Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Konungens stora språkkännedom — han behärskar som bekant de vanligast förekommande moderna och äfven de klassiska språken — gör att hans studier kunna taga det stora omfång de hafva. Läser konung Oscar ovanligt mycket, så skrifver han icke mindre. Hans korrespondens är ofantligt stor. — Hans samlade Efter uppdragandet af dessa kon turer af deras majestäters hvardagslif med de » utflykter » därifrån, som vi tillåtit oss att göra, skola vi nu, enligt löfte, söka i några allmänna drag skildra Deras majestäters sysselsättningar, de där utgöra hufvudinnehållet af deras lif. » I allmänna drag » är härvid ingen fras, utan bör tagas i bokstaflig mening. Ty lätt inses, att i en uppsats af denna art det ej är möjligt ingå i några detaljerade beskrifningar. IDUN 418 1895 alla bröst och binder nya kransar af minnets och hoppets skönaste blommor i hvarje bygd? På hans skuldra hänger purpurmanteln. Det är konungensjälf. » Innebörden af detta omdöme står icke allenast fast ännu, utan den har blifvit om möjligt än rikare. Ty visst är, att i talekonsten är konung Oscar en mästare, som i vår litteratur intager ett af de mest framstående rummen. XPorslirxsrximmet. skrifter, som nu ha utkommit i icke mindre än sju stora band, vittna därom. liar han ock lämnat den poetiska diktningen — utom i förut antydda hänseenden — har han därför icke lämnat författarskapet på prosans område, hvilket författarskap ju, det är allom bekant, ytterst nära tangerar poesiens, prägladt som allt, hvilket talas och skrifves af hans majestät, af skönhet och formfulländning. Vi sade, att konungens skriftställareverksamhet är stor. På tal härom torde få nämnas, att det med visshet förljudes, att konung Oscar nedskrifvit och fortfarande nedskrifver memoarer af enskildt och politiskt innehåll, memoarer, som, livad det politiska beträffar, ej äro af subjektiv karaktär, utan stödjande sig på och åtföljda af akter och fakta. Dessa memoarer, som lära vara särdeles omfångsrika, skola i cn framtid helt visst lämna de mest intressanta upplysningar.
Vad är då rättare än att fly dem? Kunde Maria tillika vara Marta, eller Marta tillika Maria? Klemens framställde dessa sina tankar, och Eusebia syntes av dem lika intagen som han själv. Vad hade hon att söka i världen? Hade icke hennes make så gott som övergivit henne? Hon hade således rönt nog av världens bitterhet, men dess förförelser återstode, och hon vore en svag kvinna, som räddes striden. Vad vore då bättre även för henne än att söka ödemarkens ensamhet, där intet stör den fromma själens vila i Gud? Klemens gillade hennes ord och gjorde allt för att stadga hennes beslut. De överenskommo att samtidigt draga sig från världen. De skulle som bror och syster åtföljas till ödemarken. Eusebia målade med hänförelse det liv de skulle föra i helig tillbakadragenhet, och Klemens lyssnade med iver, men icke utan en viss granskning, ty han rättade och förbättrade de drag i tavlan, som icke överensstämde med hans egen inbillning. - Vi skola, sade Eusebia, uppsöka en dal, fjärran från alla människoboningar, där dag efter dag förflyter, utan att ett människoöga skall skåda oss. - Nej, hellre en öken, sade Klemens. De egyptiska munkarne bo i en öken. Och där skymmes icke solen bakom berg, när hon går upp. Hennes första stråle lyser utan hinder ett oöverskådligt, förtorkat och ödsligt fält. Det är då som vi knäböjande skola hälsa den nya dagen välkommen. Hennes sista stråle slocknar över samma fält, Det är då vi skola gå till vila. - Vi skola hjälpa varandra, sade Eusebia, när vi inreda våra grottor och anlägga våra små trädgårdar. - Ja, och vi skola bo helt nära varandra. - Nej, icke helt nära varandra, genmälde Eusebia, det går icke an, Klemens. - Du har rätt, medgav den unge föreläsaren med en suck, som Eusebia förstod bättre än han själv. Men vi få icke förgäta att välja våra bostäder i grannskapet av en källa. Källorna äro få i öknen, och vi skulle åtskiljas milsvitt, om vi icke valde en och samma. - Du har rätt. Vi skola välja våra grottor så, att källan är på samma avstånd från dem båda. Där skola vi mötas en gång om dagen, när vi hämta vatten.
