Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är då den eljest blott halfva mennisko-varelsens integrering eller fullfärdiggörelse till en hel; derigenom, att en manlig och en qvinlig mennisko-hälft med sådan kärlek ömsesidigt sammansluta sig, att deraf uppstår en bådas väsenden genomträngande och omslutande enhet, i hvilken de, såsom ett enda oskiljeligt väsende, sedermera genomlefva tiden och evigheten. Klart är, att i sådant fall befinna sig deras andesinnen, – båda hvart för sig bestående af förstånd, såsom mottag för Sannt, och vilja, såsom mottag för Godt, – i ett vexelförhållande, hvari de fullkomligt, och på ett concret vis, uttrycka den allmänna öfverensstämmelsen af motsvarigheterna mellan Godhet och Sanning, eller mellan en god Vilja och ett sannt Förstånd. Det nu sagda gäller så mycket nogare, som det lätt kan inses, att hos Mannen företrädesvis herrskar Förståndet eller Tankan, och hos Qvinnan företrädesvis Viljan eller Böjelsen; hvadan följer, i strängaste sammanhang med det närmast föregående, att, då hvart och ett Sannt har sitt motsvarande Goda, äfvensom hvart och ett Godt sitt motsvarande Sanna, är hvarje rättskaffens Äktenskap en förening, der en Tanka, som funnit sin motsvarande Böjelse, sammansmält med en Böjelse, som funnit sin motsvarande Tanka; så, att slutligen den enas förstånd är äfven den andras, och den enas vilja äfven den andras vilja. Hvilken är orsaken till skillnaden i Kön? – Fortplantningens ändamål endast? – Visserligen bland Djuren, eller öfverhufvud bland alla blotta Naturvarelser. Men hos Menniskan är med detta ändamål förenadt ett högre; ett ändamål, hvarförutan fortplantningen aldrig kunde bli en fortplantning af andar, en fortsatt plantskola för Himmelen. Den egentliga orsaken till könsskillnad bland Menniskorna är, att mennisko-varelsen, hvilken icke (liksom Guds) förmår i en och samma personlighet omfatta alla sina grundväsendtligheter, skall ändock kunna i dem alla framträda och i dem alla utveckla sig; och det på ett sätt, hvarigenom dessa väsendtligheters behof af hvarandra kan lifligast uppenbara sig och ljufvast tillfredsställas.
Sprengtporten utvecklat, och således en und. hemställan komme att göras om undersökning af den trakt, som är i fråga, och en propos. till R. St. vid nästa riksdag, så måste likväl något anslag göras till verkställande af en sådan undersökning, och får jag derföre vördsamt anhålla, att R. o. Ad. ej måtte förbise denna omständighet, förutan hvilken undersökningen måhända ej kunde komma att äga rum. Om således ett anslag skulle beviljas, måhända mindre än de 35,000 r:dr, som här äro i fråga, så hade åtminstone R. St., om de öfriga Stånden förenade sig i ett sådant beslut, tillkännagifvil en allvarlig vilja att underlätta industrien i denna del af landet med goda communicationsanstalter. Frih. Sprengtporten: De hufvudsakliga alternativa förslagen lära redan vara uppgjorda och till K. M. framställda; och då dessutom R. St. beviljat en summa af 6666 r:dr 32 sk. årligen till undersökningar, så skulle jag icke tro att kostnaderne för denna undersökning kunna blifva så betydliga, isynnerhet då det icke är fråga om någon längre canalledning utan möjligen om 2 eller 3 slussar eller något dylikt, och att behofvet bär erfordrar något särskildt undersökningsanslag. Jag får underställa Ståndet, om icke, då R. St. ställt till K. M:s disposition en rund summa för undersökningar, och dessutom en särskild summa för undersökning af en canalledning, nemi. Svea canal, man bör kunna vänta sig, alt den nu ifrågavar. undersökningen kunde försiggå utan särskild kostnad. Jag skulle för min del icke tro något särskildt anslag dertill vara behöfligt. 4*4 Den 27 Mars e. m. Hr Frill. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s förslag i 22 punkten. Ropades starka nej, blandade med ja. Hr Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade afslå detsamma. Ropades starka ja, blandade med nej. Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna att ja öfverröstat nej. Uppå derefter framställd propos. beslöt R. o. Ad., det R. St.
