Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Denna utväg saknas verkligen hos oss, der det är fråga om en höjning utöfver den lagliga räntefoten, men kan också för det ifrågavarande ändamålet vara temligen öfverflödig, dä den vanliga räntan hos oss i allmänhet är 50 till 100 % högre, än i de länder, derifrån något inträng på vår metalliska valuta kunde vara aitt befara. Banko-Utskottets Utlåtande JW 26. 13 En dylik spekulation kan således ej, efter min mening, med framgång företagas, men äfven om den af högst ovanliga konjunkturer någon gång kunde föranledas, sä vore detta blott ett bevis på ett det aldralyckligaste förhållande, eller att vi här i landet egde lediga penningekapitaler, ett mål till hvilket vi väl böra sträfva att komma, men hvilket ännu synes vara fjerran aflägset. Utskottet slutar sitt anförande, rörande denna kardinalpunkt, med det yttrande, att en skyldighet för Svenska Banken, att till ett oföränderligt pris, lika med det präglade myntets metallvärde, utlemna ädla metaller, i likhet med t. ex. Englands bank, skulle innebära ett förbiseende af den stora olikheten mellan dessa bankers inrättning, styrka och ställning i de väsendtligaste afseenden. Hvad först beträffar Englandsbankens styrka och ställning, så torde, vid jemförelse mellan denna bank och den Svenska, det påståendet ej vara för mycket vågadt att, rein tift till de respektive ländernas folkmängd, handel och rörelse, den Svenska banken eger en fullt ut lika betryggad ställning och är fullt ut lika solid som den Engelska; och ännu torde sedan sista penningekrisen 1857—58 vara i friskt minne hurusom Svenska banken då emotstod alla tryckningar, utan att vid något tillfälle komma i förlägenhet, under det att den Engelska banken måst tillgripa de utomordentligaste åtgärder för att möta den öfverhängande faran. Och hvad institutionens beskaffenhet i öfrigt angår, så hänvisar väl just olikheten på nödvändigheten att följa andra länders och bankers föredömen i livad som är godt och nyttigt, heldre än att sätta sig emot alla reformer, derför att icke allt på en gång kan vinnas eller olikheten med ens fullständigt upphäfvas.
Jag vill inte h a' något sådant här väsen på mitt ärlig a traktörsställe, det ska' jag säg a, och när jag har en man som inte gö r'et, så kas tar j ag sjelf u t k rångliga g äster! ( för Pickanell mot dörren trots hans stretande .) Men ... f run lilla ... hör då ... det är o rätt... A N D E R S . Det var mig en manhaftiger käring! Adjö och kom inte hit igen, det råder jag honom till! S V A N L U N D ( tar mo d till sig ). Nej hör nu ... det här går för långt... P E T T E R S S O N . J a, nästan! C A R I N ( står midt på sc enen med armarna i sidorna , och säger med stark diskant ). Hvad är det om? Jo, j ag för min del tyck er att frun gjorde mycket rätt som kas tade u t den der bråkmakaren! C A R I N ( som förut ). Är det någon mera som vi ll ut? ( Svanlund och Petterso n krypa undan i en vrå , och Blomstervall kastar sig skrattande på en stol , medan ridån faller .) _______ S V A N L U N D . J a men i hastigheten FJERDE AKTEN. Ett tarfligt möbleradt , gammalmodigt rum hos fru Pylo. Till ven ster ett fö nster , framför hvilket står ett litet bord med några blomsterkrukor. Till höger en dörr till ett inre rum, och längre ned mot avantscenen ett rundt bord , bredvid hvilket står en gammalmodig länsstol. I bordet en låda , stor nog att rymma ett par kaffekoppar , etc. I fonden en dörr , och i venstra hörnet af fon den en kakelugn , uti hvilken , då luckorna öppn as , man ser ståen de en stor kaffepanna. Det är på förmiddagen. Första Scenen. A N N A -S T I N A ( går omkring och städar i ordning uti rummet ). Hv ad här är lugnt och s tilla emot hos moster.