M. likaledes, att, såsom villkor för tolagsersältningens tillgodonjuta nde, uttryckligen borde föreskrifvas, att, intill dess annorlunda kunde förordnas, 1111 gällande bestämmelsen angående tolagsmedlens användande i hvarje stad skulle tjena till efterrättelse och atl for hvart år bellö - 3S8 Expeditions-Uis kottet s Förslag lill and. Skrifvelsej E.o 160. jig redovisning för ersättningsmedlen skulle uppgöras och inom April månads utgång nästföljande år till Commerce-Collegium från Öfverståthållare-Embetet i Stockholm och Kongl. Maj:ls Befallningshafvande i landsorterna insändas. Af handlingarne i ämnet hafva Rikets Ständer i öfrigt inhemlat, bland annat, alt Commerce-Collegium, till stöd för ifrågavarande förslag, yttrat följande åsigter: Vid nuvarande förhållanden skulle varor i en stad, der tolagsafgifterne äro låga, med helt olika förmon och vinst inoch utskeppas, ärr i en stad, hvarest berörde afgifter utgå tilt högre belopp. Under det att en så väsendtlig skillnad i beloppet af tolagsafgifterne eger rum, lät det icke gerna sig göra alt upprätta en allmän Tulltaxa, grundad på säkra beräkningar af de afgifter, hvarmed varorna skäligen borde och kunde beläggas. För de trafikerande blefve det en lättnad, att tolagen kunde uppbäras i förening med tullen och ej, som nu, serskilde tjenstemän dertill behöfvas. Med rättvisa i beskattningsväg vore ej förenligt att, i följd af höga tolagsafgifter, som ej drabbade Borgerskapet ensamt, utan alla consumenter i och utom staden, den ena stapelstadens Borgerskap vidkändes vida mindre bidrag till staden, än Borgare i en annan stad.
Där ha buskarna denna vår fått skjuta skott i otuktad frihet; gångarna ligga okrattade, ogräs frodas i rabatterna. Solen har för länge sedan försvunnit bakom tegeltaken och träden i Ottensen; blek som döden, lysande matt, stiger månen öfver S:t Pauli. Luften är ljum och doftar af syrener; i ett snår, som klänger sig till branten, sjunger en ensam näktergal. Struensee stannar, andas djupt och lyssnar. Hvarför manas alltid minnen fram af blommornas dofter? Hvarför flyga tankarna så vida, burna af rytm och ton? Hvarför fylles alltid själen med jubel och vemod, när våren kommer, och hvarför klappar hjärtat så fort, då man lyssnar till en näktergals sång? Svårmod smyger sig öfver honom inför medvetandet om, att han nu snart skall skiljas från detta hem, som blifvit honom kärt därför, att han byggt upp det åt sig genom sitt arbete och därför, att han här upplefvat så många lyckliga och så många bittra stunder. I afskedets vemod ser han det förflutna spegladt af erinringen: en fantasmagori af mörka och ljusa bilder och skiftande stämningar, lockande och skrämmande, som lifvet själft, ideligen lofvande, ideligen svikande; ett tröttande trampande i evinnerlig längtan genom en evinnerlig tomhet – mot en ständigt vikande horisont, där en trollslända med gyllene vingar och ögon af safirer sväfvar oåtkomlig i det blå. Där borta vid synviddens gräns ligger nu åter det obekanta, lockande; och hans längtan flyger aningsfullt mot det nya, som han snart skall erfara: nöjen som han aldrig känt, njutningar som han aldrig smakat och en skönhetens prakt och glans, som han ännu aldrig har drömt om. – Vanitas vanitatum! hviskar svårmodet inom honom. Han vill byta det alltsammans bort mot en blick af en kvinna, som han dyrkar. Om hon i detta ögonblick funnits i Holstein, skulle han icke ha vikit från detta hus, där hon, djupt beslöjad, besökt honom en enda gång och där han sedan väntat henne i år af långa dagar och långa timmar. Hvarför jublar den där fågeln i himmelns sky och hvarför snyftar hans lidelse högt mot stjärnorna?
