Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ingen enda riktig anmärkning har blifvit framställa mot Utskottets förslag; man har blott bestridt verkställigheten, medelst allmänna termer, och tagit till stöd för sin talan framfarne store mäns mmnen , hvilka, om de lefvat, säkerligen skulle jäfvat de framlagde satserna. Man har yttrat , att frågan bör, såsom lagfråga , behandlas , enligt 89- §• Regerings-Formen , samt att denna §. skulle hindra Ständerne ifrån att öfverlemna till Kongl. Maj:t de delar af Betänkandet, som angå administrationen. Sådant är dock icke förhållandet. 89 §• rörer egenteligen frågor om förändringar och förklaringar af allmänna Lagen, Den 4. December J~. m. 3o3 hvilka remitteras till Lag-Utskottet. Här deremot är saken i ett annat skick , och , såsom Herr Mannerstam yttrat, redan bearbetad a£ föregående Ständer. Jag ser derföre ingen våda uti att öfverlemna förslaget till Kongl. Maj:t, med tillkännagifvande , att de delar deraf, som röra G. undlags-förändringar eller ändringar af allmänna lagen, må blifva hvilande till nästa Riksdag. Om då Konungen, efter föregången pröfning, finneiy-att några ändringar med nytta kunna verkställas , så vore det ju oklokt af Ständerne, att vilja tillbakahålla dem. Man må ej befara , att de skola omstörta grundvalarne för Rikets Styrelse-former. Dertill är Styrelsen allt för klok. Det är endast för att bereda den successiva förbättring , hvilken redan så länge varit af ett allmänt behof påkallad , Som man bör vidtaga detta steg. Om någre Ledamöter skulle vid Betänkandet göra anmärkningar af den vigt, att de visade, det förslaget icke är så beskaftadt, att det kan öfverlemnas till Konungen 5 så blir förhållandet helt annat ; men intilldess de det gjort , må det tillåtas mig tro, att hvad de yttrat, icke äger den halt , att Ständerne derå kunna göra något afseende. Herr Lagerhjelm , Pehr:
Utan att hysa pretention på infallibilite", men då de af mig uppgjorda och här förut upplästa förslag grunda sig på en lång erfarenhet och äro sammanjemnkade af en mängd härvarande Riksdagsmäns från landsorten ideer, så, och då de äro enliga med min öfvertygelse, skall jag här göra redo för grunderna, hvarpå mitt med Frilus olika förslag fotar sig, och hvilka då äfven tjena som vederläggning af en del utaf Fidius framställningar. 1:0 Att dela brännvinsbränningen uti terminer, bestrider jag alldeles. Ty om några vilja begagna irsta, några 2:dra och några 3:dje terminen, så föranleder detta ett evigt resande och förseglande för Kronobetjeningen, medför mycket bråk och medtager mera tid, än de hafva utöfver hvad de behöfva att använda för att bestrida sin öfriga tjenst; och att tillsätta särskilda embetsman torde vara alldeles olämpligt. Dessutom är icke jordbrukaren för sin ladugård belåten att bränna 2 månader, likasom han icke på förhand kan uppgifva hvilka a månader för hans behof vore mest gagnande, och således blifver underkastad ett obehöfligt tvång; och skulle den mindre jordbrukaren, som begagnar de mindre pannorna för att hafva nytta af handteringen för sin ladugård (ty då mäste man bränna i ä 2 bränn i veckan), anmäla sig att bränna alla tre terminerna, är skatten för hög och drabbar orättvist den större massan, som bränner för ett litet hushålls behof och icke med afseende på någon egentlig vinst. Den af mig föreslagna skatten på de s. k. lyftpannorna uppgår till emellan 4 ä 5 R:dr B:co och är den allrahögsta, som, efter hvad jag tror, man till en början skäligen kan påbjuda såsom nyttig; väl besinnande, att alla ytterligheter äro skadliga. 2:0 Bibehållandet af de pistoriska pannorna och alla andra konstpannor måste jag ytterligare bestrida, och mina skäl skall jag här framställa. Visserligen kan den regeln vara riktig, att man icke bör motverka en loflig industri, som orden läsas uti nu gällande brännvinsförfattning §. 26; men det förhåller sig med denna regel, som med alla andra, att ingen är utan undantag.