Hr von Hartmansdorff har redan nämnt, alt genom det sätt Ulsk. föreslagit, nemi. att inbetala räntorna vid kronoupbördstiden, lingö de just göra utbetalningarna på den mest olämpliga tid, då både den allmänna penningerörelsen är minst, och hvarje fastighetsägare har den stora utbetalningen af alla sina hemmansräntor. Vidare förekommer den omständighet, att om af en försummelse, som ofta ganska okyldigt kan inträffa, de försummat att verkställa inbetalningen inom den första årsdagen, så hafva de hittills fått betala mellan årsdagarne hvilken dag de behaga, de hafva tre månader på sig att fullgöra sina inbetalningar innan de få en anmaningsräkning, och inom de andra 3 månaderna säges visserligen lånet upp, men de hafva den utvägen att gå till Fullmäglige och med omnämnande af skälen till försummelsen begära anstånd. Så åtminstone har under de 17 a 18 år jag varit Bankofullmägtig ägt rum, och aldrig inträffade att icke Fullmäglige medgåfvo, att mot det att den försummade inbetalningen verkställdes, lånet då det var säkert, fick slå qvar. Jag får vid delta tillfälle erinra om en casus, som inträffat under den tid jag varit BankoFullmäglig, alt då ett lån på en betydlig egendom, som delades på flera händer, öfverflytlades på flera låntagare, sä hade den visserligen stora försummelsen ägt rum, att man försummat att taga serskilda lånedokumenter förde öfverflyttade lånen, utan hela skulden stod på det gamla dokumentet. Den, som hade det lånet, som det gamla dokumentet rätteligen hörde till, hade försummat att verkställa ränle-inbetalningarna, och detta lån blef då förfallet och egendomen skulle säljas på exekutiv auktion. Hade då egendomen gatt på exekutiv auktion och Banken följaktligen haft rätt alt få sina skuldsedlar tillbaka, så bade Banken i sin band icke ägt ett enda giltigt dokument, lill säkerhet för de i de andra egendomarna qvarstående lånen, d. v. s. genom den först begångna förförsummelsen hade banken blifvit försatt i den ställning, att aldrig kunna strängt förfara utan egen skada.
Ståndet, som redan bifallit Utskottets Utlåtande, N:o 149, lade det ytterligare Utlåtandet, N:o 25 r, till Handlingarne. N:o 252, öfver gjorda anmärkningar vid Betänkandet, N:o 150, angående Riks-Statens Nionde Hufvud-Titel. Ståndet, som redan bifallit Betänkandet, N:o 150, fann äfven för godt gilla Utlåtandet N:o 252. £Se vidare pag. 87-) Från Välloflige Borgare-Ståndet. S. D. Efter å nyo skedd föredragning 'af Stats-Utskottets Utlåtande, N.‘o 237, i anledning Trot. Utdrag den Sept. 1829. 83 af återremiss fran Riks-Ståriden af Utskottets Betänkande, N:o 12S, angående regleringen af utgifterne under Riks-Statens 2:dra Hufvud-Titel, jemte dervid bilagde Utlåtanden, N:ris 130 och 131, fattade Ståndet följande beslut: 1 Punkten, angående Lonerne för Stats Ministrarne och Stats-Rådén, fastställdes: för Justitia;- Stats-Ministern till, 7,000 Rdr, för Utrikes Stats-Ministern till . 8,000 och för hvardera af Stats-Eåden till 6,000, dock så, att uti dessa fastställda belopp skola beräknas Taffelpenningar efter gamla Staten. 2 Punkten, angående Lonerne för JustiticeRåden: Stats-Utskottets förslag, att Justitire-EådsXiönen skall bestämmas till 4,000 Rdr, bifölls, äfvensom Ståndet »nsäg, att ingen del deraf må, såsom Taffelpenningar, beräknas. 3 Punkten, angående Lonerne jor Stats-Secreterarne, Hof Canceller en och fiisiiticc-Cancelleven. Utlåtandet N:o 237 bifölls. 4 Punkten, angående Revisions-Secreterarnes Loner, bestämdes för hvardera till t,800 Rdr. 3 Punkten, angående anslaget för Hof-Råtterne.
