Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 207b. af Huss JL d ~ Hulbin Claés J. af Nordi». L. S. No 2.077. von Vright Fullm. Claes Munck. L. S. N:o 215g Johan af Wingård L. S. N.-o 2181. af Segerström. Fullm. J. Lagerheim L. S. No 2186. A. v. Wahrendorff L. S. N:o 2x90. F. Edelstam. L. S. N:o 2208- von Brinkman: L. S. N:o 22 x 8* C. E. v. M ergel. L. & N.-o 2229. Axel af Ekstedt L. S. No 2243. Dan. Hadorph. L. S. N:o 2249. B. C. Quiding, L S. N:o 2255. M. af Poulin. L. S. No 2260. A. C. af Kullberg-. L. S. No 2260. X C. v. Lindecreutz: s s cj*. o». Nro 2x35- X Maule. L S. N:u 216g. G. G. Gedda L, S. N;.o 2185-. C. af Klint. L. S. N:o 2189 H G af Melin. L. S. N o 2202. A. Möllerhjelm. N:o 221 r J. A. Börtzell. L. S. No 2220. J. af Ekenstam. L. S. No 223a. J. X. Fredenstam. L. S. N o 2247. J. C, von Schulzen, L. S. N:o 2232. WÄ. Dorchimont T S No 2208. Carl af Georgii. L & N.-o, 2262. C. B. Hegardt. L. S. No 2264.
Samskolan i Norge har visat, att den håller borta från skolan de oseder, hvilka pläga förefinnas, der gossar och flickor undervisas i skilda lokaler. Samskolan borde enligt talarinnan vara beräknad icke endast för de likstälda inom samhzllet; nej, statsministerns dotter borde der sitta bredvid ölutkörarens son. Fru Nielsens tal var sakrikt. Det upptog ocli bemötte alla invänd# ningar inot samskolan och framfördes på ett verkligt genialiskt sätt, son1 tillvann henne allmänt bifall. Med öfvertygande kraft fran~hijll hon sina iisigter. Då och då inblandades midt under det stränga allvar, livarmed frå- gan behandlades, humoristiska skildringar från hennes egen erfarenhet. Pa tal om den befarade kurtisen inom samskolan gjorde hon t. ex. en den täc kaste skildring af vänskapen mellan två små sexåringar. Han var mörk och vacker, h o i ~ blond och fin, och ifrån den första dagen de sutto bredvid hvarandra på skolbänken, rådde mellan dem den största tillgifvenhet. De beundrade hvarandra och följde hvarandras svar och åtgöranden med det största intresse. Han gaf henne apelsiner, kakor och allt hvad godt han kunde hafva, och hon mottog det rodnande och blyg. Han slogs för henne med de andra gossarne, och alltid såg man de tv5 tillsamrnans. Men länge dröjde det ej, innan kamraterna märkte deras vänskap och började retas med dem, och - ' nu slåss haii ej längre föy henne, nu slåss han med henne! " Afven i Finland har samskolefrågan vunnit ganska fast fot, här endast beroende p.E allmänhetens eller enskildas intresse. Från Rce ?-igc. leninades uppgifter angående de samskolor, hvilka der finnas, och meddelades de goda resultat man uppnått. Samskolefrågan har dock ännu ej i Sverige vunnit den tillslutning soni i Norge och Finland. Diskussionen ansågs utgöra svar å frågan. S i vor0 dii diskussionerna slut, och jag tror, att man om dem kan säga, att de varit innehållsrika och upplysande. Ehuru en del deraf genom sin något socialistiska anstrykning icke hos oss svenskar kunde vinna anklang, få vi tacksamt erkänna att vi liär haft mycket att lära.