Om denna författning komrne till stånd, skulle icke båda dessa lägenheters innehafvare befattä sig med utskänkning af bränvin, ty det är troligt, alt någondera af dem skulle föredraga utminuteringen, för hvilken endast 8 sk:s skatt per kanna erlägges, framför utskänkningen, spm drager en skatt af 12 sk. för hvarje kanna. Till höger om vägen skulle således enl. all sannolikhet blifva krog, till venster utminuterings-slälie eller tvertom. Då nu författningen bjöde, att bränvinet ej finge på utminuterings-stället förtäras, blefve följden den, att de, som hvilade sina häsla» å stället, köpte sig bränvin-i lägenheten till venster om vägen och dermed begåfvo sig till lägenheten å högra sidan af vägen, för att bränvinet derstädes förtära, så att i sjelfva verket krognäring, men ingen utminutering, ä båda lägenheterne komme att bedrifvas. Det är detta sätt att eludera författningen, som jag vill förekomma, derigenom att afgiften för båda rörelserna blifver lika hög. Det kan visserligen beklagligtvis ändock hända, att just den höga afgiften af 8 sk. per kanna lockar till författningens eluderande, men denna lockelse blifver åtminstone mindre, om afgiften, enligt R. o. Ad:s beslut, blifver lika hög för båda grenarne af ifrågavande näring. Både för nykterhetens och för laglydnadens skuld bestrider jag således gagneligheten af Utsk:s förslag och anser R. o. Ad:s förra beslut vara det riktiga, hvarföre jag äfven fortfar i min anhållan att R. o. Ad. behagade detsamma vidblifva. Frih. af Ugglas, Curt Gust.: Sedan R. o. Ad. genom sitt beslut, ang:de 2:dra §:n, stadgat, att ett så ringa qvantum bränvin som ^-dels kanna finge å utminuterings-ställe försäljas, är skillnaden emellan utskänkning och utminutéring af bränvin, enl. min tanke, ganska obetydlig.
Smetpudding. En fjerdedels kanna mjölk kokas upp, deri lägges en rågad sked god t smör, två rågade skedar socker, litet stött bittermandel eller citronskal och en nypa salt. Man vispar deri så mycket hvetemjöl, att det blir som en lagom stadig gröt; dåden börjar släppa pannan, slås den upp att bli kall, och då arbetas deri 5 å 6 ägg, ett om sender; blandningen slås i en smord och beströdd form och gräddas i varm ugn. Då den är|väl upphöjd, stjelpes den på fat och ätes med saftsås eller sylt. Fanny — g. Pannkakspudding. Ett stop mjölk, blandad med söt eller sur grädde, 1 jumfru smält smör och 4 å 6 ägg vispas väl tillsammans med litet hvetemjöl. Deraf gräddas tunna pankakor, blott på en sida; på den sidan, som är upp, lägges äppelmos och hallonsylt, hvarefter pankakan rullas ihop och nedlägges i en smord, djup form. Då formen är M l, sammanvispas 4 ägg, 1 halfstop grädde, 2 skedar socker och några stötta bittermandlar. Denna blandning slås öfver pannkakorna i formen, som insattes i varm ugn. Då puddingen är stannad och något höjt sig, tages den ut och serveras varm utan sås. formen. Den kan i I pv L * s ej stjelpas ur Fanny — g. Bakning ". Tékringlor. Tag 12 äggulor, 12 skedblad söt grädde, \ skalp, osaltadt smör, § skalp, socker och 1 lod hjorthornsalt. Signe. Holländare. 1 skalp, brunt socker, 1 skalp, mjöl, 1 skalp, smör, 1 skalp, stötta skorpor, 4 ägg och 1 lod hjorthornsalt. Signe. Allmännyttigt. Att rengöra silfver. Man har lagom varmt vatten i ett handfat, ett stycke mjuk tvål, en tandeller en s. k. porslinsborste. Silfret, skedarne och knifvarnes skaft samt sockerskål, gräddoch kaffekanna m. fl. föremål öfverborstas först med det ofvannämda, så att de blitva fullkomligt rena. Torkas sedan omsorgsfullt på linne.