N.o 46. ii trädesrkll, och icke utan svårighet kunde förträngas, samt att således, genom sammanblandningen af nytt och gammalt, skulle uppstå en förvillelse och oreda , helt och hållet motverkande det ändamål , som genom den nya författningen åsyftas. När föröfrigt en hvar eger att under viss tid controllera de nya målen med de tills vidare bibehållna gamla , så skall så väl det nya systemet öfverhufvud, sorn dess förhållande till det gamla, snart bli tillräckligen kändt och populariserade. Utskotten anse sig således icke ega anledning att tillstyrka någon ändring i hvad Stadgan i detta hänseende redan innefattar. En Ledamots serskilda tanka i ämnet bifogas. Stockholm den 2 Julii 182g.' i3 Bil.t.Lags.Allm.Besv.o.Oec.Vlsk.UiLl$:ob6l Reservation af Herr af Börsell: Vid upprättandet af nya Författningen om Mått, Mål och Vigt; ansåg jag mig, i egenskap af Chef för Justerings-Verket i Riket, böra i underdånighet till Regeringen framställa de betänkligheter, som hos mig uppkommit rörande den-^ na Författnings mindre tjenlighet, och a£ samma skäl anser jag mig äfven nu böra vördsamt fästa Rikets Ständers uppmärksamhet å detta ämne. Vid 1823 års Riksdag, då Kongl. Vet,' Academiens underdåniga Förslag , rörande förändring i Rikets Mått, Mål och Vigt, blef af Ständerna antaget , var äfven jag Ledamot a( Representationen, och förleddes af den vackra uppställningen att dertill lemna mitt bifall; men sedan jag handlagt utarbetningen af den nya Författningen om Mått, Mål och Vigt, samt länge och noga öfvertänkt detta ämne, har jag vunnit deri öfvertygelse, att denna totala omskapning af Rikets Mått, Mål och Vigt, samt på samma gång införandet af decimal-räknesättet öfverr stiger Svenska Allmogens förmåga att der-j uti inarbeta sig.
N:o 17, öfver en af Rikets Ständers år 1837 församlade Revisorer gjord hemställan, alt förre Banco-Commissarien Toran må erhålla eftergift af ett honom ådömdt ersättnings-belopp. N:o 18, i anledning af väckt fråga, angående löne-förhöjning så väl för åtskiliige tjenstemän vid Rikets Ständers Line-Contoir i Götheborg, som för en vid samma Contoir anställd vaktbetjent; samt N:o 19, i anledning af gjord hemställan om nedsättandet utaf den såsom Tumba bruks fastighetsvärde i räkenskaperne nu balancerade summa. S. D. Remitterades till Stats-Utskoltet Fredric von Zweigbergks från Skaraborgs Län och Johan August Zetterbergs från Stockholms Län skriftBih. lill R. Utdr. d. 15 Maj 1840. liga anföranden, angående Secreterarens och de hos Hedervärda Bonde-Ståndet under innevarande Riksdag anställda Canzli-tjenstemäns aflöning, tillika med hvad i anledning deraf blifvit yttradt. S. D. F öredrogos Stals-Utskottets följande memorial och Utlåtanden: N:o 65, med summariskt förslag öfver Stats-regleringen. Återremitterades. N:o 36, angående ifrågaställd rättighet för innehafvarne af arrenden å Kungsgårdar och Boställen vid f. d. Adelsfane-Regementct, att öfvertaga de vid nya arrende-auctioner skeende högsta anbud. Sedan upplyst blifvit, att de öfrige tre Stånden bifallit ifrågavarande Utlåtande, lät Ståndet dervid bero. N:o 66, i anledning af väckt motion om redovisning för det till Kongl. Ilof-stallet anslagne fourage och förbud emot försäljning deraf. Återremitterades. N:o 67, i anledning af väckt fråga om indragning af förvaltningen af Sjö-Ärendena och Kongl. Hof-Jagt-varfvet, samt inställande af båtsmans-uppfordringén. Återremitterades. JNT:o 68, i anledning af f. d. Grosshandlaren II.
