Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Rättegångs-Balken, samt upphäfvande af dermed sammanhang egande Kongl. Brefvet den 29 Julii 1812 och Kongl. Kungörelsen den 18 December i8-t3, fann Ridderskapet och Adeln för godt att det af Expeditions-Utskottet uppgjorda förnyade förslag till berörde underdåniga Skrifvelse godkänna. S. D, Föredrogs å nyo och bifölls Expeditions-Utskottets, den 4 dennes, under N:o , aflåtna och, den 10 derpåföljde e. m., på bordet lagda Memorial, med hemställan om Tractamente för Extra Ordinarie Caneellister m. ra. S. D. Föredrogos och gillades följande från Banco-Utskottet inkomna och, den 10 dennes e. m., på bordet lagda Betänkanden: Af dert 28 sistlidne Augusti: N:o 72, i anledning af förrättad revision öfver Banco-Discont-Verkets räkenskaper och förvaltning, samt förra Riks-Discont-Verkets fortsatta utredning för år 1828; N:o 73, i anledning af vackt motion, rörande eftergift af Bankens Inteckningsrätt, i afseende på den å Uddevalla Stads utmark varande Ståndskog. Af den 2 dennes: N:o 7?, i anledning Taf gjord framställning Bih. till R.-St. Utdrag den 17 Sept. 1829. om nödvändigheten af någon jemkning uti gällande Stadga för Rikets Discont-Verk, i anseende till den för Ön Gottland tidtals hämmade Postgång. Från Högvördige Preste-Ståndct. S. D. Vid förnyad föredragning af Lagsamt Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottens Utlåtande, N:o 55, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottens Betänkande, N:o 31, angående väckt fråga om utfärdande af de vid sistförflutna Riksdag af Rikets Ständer föreslagna Handelsoch Haudtverks-Ordningar, förblef Preste-Ståndet vid sitt till Betänkandet N:o 3i lemnade bifall, och afslog Utlåtandet N:o 55.
Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos., blef Utsk:ts förslag bifallet med den förändring, att slutorden i 2:dra mom. »efter de vid de större brännerierna följda grunder” utbyttes emot orden »efter de vid brännerierna för bestämmande af tillverkningsafgiftens belopp följda grunder.” Hr Hjärne: I händelse, — som jag tror vara för hållandet, — ett eller annat Stånd skulle hafva bifallit Betänk:t oförändradt, hemställer jag, om icke B. o. Ad. ville inbjuda det eller dem att i det nyss fattade beslutet instämma. Propos. å bifall till detta förslag framställdes och besvarades med ja. Föredrogs ånyo Lagsamt Allm. Besv. o. Ekon.TJtsk:ts den 9:de och 23:dje dennes bordlagde Betänk. N:o 11, i ani. af väckta motioner om uphäfvande af straffarterna prygel och dagg samt om inrättandet, i stället derför, af straffklasser inom alla regementen m. m. Gr. Adlersparre, Carl August, anförde skriftligen: Enär jag inom detta BiksSt. varit den, hvilken väckt motionen om prygelsträffets borttagande ur våra krigslagar, 524 Den 29 M aj. torde det vara i sin ordning att jag nu äfven framträder, för att, så godt jag förmår, söka till vederläggning upptaga de väsendtligaste anmärkningar, berörde motion framkallat så inom som utom Riddarhuset. Eget och betecknande är förhållandet att alla dessa mig delgifna anmärkningar blifvit uttalade af endera i tjenst befintliga eller ock afskedade militärer; jag bör likväl skynda att göra det tillägg, att äfven inom dessa tvenne klasser af aktade medborgare flertalet af dem jag vandt mig till, för att begära upplysningar, delat min åsigt. Innan jag väckte motionen, talade jag i ämnet med åtskilliga af vårt lands skarpsinnigaste domare, och hvilka alla med en mun öfverensstämde deruti, att prygelstraffet borde utdömas, såsom till sin natur eller egenskap af förbättringsmedel fiendtligt till de rättsprinciper, som nu gjort och alltjemt fortfara att göra sig gällande.
