Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ridd. och Ad:s Prot. d. 14 och 28 Juli 1854. Dih. till R. St. Förslag till ändring i 68 § Riksdags-Ordningen, angående liden för Revisionerna af Slals-Ferkets, Bankens och Riksgälds-Konlorets tillstånd, styrelse och förvaltning. Derjemte skola Riksens Sländer, ordning Slånden, hvart lör sig, lämpligast hnna, vid hvarje Riksdag förordna om Revisorer, alt emellan Riksdag;arne, enligt af Riksens Ständer utfärdad Instruktion, öfverse och granska Stats-Verkels, Rankens och Riksgälds-Conlorets tillstånd, styrelse och förvaltning; likväl, hvad Stals-Verket angår, utan rättighet att meddela föreskrifter, eller förändringar besluta. Desse Revisorer, sam skola vara Sex af hvarje Riks-Slånd, böra emellan Riksdag arne sammanträda så ofia, ali hvarje Revision må kunna omfatta tij(inne års afslutade räkenskaper, och tage derföre alltid Revisions-förrättningen sin början den 15 September; skolande så väl Riksens Ständer, som afgående Revisorer, i likstämmighet härmed, utsätta tiden till nästpåföljaiide Revision, till hvilken Revisorer/le höra af Konungen kallas. Och må ingen Revision öfverskrida en tid af tre månader. Med Revisorernas röslberäkning förhålles enligt de uti 66 § utstakade grunder. Derjemte skola Riksens Ständer, i den ordning Slånden, hvart för sig, lämpligast finna, vid hvarje Riksdag förordna om Revisorer, att, enligt af Riksens Ständer utfärdad Instruktion, öfverse och granska SlatsVerkets, Bankens och Riksgälds-Conlorets tillstånd, styrelse och förvaltning; likväl, hvad Siats-Verket angår, utan rättighet att meddela föreskrifter eller förändringar besluta. Desse Revisorer skola vara sex af hvarje Riks-Slånd, och böra, på Konungens kallelse, hvarje år sammanträda. Revisionsförrättningen skall alltid taga sin början den 15 Augusti och omfatta de för år afslutade räkenskaper, hvilka af föregående Revisorer icke granskade blifvit. Ej må någon Revision öfverskrida en tid af trä månader.
Hvad som tidigt blir inprägladt i barnels hjärta, gifver riktning åt hela lifvet. F. Ahlfeldt. I anehåU sförteekning. Alvilde P r y d z; af A. B. (M e d porträtt). — Hemlig sorg; poem af E. N. Söderberg. — Järnvägskvmnor; en studie fråD ett kvinnligt arbetsfält. — Iduns läkarartiklar. I: H u d e n och dess värd; af d:r Arvid Afzelius. (Forts. o. slut). — Från Iduns läsekrets: Bent ppräk om pjollerspråk; af En svensk moder. Idun PRENUMERATIONSPRIS PR Å R: IDUN KR. 5: - IDUNS MODETIDN. MED PLANSCHER OCH HANDARB. — &gt; 5: - IDUNS MODETID. UTAN PL. &gt; 3: - ETT REDAKTÖR UTGIFNINGSDAGAR *. SOMMARKÅSERI OCH UTGIFVARE: TRÄFFAS SÄKRAST KL. 2 — 3. REDAKTIONSSEKR. : OM STOCKHOLMS 12:TE ÅRG. 9 A U G U S T I 1899. LOSNUMMERPRIS: 8 ÖRE. DEN JOHAN KOMMISSIONARER OCH EXPEDITION: ANTAGAS ÖFVER HELA LANDET PÄ ALLKLARA S. KYRKOGATA 1 6, 1 TR. DELES SÄRSKILDT FÖRMÄNL. VILLKOR. societetslifvet kräfver er då så fullständigt, att ni knappt har tillfälle att iakttaga Stockholms yttre fysionomi annat än genom de slipade rutorna på er sidenklädda kupé. Ni borde verkligen för en gångs skull slå er lös och tillbringa en sommar i Stockholm för att riktigt komma underfund med, i hvilken vacker stad ni har äran att bo. Det vore bestämdt lika originellt som en Mustafas studieresa genom » soluppgångens länder » och alldeles säkert originellare än att ligga vid en badort, ty det gör j u snart sagdt hvarenda människa numera. Och det är j u efter det originella, det mindre brukliga ni trängtar med hela intensiteten af ert sekelslutstemperament.