Skrifvelse det tillägg att ega \ 6 StaisBe** samt Allman.- Btsv, o. Oec. l/tslt, XJtl. Nio 156* “funt, alf, näst efter orden: Tillämpnings>> ”Scholornes fullkomnande införa*: utan af"seende derå till hvilken IJufvud-Titeldebora. Stockholm den 5 Mars i83q. Ankom till Exped. Utsk, den 17 Mars 183». Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottens Betänkande, N:o 38* angående väckta motioner om en förbättrad organisation af Tullverket m. m. Ofvannämnde Betänkande, hvaruti förenade Utskotten, för sin del, förklarat sig finna, att någon underdånig hemställan i dessa ämnen, för det närvarande, icke vore behöflig, samt föreslagit, att de derom väckta motioner måtte förfalla, är bifallet af Högloflige Ridderskapet och Adeln och Högvördige PresteStåndet, men ålerremitteradt af Välloflige Borgare-Ståndet och Heder värda Bonde.Ståndet, / StatsBer,- samt Allm&u, Betr. o. Occ.l/ttk. CMNlo 136* f Inom Välloflige Borgare-Ståndet är af Herrar Arosenius, Iliessleiter, Löfvenius, Mattson, Helsingius och TFinberg anmärkt: att Utskotten icke fullständigt utredt det för • hållande, huruvida Bikets Ständers, år 1823, hos Kongl. Maj:t framställda underdåniga önskningar, i afseende på Tullverkets nya organisation, i det hufvudsakliga blifvit uppfyllda} att den anmärkta afvikelsen, det serskilda Depariements-Chefer blifvit anställda, ehuru Ständerne önskat, att Secreteraren och.
utan en till mognare ålder kommen man, hvilken uti ett af Rikets Stånd vid allmänna riksmöten med offentliga angelägenheter vid flera tillfällen sig befattat, och sålunda skäligen måste anses med berådt mod hafva beträdt den bana, hvilken fört honom till den sedligt förkastliga ståndpunkt, dit han numera kommit, och en varning eller lindrigare åtgärd åsyftande ett i framtiden förbättradt uppförande i samma mån borde betraktas emot honom förfelad, pröfvade, i förinågo af 23 Kap. 28 mom. jemfördt med 1 Kap. 7 mom. i universitetets konstitutioner den 19 December 1666 och ofvanberörde Kongl. Bref, Consistorium rättvist att honom Magister Nils Rudolf Munck af Rosenschöld från universitetet. för alltid relegera; och borde detta beslut gå i verkställighet sist inom åtta dagar derefter, samt förlättningarne jemlikt till Akademiens Höga Ivantsler med protokollernes öfversändande inberättas. Till mig har sedermera Magister Munck af Rosenschöld inkommit med klagoskrifter, deruti han såsom lagstridigt -anmärkt, hvad hos Consistorium aeademicum sålunda föregått, samt derföre emot Consistorii Ledamöter begärt laga åtal; och sedan jag till Consistorii utlåtande öfverlemnat dessa klagoskrifter; har Consistorium till mig aflåtit en skrifvelse, med bifogad afskrift af ett till II. K. H. Kronprinsen, universitetets Kantsler afgifvet utlåtande, i anledning af bemälte Magisters lill Kantsiers-ömbetet ingifna' besvär öfver Consistorii beslut, samt åberopat, hvad deruti blifvit anfördt, såsom afhandlande de hufvudsakliga uti remissakten innefattade klagopunkter.