Och emedan häraf företer sig dubbelt skäl till Häradets bibehållande vid samma frihet, samt dessutom vid reglering af de intill nästa Riksdag påräknade Stats-inkomster, den efter Hemmanen i berörde Härad för Rotefrihet hittills erlagde Spannmåls-afgift blifvit tagen i beräkning, finna Riksens Ständer Rotefriheten för Häradet, äfven sedan de om Kongsgårdarne och Krondagen - UnderdSniga Skrivelser369 genheterna derstädes afslutna Arrende-Kontrakt gått till ända , böra få fortfara emot fullgörande af de vilkor, som för densamma redan äro stadgade; Hvilket Riksens Ständer alltså til! svar å den Nådiga Propositionen bort hos Eder Kongl, Maj .t i underdånighet anmäla. Riksens Ständer framhärda SCc. Uppl. och godkänd hos Ridd. och Ad. d. 5 Junii 1818* ^ — Prest-Ståndot d. 5 BorgareStåndet d, 5 Bonde-Ståndet d. 6 , — _. Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse till Kongl. Maj:t, angående kostnaden till en Minnesvärd öfver Högst Salig Hans Kongl. Höghet KronPrinsen Carl August. Riksens Ständer få hos Eder Kongl. Maj:t i underdånighet anmäla, att de, med anledning af det StatsUtskottet tillställda Kostnads-förslag till en Minnesvård af Svensk Marmor öfver Högst Salig Hans Kongl. Höghet Kronprinsen Cari. Augus*, för detta ändamål beviljat en Summa*af Tio Tusen R:dr att utgå af Öfverskotten på Stats[Verkets Inkomster för sistlidet år. Riksens Ständer framhärda SCc. N:r 171. Uppl. och godkänd hos Ridd. och Ad. d. 5 Junit 1818. — trest-Ståndet d. 5 Bihang till Rjkt-St.
St:rs Beslut med återstoden T:r 243: - R. 2*558:4o. - Betänkande n, N:o 128. 7g utgå af Öfvcrskotterne å StatsVerkets inkomster; så er* fordras egentligen endast 1,258 R:dr 43 sk. 2 r:st., såsom ny anvisning af medel, för fastställandet af den nya Staten. Efter närvarande tidsförhållanden kunna icke förenämnde lönebelopp anses för höga; Och då ej eller de, för en orubbad fortgång af den inom StatsContoiret införda Arbetsordning kunna umbäras; så tillstyrker Utskottet: att ofvanberörde belopp 3,817 R:dr 35 sk, 2 f:st. med derunder beräknade 354 Tunnor Spannmål, hvaraf hittills endast 2,011 It:dr 35 sk. 2 r:st. graverat öfverskotterne och skillnaden utgått af a:dra IIufvudTitelns Besparingar, må å Stat uppföras. Serskildt tror Utskottet sig böra tillstyrka: att de lön«-förbättringar, som för Rikets Embetsoch Tjenstemän föreslagne blifvit, icke måga få åtnjutas af andre än dem som verklig tjenst göra, och att detta vilkor varder med beviljandet af desamma förenadt. 7:0 För Presidenten i KammarRätten har K. M:t föreslagit Taffelpenningar, lika med andre Presidenterne 1000 R:dr. Hvarjemte K. M:t i Nåder tillkännagifvit, att reglering af KammarRättens AflöningsStat i öfrigt hade lämpligen kunnat komma i fråga, i sammanhang med den föreslagne löne-förbättringen för Ledamöterne i 8q Stats-Utskottets HofRätterne, med hvilka KammarRätten, såsom ÖfverDomstol i beskattnings-» och uppbörds-mål är jemförlig; men som K.
