Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då dylika felaktigheter i större mängd förekommit, hafva llevisorerne ansett sig icke kunna underlåta att förhållandet anmärka, på det att mera omsorg och uppmärksamhet härutinnan för framtiden må iakttagas. Kongl. Ofverintendents-embetet. Räkenskaperna, som i Kongl. Kammarrätten blifvit granskade för år 1848 med och för år 1849 utun anmärkningar, utvisa följande förhållande emellan inkomster och utgifter. S3t‘l»et. år 1I8-1S. år Balans frän föregående året: • Balans till påföljande året: Credit. Balans från föregående året: Utgifter: Balans till påföljande året: Genom nådigt bref af den 6 Mars 1849, har Kongl. Maj:t förordnat, att den Kongl. Kammarkollegium förut tillhörande befattning med Kronans i civilt ändamål anslagna publika hus och byggnader utom hufvudstaden, hvilka icke under annat embetsverks tillsyn voro ställda, skulle på Öfverintendents-embetet öfverllyttas, äfvensom att det för nyssnämnde byggnaders underhållande, från och med år 1849, anvisade anslag, jemte behållningen från föregående år, borde ställas under Öfverintendents-embetets disposition, för att i dess räkenskaper, afskiljdt från anslaget för publika husen i hufvudstaden, redovisas. — 69 — I följd häraf, hafva ock Revisorerne fått emottaga en särskild redogörelse för år 1849 öfver förstnämnde anslag. Balans från föregående året: Behållning, som i Kongl. Uppbörd: Statsanslag — 40,136: 32: — Extra inkomst - : - 884: 25. 1. Credit. Utgifter: För byggnader och reparationer ä Kronans hus i landsorterna 20,352: 26. 8. Balans lill påföljande året: Fordringar — - — 403: 2. Vid granskningen af räkenskaperna för anslaget till byggnader och reparationer å Kronans hus i Stockholm, har förekommit, att redogöraren, vid 184S års utgång, ägde en fordran hos verket af 499 R:dr 23 sk. 2 rst.
St:s bifall; men det är ockrG klart, att intet särskildt beslut der - 38 D c 11 23 Juli f. m. om behöfver fattas, sedan den af Konung och Ständer antagna myntbestämningslagen stadgat, att alla liqvider och betalningar, der ej särskildt förbehåll gjordt är, skola utgå såsom hittills. Meningen med detta af TJtsk. föreslagna stadgande är endast alt gifva allmänheten kunskap om, att ifrågavar. skatter och oncra ej kunna affordras efter annat myntvärde än hittills, d. v. s. i b:cosedlar. Gr. Posse: Att döma efter öfverläggningen synas mig de skiljaktiga meningarna härleda sig från olika opinioner om R. St:s rätt att besluta otn grundskatterna, eller huruvida de dertill behöfva K. M:s bifall eller icke. För min del anser jag, att denna fråga ej vid detta tillfälle borde komma i betraktande; ty då jag å ena sidan medger, att, enligt min öfvertygelse, grundskatterna hvarken kunna höjas eller minskas af Ständerna eller Konungen allena, utan blott genom begge Statsmagternas beslut, måste jag dock å andra sidan medgifva, att här icke är fråga om någon förhöjning eller minskning af dessa skatter, utan om deras bibehållande sådana de nu äro. Jag tror således, att vi utan fara kunna bifalla, hvad Gr. Frölich föreslagit, men tror jemväl, att man deri kunde göra det tillägg, "att R. St. för sin del "förklara och stadga;” och med detta tillägg anhåller jag om Hr Gr. o. Landtnäs propos. å Gr. Frölichs förslag. Ilr von Troil: Den siste värde talarens sednaste förslag måste jag helt och hållet bestrida; ty att R. St. skulle säga, att de för sin del besluta, att de vilja hafva grundskatten sådan som hittills, skulle innefatta ett medgifvande, att Ständerna ej ensamma äga rätt att fatta ett sådant beslut med fullt gällande kraft. Gr. Posse: Gr. Frölichs förslag innehåller icke endast, att R.