Man hör väl nämnas, och jag vill icke helt och hållet bestrida del, att privatbankerna hafva gjort godt genom ali underlätta trausactioner, och att förhållandet skulle varit ännu värre, om de icke existerat; men vill man anställa en räkning öfver det belopp af Bankens sedlar, som dragits ur allmänna rörelsen under den tid privatbankerna ägt bestånd, så skall man finna, att Bankens sedelstock på denna lid betydligt minskats. Det är min öfvertygelse, att ett privatbankssystem, som grundar sig, icke på förmånen af de små valeurernas utgifvande, utan på vexelsystemel, alltid kommer alt göra landet mera gagn. En förvillelse synes i detta afseende hafva uppkommit deraf, att man ansett svårt eller omöjligl att laga bort de små sedlarne, emedan privatbankerna 6 H. 58 458 Ben 95 Januari f. m. nu skola utgöra <le egentliga vexelcontoren i landet; men denna omständighet är ingenting mindre än omöjlig att afhjelpa, om R. St. blott besluta, att Riksbanken skall bålla vexclconlor uti alla de städer, der privatbanker finnas. För en inrättning, som af landet skördar så stora vinster som Riksbanken, skulle denna utgift onekligen vara en bagatell. Man måste väl besinna den stora fördelen deraf för Ranken sjelf, och att den egentliga utgiften endast blefve en lumpen aflöning till de cassörer, som skulle vara anställda vid dessa vexelcontor. Man har vidare sagt (och detta uttrycker det vigligaste skälet, hvarföre man yrkat att privatbankerna måtte bibehållas i sitt nuvarande skick), att örn den nuvarande lagen rubbas, så skall det icke vidare blifva några privatbanker i landet. Jag må bekänna, alt jag icke delar denna farhåga. Jag tror, att om privatbankslagen göres ändamålsenlig, så finnes det eli, tillräckligt stort intresse och önskan att fiirtjena penningar, för att sådana banker ganska säkert skulle kunna uppkomma, blott man icke fordrar, ali de skola hafva ett alltför stort capital.
Oäkta, måladt eller tryckt, ansåg Ståndet böra fortfarande vara till införsel förbjudet. I öfrigt bifölls Betänkandet N:> 21, med dervid gjorda ändringar i Utlåtandet N:o 30. Litt. Q Bifölls. Litt. R. Godkändes. Litt. S. Saffran, bibehölls vid nu varande införsel-tull. Saltpetter , oraffinerad och raffinerad; Sirup, socker-, brun eller hvit; Socker, topp-, candioch kok-; Speglar och JLampetter, strumpor &c. andra slag och såpa. Dessa artiklar gillades, enligt Utlåtandet N:o 30. Strumpor, bomulls-; införsel-tullen 2 R:dr 10 sk. 8 r:st. Stål, andra slag, ansåg Ståndet böra fortfarande förbjudas till införsel. Spanmål, (se ofvan). Linser, bi föl lös. Spetsar, uddar och blonder. Ståndet ansåg någon specification af silkes-och linneoch andraslag, icke böra ega rum, utan varan, förd under eu rubrik, beläggas med 6 R:drs införsel-tull. I allt öfrigt, till denna bokstaf körande, antogs Betänkandet N:o 21. Litt. T. Tobak: Spu incn och Negerhead. Prot. Utdr. d. i4 Dec. 1840. 9°9 Stänger och carotter samt stjelkar, bifölls3 enligt Utlåtandet N:o 30, och hvad till denna artikel i öfrigt hörer, gillades Betänkandet N:o 21. Trädvaror: Bjelkar och sparrar af furu och gran, Bräder och plankorj sågade af dito. Lister af dito fann Ståndet böra bibehållas vid den utförsel-tull, som 1 Betänkandet N:o 21 är för dem föreslagen. Införsels-dito gillades. Stäfverj laggoch botten-; af ek, bok, furu eller gran, ansåg Ståndet böra bibehållas vid den i nu gällande Tull-taxa bestämda införsel-tull, men gillade utförsel-tullen. Ved.