Kronprinsens förestående förmälning* Frän Hedervärda Bonde-Ständet den 6 Februari 1823, S. D. Expeditions«Utskottets ankomne förslag till Biksens Ständers underdåniga Lyckönsknings-Adresser till H. M. Konungen och H. K. H. Kronprinsen, i anledning af ratificationerne af H. K. H:ts Förmälning* - Gontract med H. K. H. Prinsessan Josephina af Leuchtenberg, föredrogs och uppå gjord proposition godkändes. Frän Hogvord. Preste-Ståndet den 12 Februari 1823. S. D. Vid föredragning af Höglofl. Bidderskapet och Adelns Protocolls-Utdrag af den 10 dennes, angående återremiss af ExpeditionsUtskottets förslag till Biksens Ständers underdåniga Adresser till H. M. Konungen Prof. Utdrag d. 15 Febr. 1833. 11 och H. K. H. Kronprinsen, med lyckönskning öfver H. K. H:ts förestående förmälning med H. K. H. Prinsessan Josephina af Leuchtenberg, jemte hvilket Protocolls-Utdrag äfven följde arne af Friherre Lagerbjelke, Gustaf, författade förslag till underdåniga Lyckönsknings-Adresser, fann Preste-Ståndet, som redan under den 6 innevarande Februari justerat oell godkänt ofvanberörde af Expeditions-Utskottet föreslagne Lyckönsknings-Adresser, icke skäl att frångå dess förut härom fattade beslut. Fran Vallo fl. B or gare-Ståndet den i5 Februari 1823. S. D. Då nu å nyo föredrogs Häglof!. Bidderskapet och Adelns Protocolls-Utdrag den 10 dennes, angående återremissen af Expeditions-Utskottets förslag till underdåniga Lyckönsknings-Adresser, i afseende på H. K. H. Kronprinsens förestående förmälning; vid hvilket Protocolls-Utdrag Friherre G.
Af Betänk:det syr.es tydligen att derom alldeles ej är fråga, enär det heter: » Utsk:t tillstyrker att ofvanberörde framställningar må af R. 8t:r lemnäs utan afseende». För min del kan jag ej, sorn de föreg:de värde talarne, yrka någon förändring i Utsk:ts tillstyrkande, men kan derför ej underlåta, att uttala den förhoppning, att kommande R. St:r måtte behjerta behofvet äfven för provinserna norr om Mälaren af att få liiltade kommunikationer. Hr Oxehufvud, Anders Rolf: Uti min till Högloft. StataUtsk:t remitterade motion har jag föreslagit att framdragningeu af norra stambanan måtte under instundande Statsregleringsperiod fullbordas tili Stäket. Jag har nemi. utgått från den synpunkten, att jag ansett det allmännas nytta bäst afses derigenom, att jernbanan drages raka vägen till Fahlun, ty det är väl ej fråga om att anlägga stambanan endast och allenast för Upland, då man samtidigt härmed kunde tillskynda provinsen Westmanland stora fördelar. Först och främst skulle betydlig kostnad sparas derigenom, att jernvägen droges direkte till Fahlun, alldenstund denna väg blir 3 å 4 mil kortare, än om den skulle gå öfver Upsala och Sala till Fahlun; derefter skulle jernbanan, på den af mig föreslagna vägen, komma att gå genom den bördigaste delen af provinsen Westmanland, då deremot Upsala-Sala-banan korome att gå genom obebodda trakter och ödemarker. Ehuru tillfället visserligen icke nu är lämpligt att ingå i någon vidlyftigare bevisning härom, har jag dock ansett mig böra förutskicka dessa anmärkningar, med uttalande af den förhoppning, att kommande R. St:r måtte inse behofvet äfven för de norra provinserna af att få lättade kommunikationer. Efter härmed slutad öfverläggning blef Utsk:ts hemställan, uppå gjord propos., af R. o. Ad. bifallen. Utsk:ts hemställan bifölls. Den 2fl A p ril. 413 8:de punkten. Hr Lilliehöök, Erik Gust af:
