Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta utgör dock i det hela en stor obetydlighet för att utgöra grund för en gemensam tanka.— 9:de punkten: ”Valrätten bör utöfvas omedelbart, der icke annorlunda för särskilda fall stadgas.” Detta bar Utsk. också iakttagit, ty det har fordrat omedelbara val, der icke allt för stora svårigheter deremot lade hinder, och således uppfyller Utsk:s betänk, denna punkten i den föreslagna gemensamma lankan. 10:de punkten angår Utsk:s sammansättning, som är helt och hållet uppfylld i Utslos förslag. Med anietta, häraf kan jag icke finna något skäl för R. o. Ad. att godkänna Hr Åkermans förslag till gemensam tanka, dä alla omständigheter, som i detsamma innefattas, äro upptagne i Const.Ulsk:s förslag, och följden af en sådan gemensam tanka, just genom det obestämda deruti, skulle blifva den, att Utsk. icke hade någon ledning för sitt omdöme om hvad som egentligen voke R. o. Ad:s önskan, eller grunden för denna tanka; hvarföre jag anser, att densamma icke bör af Ståndet godkännas. Hr Tersmeden, Nils: Innan jag går alt yttra mig öfver del ämne, som utgör föremål för R. o. Ad:s öfverläggning, ber jag att få lägga några ord lill hvad Gr. Gyldenstolpe anfört i afseende på den episod, sorn Frih. Cederström för Ståndet framställt. Jag delar Gr. Gyldenstolpes tanka, och vill i anledn. af del företedda prot.utdr. och Frih. Cederströms förmenande, att Const.Utsk. skulle hafva följt dess Secrelerares ledning, och således icke sjelf uttryckt någon tanka, hafva äran upplysa Frih. hvad som icke torde vara honom bekant, att discussions-protocoller icke föras inom Const.Utsk., det finnes ej eller någon^skvldighet att föra ett sådant. Denna sak, eller svaret på Hr Åkermans till Utsk. ingifna förslag, var föremål för Utsk:s behandling vid tvenne särskilda tillfällen; det debatterades temligen vidlyftigt, och i följd af denna discussion afgafs svaret på säU prot.utdr. utvisar.
Men qvinnan är en ros som vissnar snart, Och högsta kärleks vår har ock en höst Och lägga is utöfver hjertats brand! Mig förebrå din svikna ärelystnads, Din återväckta längtans bittra qval; Men tror du ej att oron i din blick, Då bladen gulna, och då froster komma Med ord väl vet jag att du aldrig skulle Att nattens vaka, dagens dystra drömmar, Mig skulle förebrå min sjelfviskhet, Och låta mig med bittra samvetsqval Förutan tanke på ditt högre lif? Den sällhet gälda som hos dig jag njutit, 73 Är detta brudens tal på brölloppsdagen, Då med sin make först hon ena är? SIGRID. BENGT. O, blicka ej så mörk; förstå mig, Bengt! Du kan ej fatta nu att så det blifver, Men qvinnans hjerta bär i högsta fröjd Låt mig försvinna från din lefnadsban Den djerfve fjellbestigaren ur sigte, Dock alltid sorgens aning i sitt inre. Som liten blomma, ställd på ängen, faller När han mot molnen träder an sin färd! Att du fann liten blomma, fastän ringa, Din älskog värdig, när förbi du gick, Skall stråla som en solglimt i dess stilla, När hon deruppe ser dig stå i ljuset, Och obemärkta lif! Och hon skall fröjdas. Och tänka stilla glad: det är mitt verk, BENGT Och denna tanke, den skall trösta henne! Du svärmar, Sigrid! den skall döda henne! Ty när den djerfve vandraren har gått Och blomman ståndar ensam på sin tufva, Hon tänka skall: "Han hade hjerta dock Att lemna mig för att till höjden hinna, (stiger upp). Då var hans kärlek icke mycket värd!" Ty usel, feg och ömklig är den man Och ej kan offra allt, att ega den SIGRID Och rätt jag henne ger, om så hon tänker, Som ej har mod sin kärlek att bekänna, Som tändt den helga lågan i hans hjerta! Men egen lycka måste mannen offra För högre pligter (som också stigit upp). Brölloppet på Ulfåsa. 74 Skall han offra den BENGT. Hvars ljufva löje och hvars ömma smek