BorgareStåndet. BondeStåndet. Underdånig Skrifvelse. w pr (fl P crq w CD CO cT c+- ¥ N:0 N:o Sid. N:o Svar på återremiss 3 20 a. a. 14 Juli a. a. 12 Juli a. a. 12 Juli 12 Juli Voteringsproposition — 3 — 29 — g. 28 Juli g. 29 Juli g. 2 Aug. b. 4 Aug. Voterings-resultat — 3 — 54 1 a. a. 170kt. a. a. 11 Okt. a. a. 14 Okt. a. a. 14 Okt. — 62 Riksdags-Ordningen: om tillägg till § 80, ang. uppskof i Riksdag — 3 — 57 — 21 Okt. 21 Okt. 21 Okt. å. 25 Okt. Svar på återremiss — 3 — 58 — 3 Nov. a. a. 3 Nov. a. a. 7 Nov. a. 8 Nov. Voteringsproposition — 3 — 59 — g. 15 Nov. g. 13 Nov. g. 1:1 Nov. g. 15 Nov.
Från dessas sida åter klagades öfver den af Rikets Ständer vidtagna inskränkning i bankernas frihet att utgifva sedlar å mindre valörer, genom hvilken inskränkning berörde inrättningar, efter all sannolikhet, sattes ur stånd att fortsätta en rörelse, som obestridligen genom ökadt förlags-kapital och lättad penningetillgång höjt industrien samt kommit alla näringar till godo på samma gång, som man måste erkänna att Privatbankernes rörelse hvilande på så säkra grunder, att den endast kunde rubbas genom en af öfverdrifven farhåga föranledd allt för hastig inlösen af deras utelöpande sedelstock. Till afhjelpande af dessa och öfriga olägenheter vore det Rikets Ständers pligt att vidtaga erforderliga åtgärder, så att det allmännas gagn och båtnad befrämjades utan åsidosättande af de enskilde bankernes rättvisa anspråk på fortsatt fördel af den penninge-rörelse, de öppnat, och utan förminskande af det nu tillgängliga låne-knpitalet, som under flere år ingått i den allmänna rörelsen och hvaraf denna hade behof till fortfarande utveckling och 41 Banko-Utskottets Utlåtande, N:o 45. förkofran; men då hvarje delvis verkstäld förändring i afseende å de financiella förhållandena, när frågan rörde en genomgripande reform af desamma, endast skulle leda till ytterligare inveckling och försvåra denna frågans ändamålsenliga lösning, samt Banko-Utskottets tid icke kunde medgifva eller dess sammansättning befordra utarbetande af förslag till sådana allmänna bestämmelser, som för en dylik reform voro af nöden, syntes ändamålet bäst komma att vinnas på den väg motionären uppgifvit, eller medelst bildandet af en kommitté, som med erforderlig sakkännedom och insigt om förhållanderna uppgjorde ett fullständigt förslag till reglering af Rikets financiella angelägenheter.