Hans ansigte var icke nobelt, mera borgerligt snarare, med ett grågult skepparskägg. Han hade örringar också. Johan stod med hatten i handen och presenterade sig. Baronen helsade vänligt och bad honom i stiga in i bersån. Der stod ett brädspel, vid hvilket satt en liten gubbe med frukostskärm på mössan och som var mycket tillmötesgående. Han presenterades som rektor från en småstad. Johan fick konjak och förhördes i nyheter från Stockholm. Han var djupt inne i teatersqvaller och dylikt och åhördes med stor uppmärksamhet. Nå, se der ha vi't, tänkte han, de rigtiga förnäma äro mycket mer demokratiska än de origtiga. Så, sade baron, förlåt herr ... jag mins inte namnet. Ja, så var det. Är ni slägt till Oskar? Det är min far! Åh, Herre Gud, är det så! Det är ju min gamle vän, sedan jag förde Strengnäs i verlden! Hva! Johan trodde ej sina öron! Hade baron fört ångbåt? Ja, det hade han. Men gubben gick på och ville ha reda på Oskar och hans öden. Johan tittade på slottet och undrade om det var baron sjelf. Så kom friherrinnan ner, och hon var lika enkel och vänlig som baron. Det ringde till middan. Nu ska vi ta en sup, sa baron, kom med nu. Johan gjorde en volt i stora förstugan och ville ta på bonjouren bakom en dörr, men det fick inte bli något af. Han gjorde det ändå, ty friherrinnan hade sagt det. Så kommo de upp i stora salen. Jo, det var ett rigtigt slott. Stenlagdt golf; taket skuret i trä; fönsternischer, djupa som små rum; en spis, som rymde ett mått ved; ett klaver på tre fötter; en krona med glas som pepparkakor; och fullt med svarta porträtt på väggarne. Det var alldeles rigtigt. Middagen gick, och Johan kände sig hemmastadd. På eftermiddagen spelade han bräde med baronen och drack toddy. Alla artigheter han tänkt ut instäldes, och han var väl nöjd med sin dag när den var till ända. I stora allén vände han sig om och såg på slottet. Det såg mindre ståtligt ut nu; nästan tarfligt.
Representativerna åter till en Handels-vara, och följaktligen föranledatill nya, för Näringarne menliga, PenningeOperationer, samt nya vinglerier och oredor.— Men en Mynt-förbättring skulle för Landet i visst afseende vara ännu förderfligare än sjelfva Myntförsämringen. De producerande Näringarne skulle nemligen förlamas, derigenom att Arbets-lönerne kommo att hålla sig öfver förhållandet till Myntets verkliga värde^ då deremot dessa Narin - Den 18 December. gar fiade, genom Mynt■ försämringen blifvit, för en tid, just på ett motsatt sätt verkligen gynnade. — Dessutom skulle, genom MyntRepresentativernas förbättring, ej en gång den fromma önskan kunna uppfyllas, att skaffa alla dem ersättning, som förut lidit genom Myntförsämringen. Ty de fleste af dem, som dä förlorade på sina Penningar, äro troligen nu antingen utfattiga, eller innehafvare af Fastighet j och i båda fallen således satta ur stånd att kunna draga fördel af Myntets förbättring. Det skulle till och med kunna hända, att fordna Capitalister nu äro med skuld behäftade, och att de följaktligen nu skulle komma att förlora på Mynt-förbättringen lika så mycket som förut på Myntets försämring. —- Emedan derföre rubbningen och föränderligheten af Myntvärdet utgör närmaste orsaken till det onda, kan man följaktligen ej hoppas att häfva det, utan genom stadgandet af Myntets värde. Förgäfves skulle man, genom hvad andra åtgärder som helst, söka afhjelpa Penninge - bristen och Närings idkarnes förlägenhet, förgäfves att hämma vinglerierna, förgäfves att styra Coursen och att förekomma Vexel - ockring o. s. v. Men ifrån den stund Mynt - Representativernas värde stadgas och göres oföränderligt, skall Handeln börja återgå inom sina Naturliga gränsor, Penningen förlora Naturen af Handels - vara, och Vexel ockringen följaktligen försvinna. Rörelse • capitalet, som af Speculationen på Myntvärdets föränderlighet, varit afledt till otillgängliga gömslor, skall, sedan dessa afledningar blifvit, genom Mynt-värdets stadgande, tillin» Den 18 December.