Men Utsk. har haft ett annat skäl att icke sammanfoga dem, nemi. det, att man trott, att det måhända vore alirarättast att framlägga grundlagsförslag så korta som möjligt, d. v. s. §-vir>, emedan man sällan kan hoppas, att alla meningar kunna sammangjuta sig för att blifva öfverens om ett helgjutet förslag, och skulle således genom ett sådant sammanslående hindra antagandet af ett förslag , hvaremot ingenting vore att påminna. Detta har varit egentliga skälet, hvarföre Utsk. åtskiljt dessa ämnen i tvenne memor, I öfrigt öfverlemna!- jag åt R. o. Ad. att fatta hvad beslut R. o. Ad. anser sig böra fatta, öfvertygad, att Constit.Utsk., såvida det icke blir hindra dt af de beslut, som de öfriga Stånden komma att fatta, icke skall underlåta att derpå göra det afseende, som leder till det af pluraliteten åsyftade resultat. Frih. Boye, Ludv.: Innan jag ingår i ämnet, får jag, under åberopande af min riksdagsmannarätt, till prot. anmärka, att jag blifvit i oriktig ordning uppropad. Alla närvar, kunna intyga, att jag anmälde mig före de frenne sista talarne. Om det varit första gången, sådant inträffat, skulle jag icke yttra mig derom; men det har händt förut, och jag anser mig derföre böra förklara, att min rättighet att Den ii September f. m. liär yttra mig icke är beroende af någon grace af Hr Landtmarskalken. Om jag af förslaget, att flytta riksdagarna närmare hvarandra, kunde draga den slutföljd, som en värd ledamot, II. Ex. Hr Gr. Mörner antagit, skulle jag aldrig förmå nedtysta de förebråelser, jag skulle göra mig sjelf öfver att hafva byst en sådan tanke. Jag kan icke undertrycka min förundran deröfver, att H. Ex. Hr Gr.
Svagheet, som i grafven lämnas. Hvad högvis konst? It tacklöst hufvudbrot47. Hvad nijt och flijt? Besvär för spee och spott. Hvad saligheet? En frögd förutan ända. Hvad himmelen? En hambn, dijt oss böör lända. Hvad Gud? Alt got, al glädie, tröst och nåd. Hvad samvets-ro? It dagligt giästebod. Hvad evighet? En tid förutan tider. Hvad helvetet? En eld, hvar siälen lider. Hvad verldens gunst? En byggning satt på sand. Hvad Satan? Ach, vår grymme afvundzman.» Pietisterna återfinna ej de varma trosuttrycken för 200 år sedan och anklaga de nya förbättrarne. Och poesin skall gifva dem rätt, häruti men af ett något olika skäl. Det kan ej förnekas, att äfven det religiösa medvetandet som allt annat går framåt och att den gamla tidens gudsuppfattning var sinlig och rå. Men sådan den nu var, hade den fått sitt fullgiltiga uttryck i sina psalmer, och ingen som helst abstrakt grannlåt kan ersätta deras egendomliga skaplynne. Det är endast genom att bibehålla det konkreta och personliga i dem, som man lär känna tidens karakter, och de erhålla ett sant poetiskt och allmän-menskligt intresse. Vi nödsakas derföre påstå, att Lucidors andliga diktning ej kan studeras i de sånger, som uti den svenska psalmboken bära hans namn. Men å andra sidan fordrar rättvisan att erkänna, att Wallin och hans medhjelpare hufvudsakligen måste låta sig bestämmas af, hvad den allmänna församlingen begrep, och hvaraf den uppbyggdes, då vi åter uteslutande afsett de gamla författarnes poetiska individualitet. Wieselgren har räknat Lucidor till den svenska kyrkans största psalmsångare. Det visar sig likväl af det jemförelsevis lilla, han i den vägen skrifvit, och af en viss begränsning hos honom af det omätliga ämnet, att han ej kan göra anspråk på en sådan plats. Om han ej bör ställas i jemnbredd med våra största andliga diktare, Spegel och Wallin, försvarar han dock väl sin ställning som en pater minorum gentium.