Dock får Utskottet härvid tillstyrka, att då möjligen den öfverklagade dagsverks-skyldigheten å vissa ställen skulle kunna härleda sig från genom ålder tillkomne onera eller träffade öfverenskommelser, hvilka icke i Jordeboken såsom Rentepersedlar finnas upptagne, borde undersökning härom i behörig ordning företagas på de ställen, der någon anledning till en sådan förmodan kunde äga rum, samt den samma skulle blifva yrkad; och i hvilket fall dagsverken af sådan natur borde helt och hållet upphöra, — Hvad Den 2 5 Juli. Hvad sluteligen uppbörden af lösen för lagliga Krono hjelpedagsverken beträffar, så enär densamma tillkommer Regements-Skrifvars och andra personer, hvilka med öfriga Krono Renfors irulrifvande ej äga befattning, samt dessutom flera svårigheter genom en sådan förändring i uppbördssättet ostridigt skulle möta , anser Utskottet sig éj kunna tillstyrka bifall till det gjorda yrkandet oin förändring i denna omständighet. Hvilket dock allt till Riksens Högloft. Ständers Egen pröfning öfverlemnas. Stockholm den 19 Juli 1815. På Höglofl. Riddersk. På Högvördiga Prestoch Adelns Redarn. Ståndets Ledam. vägnar vägnar Eric af Wetterstedt. Bryn. Hesselgren. På Vällofl. Borgare På Hedervärda BondeStåndets Ledam. Ståndets Ledam. vägnar vägnar Anders Fredin. Nils Mänsson. M. M. Rosbeck. Uppläst hos Högh Ridd. och Adeln d. 25 Juli Högvörd. Prest-Ståndet d. 2 5 — Vällofl. Borgare-Ståndet d. 26 — Hederv. Bonde-Ståndet d. 25 __ Riksens Högloft. Ständers Stats-Utskotts Betänkandey i anledning af Riksdags Full - Den 2 5 Juli. *99 Fu lim äg t ig ens fr an Upland Daniel Anderssons hos Hedervärda Bonde-Ståndet ingifna, och derifrån till Statsutskottet remitterade Memorial, angående förhöjning uti det honorarium, som Riksens Ständers Fullmägtige i Banken och Riksgälds-Contoiret uppbära.
Mänad gjorde hemställan om undersökning huruwida Salttillwärkning innom Riket med fördel kan werkställas, beflmade Bonde» Ståndet att detta mäl till BewillningsUtffottet remittera i andamäl att detsamma mä sig utlaka, pä hwad sätt de medel hwilka erfordras till de förestagne undersökningarne tjenligast ffulle kunna anffaffas. Härsm ffulle de öfrige Respective Ständcn genom Protocolls-Utdrag wördsamt och manligen underrättas. lit LUPIS. S. D. I anledning af Herr Lfwerste Leuitenanten Baron runck, den 5:te innewarande mängd hos Högloft. Ridderffapet och Adeln uplasta, till allmänna Beswärsoch Occonomie-tttffottet remitterade samt Bonde-Ständet Communicerade yttrande, beflöt Bonde-Ständet att »vänligen anmoda bcmälte Utskott öfwer nämnde Friherres förut sä ival af Högloft. Ridderffapet och Ädeln som BondeStändet till Utskottets handläggning öfwerlemnade Memorial angäende afffaffande af ätffilligc mistbruk wid indelta Armcens rotering, med sitt utlätande ffyndsammeligen inkomma. Härom ffulle de öfriga Respective Ständen genom Protocolls-Utdrag wördsamt och »vänligen underrättas, vr suxrrL. S. D. Sedan Bonde-Ständet kommit i erfarenhet deraf att uti befi namn blifwit författad och till Kongl. Maj:t i underdänighet inMven, en af ätffillige bland Stän - 8oS Den 17 April.
