disponerat. Frih. Gripenstedt har vidare under sitt långa anförande sökt bevisa, att K. M:t eger rätt att nedsätta skatter och att bestämma angående tulltaxan i dess helhet, samt att i följd deraf endast borde såsom ett förslag anses, hvad R. St:r derom beslutat och till K. Ja, det kallas visserligen förslag; men då skulle på alldeles enahanda grunder det endast anses såsom ett förslag, hvad R. St:r beslutat med afseende å afgif ten för stämpladt papper, å bränvinsskatten o. s. v., i hvilka frågor beslutanderätten dock ostridigt tillkommer R. St:r ensamt. Tror väl Frih. Gripenstedt, att, om så ej vore förhållandet, R. St:r kunnat i sina beslut begagna sådana ordalag, som skett? Sålunda finna vi, att R. St:r med afseende å tullbevillningen säga: »Vi hafva beslutat de och de förändringarne uti tulltaxan etc.» Likaledes med afseende å stämpelpappers-afgiften och bränvinsskatten. »Vi hafva beslutat åtskilliga förändringar.» Gå vi åter till sådane frågor, der icke R.
EkDå Utskottet förhöjt exporttullen på denna vara till dubbelt belopp, eller från 6 till 12 skillingar, emot bestämmandet i 1826 års Tulltaxa, synas inhemska Garfverierna härigenom tillräckligt gynnade, hvarföre ock Utskottet icke funnit Herrar JVijkmans_, Fellenii och Hwassers inom Preste-Ståndet gjorda yrkanden om ännu högre export-tull å Ekbark förtjena afseende, helst en högre tull skulle hindra export af denna artikel från de orter, hvarest den icke, för större inhemska Garfveriers behof, begagnas. Beck: Utskottet har icke föreslagit någon tillökning i export-tullen å den - Bcvillnings-Utskottets Utlåtande N.-o 44- na vara ; och då den gamla bestämmelsen af 12 sk. för eh tunna, med 8 R:dr taxevärde, utgör endast omkring 3 procent af varu-värdet, så vederlägger detta Herr Modins j emot påstådd för hög tull , gjorda anmärkning , derå Utskottet icke kail tillstyrka afseende* E e n : ElfenOm, efter Hr Cederschjölds förslag, någon annan grund för värdets bestämmande antoges än vigten , skulle värdet olika bedömas af olika personer , och således alltid tvifvel om det rätta uppstå. En liten piece kunde på sådant sätt uppskattas till ett högt pris , sorn skulle reta till tullförsnillning af en vara , hvilken så lätt kan gömmas och fraktas. Utskottet finner således ej skäl till ändring uti det gamla stadgandet härom. Ren: oarbetade. Den förhöjda exporttullen anser Utskottet så mycket mera lämplig, som utförsel af denna artikel tilltagit, och vi sjelfve nu inom Riket lärt att använda Ben, dels till svärta, dels så - 3o Bevil/nings-Utskottets Utlåtande N.-o 44- som gödnings-ämne ; hvarföre Hr Ceder sch] ölds anmärkning emot förhöjningen, i Utskottets tanka, lika litet förtjenar afseende, som Herr Ståhles yrkande att bestämma tullen till än högre belopp. Bens vart, Benkol eller Bister.