— I afseende på sättet för utförandet af denna reglering hemställde Statsrådet i underdånighet, att Kongl. Maj:t må föreslå Rikets Ständer: för Lands-secreterare. » Läns-notarierne . » Lands-canzlisterne » Lands-kamererarne » Landt-Räntmästarne » Läns-bokhållarne » Lands-kontoristerne » Vaktbetjente , » Kronofogdarne » Länsmännen . 9,606: 52. — 167,000: 148,800: 18,600: — 9,600: — 4,800: — 46,666: 52. 37,333: 16. 19,200: — 12,000: — 31 a) att det belopp, som med behörigt afdrag för de boställen och bohemman, som komma af kronofogdar och länsmän bibehållas, efter den nya staten för ofvannämnde tjenstemannapersonal erfordras, utöfver hvad nu för landtstaten utom landshöfdingarne är å riksstatens sjette hufvudtitel upptaget, må för ändamålet å samma hufvudtitel uppföras; b) att det belopp, hvarmed för vissa af de landtstatstjenster, som å nya staten bibehållas, nuvarande löneinkomster öfverskjuta det, som efter samma stat kommer att för dessa tjenster utgå, må efter skeende pröfning af Kongl. Majit och för så vidt ej innehafvare!! finnes böra nedsättningen vidkännas, på grund af det förbehåll, som i de af Kong.
Att Enskiftesförfatillingarne i8o3 och 1807 med deras föreskrifter 0111 eganderättens, och laga kraftvunna domars, rubbning i administratif väg, kunde emanera från ett mera despotiskt Regeringssätt, kan ej förundra någon; men att äfven sedan, inom Regering ocb Ständer, samma åsigt varit bibehållen — att, sedan ett Constitutionelt statsskick antagit, ehuru kanhända ej 110g sorgfälligt uppdragit, skillnaden emellan Civillag och ekonomisk författ - 102 Den 27 Augusti f. m. ning, man kunde glömma, att frågan om fastighetsbesittning, och hvart modus acquirendi deraf, ovillkorligen hör til! Civillagen—■ kunde glömma, alt hvarje ny Skiftesstadga medför en fortsatt ändring i ByggningaBalken — glömma, att slutligen ekonomiska principen, consequent följd, sjelf fordrar skiftesmålens behandling såsom rättsfrågor, emedan det är för jordbrukaren långt vigtigare, än något annat, att han har samma säkerhet i denna del på äganderätts orubblighet, som i hvar och en annan, och emedan den minsta på fordna tiders erfarenhet grundade farhåga, att hvart 2o:de år en ny Skiftesstadga utkommer, nedslår honom långt mägtigare, än det besvär, att äfven många gånger om dagen begagna gångstigar öfver grannarnes ägor — att säger jag allt detta kunde glömmas, kan icke annat än bedröfva livar och en, som med uppmärksamhet betragtar Sveriges senare händelser. Jag anklagar för denna glömska, hvars sista och just 1111 pågående act, jag anser vara, att 1827 års Skiftesstadga nu ej behandlas efter 87 §. RegeringsFormen, ingen särskilt individu, icke särskilt Regeringen eller Ständerne, jag reserverar mig emot hela min samtids åsigt, ty det är egentligen denna som har skulden; det är icke första gången det moderna Europas Statsmän, under nationernas högljudda bifall, hafva åsidosatt samhällenas heligaste ändamål, för det kära Den 27 Augusti f. m. io3 yrket, alt öka varuproduktionen.
Och då det Embetsverk, som har sig anförtrodt den allmänna vården öfver samtliga vattenkommunikalions-anstallter i Riket, äfven i afseende på Götha Kanalverk en sådan vårdnad lämpligast tillkomme, anbefalldes Stor-Amirals-Embetets 3:dje Afdelning alt på Statsverkets vägnar iakttaga behörig uppsigt å framtida vidmakthållandet af Götha Kanal verk med dertill hörande anläggningar; — hvarom skrifvelse till Götha Kanal-Direktion jemväl expedierades. 123:0 angående af KammarRälts-Rådet Lindberg och Häradsskrifvaren A. Halldin sökt eftergift af dem ålagd betalningsskyldighet för förre Kronofogden L. H. Iloflings uppbördsbrist. 1839 den 19 Juni i underdånighet anmäld. Digitaliserat riksdagstryck 1521 1970 REGISTER öfver BIHANGET till Riks-Ståndens Protokoll vid Urtima Riksdagen i Stockholm 1817 och isig. STOCKHOLM, E tfaÉNS och Granbergs Tryckeri, 1818. Forkortnin g ar nes Romerska Ziffran Svenska Ziilran K. M. R. S. Riks-St. C. XI. S. U. Först. S. U. Bev. U. B. U. L. U. E. U. Sersk. Utsk. Exp. Utsk. Revisor. Just. Omb. Belh:de Trop. K. M, Skrif. Beriitt. Bet. Mern, Trot. Besl. Skrif. o. s. st. Itl. fl. m. m. följ. betydelse'. Samlingen af Bihangefc Sidan Kongl. Ma]:t.