Sättet, hvarpå tiden för liggeoch öfverliggedagar skall beräknas, är olika i olika länder; än beräknas den efter på stället gällande usance, än efter derom i lagen fastställd tid. Hvad sålunda genom bruk och lag redan är stadgadt, har förslaget upptagit (§§ 77, 78, 79) och, för fullständighets skull, infört bestämmelser, såväl om tiden för liggeoch öfverliggedagarne, som om ersättningen för de sednare, dock med uttrycklig tillåtelse för parlerne att annorlunda härom öfverenskomma. Det olika sätt, hvarpå befraktningen afslutes, när den angår helt fartyg eller viss bestämd del af detsamma, eller när fartyget, som det kallas, lägger an på styckegods, göra stadgandena om liggeoch öfverliggedagar tillämpliga endast på befraktningar af förra slaget; vid styckegodsbefraktning ligger det i sakens natur1 att den befraktade varan skall på befälhafvarens tillsägelse aflemnas eller emottagas (§ 90) Då det ligger stor vigt på att veta när befälhafvarens skyldigheter i afseeude på vården af laddningen börja och upphöra, har man sökt att angifva dem så be stämdt som möjligt (§ 81). Gällande bruk har dervid tjenat till ledning. I afseende på denna vård om inlastadt gods har en större frihet, än som för närvarande lagligen gäller, blifvit befälhafvaren medgifven, nemligen att å däcket få föra sådant gods, hvilket såsom däckslast anses efter hvarje orts bruk (§ 86), ett medgifvande, som har både sedvänja och billighet för sig. Sjölagarne gifva i allmänhet, i afseende på fraktaftalets fullgörande, befraktareu en något friare ställning än bortfraktaren och tillåta derföre den förre att i visst fall bryta aftalet emot erläggande af endast half frakt. Denna tillåtelse måste dock vara beroende deraf att den andre kontrahenten blir helt och hållet fri från de förpligtelser samma aftal ålägger honom och derigenom får tillfälle att se sig om efter ny frakt.
Jag anhåller, att den begärda Remissen måtte utsträcka* till samtlige Utskotten. S. D. Remitterades till: StatsUtskottet: Kongl. Maj:ts den 29 sistlidne October och' den i3 denne* aflåtne, samt den so dennes på Prof, Utdr, d. 22 Ntv, idag. jg Bordet laggda Nådiga Propositioner till Rikets Ständer: 1:0 Om fortfarande af det vid senaste Riksdag beviljade anslag till anläggande af en Vattenledning till Carlscrona. Om förhöjning i Rote-hjelpen för svaga Rotar inom Kronobergs och Calmare Län. Angående Vacance - Afgifts erläggande af Rustoch Rotehållare vid Båtsrnanshållet, då Båtsmän under krig afgå. Angående någon jemkning i grunderna för Recognitions-stogarncs skattläggning. Angående Hästars prassterande i stället för manskap af Extra Roterings-skyldige. Om afhjelpande af den årliga bristen j Salpeter-Fonden och om ett förändradt sätt för Salpeter-gärdens uppbärande. 2:0 Kongl. Maj:ts den 2g sistlidne October aflåtne samt den 20 dennes på bordet laggda Nådiga Skrifvelse tili Rikets Ständer 3® Trot. Btdr. d, u Nav. iSit. angående yrkad befrielse från Rotering för Tynderö Socken i Vester - Norrlands Lån. 3io Herr v»n Hartmansdorffs, August, dea 20 dennes på bordet laggda Motion otn Riksdags-kostnadernes bestridande af Riksgälds -Gontoret, så väl under Riksdagen* }opp, som efter dess slut. Statsoch Bevillnings-ZJ tskotten : Kongl. Maj:ts den 13 dennes aflåtna, samt den 20 derpåföljde på bordet laggda, Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående för. ändrade grunder för Lego-och Salu-sågars samt Valk-t och Stamp-Verks beskattning. Statssamt Allmänna Besyärsoch Oeconomie-Ulskotteti : Kongl.