Då emedlertid denna inkomst, hvilken fortfarande lärer få till hela dess belopp användas för Båkoch Lots-Inrättningen, är beroende af sjöfartens större eller mindre liflighet och således till sitt belopp obestämd, torde densamma icke böra kalkyleras högre än till • • 85,000: 22:o. Danska Fyringsmedel, bestående i ersättning för underhållande af Fyrbåkarne å Skånska kusten, 10,000 rdr Hamb. Banko, och upptagne vid nästlidne Riksdag till 26,600 rdr Svenskt Banko, hafva för år 1848 utgjort 27,240 rdr, och föreslår Kongl. Maj:t, att förra beräkningen måtte bibehållas med 26,600: 23:o. Ersättning af Konvoy-Kommissariatet för aflöning af Svenska och Nor rsha\b eski ökning en i Turkiet, upptagen vid sista statsregleringen till 14,800 Rdr, har år 1848 uppgått till 15,008 R:dr, men torde fortfarande böra beräknas till 14,800: Transport R:dr 4,520,280: 12 Kongl. Majus Nåd. Prop. om Statsv. 1850. Transport Observationsmedel, sorn vid sednaste statsreglering beräknades till 10,000 rdr hafva utgjort: för år 1844 R:dr 24,363: „ 1845 „ 15,089: » 1846 „ 15,487: „ 1847 15,60S: „ 1848 „ 13,353: hvaraf medium är 16,780 rdr; och synes denna inkomst, oaktadt dess obestämda beskaffenhet, kunna upptagas efter en förhöjd beräkning af . 14,000: 25:o. Extra medel och uppbörder.
Säger man åt en Svensk jordbrukare: de kreatur ni förut haft i edert land, hafva varit så högt drifna, att man till och med i de nordligare provinserna utfört betydliga qvantiteter, af så väl spanmål, som ladugårdsprodukter, men nu äro dessa kreatur icke dugliga mer, utan man måste införskrifva utländska, emedan man icke kan göra något af den inhemska stammen, så svarar jag för, att man skall få höra millioner, som säga att denna sats är oriktig. Vid sådant förhållande är frågan äfven ur statsekonomisk synpunkt af största vigt för nationen, och det är också derföre som i Norrige sällskaper bildat sig för att söka åstadkomma en egen konstant race. Jag har från aktade män, som icke högt uttalat sin tanke på 10 Den 1 December. detta rum, hört anmärkn:r framställas mot den kostnad jag föreslagit, och man säger att det icke är möjligt att erhålla fullkomligt goda kreatur för det af mig antagna priset. Jag tror att detta är ett misstag och att man icke så noga undersökt den siffra jag föreslagit, eller 4000 R:dr b:ko för hvarje stamholländeri. Efter beräkning af 20 kor och 2 tjurar på hvart holländeri, skulle kostnaden för hvarje sådant kreatur blifva 250 å 300 R:dr rmt., och för detta pris anser jag bestämdt, att man i Sverige kan upnå det åsyftade ändamålet, i synnerhet om man i likhet med hvad som egt rum på säteriet Hadorp, söker dessa djur på mera af lägsna ställen, och mera vid allmogens hemman än vid herregårdarne. Der tror jag, att kreaturen blifvit förvekligade genom öfverfodring, och jag är öfvertygad om att, derest man vill söka åstadkomma en konstant race, bör man välja de kreatur, som varit enklast upfödde så väl i ena som andra afseendet. Hufvudsakligen bör man dock hemta kreaturen från sådana orter, hvilka till följd af sitt läge och andra förhållanden, nödgat djuren att så att säga vårda sig om sig sjelfva och derigenom hos dem frambragt en eller annan konstant egenskap.
I grund af densamma, och då brobyggnaden, med vilkor att sjelfva anläggningen skedde utan landets lunga, blifvit af alla Tingslagen i Medelpad, utom ett enda eller Indahls Tingslag bifallen, samt med hänsigt dertill, att anläggningen komme att lända både till allmänt och enskilt bästa, förordnades och stadgades genom Eders Kongl. Maj;ts Befallningshafvandes utslag den 12 Maj 1798, det komme till öfverhallen af lndahls-elfven i stället för de besvärliga Fjälils färjor och med dessas afskaffande, den föreslagna bron, alt å utsynt ställe uppbyggas. Sedan uppå fullföljde Besvär emot delta Utslag, Eders Kongl. Maj:ls och Rikets Kammar-Collegium, medelst Utslag den 19 Maj 1801, återförvist frågan till ny handläggning, i händelse brobyggnaden än vidare påyrkas skulle, har förmodligen af anledning att sådant påyrkande uteblifvit, frågan sedermera afstannat. Emellertid, och då södra färjsundets de senare åren fortsalla igengrundning, och de äfven derigenom uppstådda hinder och olägenheter för resandes fortkomst gjorde bchofvet af en förbättrad kommunikations-anstalt än mera märkbart, förordnacle jag år 1834 en undersöknings anställande af Häradshöfding med Nämnd, huruvida antingen igenom ifrågavarande färjsunds igenpålning eller medelst uppförande af bro deröfver, ändamålet af en obehindrad och skyndsam fart sålunda kunde med mindre kostnad vinnas. Men då vid denna undersökning hvarken igenpålning eller brobyggnad öfver södra färjsundet, fanns, i anseende till elfs trä nder nes beskaffenhet, kunna med någon varaktighet tillvägabringas, har frågan härom måst öfvergifvas och uppmärksamheten å nyo rigtas åt den ofvannämnde planen af en brobyggnad vid Bergeforssen.