V. B. 84. A. 343. — N:o 17. i anledning af väckt fråga om indelta soldatens befriande från arbetscommenderingar för allmänna eller enskilda bolag, eller, i motsatt fall, om ersättning åt soldalen eller rolehållaren för de kostnader, som genom dylika commenderingar dem tillskyndas. V. B. 84. A. 343. VIII. U. 391. A. 428. — N:o 18. oi anledning af väckt motion om rättighet för innevånare i Ase härad af Skaraborgs län att erhålla utsyning å kronoparkerne Hunneoch Halleberg. V. B. 84. A. 343. VIII. U. 391. A. 428. — N-.o .22. i anledning af väckt fråga om inrättande af en statistisk centralbureau. V. B. 698, 704. VI. A. 40. VIII. U. 392. A. 430. 21 ( 162 ) Stalssamt Allmänna Besvärsoch EkonomiUiskotlens Memorialer, Betänkanden och Utlåtanden: — N:o 23. i anledning af väckt motion om befrielse för innevånarne i Wäddö församling af Stockholms län från skyldigheten att uppföra och underhålla åtskilliga byggnader vid Grislehamns postcontor. V. B. 698. A. 704. — N:o 24. i anledning af väckt motion om insockne frälsehemmans i Bohus län befriande från rotering. — N:o 25. i anledning af väckt fråga om indragning af de på Statens bekostnad underhållna stuterier. — N:o 26. i fråga om anställande af ytterligare en lärare vid apologistskolan i Haparanda. VI. B. 103. A. 398. VIII. U. 391. A. 428. — N:o 27. i anledning af väckt motion om utvidgning af Frösö skola. VI. B. 103. A. 398.
Förslag uti tillämpningen fördelagtige och ändamålsenlige samt fördenskull tillstyrkt, att desamma måtte gillas ocb varda fastställde; hemställande Fullmägtige likväl, att som nämnde Tjenstgörings-Ordningar blifvit upprättade, med afseende å nu gällande föreskrifter för Bankens rörelse, för det fall, att Rikets Högloft. Ständer i dessa skulle besluta några förändringar, sagde ordningar i öfverensstämmelse dermed då måtte jemnkas; äfvensom att, vid blifvande fastställelse af de nya Tjenstgörings-Ordningarne, den grundsats mätte blifva antagen, att väl hufvudgrunderne icke utan förutgående medgifvande af Rikets Ständer må få ändras, men Bankens Öfver-Styrelse dock, i afseende på detalj-förhållandena, berättigas att vidtaga de förändringar, som en ökad erfarenhet kan finna för ärendenas gång och Bankens bästa erforderlige; och som Banco-Utskottet, efter noga granskning af Förslagen, gjort sig förvissadt, både om deras lämplighet och att de af Rikets Ständer åsyftade ändamål: förenklade controller och göromål samt inskränkning af tjenstemanna-personalen till det antal, som oundgängligen erfordras, blifvit i möjligaste måtto iagttagne och ernådde, utan att Utskottet dervid funnit skäl föreslå annan ändring än, att den Berättelse, som till Banco-Utskott och Revisorer bör aflemnas, angående Låne-Canzliets functioner, icke bör, på sätt Förslaget innehåller, af Chefen ensam, utan jemväl af de uti Afdelningen biträdande Commissarie!- afgifvas* så får Utskottet tillstyrka, att ofvanstående hufvudgrunder för en ny Organisation af Bih. till R.
Arbetet derstädes har börjats för tvänne år sedan , och synes således ej till sitt hela belopp i den af StatsUtskottet för fem år gjorde medel-beräkningen, hvarigenom äfven uppkom» mer en difference af 10,000 B;dr. Då nti dessa utgifter recapifuleras finna vi minimi behofvet vara, utöfver hvad Utskot* . föreslagit för 1000 Gevär 30,000 R-di S>en 18 September f. m. i a s Fersedlar tagne nr förrå” tåerne årligen för * « 40,©o© — För BeväringsMansicapets underhåll under vapen - öf ningen > » „ 15,0-0-0 *■** Carlscrona Castellee » s0,000 — Summa 85,000 R:dr Fhuru medel-åtgången de sednare fem arén för 3:dje HufvudTitelns materiel, enligt Utskottets uppgift, således verkeligen differerar 85,000 R:de emot hvad jag till Kongl. Majit samt Riksens Ständer uppgifvit, torde Ridderskapet och Adeln likväl benäget inse så väl nödvändigheten af anslaget, som skyldigheten för mig att det i StatsFörslaget lill sitt rätta belopp uppföra; hvilket allt således nogsamt torde vederlägga Herr Friherre Anekarsvärds tillvitelse mot mig, att pi Budgeten hafva uppfört mer , än det verkeliga befi of vet utgör, saint tillika vederlägger den mot StatsSecreteraren och StatsRådet gjorde anmärkning att de borde hafva föreslagit samma nedsättning sorn StatsUtskottet, hvilket StatsRådet, såsom bäitre ufiderrättadt än Herr Friherren, af grundade skäl icke bordt göra.