Här hade grefve Posse försökt sig sjelf på kalkylationernas ganska svåra konst, han hade med förbigående af dé beräkningar, som statskontoret uppgjort, efter sitt eget hufvud ordnat denna fråga. Och denna beräkning blef ogillad af riksdagen, som i stället godkände statskontorets af statsministern ändrade beräkning. Att grefve Posse visserligen hade alla skäl för sin beräkning, hindrar icke att i parlamentariskt afseende riksdagens beslut är för honom ett harmfullt nederlag.Den andra segér, som jemte beslutet om tilläggsbevill-ningen räknas till regeringens parlamentariska triumfer, är den om .det ökade apanaget åt kronprinsen. Utom att det icke just kan anses vara någon alltför stor triumf för en regering att finna ett förslag om anslag åt rikets tronföljare, då. han träder i gifte, vinna representationens bifall — det var snarare underligt att någon opposition alls förnams, men den kom från sjelfva » regeringspartiets » led, — så borde med allt skäl från landtmannapartistiskt bail en djup slöja bredas öfver denna historia. Den är nämligen förenad med en liten justeringshistoria, som väl förtjenar att omförmälas, då den kastar ett egendomligt ljus öfver en del riksdags-interiörer, som icke sakna sin pikanta sida. Det var den 9 April, som denna fråga till behandling förekom i andra kammaren. Bland dem, som uppträdde för detta anslag, var äfven h. exc. statsministern och uppenbarligen hade hans ord, eller rättare sagdt en upplysning, som han hade att meddela, ett tydligt inflytande på den följande diskussionen. Derigenom var borttaget ett argument, som den talare, hvilken öppnade debatten, anförde, och hvilket helt uppenbarligen gjorde en högst betydande effekt på sparsamhetsvännerna i andra kammaren, nämligen, att, om man nu beviljade anslag till kronprinsen vid hans giftermål, så skulle deraf följa, att man också vore nödsakad att bevilja dylika anslag, då arffurstarne trädde i äktenskap, och detta var något som icke ingick i åtskilliga herrars föreställningssätt.
L .er «> 08 ^2» 52 oer rLS o - L v s »8 s <» -«> v ^ c» .»2 « A r: 05) er »52- >» L»> O «> ^2 »2 ^ "«2 L o, - ro ^ '^j - s 7Q °«L ^t O 00 ' t-,. > » » I I H>^» O »Q - oo i VO VO s r^.>O ^ eo 5-e, '-ei->L 52 r>- 00 ^ r» ^O »-« »8 »c» <1 — 0 er OO ^i O ^ OO «» -er L .2 r: rr E: <2 er -8 rr-_ ^ er or) -er -er o ^ s «> «> ? ^ 4t - L o ^ <v <2 ^ — L s 2 .2 ^ «r /o, ^ ->« A « D ?. r-» o<r ir ^L> L2 r-» -er s er IQ er ' 12) r: er /-> 05) »2 ^ oer ^ O - >L 2 O Lt 7k> - vx S e> -8 o A er -er »Q A G er E»i o^z ^ O TZ °« L» »V , , ^ Z "O L .2 »- rr ^ rr »x^> 2 2 -v» rr rr ^ ^ 2 ,2 -o> L ' o 55 er ^ N S -er ^ »Q O 'dZ er L»? «» o ^ ö: ^ «2 ->» s - v> O Z -7 OO Z § - 72 8.—' « ^L « ^5 er (/) ».» ^ee o LL.