Enligt hvad infordradt utdrag af domboken vid lagtima höstetinget med Ölands södra Mot den 30 September 1841 utvisade, hade Häradsrätten genom utslag samma dag, med åberopande af 40 kap. 3 § Missgerniugsbalken, Kongl. Förordningen den 20 Januari 1779 och Kongl. Förklaringen den 23 Mars 1807, dömt inhyses Lars Larsson i Stenåsa att, för andra resan stöld till värde af 12 R:dr banko, böta tjufnadens fyradubbla värde med 48 R:dr, samt undergå uppenbar kyrkoplikt en söndag, men, om han saknade tillgång till böterna, i stället straffas med sjutton par spö; hvilken bestraffning, såsom fånglistan från häradshäktet utvisade, äfven kommit till verkställighet. 19 Vid granskning af detta utslag, anmärkte jag, att Häradsrätten, sorn ådömt den sakfällde spöstraff vid bristande tillgång tili böterna, således ej tillämpat Kongl. Förordningen den 10 Juni 1841, angående kroppspliktens utsättande i fängelse vid vatten och bröd, då förvandling sker i brist af tillgång till böter. — Om denna underlåtenhet ägt rum i den föreställning, att Förordningen icke skulle vara tillämplig i fråga om andra resan stöld, så vida 40 kap. 3 § Missgerniugsbalken för sådant brott, när böter saknades, stadgade en särskild förvandlingsgrund, med bestämmelse af straffet i spö eller ris, behöfde endast erinras om högslberörde Kongl. Förordnings ordalydelse: ’’Äro efter lag eller särskilda författningar böter ådömda, i stället för hvilka, vid bristande tillgång hos den sakfällde, kroppsplikt, enligt 5 kap. Straffbalken stadgas bör, då må icke spö eller ris ådömas, utan skall, i sådana fall, kroppsplikten alltid utsättas lill fängelse vid vatten och bröd efter de grunder, 4 § i nyss åberopade kapitel innehåller.”
Det är nemi. bekant, alt de 2 Stånd, som jemte R. o. Ad. redan behandlat frågan, afgjort den på olika sätt, i följd hvaraf det måste blifva l!ancoUlsk:s skyldighet att inkomma till RiksStm med jemkningsförslag. Innan detta 17 H, a5o Dtn 21 November c. ra. jemkningsförslag hinner inkomma, och innan Stånden hinna, i aniedn. deraf, fatta något sammanstämmande beslut, kora* iner R. o. Ad. i tillfälle att pröfva StatsUtskis betänk, anglde exlra-statsregler:n. Jag kan således icke inse någon oiägenhet af målets uppskjutande. Skulle deremot R. o. Ad., vid detta tillfälle, anse sig böra bestämdt förklara, livart frågan om sättet för bancovinstens användande bör remitteras; så får jag, för min del, yttra den åsigt, alt jag anser denna remiss böra ske till StatsUtsk. ensamt, hvilket Utsk. det, enl. Riksd.Ordnts uttryckliga innehåll, är obetaget att begära sammanträde med Ekon.Utsk., derest förstnämnda Utsk. finnér ett sådant sammanträde för målets behandling nödigt. Frih. Cederström: I händelse R. o. Ad. vill uppskjuta att besluta öfver remissen till Ekon.- och Sla!sUtsk:n af frågan om grundernas bestämmande för dessa medels användande, så anhåller jag, att den af mig'väckta frågan må såsom motion få hvila på bordet till nästa plenum. Hr Frih. o. Landtm, förklarade, att då den nu uppkomna frågan blifvit liegård på bordet, komme den att blifva hvilande till nästa föredragning. Hr von Hartmansdorff: Hr Stuart har fästat Ståndets uppmärksamhet derpå, att olika beslut i denna fråga äro uti Stånden lättade, och att en sammanjemkning i BancoUtsk. måste försökas.
Maj:! linner lämpligt, höjas, dock icke lill högre belopp än sorn motsvarar denne persons förut å stat innehafvande aflönings-förmåner, samt att sålunda utöfver pensions-beloppet. förhöjd lön endast utgår lill och med del år, då löntagaren jyller 65 år, hvarefter lönen nedsättes lill lika belopp med pensionen. 20:o Under åberopande af ett utaf Förvaltningen af sjö-ärendena upprälladl, af E. K. M:l, utom hvad auginge sjelfva aflönings-beloppen, godkändt förslag till förändrad reglering af Flottans Timmermansoch Handtverksstater, deruti äfven flottans machinisten såsom dithörande blifvit upptagne, har E. K. M:l, då hvarken den hittills beviljade eller af Förvaltningen föreslagna förhöjda aflöning för dessa stater, i anseende till steg - Expedilions-Ulsliottets Förslug till an (lord. Skrifvelse N:o 195. rade pris å alla lifsförnödenheler och i öfrigt ökade lefnads-knslnader, kunde anses tillriicklig för en tarflig bergning inom denna samhällsklass, men nödigt vore att dessa personer, i afseende å löue-fnrmåner, försattes i sadan ställning alt de icke, i saknad af utkomst, nödgades öfvergifva Kronans tjenst oell begagna de mänga tillfällen lill vinnande af förbättrade lelnadsvilkor, som den skicklige arbetaren i närvarande lid erbjödes, begärt alt. lill förbättring i nämnde staters aflöning, lör hvilken nu gällande stal upplager ett belopp af 150,702 R:dr 87 öre, Rikets Ständer mätte anvisa en summa af 85,950 R:dr 47 öre, deruti förhöjd inqvarterings-ersiillning inräknad, alt ulga pä sätt en Deparlemenls-cbefens betänkande bilagd tabell utvisade; hvaremot af den ä dessa stater hittills med 4 tunnor per man beviljade spanmäl, hvilken förmän jemväl blifvit i den föreslagna slaten bibehållen, skulle besparas '29 tunnor, hvilka dock E. K.