Betänkande* än att detsamma bifalla, utan att lemna något afc seende åt de väsenteliga anmärkningar, som af sa många värde Ledamöter, förliden pleni dag, gjordes. ' r . Grefve Horn, Claés Fredria Jag anhåller* ätt till protocollet få antecknad min reservation emot beslutet, hufvudsakeligen på de grunder Herr Grefve von Platen och Friherre af Nof-j din anfört. Herr von Hartmansdorff, August: Jag Jet-1 tog ej i gårdagens discussion i emedan jag ansåg mig sakna nog erfarenhet, för att tala öfver de ämnen* som då afhandlades. Men som jag nu erfarit, att de sakkunnige män, hvilka, 1 min tanka, yttrade sig rigtigt, icke haft framgång, Och jag anser det beslut, sorn blifvit fattadt, vara förhastadt* anhåller jag, att deremot få reservera mig, Friherre Adelsvärd, Éric Reinhold-. i)å jag under öfverläggningarne inom Utskotten ej varit lycklig nog att dela pluralitetens tanka* och denna fråga nu genom Bidderskapets och Adelns pluralitet blifvit på lika sätt afgjord, anhåller jag att få reservera mig emöt beslutet, Uppå de af Grefve von Platen så väl anförde skäl. Herr Dalman, Lars Johan: .lag anhåller,' ätt få anmäla min reservation, i likhet med Gref? Ve von Platen, Den i 5 Julii f ffi. 787 Grefve Von Schwerin, Fredric Bogislaus .> Jag bär ingen reservation att anmäla, och ej heller anser jag mig behöfva redovisa, huru jag voterat. Man torde alltid hafva funnit mig ibland dem, som icke vilja öfverraska, utan lemna tid att moget öfverväga, innan beslut fattas. Men de reservationer, som jag här hört göras, påkalla mitt yttrande. Jag hade trott, att man ej bordt hasta med beslutet; men likväl undrar jag icke på, att an. dra ansett det nyttigt och nödvändigt. Det är i sanning bek/agensvärdt, att man under frenne Riksdagar, som Financerne utgjort hufvud-föremålet för öfverläggningarne, icke kunnat komma till »agot resultat.
RiksgäldsContoiret att upptaga tre-procenls-lån, ehuru öfvertygad jag Den >3 Apri t. är om oskadligheten deraf, enär Contoiret, med en bokförd belydelig tillgång, ej måtte sakna utväg att utan någons betungande återbetala en så ringa summa, som 100,000 R:dr. Man skall hafva antingen bra liten bekantskap med våra penningeverks ställning, eller ock mycken rädsla för ord, då man fruktar en sådan låne operation, hvilken begagnades vid sista Riksdag, och så väl slagit ut, att endast 35oo R:dr nu äro obetalte på hela LåneCapitalet. Jag vädjar dessutom till dem, som lika med Herr von Hartmansdorff ämna att votera Ja, om det ej vore billigt, att motsidan förunnades, att få Contra-propositionen efter sin önskan. Jag anhåller derföre, att mitt förslag till Contra-proposition måtte framställas till Ståndet, för att utröna, om ej annorlunda genom votering, antingen det, eller Herr von Hartmansdorffs, antages. Friherre Boije: Om jag får tyda den siste värde Talarens yttrande derhän, att han afstår från bibehållandet af sista meningen i dess förslag till Contra-proposition, så är jag tillfredsstäld. Ingen fruktan eller rädsla för ord, men den fullkomligaste öfvertygelse, bjuder mig att steg för steg, om så erfordras, strida mot det nya StatsObIigations-syste'm, som måhända nalkas oss i Götha Canals farvatten. Herr von Hartmansdorff: Jag har fått uppbära förebråelsen, att vilja dictera både Den i3 April. Ja och Nej-Propositionen. Men det synes Vara en förvänd ordning, alt öfverlägga om sättet att utgöra det ifrågavarande bidraget, innan man afgjort, att något bidrag skall beviljas. Enär olika meningar om sältet att utgöra det emedlertid yppats; så vore det måhända klokast af dem, hvilka i saken hysa samma mening som jag, att begagna sig af denna förvända ordning och gå in på Herr Hjertås Contra-proposition, emedan vi då säkrare kunde hoppas bifall till Ja-propositionen.