Då sedermera förekom Utsk:s tillstyrkande med afseende på hela anslagsförhöjningens beviljande, att utgå enligt Utlåtandet åtföljande tabell, yttrade Gr. Puke: Jag har här den anmärkn. att göra mot 3 mom. af denna punkt, att der står »att berörde anslags-förhöjning beviljas, att utgå såsom Utsk. föreslagit.» Utsk:s förslag kommer nemi. att i alla delar tillämpas, utom hvad angår matportionerne, hvilka öfverföras på förslags-anslag. Hr Gr. o. Landtm, yttrade att, till följe af E. o. Ad. i afseende på 7 :de punkten fattade beslut, gemenskapens natura — underhåll, på sätt Gr. Puke anmärkt, borde utgå af särskildt förslagsanslag; hvarefter Utsk:s ifrågav:de tillstyrkande bifölls, med förbehåll om iakttagande af den i afseende på nämnde punkt af E. o. Ad. beslutade förändring. 9:de punkten, Härvid förekommo först och biföllos Utsk:s yttranden, ang:de dels ifrågastäld förökning i denna Corps samt äskade förhöjningen i aflöningen för nuv:de Befäl och Manskap, och dels fortfarande af anslaget till aflönings förbättring för 100 Matroser. / Då sedermera förekom Utslcs hemställan om hela anslags-tillökningensanvisande att utgå i enlighet med Utlåtandet bifogad tabell, yttrade Gr. Puke: Samma anmärkn. som jag nyss gjort rörande Ma - 170 Den 8 Juli f. m. rinReg:tet, eger rum äfven med afs. på MatrosCorpsen, nemi. att anslaget för deras matportioner öfverföras till förslags-anslag. Uppå härefter framställd propos. bifölls Ut:sk:s ifrågavrde hemställan, med förbehåll om .iakttagande af den i afseende på 7:de punkten af K. o. Ad:s beslutande förändring. 10:de punkten, ang:de anslag för ICanonierCorpsen.
Leijonhufvud, Abrah., blefvo ånyo på bordet lagda StatsUtskts den 2 dennes e. m. första gången på bordet lagda utlåttn: JM:o 64, anglde beräkningen af statsverkets inkomster; N:o 64, Litt. A. i anledn. af väckta motioner om hemmantalsräntans upphörande eller förminskande; N:o 64, Litt. B. i anledn. af motion om skjutsfärdspenningarnes upphörande; N:o 64, Litt. C. i fråga 0111 ollongäldens upphörande; N:o 64, Litt. D. ang:de gjord framställning, att ränta af odlingslägenhet^- å allmänningar i vissa fall bör upphöi ra att till statsverket ingå; 2a Den iG Maj f. m. Wto f>4, Litt. 15. i anledn. af väckl .fråga om upphäfvande af den, vid fördelningen af utmarken på Öland, samma utmark åsätta ränta; Wto 64, Litt. F. om tillökning uti skattefrihetsdygnen vid masugnar; N:o 64, Litt. G. i fråga om mantalspenningarnes upphörande eller ändring uti deras beräknande; Wto 64, Litt. II. i fråga om lagmansoch häradshöfdingeräntans upphörande; Wto 64, Litt. I. i anledn. af väckt fråga om nedsättning uti sterbhusafgiften; Wto 64, Litt. K. angtde beräkningen af vacance-afgiflen för oroterad jord, samt framställning om dess återförande till bevillningen. Likaledes begärdes ånyo på bordet af Hr von Hartmansdorff, Au g., samt Gr. Gyldenstolpe, Anton Gabriel, StatsUtskts den 2 dennes på bordet lagda mern. Wto 65, med summariskt förslag öfver statsregleringen. Ånyo föredrogs LagUtskts den 2 dennes e. m. på bordet lagda betänk.