Uti förevar, mål finner jag hvarken i form eller sak något enda skäl vara framstäldt, som på minsta sätt kan göra det betänkligt att antaga den propos., Hr v. Troil föreslagit. Hr Cederschjöld, Pehr Gust.: Hr v. Hartmansdorffs ytterligare anförande, rörrde mitt yttrande om revolution, har af den siste värde talaren redan blifvit så tillräckligt upptaget och vederlagdt, att jag ej behöfde vidare orda derom. Jag vill blott tillägga, att då Frih. Boye ansåg den nu ifrågavar. åtgärden såsom en revolution, säde jag endast, att indragningsmagten tillkommit genom revolution; men jag tillät mig ej att deraf göra den tillämpning, att samma Den 12 Februari e. m. >99 magt äfven borde afskaffas genom revolution, och skall anhålla, att inga andra conclusioner dragas af mina yttranden än de, hvartill jag gifven anledn. Hr v. Hartmansdorff har, såsom jag tycker med rätta, vidblifvit påståendet, att det linnes en motsägelse emellan 56 och 8i §§ Reg.F.; men han bar klandrat mitt påstående, att man i sådant fall kunde få tillämpa det stadgande, som man för tillfället linner lämpligast, hvilket, enligt hans förmenande, skulle leda till oordning och missbruk. Båda §§ kunna dock icke på samma gång tillämpas i de delar, hvari de äro sinsemellan stridiga; och får man icke tillämpa den §, som man finner vara för tillfället lämpligast, så nödgas man tillämpa den för till fället minst lämpliga, eller också skulle ingendera tillämpas, i hvilket fall man ej hade någon norm att följa, enär endast dessa 2:ne §5 föreskrifva sättet för grundlagsfrågors behandling. Frih. Cederström har försvarat Utsk:s förfarande. Jag tillstår, att jag ej kunnat begära någon bättre bevisning för min sats än just hans framställning, och jag skulle blott önskat, att han hållit längre ut, ty han har visat R. o. Ad., hvartill hans principer skulle leda. Hr Frih. har den för tjensten att gä till botten och ärligt uttala, hvad han vill, då andra stadna på halfva vägen och tills vidare uppskjuta tillämpningen af deras principer.
Utdrag af Borgare-StändetS Protokoll wid Urtima Riksdagen i Orebro den 17 Oktober 18 io. S. D. ^^gillades Allmänna Aeswärs. och Öe, conomie. Utskottets uti Protocolls Utdrag af den 16 näst. Z24 Den 17 October. 16 nästledne afqifna yttrande uppä Borgare. Ständets anmärkningar wid Utffottets i desi Betänkande al den n förutgäende framställda för. stag att hos Kongl. Mast mätte i underdänig. het anhältas om Utländsk Spannemäls förbju. dande till införsel eller dest beläggande med för. höjd Tull. dlt supra. Tx ?rotocollo > I). Valerius. Utdrag af Borgare-Ständets Protocoll trid Urtima Riksdagen i Arebro den 17 October 1810. S. D. 88 d justeringen af Erpeditions.Utskob tets Förslag till bet blifwande Riksdags.Vestm tet förekom den erinran, att deruti saknades Riksens Ständers beslut om Annuitets.Länc. Systemets äterkallande; bwarföre Utffottet skulle anmodas att om wederbörligt införande häraf draga försorg, ve supra. klx ?rotocollo ä- L). Valerius. Utdrag af Borgarc-StändetS Protocoll tvid Urtima Riksdagen i Arebro den 17 October 1810. S. D. Upplästes Constitutions. Utskottets Utlätande i anledning af Herr Riddarhus. Secrete ra - Den 17 October. Z2Z raren Silwerstolpes förflag rörande sättet som för behandlingen af nu beredda Grundlags, frägor borde wid nästa Riksdag iakttagas, och skulle detta Utlätande, jemlikt Grundlagens före. skrift, till nästkommande Ständers pröfning hän dlt supra. 8x ?rotocollo U. Valerius.