Ank. till Exp. Utsk. den 28 Dee., kl. half 7 e. ni. Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer angående afsöndring af jord från indragna Mönsterskrifvare bostället vid f. d. yldels jane-regementet Selleberg Börje Olofsgården till byggnadsplats och omgifning för ett skolhus i Rackeby församling inom Skaraborgs län; gifven Stockholms Slott den 3 December iS/jy Uppå anmodan af den kommitté, som af Rackeby församling inom Skaraborgs län fått uppdrag att, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts nådiga stadga af den 18 Junii 1842, rörande skolor för folkundervisningen i riket, för nämnde församling inrätta en så kallad fast skola, har församlingens kyrkoherde, prosten J. Th. Hellstadius hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit, att till byggnadstomt jemte kålgård och plantering för den sålunda tillämuade skolan få från det till invalidhusfonden indragna mönsterskrifvarebostället1 vid f. d. adelsfane-regementet Selleberg Börje Olofsgården afsöndra 1 geometriskt tunnland jord, utgörande den för skolbyggnaden mest passande plats, såsom belägen i midten af församlingen, och sådant mot en årlig skatt af 12 kappar spanmål, en tredjedel råg och två tredjedelar korn, som, vid jemförelse med det af hemmanet till invalidhusfonden utgående arrende och öfriga onera, ansåges motsvara den begärda egorymden och hvarmed nuvarande arrendatorn af bostället förklarat sig nöjd.
— Till en ban-ingeniör „ 400: — Bränsle, olja, m. m., 10 Riksdaler för hvarje resa fram och åter, hvilket, för 2 dubbla resor om dagen, gör „ 7,300: — Diverse smärre utgifter „ 600: — Summa utgifter R:dr 20,400: — Således återstår till ränta och amortering „ 21,125: — Summa R:mt R:dr 41,525: — hvilken behållning med all säkerhet och utan fara för misstag kan upptagas till 22,600 Riksdaler, eller 5 procent ränta å det begärda låneunderstödet, enär dels inkomsterna af godstrafiken å banan äro lågt beräknade, dels ock passageraretrafik otvifvelaktigt, särskildt med afseende å länsresidensets läge i Mariestad, tillfaller jernvägen från vida längre bort belägna orter, än de här ofvan upptagna. Ibland socknar, hvilkas innevånare tecknat aktier i banlaggningsföretaget och derigenom tillstått sig hafva fördel och ämna begagna detsamma, ehuru de icke blifvit bland banans trafikenter här ofvan beräknade, böra nämnas Thorsö, Björsäter och Forsshem med ett icke ringa antal innevånare. Bih. till R. St. Af Herr BolilldOF, Å. M., angående låneunderstöd till fördjupning af och sprängning i Kottholms-strömmen samt upprensning af dermed sammanhängande vattendrag i Skaraborgs län.