— Kostnader i och för statsrevisionen år 1860 6,834: 9. Ersättningar för mistad indelning och för utgjord rotering m. m 47: 25. Utgifter till Kommittéen för undersökning af grunderna för städernas beskattning 10.000: — Rotefrihets-ersättning till Länsmännen 1,564: 20. Ersättning för bristande prostetunnor 42: 86. Dito till innehafvare af roterade ecklesiastik-boställen 9,230: 54. Dito för jordförlust genom Götha kanals anläggning 25: 64. Summa 42,748: 74. § 11- Såsom i föregående revisionsberättelse omförmäles, äro åtskilliga dels genom enskilda donationer bildade, dels af statsmedel bestående kassor och fonder ställda under Kongl. Stats-kontorets förvaltning för att, enligt särskilda derom meddelade föreskrifter, genom utlåning göras fruktbärande. Räkenskaperna öfver dessa kassor och fonder, hvilka här nedan upptagas, utvisa följande förhållande i afseende på inkomster och utgifter: — 13 - Norénska Testaments-fonden. Debet. Balans från år 1859'. Cr ed it. Utgift: Kadett-underhåll 105: — Balans till år 1861: Filéenska Testaments-fonden. Balans från år 1859: Uppbörd: Credit. Utgift: Till folkundervisningens befrämjande 22: 22. Balans till år 1861: Kontant behållning Samma 33,157: 81. — 14 — Fonden för blesserade Officerare och Underofficerare. Debet. Inkomst: Arsanslaget - i’i?0: — 8,610: Oontn m o ri fi I ' * Räntemedel Credit. Utgift; Pensioner och gratifikationer ••• Balans till år 1861: Utlånta medel 22,500: Skogsplanterings-kassan: Debet. Balans från år 1859: Tillgångar Uppbörd: Ersättning för hemmansräntor och arrenden 22,418: 25. Besparing å f. d. Jägeri-statens kontanta löner 191: 76.
Bifölls; N:o 130, i anledning af väckt motion om ett anslag till utskrif ning af Registratur, som bordt från Kongl. Maj:ts Canzli-Epeditioner aflemnas till Riks-Archi vet: Bifölls; N:o 132, i anledning af en, med stöd af 56 § Riksdags-Ordningen, väckt motion om ersättning till 3:ne församlingar inom Linköpings Stift for utgifven så kallad Skolmästare-skäppa till Rector och Collega Schokc i Westervik: Bifölls. Den 14 Januari. Från Vällofl. Borgare-Ståndet. S. D. Föredrogs och bifölls Expeditions-Utskottets memorial, N:o 12, om upphörande af utskrifning af de så kallade Original-exemplaren af Utskottens betänkanden, m. m. 532 Prot.-Utd.rag, Från Heder v. Bonde-Ståndet.
Denna Riksens Stånders begäran föranledde val, sorn jag tror, UppfostringsComittéens tillsättande kort tid derefter* men att Camittéen,-under den tid af 11 eller r 2 år, som den sedermera med betydlig kostnad för Staten existeradt, verkligen anställt den önskade undersökningen om harö— verkens tillstånd, för att utröna huruvida de uppfyllde den Co n s t i tutio n elle Sa m Ji alls or dt linge ris och den närvarande vetenskapliga bildningsgradens kraf, huruvida de behöfde någon förbättring, och i sådant fall, af hvilken natur, detta år åtminstone för mig ett okändt factum. Jag har tvärtom anledning att tro, det en sådan undersökning aldrig blifvit afComittéen anstäld, och af hvad som för några dagar sedan hår yttrades om saknad Undervisning i Grundlagarne vid Universiteten, bör jag med visshet kunna sluta, att en sådan undersökning, om den ägt rum, åtminstone ej sträckt sig till Högskolorna, hvilka likväl i första rummet bordt blifva föremål för desamma, då den en gång påkalla des, emedan det år från dessa Läroverk, som de organer måste erhållas, genom hvilka de möjligen tilltänkte förbättringarna vid de lägre Undervisningsverken skola verkställas och utföras; och det lärer vara påtagligt, att alla reformer vid Gymnasier och Skolor blifva Utan ändamål, så långe man ej förut genom Högskolornas förbättrade skick, försäkrat sig om tillgång på Lärare för de lägre Undervisningsverken, mecj de egenskaper, som fordras för att tued Den 5 Martil. med framgång bereda verkställighet åt de för-; ändringar, sorn man vid dessa sednare åsyftat. Det är ett bedröfligt förhållande, att Svenska ungdomen vid Rikets Universiteter ännu 10 år efter en Statshvälfning* som återgaf Nationen sin värdighet såsom ett fritt Folk, hålles i okunnighet om de lagar, som innehålla denna frihet. __ I det Constitutionella Samhället år likväl Grundlagarnes kännedom för den blifvande Medborgaren ett lika ovilkorlig! behof, sona kunskapen om Christna Religionens hufvudgrunder år för den uppväxande ungdomen ett vilkor för dess upptagande såsom medlemmar uti Christ" ina Kyrkans samfund.