Memorial j\:o 217. till i nq varten ngs-kostnader i Stockholm ; „ inqvartorings-kostnader i landsorterna; , reseoch traktaments-penningar; , skrifmaterialier och expenser m. m. för Landtförsvars-departementets Kansli-expedition. anslagen under Femte Hufvudtiteln: tillskott till de för båtsmans-indeluingon i Blekinge anslagna räntor; till båtsmännens beklädnad, högst 63,000 Rall1; „ gemenskapens vid Flottans korpser natura-underhåll; „ reseoch traktaments-penningar; „ skrifmaterialier och expenser m. m. för Sjöförsvars-departementets Kansli-expedition; „ skrifmaterialier och expenser m. m. för Flottans stationer. anslagen under Sjette Hufvudtiteln: till utflyttningshjelp efter laga skiften; „ odlingshjelp m. m. för k ro no-ny byggare; „ ersättning för jordförluster genom kanaloch väg-anläggningar; „ skrifmaterialier och expenser, m. m.; „ reseoch traktaments-penningar. anslagen under Sjunde Hufvudtiteln: till karta-sigi 1 lata-omkostnader; „ omkostnader för kontroll-verket; „ skogsplanterings-kassan, ersättning för hemmans-räntor och arrenden, in. m.; „ lyshållning m. fl. utgifter för Kronans publika hus i Stockholm; „ städers friheter; , transportkostnader för Statsverkets bergseffekter; „ observationsoch uppbörds-procenter, m. m.; , mantalsskrifnings-provisiou; „ restitutioner; , uppköp af ved för Wisby krono-kalkugn; „ reseoch traktaments-penningar; „ skrifmaterialier och expenser, m. m.; äfvensom Rot kontanta anslaget till Post-verket samt anslaget till Tullverket, att af postoch tull-modlen direkte utgå. anslagen under Åttonde Hufvudtiteln: till Biskopens på Gottland lön; „ löntillökning åt 13 Konsistorii-notarier, högst 3,510 R:dr; Stats-Utskottets Memorial :\:o 217. 13 till Fastor i Forsmark, anslag af 6 centner 40 skålpund hamm arska ttsjern ; , Lappmarks ecklesiastik-verk (reservationsock förslags-anslag); „ upprätthållande till visst belopp af löner vid Upsala universitet, deruti spanmål ingår; „ farsoters och smittosamma sjukdomars botande ; „ fattigvården i allmänhet; „ reseoch traktaments-penningar; „ skrifmaterialier och expenser, m. m. anslagen under Nionde Hufvudtiteln: till Wadstena1 krigsmanshus-kassa, ersättning för hemmaus-räntor och krono-tionde; „ invalidhus-fonden, ersättning för hemmans-räntor och arrenden; samt det å allmänna indragnings-statcn upptagna belopp, utom reservationsanslaget till pensioner åt blesserade Öfveroch Under-officerare.