Då öfverläggningen härmed ansågs fulländad, framställde Hr Gr. o. Landtm, att, i afseende på den nu förevar:de Irsta punkten, blifvit yrkadt af åtskilliga talare bifall, af Hr von Hartmansdorff, att R. o. Ad., med afslag ä densamma, måtte besluta, alt nu gällande posttaxor må bibehållas oförändrade, samt af Hr Printzensköld endast afslag å den förevarrde punkten. I fråga om sistnämnde yrkande ansåge Hr Gr. o. Landtm, sig böra erinra, att då den skiljaktighet mellan RiksStrns beslut, som i denna fråga kunde upstå, borde afgöras genom votering i Förstärkt StatsUtsk., det ena Ståndet icke borde såsom sitt beslut antaga blott afslag, utan att utsätta om någon eller hvilken punkt bör sättas i stället. Hr Printzensköld: I mitt första yttrande yrkade jag visserligen, att nuvande portot måtte bibehållas. Således var mitt yrkande detsamma som Hr von Harlmansdorffs. Jag begärde visserligen sista gången afslag på punkten, men jag ansåg icke behöfligt att göra det tillägg, som Hr von Hartmansdorff gjort. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att i sådant fall endast vore fråga o.m bifall till punkten eller afslag med beslut att nu gällande Posttaxor må förblifva oförändrade. Sedan propos:r å de sålunda gjorde yrkanden blifvit framställde och besvarade med blandade Ja och Nej, blef propos. å bifall till ifrågavande punkt förnyad och dervid besvarad med starka Ja, jemte åtskilliga Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade, det han ansåg Ja nu hafva varit öfvervägande. Efter härvid af Hr von Hartmansdbrfl begärd votering, upläsles till justering och godkändes följande votens-propos.: Den, som bifaller lista punkten af Bevilln:sUtsk:s Utlåt. M 20, röstar m D t: n 16 Augusti e. jn.
Prästegårds-Penningar af 43I Mantal af Drothems Socken lj: 27J Annan inkomst af Hospitalets tillhorigheter « 90; n. Inskrifnings-Penningar 220; — Bidderiet - -■ - 282: 18. ifötes-Penningar * 40; Interesse-medel af fruktbäran. de Capitalev " 591* 20. Vinsten på Persedlar efter förvandling t , 2,200: — Retjentetnes Qfvermåls-Spannemål * - »48: 7.' Fenninge* Inkomsten är således tillsammans * - 2,843 D;r 20 ör. Silfvermynt. 3644 Stats-ZJiskottets Beliinkanden, l2:o Norrköpings Hospital. Ar cl et minsta bland Hospitalerne i Stiftet. Kongl. Maj ts Stat och Spisordning för Hospitalet är utfärdad den 4 Maji x65. Efter det af 1754 års Räkning gjorde och ingifue Utdraget, består inkomsten ud KronoTionde af 6 Socknar, sorn stigit till 212 T:r 2 fj:d. samt Ränta och inkomst af en Qvarn, Akrar och Äng och Tomter, som äfven stigit till 41 T:r 5? fj;d. Spannemål, samt uti andra Räntepersedlar med Ragarne utaf Betjeningens Span nemil, hvilken brukas in natura och gör efter Kronovärdering nied Tomtören 190: 3. Interesse-rnedel - » 19b: — InskrifoingsPenningar • 40: — Bänkerums-Penriingac » 32: 21. Sta 458 D;r 24 ör. Vi nsten efter Markegångs-priset - 629: 10. Hela inkomsten är således 253 T:r 7i fjtd. Spannemål och uti Penningar i,o3& X):r 2 ör. Sill venny nt. Skara Stift. l2:o Skara Hospital.
Försummade tjenstehjonet alt Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 8. 9 detta föreläggande iakttaga, skulle det vid vederbörlig domstol tilltalas samt, derest tjenstehjonet å < den för åtalets handläggning bestämda tid förfallolöst uteblelve, tredskovis fällas till det såmedelst försutna vitet och förpligtas att antingen inom en månad eftpr utslagets delfående prestbevis förete, eller ock efter nämnde tids förlopp från församlingen afflytta. Denna motion hafva Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet) till pröfning lörehaft, dervid Utskotten ansett, att, då, enligt sednaste Kongl. Förordning om Fattigvården, skyldigheten att underhålla fattige åligger det samhälle, der de äro eller bordt vara mantalsskrifne, och de årliga mantalsskrifningarne inträffa kort efter den för tjenstehjons flyttning bestämda tid, samt husbönder åligger, att vid berörde förrättningar uppgifva (le hos dem varande tjenstehjon, vederbörande presterskap derigenom kommer i tillfälle alt kontrollera, huruvida föreskriflerne om aflemnande af prestbevis blifvit iakllagne, eller i annat fall derom erinra. Beträffande det föreslagna bemyndigandet för åklagare all utlaga de i författningen för underlåtenhet uti nämnde afseende stadgade böter, utan att desse blifvit i laga ordning den försumlige ådömde, äfvensom att förelägga vite, skulle sådant innefatta allt för stor afvikelse fiån gällande rättegångsordning vid behandling af mål utaf ofvannämnda beskaffenhet. Utskotten få derföre vördsamt hemställa, att omförmälda inotion må lemnäs utan afseende. Stockholm den 3 Juli 1854. Bih. till R. St. Ank. till Exp.-Utsk. den 3 Juli 1854, kl. 6 e. m. Betänkande, i anledning af väckt motion om uppliäfvande af Kongl. Kungörelsen den 28 Maj 1850^ angående ekonomiska besigtningar å kjrkoUerde-boställen_, kapellansoch klockarebord, samt preste-stomhemman.