Det vore eljest icke något mantal. Just genom skattläggningen har hemmantalet blifvit åsatt, och genom prestationer i forntiden hafva säterierna blifvit befriade från räntan. Men detta är ej egentliga felet i Hr von HartmausdorlFs förslag, derom jag förut yttrat mig. Hr von Hartmansdorff: Efter den förklaring, som Frih. Cederström nu afgifvit, torde måhända de klandrade ordalagen kunna qvarstå; men jag ville föreslå att i 5 §;n i mom. ordet minst må tilläggas framför orden a r:dr. Hr Frih. o. Landtm, hemställde, i anledn. af Hr Gripenstedls begäran om propositionens delande i tvänne delar, om icke Hr Gripenstedt och R. o. Ad. skulle finna, att detta kunde föranleda till tidsutdrägt eller mera långsamhet vid målets afgörande. Skulle R. o. Ad. vara af den tanke, alt Hr von Hartmansdorlfs förslag bör antagas, så vore det gjordt medelst svar på en propos., om förslaget loges i sin helhet; skulle åter R. o. Ad. icke anse att del hör antagas i sin helhet, så afslås det, då Hr Gripenstedts förslag förekomme äfven i sin helhet med håda §§:na; sedan förekomme på samma sätt Hr von Hohenhausens, och derefter Frih. Cederslröms förslag. Hr von Hartmansdorff: Då första §:n i mitt förslag, enligt Hr Frih. o. Landtmts eget medgifvande, är af den beskaffenhet, alt den passar ihop både med den sednare §:n i mitt förslag, och med den §, hvilken Hr Gripenstedt föreslagit; så hoppas jag att Hr Landtm, icke finner något hinder att bifalla Hr Gripenstedts anhållan, det propos. måtte framställas särskildt på första §:n i mitt förslag. llr Frill. o. Landtm, yttrade, att det visserligen icke vore något bestämdt hinder lör framställande af särskilda propos:r å de håda §§:na.
Det var tyst därinne, husets herre lutade sig tillbaka i stolen m e d ö g o n e n hvilande på sin hustrus bild. B e g ä r p r o f v e r på våra nyheter i svart, hvitt eller kulört från 55 öre till 15 kr. pr meter. bredt, från 90 öre till 5 kr. pr meter. Schweizer C o. FAAIUEAEDDEIANDEN. k CA) Inteckningsbolaget. Tandläkare Sjöquist — Stockholms Intecknings-Garanti-Aktiebolag. TANDLÄKARE Sahlins Äkta Crépgarn &amp; Gloriagarn, K 1 för l hemväfnaden. Afdelningskontor: Biblioteksgatan n:r 13, öppet kl. V2IO — 3. N y, rikhaltig prof kollek tion A k t a färger, extra starka, lätta att väfva, utfalla billigt, G, G; son Hård af Segerstad, D e p o s i t i o n s r ä n t a C. F&gt;. Sahlin, Eslöf. af säsong nyheter för hemväfnaden med väfnadsbeskrifning. Afskrifningsränta 3 » Ålma Hård af Segerstad. 4 » v (Pris för födelse-, förlofningsoch vigselannonser kr. ö: —.) FÖDD. En SONS lyckliga födelse. A b o den 9 februari 1S99. A l l m. Professor G. C E D E R S C H I 0 L D behandlar med masssge: magoch larmsjukdomar, nervåkommor, kronisk snufva och svalgkatarr, fruntimmerssjukdomar m. m. Sthlm, Stallg. (S. T. A. Tänk FOBLOF VADE.) Fredrik Zethr / eus Ella Åberg. Tillkännagifves endast på delta sätt. Doktor Carl Fritzell. Grefmagnigutan Gustaf Adolfs Torg REIMERS. och lO. Invärtes och barnsjukdomar. Hvardagar kl. 1 0 — V s l l, Vs3 — Vs *. Sönoch hälgdagar kl. 10 — 11. A l l m. Finnes hos de flesta större Hrr Specerioch Victualiehandlande.