Hvad nu först angar den förstnämnda motionen, eller Herr Hiertas förslag, att rättigheten til! afsöndring af huru ringa jordvidd sorn helst, mätte blifva alldeles oinskränkt, såsom följd hvaraf det äfven skulle vara tillåtet att stycka en afsöndrad lägenhet efter godtfinnande, får Utskottet erinra derom, att detta yrkande förut varit frainstäldt, men icke vunnit Rikets Ständers bifall. De betänkligheter man hyst och fortfarande hyser mot en obegränsad jordstyckning, synes erfarenheten i vårt land egnad att bekräfta. Alla de, som på närmare håll tagit kännedom om den jordbrukande klassens ställning, äro ense derom, att så framt tillåtelsen till jordafsöndringar utsträcktes derhän, att derigenom befrämjades anläggandet af tor]» och backstugor med mindre jordomfång, än som erbjuder åtminstone en möjlighet, till utkomst, skulle sådant medföra ett högst skadligt inflytande på allmogens tillstånd såväl i moraliskt, som i ekonomiskt hänseende. I detta syfte uttalade sig äfven de år 1833 länsvis nedsatta Kommittéer, som hade att afgifva utlåtande rörande verkningarne af 1827 års Förordning om hemmansklyfning och jordafsöndring, samt rörande de ändringar i lagstiftningen härom, som kunde anses af erfarenheten i detta hänseende framkallade; och Utskottet anser sig icke hafva skäl att frångå dessa åsigter. Rättigheten att till besittning pä viss tid förvärfva sig ända till sä ringa jordrymd sorn ett halft tunnland, hvilket enligt 1858 års förenämnde förordning är medgifvet, torde vara tillfyllest för att tillfredsställa sådana personers behof, som motionären åsyftar, enär det för dem icke kan anses väsendtligt, att, beständig äganderätt åtföljer besittningen af den plats, hvarpå de behöfva at sig uppföra en bostad; och hvad angår den åtskilnad uti ifrågavarande hänseende mellan landet å ena, samt staden och dess grannskap ä andra sidan, som sistberörde författning upphäft, men motionären fortfarande vill upprätthålla, lärer Sammansatta Lagsamt Mim. Bese.- och Ekon.-Utskottets Betänkande
Ej eller ligger nägot nu warande misiförständ, emellan Swerige och Frankrike till grund för de Morswarande anstalter Kongl. Maj:t ansett sig böra till Riksens Stander förestå, och som endast innebära ett anwändande af de grundsatser hwaraf Frankrike gjort bruk emot Swerige. Jag har ansett nödigt, akt fran detta ämne afskilja alt stags politiskt hänseende, och det är as detta skäl jag ej eller kan instämma i Herr Grefwe 6^1Ienbor§s förmodan, att de Swenske fordringsägarne möjligen af ratter gäldenär skulle wid förändrade omständigheter, kunna erhälla deras betalning, dä enligt hwad jag redan haft äran nämna, afstaget pä deras anspråk länar sitt stöd af en grundsakts som icke synes wara någon jemkning underkastad eller läna nägon riktning af iner eller mindre rädande wänskap emellan bäda Riken. Jag delar fullkomligen med de flere Ledamöter som redan yttrat sig i detta ämne, dec nit de wisst för bibehållandet af Swensta namnets ära och för denna urgamla national redlighet, som under alla wära förslutne olyckor, under wära fortfarande inskränkta tillgängar, aldeles utgjort wär största, wär alfwarligaste rikedom, men jag hemställer till Högloft. Ridderskapet och Adelns uplysta bepröfwanke, huruwida icke ett noggrant iaglkagände af alt hwad Len