På grund af dessa betänkligheter och då der Lill kom, ej mindre att genom antagande af en ny, från den förut gällande så väsendtligen afvikande, grund för slängselskyldighetens fördelning, rubbning skulle komma att ega rum. i de, jordegare emellan, redan bestämda förhållanden, än ock ändring i stadganden, som voro af större allmän omfattning och inverkan på medborgares enskilda ekonomiska ställning, borde med yttersta varsamhet tillvägabringas, samt att det framställda förslaget icke kunnat blifva tillräckligen kändt af den jordbrukande allmänheten, hvilkens rätt derunder egentligast vore beroende; så förklarade Rikets Ständer, uti underdånig skrifvelse den 10 Augusti 1829, att de funnit betänkligt vid nämnde Riksdag Lagförslaget antaga, men anhöllo, att dess pröfning och deraf följande antagande eller icke antagande måtte få hvila till Ständernas nästa sammanträde; samt att emedlertid förslaget, jemte Högste Domstolens deröfver afgifna utlåtande och Lag-Comiteens bifogade motiv till 5 Gap. Byggninga-Balken i nya Civil-Lag-förslaget, målte på allmän bekostnad tryckas, samt lämpliga antal exemplar deraf till Länens Hushålls-säilskap utdelas, för att genom deras försorg komma allmänheten tillhanda och blifva af den kändt. Efter det Kongl. Maj:t, med bifall till denna Rikets Ständers underdåniga anhållan, vidtagit de sålunda äskade åtgärder, och derjemte, till beredande af ytterligare upplysningar, rörande förslaget i alla dess delar, från Hushålls-sällskapen i Länen samt, der sådane ej finnas, från Konungens Befallningshafvande infordrat underdåniga utlåtanden, blef samma förslag, med åtskilliga af nämnde utlålanden föranledde förändringar och modificationer, genom Nådig Skrifvelse den 22 Februari 1834, till Rikets Ständers pröfning ånyo öfverlemnadt. Rikets Ständer funno likväl, på hufvudsakligen enahanda skäl, som vid 1828 års Riksdag blifvit emot förslaget anförde, sig icke kunna detsamma godkänna och antaga; och vid sisllidne Riksdag, då frågan ånyo väcktes, blef förslaget likaledes underkändt. Lagsamt ÅUm.
Utslaget af ofra nämnde General-Calcul äs. att Inrättningen vid 1814 -rs slut, efter Provisionel beräkning, agde i rörlig Fond 1,154,379 R:dr 30 sk. 1 r:st. Banco, och i Fastigheter, Inventarier och Materialier 461,5^83 R:dr, 19 sk. ( Den 27 Juli. 89 sk. 5 rst. 1811 års Hufvud-Bok upptager Inrättningens tillgångar i rörlig fond till 1,198,911 R:dr 36 sk. 1 rst. samt uti fastig* heter m. m. 448,036 R:dr 20 sk. 4 rst. Rörelse-Fonden har således vid 1812 års slut mindskats med 44,53 2 R:dr 6 sk. och Fastighets, jemte Byggnadsoch Material - värdet deremot ökats med 13,545 R:dr 47 sk. 1 rst. Ehuru denna förändring ej af förut anförda orsaker med fullkomlig säkerhet antagas kan, synes dock Inrättningens förluster åi8ij och 1814 årens undsättningar, efter det bedömande som hämtas från redan afslutade redogörelser, komma att blifva tämmeligen betydeliga, och i det närmaste uppgående till förenämnde di ife rene summa; Men om man deremot besinnar de svårigheter , hvarmed Förvaltningen under nämnde år varit förbunden, lärer förlusten likväl icke få anses väsentelig. Att Fastighets-, Inventarieoch Material - värde ökats, kommer deraf, att större Qvantiteter Stenkol och andra förnödenheter vid Brännerierna fanns i behåll vid 1814 års ärl vid 1812 års utgång. Stockholm af Kongl. Allmänna Magazins-Directionens Kammar-Contoir den 10 Juli 1815. P. G. Velin. Utdrag af Protocollet, hållet hos Rik< sens Högloft.