Majit i nåder utfärdas, må gifvas det innehåll, härhos bifogade förslag utvisar; samt att, i sammanhang dermed, 23 kapitlet Byggningabalken och hvad för öfrigt i ämnet finnes förordnadt må upphälvas. Rikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 27 November 1863. ExpeditionsUts/mtteis Fiits/atf■ till underd. Skrifvelse, N:o 188. Förslag tili Jagt-Stadga. § >• Jagträtt tillkommer Oss och Kronan i Väre hägnade jagtparker eller djurgårdar, å mark, hörande lill Kongl, lustslotten samt andra till Vår disposition ställda lägenheter, å kungsgårdar, kungsängar, kronoparker och häradsallmänningar, de sistnämnda, ehvad de slå under menigheters gemensamma förvaltning eller under allmän värd, äfvensom, der ej annorlunda stadgas, ä all Oss och Kropan tillhörig, odisponerad mark. § 2. ' Jagt å berörde marker utöfvas af Oss sjelfve och Chefen för Vår Hpfjägerislat jemte dem, sorn vid sådana tillfällen äro föl jäklige; dock må jagträtt å samma marker, med undantag af dem, som äro ställda till Vår disposition, der Vi om jagten särskildt förordne, också tillkomma Chefen lör Vår Skogs-styrelse, jemte dem, som honom åtfölja, äfvensom, för deras egne personer, Väre Befallningshafvande, hvar och en inom sitt län, samt till skogsoch jägeristaten hörande tjenstemän inom deras tjenslgöringsområden. Skogsoch jägeri-betjenle må på de marker, som stå under deras bevakning, anställa jagt efter skadliga rofdjur, samt, med Vår Skogs-styrelses på viss lid eller tillsvidare lemnade särskilda bifall, äfven efter annat vildt eller vissa arter deraf. Utan Vårt nådiga tillstånd får likväl å ofvannämnde marker jagt ej utöfvas efter elg, hjort, rådjur, vildren eller svan. § 3. 1 öfrigt har livar och en, som jord lagligen eger, rätt att derstädes med de undantag och vilkor denna stadga innehåller, all jagt idka.
Stats-Ministeru II. E. Hr Grefve Gyllenborg• Stats-Ministern för Utrikes Ärendena H. E. Ilr Grefve af JVetterstedt. Stats-Råden: H. E. Hr Grefve Rosenblad. H. E. Hr Grefve Löwenhjelm. Friherre af Nordin. Schwan. Grefve af Ugglas. Hof-Cancelleren von Schulzenheim. Stats-Secreteraren Nordenfalk. Stats-Secreteraren uppläste till justering ett, i anledning af Kongl. Maj:ts Nå - i a Kongl. Maj:ts Nådiga Tropos. .N.o SS. diga beslut, den i3 i denna månad, forfattadt Förslag till Kongl. Majds Nådiga Skrifvelse till Rikets Ständer , angående regleringen af Båtsmanshållet i Riket; och täcktes Kongl. Maj:t, uppå StatsRådets närvarande Ledamöters underdåniga tillstyrkande, berörda förslag gilla samt befalla, att Skrifvelse, i enlighet med samma Förslag, sådant det vid detta Protocoll finnes bilagdt, skulle till Rikets Ständer expedieras. Ex Protocollo C. R. Kökeritz* N:o 55. KONGL. MAJ :TS Nådiga Proposition till Rikets Ständer j i afseende pä Ekskogarne i Riket; Gifven Stockholms Slott den 21 Februarii 182g. Ilos Kongl. Majrt hafva Rikets åren 1812 och i8i5 församlade Ständer redan i underdånighet anhållit om vidtagande af sådana uppgifna åtgärder, hvarigenom en vidsträcktare dispositionsrätt öfver den på Krono-Skatte och Krono-Hemman växan - Kongl. Muj.ts 'Nådiga Propos. N.-o SS. r3 de Ekskog, än, som i Kongl. Förordningen om Skogarna i Riket, den i Augusti i8o5, medgifves, kunde innehafvarne beredas.