Lagstiftaren har ansett detta sä solklart art afven sä lidet behösdes förbehäll för alla fyra stänLens sammanstämmande i detta afseende, som i afseende pä 78 §. i Regerings Formen, om försäljning eiler förpantning af någon del af riket, och andre sädane i 75 HRiksdags Ordningen icke u 'rane §- §. säsom hörande till Constitutionens hus ondgu!noerSkulle jag i detta omdöme hafwa mitztagik mig och riket kunna lagligen belastas mei> riy skulo genom tre stånds beslut, hemställes hwad vmdöme skäligen borde bliswa om sammanhanget af Den 24 Iulii. 37s Hufwud prinripcrne i wära grundlagar, om nemli. gen tre riksstånd, emot det fjerdes bestridande, skulle öga att göra skuld och disponera stakens medel, men deremot alla fyra riksständens enhälliga beslut eller ock nämndens åtgärd nödwandigt fordrades, art decidera ojemnförligk mindre wigtiga öfwen vbeiydeliga mäl, såsom till exempel att, afgöra den fa kallade wigtiga frägan, om en brönwins panna lill bränwinsbränning fick begagnas öfwer yo kannors rymd, eller icke, eller om Char a Sigillata pä lyfningsftdlar till giftermål, skulle efter bewillningen eller andra grunder bestämmas. Herr Landt - Narffalken frägade om Rid» derfkapet och Adeln ansäge den gjorde anmärkningen hindra antagandet af Stats-Ulskotters betänkande. Ropades Neji och Herr Landt !st7arffai!ken förmälke sig, hafwa funnit ropen blandade och framställe fördenskull än en gäng samma fräga, men hwilken pä lika sött befwarades. Herr Landt-Narffalken Yttrade sig. akt enär han icke lunde utröna någon bestämd Ridoersikapet och Adelns tanke i detta mäl, nödsakades han fräga om meningen wore att densamma genom votering uttrycka.
Deputerade anfört, rörande den på Kongl. Maj: ta Nådiga befallning af nu mera Herr Vice Presidenten och Riddaren Billberg år i8x5 utförde Liqvidation med Preussiske och Tyske Staterne, om de till Svenska Arméen under sista Fälttåget derstädes lemnade försträckningar, har Stats-Utskottet funnit, hvad ock Herr Doctor Wijkman i dess Memorial vidare otnformält, att nemligen denne Liqvidation utfallit på ett för Sverige så förmånligt Sints-Uiskottets Betänk anden. *875 salt , att dess skulder till nämnde Stater med iiära En Million Pommersk Courant blifvit förminskade. Detta för Svenska Staten så högst fördelaktiga förhållande, har Stats - Utskottet, i anledning af Deputerades och Herr Doctor Wijkmans anmälanden, ansett förtjena uppmärksamhet, och desto häldre föranleda till något vedermäle af Riksens Höglofl. Ständers." erkänsamhet, som Eiqvidations förrättningens lyckliga förlopp nogsamt vittnar, att ett noggrann! och nitfullt bemödande derå blifvit användt; äfvensom densamma pa korrt tid och med besparing i kostnaderne blifvit verkställd; hvarföre Stats - Utskottet hemställer, om ej Riksens Höglofl. Ständer skulle finna lämpligt, att, såsom ett bevis af den erkänsla, hvartill Vice Presidenten såmedelst gjort sig berättigid, åt honom anslå en. Summa af Tio Tusende (10,000) R:dr Banco att utgå af Öfversko!ts-medlen på Stats-Verkets Intrader för år 1817 och följande åren: Hvarjemte Riksens Höglofl. Ständer torde hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmäla Herr Vice Presidentens nitfulla och berömvärda förhållande i det åt honom temnade uppdrag: Hvilket allt Stats-Utskottet vördtamligen hemställer till Riksens Höglofl. Ständers bepröfvande. Stockholm den 17 Junii 1818. Riksens Höglofl.