St. finna annan åtgärd i afseende härå icke böra vidtagas'eller erfordras, än att berörde i,25o r:dr, så länge de böra af oftaberörde styrelse disponeras, ifrån vederbör, auctoriteter till densamma levereras,” d. v. s. att ifrån 4;de hufvudtitelo skall 1,000 r:dr levereras till den aucloritet, som får med canalbyggnader och sådant att skaffa. Sjelfva saken förhåller sig sä, att år 1826 inrättades Storamirals-embetets 3:dje afdelning, som skulle hafva att göra med canaler, hamnbyggnader m. m., eller med allt som nu skall åligga den nya styrelsen. I spetsen för denna nya del af Storamirals-embetet skulle en flaggman stå; frami. Gr. von Platen uppdrogs att vara chef för denna afdelning, och då han blef dertill utsedd, hade han ock rätt att iå flaggmans lön, som säkerligen äfven blifvit honom tillagd, ifall någon hade. varit ledig; men som någon lön ej var tillgänglig, skulle den dock skapas, och detta skedde på det sätt, att det arfvode, som Amiral Cederström haft på flottans staf, stort 1,600 r:dr, först användes, hvartill ifrån annat håll lades 1,400 r:dr, tillsammans 3,ooo r:dr, eller det belopp som Gr. von Platen i ofvannämnde egenskap till sin död uppbar. Derefter uppdrogs chefsbefattningen för denna afdelning åt Gr. Cronstedt, som ej i arfvode uppbär mer än 1,000 r:dr, och efter honom åt Amiral Klint. Häraf synes skäligen klart, att medel blifvit ifrån flottan dragne till för henne främmande föremål; och anhåller jag att PresteSt:s i denna punkt fattade beslut äfven måtte blifva R. o. Ad:s, hvarigenom flottan komme alt få behålla hvad henne tillkommer. Det är sannt att den nya styrelsen då får mindre än äskadt är, men den får väl hjelpa sig fram lill nästa riksdag, då troligtvis ny reglering kommer att ske.
Af den i Mars i83o, med framställningar i anledning af skedd granskning af räkenskaperna för 3:dje Hufvudtitelns anslag. i83o d. 2i Maji föredragen, och vederbörande Embetsverk om Rikets Ständers beslut, till behörigt iakttagande, förständigade; hvarjemte Kongl. Maj:t, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers jemväl gjorde anhållan, förnyade Dess förut redan, under den 28 Mars 1829, meddelade Nådiga föreskrift, att de Fri-cadettsplatser, för hvilka underhållskostnaden å Barthelemy-fonden hittills varit anvisad, borde vid afgång indragas, samt att inga sådane Fri-cadetter finge hädanefter föreslås; men att'likväl de^redan antagne skulle vid Krigs-Academien få fullborda sin uppfostran. 52 :0 Af den 15 Januarii iS3o, angående vacance-afgifts erläggande af de Rustoch Rotehållare vid ordinarie Båtsmanshållet, hvilkas karlar under krig kunna från tjensten afgå; äfvensom, i sammanhang dermed, en af Bonde-Ståndets Talman och åtskillige dess Ledamöter i underdånighet ingifven-skrift, med anhållan, att Rikets .Ständers beslut i denna fråga icke måtte af Kongl. Majit sanctioneras. i83o d. 21 Maji föredrogs; och hvad Rikets Ständer, rörande såväl tiden för ifrågavarande afgifts utgörande, som grunderna för densammas beräknande, föreslagit, blef af Kongl. Majit i Nåder bifallet, på sätt den härom utfärdade allmänna kungörelse innehåller; hvaremot den i ofvan omförmälde skrift af en del Bondeståndets Ledamöter gjorde framställning utan afseende lemnades. 53:0 Af den 28 December 1829, angående regleringen af RiksStalens f. d. ioide, nu mera 4;de Hufvudtitel. i83o d. 21 Maji föredragen och vederbörande Embetsverk till efterrättelse meddelad; äfvensom Stats-Contoret anbefalldes, att till Kongl. Maj:ts 20 Bil till R . St, Just.