Raab har visserligen rätt deruti, att 50 och 57 §§ hafva gemenskap med hvarandra, och det kunde visserligen vara nyttigt, att de i ett sammanhang företoges; men jag skulle för min del tro, att det vore ännu nödigare, att 50 och 72 §§ i ett sam manhang företoges, alldenstund den gamla redactionen i 72 § omtalar rätta värdet, och jag har biträdt den redaction, som finnes i 72 §, derföre att när den inom Ulsk:s afdelning uppgjordes 50 § var oförändrad, och jag således grundade detta mitt biträdande på det då i 50 § befintliga stadgande. Frih. Raab: Jag vågar då vördsamt hemställa, om man icke kunde på en gång företaga alla dessa 3 §§ till afgörande. Då härvid H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåge lämpligt, att 50 § nu blefve föredragen, anmälde sig åter och yttrade: Hr Printzenskjöld: Mig synes det vara af vigt, att den 50 §, på sätt Hr Gr. o. Landtm, täcktes föreslå, varder först till afgörande företagen, emedan ordalydelsen af densamma kommer att åtminstone bestämma mig för bifall eller afslag å den 68 §. Uppå härefter af II. Ex. Hr Gr. o. Landtm, förnyad propos.,' biföll R. o. Ad., att 50 § af Ulsk:s förslag till bevilln.stadga nu skulle till pröfning förekomma, och blef densamma till följd deraf uppläst. På Den 2 December. 33 På begäran af Hr Printzenskjöld upplästes jemväl den del af dess vid Utsk:s betänk, fogade reservation, som angick den nu föredragna §, hvarefter Hr Printzenskjöld yttrade: Den reservation, som nu blifvit uppläst, innehåller de skäl, som föranledt mig ali icke deltaga i den redactionsförändring, som Utsk. föreslagit-.
411 mana osi att söka förekomma annu större; det ar ett för» swagadt Folk, som med fördubbladt nit bör samla sina äterstäende krafter, för att ej aldeles falla, och som, dä det, oaktadt allt hwad det lidit, ännu med heder stär qmar ibland werl. ens Nationer, bör trygga detta sitt sjelfbestånd mot möjliga framtida faror Men nej, Sweriges Folk är icke förswagadt. Desi gränsor mä hafwa lidit inskränk* ning! Desi Söner mä hafwa glcSnat pä flagfäitct, eller genom andra krigets olyckor. Ännu arv de ur gamle Götherms efterkommande talrika nog att förswara sig, ännu tiga deras hjortan det arfda mod, som stall trotsa fienders anfa^, i händelse det glada hopp om fredens fortfarande wälfignclser, som nn smickrar osi, i ett olyckligt tidskifte skulle swika: LLördade medbröder af detta första RiksStänd! Jag är ej okunnig om om Edia känslor wid äsynen af de wapen, som pryda de murat Eder hysa. De fleste bland besia Sköldar hofwa der sätt sina rum till belöning för tapperhet och Fäderneslandets förswar. De hafwa med blodet gätt i arf, och med dem i lika arf de Stamfäders mannamod och nit för en alstad Fosterjord, svin dem förwarfwat. Den finnes ej ibland Eder som i wädans stund icke wittigt skulle wäpna sin arin icke hellre dö, än emottaga främmande bojor, icke hellre uppoffra Naturens ytterstä.krafter, än stuta sin lefnad med den wanära, att ej wara en fri Swensk. — Men tillkommer det ival mig chkt höja min röst för akt erinra Eder besia heliga och wal kända pligtcr? Mig, som ifrän min ungdom egnad at fredliga yrken, snart inträder inom ålderdomens gräns, och som efter Naturens oryggliga lag, med de tilltagande ären kanner min styrka förswagas? Mine Herrar.'