stränga billigheten kräfwer, under etl tidehwarf sä 2o6 Den iz Juli!. sä rikt pä stora uptraden och sä vulcanistt som det hwaruti wi lefwa, wäl i moralist afseende kan medföra en stor tillfredsställelse, men för den praciista erfarenheten altid stall af oberäkneliga förluster rumark-,s. Flere andra magter hofwa dertill af sin financiklle stallning nöd wungne, widkagit lika ukwägar som nu i anseende till Rikers utländska gäld äro förestagne, och jag öfwertygad, akt de icke i något afseende finna s. ara deraf förnärmad. Dä destulom Rikets Stand ' wid 1809 ars Riksdag
Sronofiottben, taé: Urottoltonbc, /, 27 — 2 rcärbet — roärbe „ 38 — 9 arenbatorer — arrenbatorer „ 42 _ 8 fpra flenar — fpra par flenar Xartff öfwer wärfcet å Remman, forn tnnefjafwaé unt>er egan&e* rätt/ farnt te t 2 f>trt. 20 §. af §8ewi(tntngé*@taögart omför* mäf&te Remman/ f)Wi(f?et wärbe fjwarje åi> intttf näfta SRttéöag/ ide får för något Sätt/ uppfattas lägre än bär ntfätteé. SKinfta roärbe Upfata Sätt 9t:br 11,328,525 ft. ©tocfl>olm$ Dito • 16,398,360 — ©öDcrmanlanDS Dito 11,394,000 — Dftergi>tf)lanDé Dito 20,898,090 — ©ottlanDö Dito 9,164,385 — Kronobergs Dito 19,215,855 — 4i)alIanDS Dito 6,723,450 — ©ötfjeborgS Dito ... 9,190,215 — SifSborgS Dito 12,901,725 — ©farabotgS Dito 17,924,535 — NertfeS Dito 8,223,570 — cjBermelanDS Dito 14,155,560 — cjBejtmanlanDS Dito 10,588,230 — Kopparbergl Dito 6,759,855 — ©efleborgS Dito . ~ 4,744,035 — QBefter-NorrlanDS Dito • 6,125,805 — cffiefterbottenS Dito 1,294,830 — Norrbottens
Björnstjerna, enär det synes mig vara ett vådligt prejudikat, om man af ifrågav:de anledning skulle bevilja uppskof med ärendens behandling. Frih. af Ugglas, Gustaf: Jag anser Hr Treffenbergs begäran vara till den grad billig, att jag hoppas R. o. Ad. icke måtte motsätta sig densamma. Hr Liljenstolpe: Jag anhåller att få säga ett par ord med anledning af Hr von Ehrenheims yttrade fruklan för ett vådligt prejudikat i detta fall. Jag får då förklara att beslutet rörande samma Utsk:s Betänk. N:o 9 är ett mycket vådligare prejudikat, och anhåller fortfarande om bifall till det nu väckta förslaget. Liljencrants, Gustaf Fredrik: Jag hoppas att finna Gr. Björnstjerna i dag vara lika konseqvent och liberal, som under sista plenum, då han var angelägen att få en motion remilterad, hvilken efter min åsigt gerna kunnat genast förkastas. Alltså antager jag att Hr Gr:n icke nu emotsätter sig återremiss till Utsk:t. Hr Fitinghoff, Conrad Bleckert: Jag anhåller att få instämma med Frih. af Ugglas. Gr. Björnstjerna: Jag tror att Gr. Liljencrants icke rätt uppfattade min mening. Jag yttrade tydligen att jag för denna 520 Den 30 December. gång icke ville motsätta mig det väckta förslaget, emedan det endast gällde ett uppskof på några få dagar. Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad, hemställde Hr Gr. o. Landtm., huruvida R. o. Ad. behagade besluta att till afgörande företaga Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts Betänk. N:o 16 i det plenum, gsom kommer att hållas Onsdagen den 3 nästk. Januari. Ropades ja. Föredrogs och lades till handlingarne Konst.-Utsk:ts den 22 dennes bordlagde Mern. N:o 6, med bestämmande till hvilket Utsk. åtskilliga till Banko-Utsk:t remitterade, men derifrån återlemnade motioner böra förvisas.