De nödgas resa lång väg dit, nödgas längre än en dag, kanske i4 H. aä I) <- n i o 0 c I o I) e r f. m. t lein, vara linna Irån sina hemvist, och slutligen Pröfn:*- comiteen, sorn blifvit föreslagen, hehölver visst en eller annan vecka innan den hinner sinia sina arbeten, hvilka dessutom, på säll jag redan ball äran nämna, inskränka sig till hvad en ledamot för sill district kan uppgifva. Jag bar i största korthet sökt uttrycka mitt omdöme om denna anstalt. Resultatet måste natml gtvis blifva det, att jag röstar lör bibehållandet af så väl Beredn.- som Taxer.s-comile'erna, emedan jag anser, alt de skaltskyldiges säkerhet endast på delta siitl kan bibehållas, och att löi slaget att slå ihop dem bär samma olycksaliga stämpel af nyhetsbegär utan motiver, som många andra saker. Hr von Rosen: .lag bär.svårt alt yttra mig om den 4r) §:n, såvida det icke tillätes att äfven göra anmärka, vid de följande, som hänga tillsammans med 49 Utsk. bar frånlrädt de former, soln hittills varit gällande för Berednings-, Taxeringsoch Prölnings-comiteer. Då Utsk. derigenom säkerligen trott sig göra en förbättring, får jag å min sida yttra, att jag icke tror derpå, utan att tvertnin det blefve sämre, än det hittills varit, — för det första derföre, alt man är van vid de former som finnas. Fulket är vant dervid och belåtet dermed. Jag har aldrig i orterna bort någon klagan deröfver. Det enda sorn kunde vara alt anmärka vid de nuvar. formerna, är möjligen sammansättningen af Taxer:s-comiteerna, enär personer skola resa dit, blott för att välja, och om de icke blifva vahle resa hem igen. Jag tror således, att, när vi hafva alt afgöra, huruvida nuvar. former skola gälla, vi få ingå något i detaljerna af efterföljande §§ Beredn:s-comile'en anser jag nödig att bibehålla, fördet allden har personlig och local-kännedom.
Stms beslut skulle blifva, att anlägga en stambana från Stockholm söder om Mälaren, så är det sätt, hvarpå R. o. Ad. behandlat denna fråga, icke utan sin betydelse, just med afseende å valet af bangårdarnes läge. Jag skulle derföre anse det vara rådligast, att R. o. Ad. icke fattade något bestämdt beslut i frågan, utan läte densamma bero på en ytterligare och noggrannare pröfning. Gr. Anckarsvärd: Det förefaller mig såsom skulle Hr Printzensköld ieke hafva upfattat Prih. Tersmedens utredning af frågan, ty i motsatt fall säger jag, att jag icke förstår det Hr Printzensköld icke kan inse den väsendtliga skillnaden emellan att afslå denna punkt och lägga den till handlingarne. Alla äro vi ju ense derom, att vårt afslfiende beslut icke hindrar den storartade planens framgång vid nästa Riksdag, derest då församlade R. St:r skulle gilla densamma. Men, mine Hrr! efter Hr Bildts Utredning af skillna - Den 12 Juni e. m 231 den emellan afslag och läggande till handlingarne, förefaller det mig såsom vi gjorde klokast uti att rent uttala, huruvida vi gilla eller ogilla punkten. Jag tror att här ligger något inunder i denna sak, och det är, att om R. o. Ad. hara skulle lägga punkten till handlingarne, så kan Ståndet få en inbjudning från något annat Stånd, att frångå detta beslut, hvilket ganska väl skulle gå an, emedan R. o. Ad. icke derigenom förändrade ett bestämdt beslut. Af allt hvad som här blifvit sagdt, för åtgärden af punktens läggande till handlingarne, har jag icke kunnat öfvertygas dero n, att det finnes någon annan utväg för dem, som icke vilja det mycket omtalade storverket, än att rent ut afstå denna punkt. Hr Printzensköld: Jag ber att få försäkra Gr. Anckarsvärd derom, att jag, så godt mitt förstånd det medgifver, upfattat Frih. Tersmedens yttrande, men att jag ändock icke lyckats komma till någon annan konklusion, än den jag haft äran här tillkännagifva. Jag är ej ibland dem, hvilka, lika med Gr.