Det är att dåra sig sjelf, då man sagt, att förslaget är bygdt på en historisk grund, derföre att valen till den öfre kammaren skola ske af landstingen. Men, Mina Hrr! landstings-institutionen efter våra kommunal-lagar är en alldeles för ny institution för att ega någon historia. Den har ännu icke hunnit införlifva sig med folkets seder eller vinna dess fulla förtroende, och landstingen betraktas ännu af mången såsom blott varande till för att skapa nya skatter. Att åter jemnföra våra landsting med de landskapsting, som för 5 å C00 år tillbaka höllos inom hvarje landskap, är omöjligt; de särskilda landskapen egde den tiden sina egna lagar och beslöto oberoende af hvarandra skattebidragen till Konungen; och ett svalj af flere århundraden, hvarunder den närv:de ståndsrepresentationen utbildat sig, ligger deremellan. Jag vill icke upptaga tiden med en i detalj gående kritik. Jag vill blott anföra de trenne hufvudsakliga anmärkningar, Som jag har att göra och som, enligt min tanka, äro tillräckliga för att bestämma mitt afstyrkande af förslagets antagande. Min första anmärkning gäller den 14:de §:n, der valrätten bestämmes för den, som »antingen eger eller med stadgad åborätt innehafver fast egendom på landet eller i stad, till ett taxeringsvärde af minst 1,000 rdr etc. etc., eller erlägger till staten bevillning för en till minst 800 rdr uppskattad årlig inkomst.» Denna bestämning är ej blott rent godtycklig. Den är, hvad värre är, orättvis. Inom hvarje län komma tusentals mindre jordegare, hvilka enligt nu gällande grundlag deltaga i riksdagsmannaval, att derifrån uteslutas; inom rikets småstäder kommer en stor del af handtverksklassen att likaledes nekas valrätt. Jag tiar genomsett taxerings-längden för Upsala stad och deraf funnit detta förhållande bekräftadt.
Protocoll, i hållna hos i i Högloflige Ridderskapet och Adeln vi d Lagtima Riksdagen i Stockholm, År 1823. Tredje Bandet: STOCKHOLM, Tryckt hos Olof G^ah,n, i8a5. Tisdagen den I April. Plenum klockan 10 förmiddagen. V V id förnyad föredragning af LagUtskottets den 18 sistlidne Mars afgifne och den 21 derpå följde på bordet lagde Memorial, angående tillåtelse för Utskottet, att få antaga ytterligare en Canzlist, samt att arfvode för honom må från den 18 sistlidne Mars beräknas; blef samma Me-j morial af Ridderskapet och Adeln bifallet, Föredrogs å nyo och bifölls StatsUtskottets den 12 sistlidne Mars under N:o 46 afgifne och den 19 i samma månad eftermiddagen på bordet lagd# Utlåtande, i anledning af Riksens Ständers Revisorers Berättelser, angående den, så väl år 1820, som sednast år 1822, förrättade granskning af RiksgäldsVerket och General-Assistance-Contoiret. Friherre Skjöldebrand, Pehr Erici Nödsakad att på någon kort tid i Embets-ärender 4 Dea i April f rn. aflägsna mig från Riksdagen oell oviss om icke StatsUtskottets Betänkande, rörande Allmänna MagazinsDirectioneris förvaltning under tiden inkommer, anhåller jag att få afgifva några upp. lysningar, som röra mig enskilt. Härefter uppläste Friherre Skjöldebrand följande: (Se Bilagan N:o i.) Lades på bordet. Föredrogs å nyo ej mindre Statsoch BancoUtskottens den s5 sistlidne Februarii under N;o 23 meddelte och den i sistlidne Mars förmiddagen på bordet lagde Betänkande, angående förJ ändring i tiden och sättet för indrifningen af Götha CanalBolags, Götheborgs samt Malmö* f. d. DiscontVerks ännu utestående fordringar, än oek af bemalte Utskotts d, 24 sistlidne Mars under N:o 5i afgifne samt den 25 i samma