Handlingen i berättelsen spelnr därvid blott en underordnad roll, och som litterär produlrt betraktad iiger boken ingen betydelse. Den religiösa anstrykning, som förf. gifvit det hela, är, enligt vår mening, här föga på sin plats, ehuru det nog är tack vare, denna berittelsen funnit sin väg till inhgfaldiga hem och redan gjort en a n h a npplaga nödvändig. e Men fast&amp; vi har ej ansett oss böra tyeka att oförbehfallsamt uttal ' a vår mening om Math. Roos ' föreiiggande arbete, hafva vi ej f örlorat tron på den genialiska förf attarinnans bestämmelse att vara, en sanningens och det godas fanbärare i vår på allvarliga sanningsskildrase så fattiga tid. Det öfverlägsna satt, hvarpa hon nyligen i sin roman ~Halgsmålsklockan~ dolruinenterat sig som folklifsoch liaraktersskildrare har visat, att har äger hon en uppgift af l h g t större betydelse för hennes land och dess litteratur, än den som ger sig uttryck i polemiska broschyrer och t,endensskrifter, dessa må ni? aldrig så mycket vara burna af en lefyande öfvertygelse. Med eller mot sin natur. En berattelse till %.gnad Sveriges kvinnor af Margawta. ' Af titelbladet på ofvanstående bok finna vi, att den ar tillägnad Sueriges kvinnor. Förf. har sålunda sjalf tillmätt bokens innehåll en ganska stor betydelse. Det ä r också förnämligast af denna; orsak vi underkastat arbetet ett något nämnare skgrskådande. Berättelsen har två hjältinnor, hvilkns bekantskap vi göra, då de båda äro 16 Ar och stii i begrepp att l&amp;mna den helpension, dar de tillsamans framlefvat sina barndomsdagar. Ruth har bl&amp;. ögon, blicken ljus och klar, är älskvärd och harmonisk och vinner ögonblickligen allas hjärtan, framför allt d a mans. Olga har diireiiiot skarpa drag, som tyda på karakter och djupa ögon med en glans, ibland glödande, ibland hvass. De äro från början två typer - den » naturligas och den onaturligas.
Hvad derefter angår de af Rikets Ständers Revisorer yttrade, ofvan omförmälda åsigter, äfvensom de utaf Friherre af Ugglas väckta förslag angående sättet för låns upptagande för Statens räkning, så hyser Stats-Utskoltet visserligen för sin del den åsigt att, ifall fråga vore om upptagande på utrikes ort af ett större lån, under - 14 StatsUtskottets Memorial N:o 157 handlingarne derom sannolikt skulle på elt bättre och ändamålsenligare sätt kunna bedrifvas af Chefen för Finans-departementet, än af en utaf representationen utsedd, af flera personer bestående myndighet; men Utskottet har dock, vid det förhållande, att den summa, som nu ifrågakommer att upplåna, icke uppgår till större belopp, än att densamma, såsom Utskottet förmodar, bör utan synnerlig svårighet kunna inom lan det anskaffas, samt då en förändring i afseende på de funktioner, hvilka hittills ålegat Rikets Ständers Fullmägtige i Riksgälds-kontoret, icke torde för den korta tid, som återstår innan nästkommande riksdag sammanträder, vara af behofvet oundgängligen påkallad, ansett sig böra hemställa, att ej mindre förberörda af Rikets Ständers Revisorer gjorda framställningar, än Friherre af Ugglas ofvan omförmälda förslag nu icke må till någon Rikets Ständers åtgärd föranleda.