Utdrag af protokollet öfver Finans-ärenden, hållet inför H. M. Konungen i Statsrådet å Stockholms Slott den 3 Mars i8/f8. Närvarande: Hans Excellens Herr Justitie •Statsministern Grefve Posse, Statsråden: Friherre Stael von Holstein, Munthe, Friherre Peyron, Silfverstolpe , IVJern , Friherre Gjllengranat, Faxe och Fåhreeus. Chefen för Finans-Departementet, Statsrådet Munthe, föredrog i underdånighet : 4:o Statskontorets underdåniga skrifvelse af den 29 i nästlidne månad, med öfverlemnande, i följd af Kongl. Majit nådiga bref den 25 sistlidne Januari, al förnyadt förslag till statsverkets allmänna u'giffcsstat för innevarande år. 8 Kongl. Majlis Nådiga Skrifvelse, N.o 73. Föredragande Departementschefen utbad sig i underdånighet att få färsta Kongl. Maj:ts nådiga uppmärksamhet å det förhållande, att, under det att de af Rikets sednast församlade Ständer aflåtna underdåniga skrifvelser, angående de serskilda hufvudtitlarne, i allmänhet och i ett sammanhang upptogo samtlige å hvarje hufvudtitel uppförde anslagssummor, såsom beviljade att utgå intill ”nästa” eller " nästvidt ägande statsreglering/' vissa bland dessa summor, hörande till 6:te, 7:de, 8:de och 9:de hufvudtitlarne och uppgående till ett sammanräknadt belopp af 76,379 r:dr 28 sk. 8 r:st, uti samma skrifvelser serskildt funnos om förmälda, såsom anvisade ”till nästa riksdag/* ett uttryck, som jemväl funnes begagnadt å den af Rikets Ständer ölverlemnade riksstaten, hvilken hade till öfverskrift: ”Rikets Ständers riksstat för år 1845 och följande åren intill nästa riksdag,” under det likväl samma statuti den åtföljande skrifvelsen benämndes ”riksstaten för åren 1845, 1846 och 1847* Med anledning häraf yttrade
Bonde-Ståndet åter lior, i följd af sitt beslut om dödsstraffets afskaffande, till Utskottet återremitterat denna §. Utskottets förslag förmedlar således öfvergången ifrån PresteStåndets beslut till den af Bonde-Ståndet uttalade åsigt; och då samma förslag blifvit af de två öfriga Stånden godkändt, får Utskottet inbjuda Presteoch Bonde-Stånden, det förra med frångående af sitt redan fattade beslut, att förena sig med Ridderskapet och Adeln samt BorgareStåndet om antagande af ifrågavarande § i oförändradt skick. flS te sagt. 3 §• Straffpåföljden i denna g har af Utskottet blifvit nedsatt ifrån straffarbete i högst två år, såsom den är stadgad i Kongl. Maj:ts Proposition, til! straffarbete i högst ett år. Preste-Ståndet har antagit §:n med den lydelse, den har i den Kongl. Propositionen, men Bonde-Ståndet med ändring af straffbestämmelsen till straffarbete i högst ett år eller fängelse. Då emellertid de båda öfriga Riks-Slånden godkänt Utskottets förslag, som till innehållet ligger emellan Presteoch Bonde-Ståndens beslut, hemställer Utskottet Ät/i. till R. St. Prat. 1802 & 1803. 7 Sami. 1 Afd. 22 Baft. 2 10 Lag-Utskottets Utlåtande N:o 55 att sistnämnde två Stånd måtte, med frångående af de beslut, de i denna del fattat, förena sig med de två öfriga Riks-Stånden om antagande af ifrågavarande 3 § i oförändradt skick. 6$■ Äfven denna § har Preste-Ståndet antagit med den lydelse, den har i Kongl. Maj:ts Proposition, hvarifrån Utskottets förslag skiljer sig i så måtto, att straffpåföljden, som i den Kongl. Propositionen blifvit bestämd till straffarbete i högst ett år, af Utskottet löreslagits till straffarbete i högst sex månader. Detta förslag är godkändt af Ridderskapet och Adeln samt Borgare-Ståndet.