S. D. Föredrogos oell Inföllos Slats-Ulskottets nedannämnde deri 4 dennes f. m. på bordet lagde Utlåtanden: N:o 301, i fråga om fortfarande anslag för det inom Rikets Ständers hus inrättade Riks-arkiv; N:ö 305, angående inlösning af ytterligare anmälde, först efter preskriplions-tidens slut hos Riksgälds-kontoret företedde Riksgälds-sedlar; N:o 306, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Skrifvelse, angående vidtagna åtgärder till slutligt ordnande af försvarsverket inom Jemtland; samt N:o 207, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående skattefö i säljning af åtskilliga lägenheter under Elfsborgs kungs-ladugärd i Götheborgs och Bohus län. S. D. Föredrogs och lades till handlingarne Särskilda Utskottets den 4 dennes f. m. på bordet lagda Memorial N:o 2J , i anledning af ålerremiss å Utskottets Memorial N:o 19, med förslag till voterings-propositioner i Förstärkt Slats-l!Iskall om beskattning å bränvins tillverkning och destillering. S. I). Föredrogs och återremitterades, på grund af gjorda anmärkningar, Statsutskottets den 5 dennes på bordet lagda Utlåtande N:o 30S, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, om beviljande åt staden Jönköping af dels byggnads-lån, dels anslag och lån för ny tomt-reglering derstädes. S. D. Föredrogs och lades lill handlingarne Förstärkta Banko-Utskottets den 7 dennes f. m. på bordet lagda Memorial N:o 64, i anledning af verkställd omröstning öfver frågor, rörande decimal-systernets tillämpning på rikets mynt. S. D. Föredrogos och biföllos Expeditiom-U-tskottets den 7 dennes f. m. på bordet lagda Memorial: N:o 10, i anledning af återremisser å Skrifvelse-förslaget N:o 131; och N:o 11, angående rättelser i skrifvelse-förslaget, N:o 103. Från Höge.
Den 22 juni 1829 inskref Wallin sitt namn i Borealiska afdelningens matrikel, och torde några dagar förut hafva undergått studentexamen, som på den tiden väl icke var synnerligen sträng. Han skötte derefter sina studier, väl grundligt, men fritt och ingalunda brådskande, ej heller med hufvudsakligt afseende på stundande examen, som all tid tyckes hafva varit honom en pina; tvärtom synes han denna tid hafva sysselsatt sig mest med modern poetisk litteratur, i hvilken han äfven ägde en temligen rik och dyrbar boksamling. Engelska, Tyska och Franska poeters verk, såsom Walter Scotts, Shakespeares, Rousseaus, Göthes, Schillers m.fl., hvilkas läsning då var till och med mera på modet än nuförtiden, studerade han ifrigt i original och svärmade med sina tankar i dessa secular-snillens ideala verld. Ty det var ej blott språkligt, utan äfven poetiskt intresse, som länge fängslade honom vid nyssnämnda moderna litteratur, i hvilken han ägde för sin tid ovanliga insigter. Derunder fick han väl ock den synnerliga förkärlek för Engelska språket och litteraturen, som följde honom genom hela lifvet och som gjorde att han, ehuru blifvande professor i Arabiskan och nyss hemkommen från sina resor, ännu 1850 om hösten och 1851 om våren gaf enskilda kollegier i Engelskan för studenter. Vid mognare ålder fann han dock mer njutning i språkstudier, än i poesi, allt eftersom hans afgjorda och medfödda fallenhet för de förstnämnda utvecklade sig till klarhet. Dessa poetiska studier alstrade måhända det djupa natursinne, som alltid var ett utmärkande drag i hans lynne och som stärktes af hans ständiga vistelse ute i den fria naturen. Dagboken lemnar derpå otaliga bevis och hela sin lefnad igenom trifdes han mycket bättre ute, än i studerkammaren, hvarföre äfven företrädesvis öknen och hafvet voro hans förtjusning under resan. Såväl i hemlandet, som i Egypten och Arabien, yttrade sig
Utskottet liar föreslagit, att Militaire-Verlet i hela de/s omfattning /kulle under/ökas af Jakkännare, som derefter skulle yttra sig örn befajfenheten af den till Militairens egenteliga yrke Jörberedande undervisningen, om lämpligheten af militair-lärares an/iällande vid Academien, (eller som jag förmodar meningen vara, Academierna) behofvet af ApplicationsSkolor för Scientifiqva Corpferney de/Je Laro-Verhs organifation till fär/kildta Skolor, eller till en Central-inrattning m. rn. samt sedan särskildt afstyrkt utsträckandet af denna revision så vidt, som Friherre Bjönstjerna anmärkt. Bil. till Ridd. o. Ad. Pr. VII. Bind. 24. SjO Den 37 Augutli «, m. Vid en del af anmärkningarne häremot, synes man ha öfversett att Utskottets förstnämnda tillstyrkande om hela MilitairVerkets undersökning , mera har afseende på Grefve Cronhjelms förslag om sammanslåendet af de högre Militairunder-visnings-yerken och Herr Franc Sparres, med flere, dervid gjorda anmärkningar och nya förslag, angående den högst vigtiga frågan, om en anstalt, i likhet med den Franska Ecole Polytechnique, än på den andra frågan om borttagandet af serskildta Elementar-undervisnings-verk för det militaira yrket. Vid frågan om den högre militaira-undervisningen, är det i mitt tycke solklart, att militair-verket i hela dess vidd bör tagas i betraktande, och jag kan således på intet sätt, efter förnyadt genomläsande af betänkandet förena mig med de Herrar, som trott ordet militairverket vara genom en misskrifning tillkommit, i stället för militair-läroverket.