Post-diligenser, i anledning af väckt motion angående meddelande af föreskrifter i afseende på sättet för deras fortskaffände: B. II. 209, 233, 243, Å. 254, U. 411, 450, A. 450, E. 325. Post-lörare, i anledning af väckta motioner angående dels förhöjning i algiften till deni för forsling af enskildas lösväskor, dels skyldighet för Post-Verket att ansvara för dylika väskor, m. m.: B. II 198, 207, 221, A. 225, E. 324. Post-förvaltare, i anledning af väckt motion i fråga om arfvode åt sådane för tidningars afsändning och utdelning: B. I. 491, 520, A. 520; E. II. 57. Post-medlen, angående beräkningen af dem, samt af tull-medlen, stämpel-pappers-afgiften och bränvins-bränningsmedlen: B. VII. 253, 257, A. 257, E. 326. — p — 187 Post-remiss-vexlar, i anledning af väckt motion om begagnande af dvlika för öfversändande af penningar från och till Riksgälds-Kontoret: B. II. 208, 232, A. 232, E. 324. Post-Verket, i anledning af väckta motioner angående dels skyldighet för nämnde Verk att ansvara för enskildes lösväskor och dels förhöjning i afgiften till postförare för dylika väskors forsling, m. m.: B. II. 198, 207, 221, A. 225, E. 324. Prebenden, i anledning af väckt motion om anställande af undersökning rörande tillkomsten af vissa åt läroverken anslagna —: B. II. 411, 450, A. 450; U. III. 87, 177, A. 177. Predikstolarne, i anledning af väckta motioner om förändring af föreskrifterna angående Kongl.
Författningar i denna del vara af behofvet påkallad, salut derföre tillstyrkt att Lagutskottet måtte få sig uppdraget, att, på grund af Evad uti Memorialet blifvit^ anfördt och hemstäldt, till Rikets Ständer inkomma med dess Förslag och Utlåtande; Så hade ej mindre Banco FiscalsÄmbetets Memorial rois Lagutskottets BetHnkanderii' än BancoUtskottets Skrifvelse blifvit af samtelige Respecktive RiksStåiideri till LagUtskottets åtgärd öfveriehinade. Till grund för den gjorde framställningen liar Råneo FiscalsÄmbetet änfördt* att ehuru af 17 Gap-. HandelsBalken synes följa, att den sorn liar lös pant i bänder, måste lika med andre Borgenärer bevaka sin fordran, borde likväl Innehafvare!! af dylik pant i allmänhet destoheirö vara befriad från en slik skyldighet, derest hail icke, i ovisshet öm panteii ktmde förslå till hans fulla förnöjande, genom bevakningen ville hålla sin talan öppen emot Gäldeiiären, och bereda sig rättighet att för bristen dela ConcoursMassans öfrige tillgångar* som pantén, genom öfverlemnande! till panttagareii, redan innan Concursens början, blifvit skiljd från Gäldenärens Bo* så att dennes egande rätt, ehuru den icke alldeles upphört, likväl icke blifver gällande förr än Panthafvaren blifvit förnöjd för dess lemnade penningeförstärkning jemte ränta, om sådan är betingad; Ått något äfventyr eller olägenhet af ett sådant allmänt stadgande icke skall kunna uppkomma, då GäldénärenS eller ConcoursMassans rätt att lösa panten, för hvad den blifvit utsatt till, inom den tid och på de vilkor, som vid Pantsätningen blifvit betingade Och Lagen i allmänhet bestämmer, valder i sin fulla kraft och verkan bibehållen, derest Gäldenären eller hans rätts Innehafvare Lagutskottet!