Konungen late uti Stats-Nadet sig föredragas och afgöre der alla Negerings-Ärender, utom de Ministericlla, eller dem som anga Rikets förhållanden till främmande Magter, samt Commandomäl, hwarmed förstas sädane, som Konungen i egenskap af Högste Befälhafivare öflver Krigsmagten till Lands och Sjötz omedelbarligen besörjer. 8 8. Ej mä Konungen fatta något beslut i de mäl, hwaröfwer Stats-Nädet höras bör, derest icke Tre af Stats-Räden, jemte tvederbörande Stats-Sccreterare, eller den hans tjenst förrättar, tillstädes äro. Stats-Rädets samtlige Ledamöter, der de icke laga förfall äga, skola öfwertvara alla mäl af synnerlig wigt och omfattning, som, efter deni förut meddelade föredragnings-listor, i Stars-Radet förekomma och Rikets Allmänna Styrelse röra. Sädane äro: Frägor och Förslag om nya Allmänna Författningars widtagande; om Upphäfwande och Förändring af de förut gällande; om nya Allmänna Inrättningar uti särskilda Styrelsens grenar, nied flere af dylik beskaffenhet. 8 9. Uti alla mäl, som hos Konungen i Stats - Expeditioner till Riks-Ständen. Rådet förekomma, skall Protocoll föras. De tillstädeswarandc Stats-Ministrar, Stats-Näd, HofCantzlercn och Stats-Secreterare eller de, som desse sistnämndes tjenstcr förrätta, ware owilkorligen förbundne, att sine meningar yttra och förklara; Konungen dock förbehållet, att allena besluta. Skulle någonsin den oförmodade händelse inträffa, att Konungens beslut wore uppenbarligen stridande emot denna RegeringS-Form eller Rikets Allmänna Lag, äligge det dä Stats-Nädets Ledamöter att kraftiga föreställningar deremot göra. Der nägon särskild mening icke blifwit till Protocollet anfört, anses de närwarande hafwa styrkt Konungen till det beslut Han fattat. För Nadslagen skola StatsRädets Ledamöter wara answarige, såsom i 106 § derom widare stadgas. 8 i«.
Må de herrar, som ständigt hafva beskyllningar till reds, emot de s. k. oppositionsjournalerna, äfven väl besinna huru stor ensidighet de conservativa journalerna ådagalägga, och huru den conservativa journalismen, långt mera än den liberala, anser sig vara befriad från allt afseende på sanning, — och jag tror, att man åtminstone kunde qvitta med hvarandra, och slippa att höra delta eviga otnkäxande om den fria pressens stämplingar. Jag skulle kunna, för hvarje gång som en ledamot uppsteg med en anklagelse emot densamma, hafva en förteckning på fickan till hands alt framdraga, för att bevisa motsatsen. Jag nämner icke detta för alt såra den talare, sorn uppkallat mig att afgifva detta svar; jag håller honom all räkning för den värma, hvarmed han yttrat sig i denna fråga, ehuru hans mening strider emot min. Han har sjelf yttrat, att han står vid grafvens brädd, och ett yttrande, som med öfvertygelsens värme framslälles m ed nämnda tillägg, en sådan mans yttrande bör alltid bemötas med aktning och afseende; men jag hemställer tili talaren, om han icke sjelf vill skänka något åt ungdomen och hoppet, sorn icke ser sakerna i så mörk dager som han, utan som tror, alt, om man framgår med tidsandan på refo rmernas bana, Sverige och dess monarkiska regeringssätt icke skall gå under. Hr Dalman, Willi. Fredr.: Här arsa mycket taladt i detta ämne, att jag icke skall uppehålla R. o. Ad. med upprepande af de skäl, som blifvit för min åsigt framförda. Jag förklarar således endast, att jag instämmer i Frih. Hamiltons förslag, men jag lager mig friheten upptaga en sats, hvarmed man sednare framkommit, nemi. den, att valbarhetens inskränkning till district skulle göra valen mera sjelfständiga, hvaremot den andra sidan, sorn önkar valbarhetens utsträckning, har också som hufvudskä! för sin åsigt yttrat, att valen derigenom blefve mera sjelfsländiga.