Och ännu färre ha väl bakom den af väder och vind Strax i början af detta år innehöllo de dagliga tidningarna, och äfven Idun, underrättelsen, att en för breda lager af stockholmspublikeu välkänd personlighet under en af det gamla årets sista dagar skattat åt förgängelsen. ' » Gumman Strömberg » hade i fyrtio år clrifvit hårdgarfvacle ytan trängt in att kasta en blick i en ömhjartad, finkänslig och äkta kvinnlig personlighets djup. Johanna Kristina Malmberg föddes i ett a n sp råks! öst h a n d t ver IDUN i-2 I ångestsvett o c h eldsdop blifver Det pröfvadt hvad du duger till; karhem i Tierp, där fadern utöfvade det vällofliga kopparslagaryrket. Någon annan bildning än den primitiva, som den tidens folkskola erbjöd, kunde aldrig sättas i fråga. Men hvad som stod till buds tillgodogjorde sig den pigga lilla, flickan med en så ovanlig vakenhet och minnesgodhet, att hon snart betraktades smått som underbarn i hela. socknen, då. hon redan vid fem års ålder kunde katekesen och en stor del af psalmboken utantill. För öfrigt tyckes en särskildt och förvånande himmelens gåfva ha sänkt sig ned öfver den lilla handtverkarfamiljen i form af synnerligast konstnärliga, anlag åt barnen, då, som vi skola se, båda hennes bröder på det artistiska området bröto sig banor, som voro märkliga, nog för söner ur ett ringa hem. Redan vid femton års ålder måste den fattiga flickan ut att förtjäna sitt eget bröd och fick då en vanlig tjänarinneplats i hufvudstaden. Något år senare gjorde hon ombyte — en » flyttning », som skulle blifva åtgörande för hela hennes lif. Sonen i den familj, där den unga Tierpstöscn nu funnit sitt tillfälliga hem, kände nämligen snart en varmare böjelse uppstå för den raska flickan, hvars bruna ögon ständigt utstrålade så mycken hjärtevärme och friskt humör. Och så begaf det sig, att den anspråkslösa tjänarinnan vid tjugu - två års ålder blef fiskhandlaren Karl Bergs hustru. Med stor hurtighet och förmåga, kastade hon sig genast helt in i mannens verksamhet och blef från första stunden ledande i densamma.
Stats-Utskottet, hvars utlåtande öfver ofvan anförde framställningar blifvit genom derå meddelade remisser infordradt, och som derjemte fått emottaga ett i anledning af Herr Virgine motion hos Ridderskapet och Adeln afgifvet yttrande, deruti det äskade länets beviljande blifvit af anförde skäl förordadt, uppskattar till sitt fulla värde det välgörande inflytande, som den ifrågavarande inrättningen medfört och fortfarande utöfvar pä helsovården inom riket, samt den oegennyttiga omvårdnad, som derstädes egnats sjuklingar af mindre bemedlade samhälls-klasser; och om, vid den förevarande frågans bedömande, endast nämnde omständigheter i förening med den för länet erbjudna säkerhet och räntegodtgörelse linge komma under betraktande, kunde visserligen motionärernes framställning icke anses innefatta öfverdrifna anspråk; men då bestridandet af de angelägna och nödvändiga utgifter, för hvilka Statsverkets disponibla medel äro afsedda, icke medgifver att dessa medel till större eller mindre del utleinnas till enskilde i egenskap af lån under vilkor af småningom skeende återbetalning i annan händelse, än dä derigenom åsyftas befrämjande af allmänt nyttiga företag, hvilka utan dylikt understöd icke kunna bringas till verkställighet och fullbordan, och den helsovårds-anstalt, för hvars räkning det ifrågaställa låne-understödet blifvit begärdt, redan, efter flerårig verksamhet, vunnit den utveckling och stadga, att densamma, med mera lätthet än öfrige anstalter af samma slag inom landet, bör kunna, med omsigtsfullt anlitande af egna tillgångar och hjelpkällor, ega bestånd, föranlåtes Utskottet afstyrka beviljande af det länebidrag för meranämnde vatten kur-anstalt, hvarom fråga blifvit genom förevarande motioner väckt» Stockholm den 5 Juli 1860. 8 Stats-Utskottets Utlåtande N:o 142. JV? «4£. Ank. till Exp.-Utsk. den 10 Juli 1860, kl. 2 e. m.