Bonde-Ståndet af hvars Ledamöter icke någon yttrat sig för bifall till Utskottets i frågan yttrade åsigt, har jemväl återremitterat betänkandet, med anmodan till Utskottet att ofördröjligen företaga ärendet till förnyad handläggning samt med nytt utlåtande till Rikets Ständer inkomma. Enligt hvad protocollet öfver den hos sistnämnde Riks-Stånd förefallne discussion utvisar, hafva en del Ledamöter ansett ärendet lämpligast böra öfverlemnas till Ståndets enskilda Utskott, för uppgörande af förslag lill en underdånig hemställan, det täcktes Kongl. Majit, efter infordrade upplysningar, låta till nästkommande Riksdag så bereda förevarande skattejemningsfråga, att densamma då kunde af Rikets Ständer till slutligt afgörande företagas; andre hemställt, att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla om nedsättandet af en Comité, som före nästa Riksdag borde utarbeta ett på rättvisa och billighet grundad! förslag till skattejemning, hvilket föi-slag kunde till Rikets Ständers pröfning öfverlemnas; andre åter yrkat, att Rikets Ständer ville hos Kongl. Majit i underdånighet begära, det täcktes Kongl. Majit från vederbörande embetsmyndigheter infor - Bih till R. St Prat. 1845. 2 Stat t-TJt skott et» Utlåtande, N:o 320. dra nödiga upplysningar i ämnet, för att vid ett kommande Riksmöte tillhandahållas Rikets Ständer, hvilka då blefve i tillfälle att låta ärendet handläggas af ett för sådant ändamål tillsatt serskildt Utskott; andre åter hemställt, att Rikets Ständer ville i underdånighet begära, det en emot arbetets vigt och omfattning svarande belöning mätte utfästas för den, som före nästa lagtima Riksdag upprättade och till Kongl. Majrt i underdånighet inlemnade ett fullständigt och ändamålsenligt förslag till reglering af skatteväsendet; samt andre slutligen ansett, att Rikets Ständer borde åt sina Fullmägtige i Banken och Riksgälds-Contoret uppdraga att utarbeta ett förslag till grundskatternes jemnande eller fullkomliga upphörande.
Lag samma vare, om någon efter 6, 9 eller 17 § gjort sig skyldig till straffarbete i två år eller till svårare straff.** af Kiksdagsfullmågtigen Sven Rosenberg från Christianstads lån, hvilken instämt med Herr Grefve Sparre i afseende å 14 Kap. 45 §, samt beträffande frågan om ansvar för åverkan, med Herr Grefve Hamilton i afseende å 16 Kap. 8 och 13 §§, samt med Herr Carlén i fråga om förlusten af medborgerligt förtroende. *jy Ao o-Vi. Thito-tavVdTVV g&b&lVS -ciJ \ V.S .qv>*A -di! ruosåa obnisgnilTod aflabjailnBV-ahiislfl t bl niis! nio,!&>!- rtnriårnllfä oh IliT ,lloid .isfdåxmfxlmo .fjoll eliab i 9b lis Bish TÄgrts bxsvd .T.ammojl tlsjfölågSftiJö Juloa nojlnh-fjlo 1« xiorevilil oEwnoiftJenoji silo n»h nihl aBixuöd tnrA oroa MuVdnnfe. toft -islau get Toini »aatrå Hiib egild»!.* unnoh ah-ioi .xrisxtögBn no .ruslin .(uismoVYtj) -höft! nxut 8 Töll ) 1 .<]nif ?, Tölin l9ilhiix;Tia xis .gHbfisi-roxiiöo fe lhs:v livlisd hk<» m6d ohio?