Biogrc; Jisk stzulie af. S. L d Adlersparre och Sigrid Leijonhufvud, haft. Stockliolm P. A. Nordstedts &amp; Söners förlag. Det är ett mer än v a n l i g intresse, sain anknyter sig till o f h n - sthende biografi, hvaraf nu de första häftena utkommit. Den ar den första större lefnadsteckning af en af Sveriges märkligaste ocli ädlaste kvinnor, på samma gång den utgör så att saga slutstenen i en inom sitt område ej mindre mlrklig svensk kvinnas lifsverk. Fredrika Bremers ocli sophie, 4dlersparres namn äro med livarandra så onpplösligt förenade,. a t t den oinstandigheten, att den senare tecknat sin berömda föregångerskas historia, måste förläna densamina en ännu större betydelse. Redan af de två första lihften, soin utkoinmit, kan man sluta sig till ' arbetets betydande historiska och litterära vardo,. I en på sainina gång enkel, klar och liflig stil skildras Fredrika Bremers barndom Och ungdom ocli liennes första fraintriidande på författarebanan. Särskildt första hiiftet, dar läsaren får en klar bild af den stackars Fredrikas glädjelösa barndom och hennes iingdomsstrider, utgör en ungdomsberattelse s&amp; fängslmde ocli iiiidei.1i8llaiide som trots någon. Det. andra häftet behandlar förnämligast Fredrika Breiners första bekantskap med d. v. rektorn för Kristianstads läroverk P. J. Röklin, Iivilkeii framstående personligliet skulle komma a t t utöfva ett si stort inflytande p % den unga författarimans hela lifs&amp;skidning. Brefvaxlingen med Böklin, hvari så a t t säga återspeglas Fredrika Rreiners andliga jag och däri man steg för steg följer utvecklingen af hennes rika personligliet, iitgör, son1 bekant, griindstoffet till denna ~å ett vidlyftigt material för öfrigt, och ett djiipgkende studiiim af författarinnans verk stödda biografi.
De enskildes rakningar med Banquen måste utan tvifvel alltid undantagas från allmänna uppgifter, och äfvenledes lärer från naturen af en Banques förvaltning städse vara oskiljaktigt, att en del föreskrifter, åsyftande att i extraordinaira fall sådane åtgärder vidtagas, som omständigheterna göra nödvändige för Verkets nytta och dess ostörda verksamhet till allmänt gagn , ej vid vissa tillfällen få blifva allmänt kända, på det att den enskilda beräkningen icke deraf må kunna göra sig tillfällige fördelar, upphem, tade på det allmännas bekostnad; ehuru dylike Instructioner efteråt, då anledningen till ett sådant behandlingssätt upphört, varda till sine följder framlagde, samt att, sammanhang med desse förhållanden, tysthets-förbindelser också hedanefter komma att åligga Banco-Utskottet, äfvensom att Utskottet må kunna blif. va i nödvändighet att, efter de af Riksens Ständer tagne allmänna Beslut, med deras rätt, gifva speciella föreskrifter för Banco-Fullmägtige om tillämpningen och utförandet deraf. På nu anförde skäl och under förutsättande häraf, finner Banco-Utskottet den väckte frågan, om en uppgift af Banquens hela ställning, ehuru väsendtligen ingripande i de hittills gällande grunder för detta Verks förvaltning, likväl icke stå i det omedelbara sammanhang med de i Grundlagen derom gifne Banco Utskottets Betänkanden. ng allmänna stadganden, att någon ändring i de. ras innehåll må anses böra föregå meddelandet af den äskade uppgiften; hvilket likväl, såsom liggande utom Banco-Utskottets speciellare pröfning, till Riksens Ständers afgörande särskildt hemställes. Beträffande derefter hufvudfrågan; så miste dervid nödvändigt, a den ena sidan, tagas i betraktande de särskilda omständigheter, hvilka för det närvarande gifva en synnerlig vigt åt yrkandet af Baoquens publicitet, men å den andra likväl ej elier åsidosättas allt afseende på Inrättningens natur och på den vidare verksamhet i framtiden, som, med bibehållande af de nu varande Principalernes högsta ledning och styrelse, utaf Banco-Verket äskas och förväntas.