Då från denna summa afdragas ofvanberörde till RiksgäldsContoret återbetalda 39,000. samt den i Juli månad i834 derå upplupna och af Fullmägtige i RiksgäldsContoret, i skrifvelse till Kongl. CommerceCollegium af den 14 förutgångne Juni, till 5 procent årligen bestämda och godt gjorda räntan 731: 25. 4- gg 731* ^5 4 öfverblifver Nya UllDiscontfondens bokförda behållning vid 1834 i,rs slut, i meddelade utestående ull-lån, Fondens skuld öfverbalanceras deremot i räkenskaper ne till år i835 med förberörde sednast på Crediti vet lyflade 75,800. samt den derå belöpande, RiksgäldsContoret tillkommande räntan till 1834 års efter afdrag hvaraf Nya UllDiscontfondens vinst under ifrågavarande 3:ne år således utgör 1,660: 11. g. hvilken harleder sig derifrån, att vid ulldiscontlåns meddelande räntan genast innehålles och afräknas å lånbeloppet. Kongl. Revisorerne för granskningen af 1833 års räkenskaper hafva anmärkt, att ehuru Rikets Ständer till UllDiscontfondens förstärkning på RiksgäldsContoret anvisat ofvanberörde 200,000 R:dr Banco, och detta creditiv således ingalunda kunde betraktas såsom en ny från Gamla UllDiscontfonden helt och hållet afskiljd fond, utan, på sätt 183 r års Nådiga Reglemente jemväl uttryckligen omförmäler, endast vore att anse såsom en förstärkning till den förut varande UllDiscontfonden, creditivet likväl blifvit i räkenskaperna särskildt bokfördt un - med och Banco-behållning 78,616: 729: j3. 5. 79,345: i3. 5. ( 21 ) der benämning af Nya UllDiscontfonden, hvilken äfven har sin särskilda hufvudbok och verificationsband. Kongl.
Göras äter i Rik§,Stävdens Plena, emot Utskottets yttrande anmärkningar, blift we de hwilka hwarje Riks-Ständ serskildt förklarar utgöra dest gemensamma tankar, till ConstitutionsUtskottet hänwisadeUtskottet äligge dä, att samtelige Riks, Ständens tankar till ett helt Utlätande i möjeligaste mätto sammanjemka, och, om vförenlige skiljaktigheter finnas, dem derjemte till samiel ige Riks Ständens behandlande antnäla. Förena sig derefter samtelige Riks-Ständen om ert enahanda Utlätande, hwile det till siuteligt antagande eller förkastande pä rid och sätt, som ofwan föreskrifne äro» Bliswa äter nägol Ständs tankar i nägon eller nägra delar skiljaktige frän de öfriges, och samma Ständ fig icke efter de öfr^e fogar, warde ConstitutionsUtssottet, genom «al af Riks-Sländens Plena, till siukelig jemkning förstärkt till ett antal af tjugu personer af hwarje Ständ, hwilka genom samfäld, icke efter Ständ anställd, omröstning, skiljaktighe Krnp sörene, och det dymedelst fullständigt beredda tts» r6? Den 14 Julik. Utlåtande hwile sedan til! Riksens Öländers afgörande, säsom efwan sagdt är. Orebro den r Augusti 18 >2. Pä Constitukions,Utskottets wägnar, 6. biörnen. 1 i nZst aäi us. ?. Lancloer^. kekr Niisson. b. 811kvsrstolpe. Utdrag nf Protokollet, häUlt hos Rrkfeng Hsylofl. Ständers Eonskitutisns«Utskott wii» Urtima Riksdagen i Orebro den »z Juiri r8»2. SD-^8id öfwerläganlngen om sättet för Grundlags-ftägors behandling, uppläste Biskopen vchEommendcuren as Kongs Nordstierne-Orden, Herr Doctor I. A.
Betänkande, i anledning af väckta motioner , dels att den afgift, som till Svenska Kyrkan i London erlägges för fartyg, hvilka besöka Stora Brilanniens hamnar, matte upphöra, dels ock att nämnde Kyrka måtte försäljas. Uti en inom Vällofl. Borgare-Ståndet väckt motion, som till Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottet blifvit remitterad, har Herr Olof Ffijk hemställt, alt de afgifter mätte upphöra, som af Svenska Skeppsrederien erläggas för underhållandet af Svenska Kyrkan i London, och hvilka afgifter utgå på det sätt, att för fartyg, som lossa eller lasta i London, betalas 3 pence per läst, samt, då fartygen besöka andra hamnar i de förenade Konungarikena England, Skottland och Irland, 2 pence per läst; till hvilken framställning Motionairen anfört följande skäl: att SkeppsCapilainerne sällan skola tillåta sitt folk att besöka nämnde Kyrka, af orsak att densamma vore omgifven af flere näringsställen, hvilkas värdar ofta öfvertalade matroserne till rymning; att Kyrkan således vore för sjöfolket mindre behöflig, helst på de Svenska fartygen ännu skall hållas i helgd den urgamla sed, att förrätta bön morgon och afton, samt läsa en predikan för besättningen å helgedagarne; samt att, om Kyrkan någon gång besöktes af en och annan bland de skeppsbesättningar, som anlända till London. kunde detta ej vara fallet med besättningarne å de till andra hamnar 6 Staissamt Allm.