Enskiltes Arf, Utflyttningar eller Banque10 utter, Stats Verk ens utbetalningar af Ränte - Den g Januarii. 461 och Subsidie-medel m. m. oberäknade, hufvudsakligast aP deras ömsesidiga Varubyte, och då dessa Räkningar, liksom alla andra, högst sällan kunna afslutas utan Balance å endera sidan, uppstår deraf en rubbning i förhållandet emellan Fordrings-tillgången och Betalnings-behofvet, hvarigenom det ena Myntets pris, beräknadt uti det andra, mäste undergå förändring. Delta är, efter min tanka, den enda, genom sjelfva Sakens natur, gifna orubbliga Lagen för Coursens stigande och fall. Jag vet, atty äfven verkningarne af Naturlagar kunna, genom menskliga bemödanden, motarbetas, jag vet att ingen uppoffring härvid bör anses för stor, då frågan är om ett godt ändamål; men jag anser för verklig förlust all fortsatt ansträngning till bekämpande af ett ondt uti dess yttre verkningar, då man skulle kunna, men försummar att häfva den inre grundorsaken, hvilken alltid till slut skall ådagalägga Naturordnipgeus öfverlägsenhet öfver Menniskans kortsynta uträkningar. Då det ena Landets Mynt är blott representativt i Papper, fastän stäldt på Silfver, och det andra Landets deremot verkligen utgöres af denna Metall, blandas visserligen ofta uti Coursen dessa Länder emellan något, som egentligen icke är annat än pris på Silfver, såsom utländsk vara; men som denna vara ej hör till de nödvändiga, och endast då kan blifva i myckenhet efterfrågad och uppköpt, när antingen den behöfs till fyllande af bristen uti det öfriga Varubytet Länderna emellan, eller ock det representativa Myntet icke mer inom 462 Den g Januarii. Landet uppfyller sitt ändamål såsom Mynt; så böra variationerne af detta Silfverpris icke vid en fördelaktig Handelsställning och stadgade Myntförfattningar kunna vara af stort inflytande på Coursens ombytlighet.
Brothlin# gen§ fröning, anmifaf 3r,7oo 9v:br, af ben titt [R'ifögålbS*@rontoiret ht# leoererabe 35ancominfi för år 1828. lltgöranbe bejla fummor tillhopa [Ribe 4^,73?: 24. 6. Befjutoin fjafme c2Bi, fåfom utgifter-för en gång, till fjmarje# ftanba ånbamåt anflagit fammanlagbt
En del förslag, som blifvit framställda gå ut på dels att bränvinet skall med vissa undantag aflysas och dels Ii 1 latas till fabrikation, konsumtion och försäljning under de vilkor, den redan voluminösa bränvinslagstiflningen statuerat och söker statuera. Jag föreslår alltså, att vi lörst och främst må yttra oss i allmänhet om vi i enlighet med framställda motioner skola aflysa bränvinet. Låtom oss besluta, att vi för vår del alldeles bannlysa denna fiende från vårt land och drifva ut honom helt simpelt och enkelt. Kunna vi härutinnan icke öfverenskomma, må vi då tillse, om vi skola antaga detta förslag med de modifikationer, som i de olika §§:ne kunna göra sig gällande. Om dessa 2 alternativer antagas, så tror jag, alt vi blifva i tillfälle att taga i öfvervägande de förslag, hvilka i Betänk, endast vidröras, och alt vi kunna yttra våra meningar derom, men hvilka motioner eller förslag Ulsk. alldeles icke tagit i öfvervägande. Enl. Hr Hjärnes upgift hafva alla ylliat sig mot bränvinets olämplighet och ansett denna giftsdryck såsom ett ondt för vårt land, hvilket onell icke kan jemföras med något annat än en fiende, och af flender, deri största och grymmaste, som förhärjat vårt land. Skola vi icke få yttra ett ord derom, huruvida denna fiende skall få sprida sitt onda ibland oss, och huruvida den skall blifva beskattad eller icke? Skola vi icke få yttra oss i anledn. af Hr Hjärnes motion, huruvida vi skola bannlysa bränvinet, fördrifva det ur landet eller ej? Jag tror att vi ega den rättigheten att först yttra oss, huruvida vi skola ingå i dessa detaljer. Skola vi fästa oss vid Utsk:s förslag, så är endast fråga om rättigheten att bränna bränvin skall vara fästad vid jorden eller icke. Men hvarföre hafva vi då kommit tillsammans för alt tala emot bränvinet, då vi straxt i böljan medgifva dess tillvaro i landet.