Om nu t ex. första § antages, men den andra återremitteras ; och det skulle hända, att i i $ funnes ett obetydligt ord, som ingen nu anmärkt, men som Riddarhusötskottet, i öfverensstämmelse med 2 §. efter å* terremissens förändrade skick, skulle anse nödigt jämka, så kunde en slik jämkning, sedan 1 §. blifvit af Ridderskapet och Adeln gillad, likväl icke äga rum. Jag hemställer således om ej hela förslaget lämpligast kunde på en gång discuteras, och, i händelse, som jag förmodar, anmärkningar deremot framställas, äfven helt och hållit till Utskottet återgå. Herr von Hohenhaufen} Michael; I anledning Den 11 Junii J. m. m af Herr Ribens anmärkning, får jag vördsammast föreslå, att den ändring uti Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition må äga rum, att den ställes till gillande af hufvudgrunderne i RiddarhusUtskottets förslag, utan afseende på sjelfva ordens redaction. Jag förutser att hela förslaget icke nu antages, men tror, att i händelse anmärkningar göras vid en eller annan del deraf, och det hela sålunda varder till Utskottet återremitteradt, Utskottet då med minsta omgång kan jemka redactionen. Grefve De la Gardie, Jacob: Jag instäm mer fullkomligt uti hvad den sist talande Ledamoten yttrat; men torde få af Herr RidderhusSecreteraren begära upplysning, om icke praxis vid sista Riksdag var , att icke andra § $ af den då föreslagne RiddarhusOrdningen återremitterades, än de, som efter Ståndets önskan borde undergå förändring. Undertecknad RiddarhusSecrtterare: Då Rid darhusUtskottets förslag till en ny Riddarhusordning vid sist förflutna Riksdag första gången förevar, ansåg Ridderskapet och Adeln sig ingalunda vara generad af att företaga denna fråga till hufvudsaklig och slutelig pröfning.
För den åsigten, att Herr Stats-rådet Lagerstråle icke qvarstår vid, utan lemnat häradshöfdinge-embetet i Luggude domsaga synas, utom Herr Stats-rådets eget till Häradshöfdingarnes pensions-förening lemnade förutnämnde tillkännagifvande, följande omständigheter tala, nemligen: dels att det uti Stats-Ilåds-proto - Konstitutions-Utskottets Memorial N:o 5. 11 kollct för (Ion 4 Maj 1858 heter, att det af Stats-rådet Lagerstråle ”innehafda” häradshöfdinge-emheto komme att tills yidaro förvaltas genom vikarie; hvaremot tillförene, då afsedt varit, att en till Stats-råd utnämnd person skolat qvarstå vid sin förut innehafvande tjenst, uttrycklig föreskrift derom uti Stats-råds-protokollet intagits; — dels att samma häradshöfdingc-emkcte upptages såsom vakant, ej allenast uti Btats-kalendern, utan äfven uti den år 1859 af Justitie-Sbats-expoditionen upprättade och genom trycket utgifna matrikel öfver civile emketsoch tjenstemän; dels ock att uti sistnämnde matrikel, hvari, enligt Kongl. Maj:ts meddelade nådiga föreskrift, böra fullständigt upptagas alla embeten och tjenster, som af hvar och en innohafvas, Herr Stats-rådet Lagerstråle ej uppgifves innehafva något annat än Statsråds-cmbetct.