Stat i stadgad ordning, eller i mon af den, förra Lif-Drabant-Corpsen tillhörande, personals afgång kommer att gå i verkställighet; hafva Rikets Ständer, i betraktande derjemte af Stats-Verkets knappa tillgångar, ansett sig icke kunna medgifva den till ökad direct Statsutgift föranledande öfverflyltningen af f. d. Lif-Drabant-Corpsens aflöningssumma på allmänna Indragnings-Staten. 12:0 På sätt E. K. M. uti Skrifvelse till Rikets Ständer af den 25 nasti. Jan. föreslagit, samt Rikets Ständers derå afgifna underd. svar af den 25 sisth Augusti innehåller, hafva Rikets Ständer å allmänna Indragnings-Staten öfverfört den af förre Commendanlen å Warbergs Fästning, Expediliom-Utsloltets Förslag till uncl. Skrifvelse N.o 184- 323 Öfverste-Lieutenanten Frih J. K. Bennet, uppburna aflöning, hvilken sålunda minskat 3:tlje Hufvud-Titeln med 365 R:dr. Varandes derjemte till Kronan indragen den indelta ränta, som, uppförd å anslaget till ved och ljus för Fästningsoch Garnisonsorter, hittills utgått till CommendantsStaten på Warberg. j3:o I anledning af derom inom Riks-Stånden väckt fråga samt då Lectorerne vid Krigs-Academien i allmänhet hafva nog ringa löner i förhållande till de kunskaper, som af denna Lärarepersonal fordras, hafva Rikets Ständer beviljat ett anslag af 1,200 R:dr till lönförhöjning åt 3:ne Lectorer vid bemälde Academie, med 400 R;dr åt hvardera, Theologie Lectorn, som tillika är Kyrkoherde i Solna, och den yngsta Lectorn dock derifrån undantagne. i4:o
Den, som bifaller Bevillnings-Utskottets af arne Riks-Stånd godkände förslag* att afgiften efter i:a Artikeln fortfar att årligen utgå äfven efter fyllda 60 år af alla dem, hvilka utål tjenst eller rörelse, eller genom undantagsbeting vid afhandlingar om öfverlåtelse af egendom, ega en årlig inkomst af 1 oo» R:dr, äfvensom af dem* hvilka, efter a.*a Artikeln, utgöra bevillning för fast egendom af öfver ioo R:drs; värde* rörelse eller lön* voterar Ja; Den det ej vill, voterar Neji Vinner Nej, blifver beslutet, att„ i stället för roo R:dr, skall införas, 20Q Rrdr* Forsiårlta Stats-Utslcotlets Memorial N-o 4&7‘ 5 Vid voterings-sedlärnes uppräknande hafva befunnits ^3 Ja och 46 IVej; och sorn Ja sålunda vunnit, kommer afgiften efter i:a Artikeln fortfarande att årligen utgå äfven efter fyllda 6o år af alla dem, hvilka utaf tjenst eller rörelse, eller genom undantagsbeting vid afhandlingar om öfverlåtelse af egendom, ega en årlig inkomst af lOoRrdr, äfvensom af dem, hvilka, efter 2:dra Artikeln, utgöra bevillning för fast egendom af öfver 100 Rdrs värde, rörelse eller lön. Tredje Voteringen: Densom bifaller Bevillnings-Utskottets förslag till förändring i 4:de §., voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej , kommer det föreslagna tillägget r och värdet af fria husrum i staderne, att från denna uteslutas. Voteringen har utfallit med 92: Ja och 27 Nejf och då Ja följaktligen vunnit; har Bevillnings-Utskottets; förslag till förändring i 4:de §- blifvit bifallet. Fjerde Voteringenr Den, som bifaller, att 2:a morn. af 14 §• i nu gällande BevillningsStadga må i den blifvande Bevillning^- Förordningen bibehållas, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej. Vinner