I hvilken utsträckning kunna bevärade roddfartvg numera användas? Hvarförutan det stöde Komitén fritt att i sitt underdåniga betänkande upptaga hvad den för öfrigt kunde anse sig befogad att i ämnet framställa och hvartill dettas vigt och betydenhet för fäderneslandet kunde finnas föranleda, med iakttagande likväl, att de framställningar om ett tidsenligare ordnande af rikets sjöförsvar, hvartill Komitén kunde finna anledning, komme att omfatta jemväl Flottans personal, så väl den till dess egentliga bemanning hörande, som den vid varfven anställda. Vid fullgörandet af detta vigtiga uppdrag i hvad det rörer åliggandet att föreslå, huru den svenska flottan för framtiden bör vara beskaffad, för att vara tidsenlig, har Komitén mött icke ringa svårigheter i de väsendtligt förändringar sorn i sednare tider dels redan vidtagits, dels efter all sannolikhet komma att mera allmänt vidtagas i afseende på sjökrigsmaterielen, och hvilka i betydlig mån öka dess anskaffningskostnad samt äfven inverka så väl på dess användande för de särskilda dermed afsedda ändamål, som på sjelfva krigsföretagens beskaffenhet. Ångkraftens Att fartyg, sorn rörås endast medelst segel, förlorat sin betydelse såsom ^ändandel stridsfartyg, samt att dessa, så vida de äro afsedda för annat än lokalt försvar, krigsfartyg, mäste, för att ega nödig rörelseförmåga, vara försedda med ångkraft, är numera allmänt erkändt, och att krigsfartyg utan ångkraft måste i de flesta fall, så väl för den egentliga striden, som för de ändamål krigsfartyg i öfrigt hafva att fylla, vara underlägsna de med ångkraft försedda, är i sig sjelft så tydligt, att någon tvekan synts Komitén icke kunna ega rum derom, att äfven hos oss 5 denna rörelsekraft måste anbringas å alla krigsfartyg, som hädanefter anskaffas, möjligen endast med undantag af dem, som hufvudsakligen äro ämnade till positionsförsvar. Det är emellertid icke blott med hänseende till ångkraftens användande, o 7 utan äfven till ångmachinernes kraft, som i sednare tider vigtiga förändringar vidtagits i sjökrigsväsendet.
Under dessa allegoriska earactersdrag tror sag kunna igenkännas alla förslag till upprättande af Femte Ståndet, National-församling i en Kammare, eller pa arithmetiska och beskattnsiigsgrunder i twä, samt stutligei-r de nuwarande Ståndens sammansmältande till tiva. 6. Femte Ståndet? — Hnru sinna bestämda caractersdrag pä desi medlemmar? Mänue knappar /eller häktor i räcken? Till hwilkctdera skulle dä den Patron höra, som inöjligtwis ivid Hindcrsmätzomarknadeu brukar knappar, men ivid Riksdagen häktor? — Männe egendomens natur? — All jord kan su af alla besittas, och samma person kan su aga jord as flerfaldig natur — skulle hail dä höra tili flera Ständ? — Denna sräga innefattar ännu flera betänkligheter, som äro öswerflödiga att anföra, när man slutligen besinnar, att en Stat, som är nog illa beswärad att sönderslitas af Fyra Ständs intcrchcn, endast skulle plägas wärre as Fem, ock att den demoeratiska andans derigenom wunna öfwerlägscnhet skulle leda till fullkomlig anarchi, som alltid slutas med despotism, under inhemsk eller utländsk Monark. National-Församling i en Kammare? —Staten skulle dä bestä as twä krafter: Konungen med Lagen och Swärdet, Folket nied Massans kraft atr efter behag göra och uppbäfwa Lag. Resultatet: anarckie, despotism. National-Församling i twä Kamrar? — Tro - 604 Expeditioner till Rils-Ständen. ligen det enda rättn Represtntations-sätt för en Mou arelin k stor Stat. Men efter hwad grunder Representationen bör wäljas, och fördelningen i twänne Kainrar göras, är det swära problemet att upplösa. De arithmetiska, antingen efter folkmängd eller beskattning, äro wisjerligen ej de rätta. Någon öfwerwigt mäste skänkas ät det starkaste interesset i Statens lugna bestånd och, om möjligt wore, ät det högsta odlade förståndet.