Uti 35 §. är Rikets Ständers beslut, i anledning af 5:te punkten i Utskottets Utlåtanden N:ris 354 och 435 Litt F., intaget. Uti 36 §. är det anslag infördt, som, genom Rikets Ständers bifall lill Stalsoch Ekonomi-Utskottens Utlåtande N:o 12, blifvit beviljadt. De i 37 §. intagna allmänna bestämmelser äro af Rikets Ständer redan vid pröfningen af Stats-Ulskottels Utlåtande N:o 435 gillade. Enär i hvar och en af de nu föreslagna reglementariska stadganden, der anslagssummor, som äro afsedda att utgå med en viss andel årligen, blifvit införda, sådant är vordet bestämdt uttryckt, hvadan de anslag, i afseende på hvilka en dylik bestämmelse icke förekommer, böra i mon af behof utbetalas, har den allmänna föreskriften uti Usla punkten å 14 sidan af Utskottets Utlåtande N:o 435, angående anslagens utbetalning under 4 år, ansetts icke behöfva i Reglementet för Riksgälds-Conloiret intagas. Det å samma sida förekommande och af Rikets Ständer likaledes godkända stadgandet, angående de för lånen föreskrifna afbetalning ir och läntors ingående till Riksgälds-Contoiret är infördt i 17 §. under Litt. D. Slutligen får Utskottet, i afseende på de reglementariska föreskrifterne angående sättet, hvarpå de för extra Stats-regleringen afsedda tillgångar böra göras fruktbärande, hänvisa till det serskilda Memorial Utskottet nu härom afgifver. Slockholm den 7 Juni 1841. Angående extra Stats-regleringen tillhörande utgijter. §•
Aten emedan stundom inträffar, alt stiftaren af Fidej-Cowmisier elier andra inrättningar, med stelfwa hufwudegendomen lätit Åtfölja sädane ftröhemman eller lägenheter, hwilka för Fidei Commisiarie» eller inrättningen aro mindre bcgwama och kunna med fördel borrtbytas emot andre hemman och lägenheter the ther killffynda innehafwaren större nytta än de aflägone; thy böra och sa bessaffade byten wara tillätne och det öfwcrlämnas ar Högsta lagskipande Magten eller Konungen med Desi StakS-Rad och Högste Domstol, att efter det »vederbörande hörde bliswtt och enär st'äl dertill äro dem i näder bifalla; hwilken rälkiahek wal innebegripes under det tillagg lag »vördsammast hemställt till i Z. af Zl Cap. Rätteaängs.Balken akt Konungen äger Uti alla saker hwilka icke röra eller förnärma annor eller tredje mans rätt; bifalla undantag ifrån hwad Lag och Fö fattningar eljest i allmänhet derom stadga, men dock för mera tydlighet äftven bestämmas litt osman ak mig tillstyrkte Fidei Commisi-författning, såsom d>si 8:de punkt eller Z. med desie ord: "Icke Den 27 November1723 /'Icke heller Niä den hufwud-egendom, som blif^wit anflagen tili Fidei Commisi eller anna» inrätt^ning, försäljas, förskingras, förpantaö eller borrt//bytas; äge dock Konungen magt, enär skäl dertill äro, att, Uppå skeende Ansökning derom och se"dan wederböraNde hörds blifwit, bifalla, akt födämne hemman och lägenheter, hwilke frän hufwud "Fidei-Commitz-egendomen aro aflägsne, mage emot /'andre jamngöda samr för tillsyn och drift fördela/aktigare för Ftdei-Commiff-egendomen eller inrätta/ningen bokrkbytaS.