Cederström instämma deruti, att l:a klassens pastorater skola allmänneligen göras till pensionsanstalter för äldre personer ibland de lärde, såsom för Malhematici, Läkare, Professorer vid Universiteten o. s. v. Sådant vore stridande mot församlingarnes intresse, hvarföre endast äldre män, hvilkas riktning ligger lill det religiösa, böra befordras till Pastorer. Jag tillstyrker derföre R. o. Ad. att vidtaga en medelväg uti ifrågavar. fall och, i st. f. att rent af afslå Utsk:s betänk., återremittera detsamma, på det att Utsk. må Hnna en utväg att hos Konungen anhålla om revision af de presterliga befordringslagarne, så att den verldsliga lärdomen litet komme att maka åt sig. 21* 324 Den 5 Februari. Gr. Liljencrantz, Gust. Fredr.: Då den motion, som framkallat ifrågavar. betänk., första gången förekom till behandling på den afd. af Ekon.Utsk. der jag arbetar, föranledde densamma inom nämnde afd. ingen serdeles skiljaktighet i den mening, alt motionen icke borde föranleda till någon åtgärd å R. St:s sida; men då ett sådant afdms förslag inkom till Utsk:s plenum, då framställde en ledamot af PresteSt. ett förslag till svar, affattadt i oändligt mycket bittrare och i alla afseenden skarpare ordalag än det, som af Ulsk. blifvit till R. St. framlagdt och först genom votering inom Utsk. afgjordes, icke allenast all afdms betänk. skulle förkastas, utan ock att det upgjorda förslaget skulle komma att utgöra Utsk:s utlåt, i ämnet. Jag har anfört delta till ursäkt för Utsk. hos de värde ledamöter, som yttrat, att betänk, fått större utsträckning än med motionen varit afsedt; och rör-.de förebråelsen, som blifvit Ekon.-
Grunden till all Fattigvård är Okristlig barmhertighet, hvilken yäl genom Samhällsfördraget kan i hänseende till dess absoluta utkräfvande förvandlas uti medborgerlig tvångspligt till förekommande af de ännu vådligare följder, hvilka för samhällets bestånd möjligen skulle kunnä uppkomma, genom en alldeles försummad fattigvård. Men så mycket snarare bör sättet och medlen vara frivillige, beroende på hvarje Sockens egen öfverenskommelse, och ej förr blifva ett föremål för laglig åtgärd än då fria öfve rems k om ruelser saknas, i hvilket fall laga authoritet, som här är Konungens Befallningshafvande, bör, efter gifna grunder, bestämma huru härmed LagVtskottets Bttånkanden655 förhållas skall. Utskotten tillstyrka derföre de nu nämnde §. § borttagande, och att i deras ställe införes en så lydande; "Racka ej de i denna Art. nu. uppräknade inkomster till Fattigvårdens behof, dii skall en hvar i män af råd och lägenhet eller egande inkomst, ehvad den genom lånj egendom _> rörelse eller arbetsförmåga förvärf, vas j inom den Socken _> Stad eller försörjnings skyldt ge samhälle _> der han är mantalsskrifven j eller egendom eller inkomst eger. bidraga till utgörande af det erforderliga beloppet. Vid allmän Socknestämma bestämmer dess fördelning och sättet till dess uppbörd , hvarvid i förs t nämn de afseende j der ej annan lämpligare och allmän godkänd grund finnes i enhvar s ut sky Ider till Kronan vare sig personliga eller f ör egendom j län och rörelse j måga i sadan egenskap antagas. Blifva ej de försörjningsskyldige ense om det belopp som skall utgå j eller om fördelningsoch uppbördssätt j be st amme dä Honungens Befallningshafvande j uppå Pastors anmälan, huru dermed skall för hällas , hvarvid Pastors förslag j sä vidt skälen derföre är o behörigen uppgifne och utredde, bör i afseende pä telnia beloppet j samt ofvannämnde grund af åliggande bevillning, i afseende pä fördelningen j lända till efterrättelse."
Innan jag likväl vidrör de hufvudpunkter af Betänkandet, som angå sjelfva anslaget för Veterinair-inrättningen , utbeder jag mig, att förut få fästa Högh Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på ett yttrande, som förekommer deruti, hvilket, enligt min tanka, låter befara, att Utskottet vid behandlingen af detta ämne möjligtvis skulle kunna haft ett mindre afseende på den vidsträkta verkningskrets af Veterinairlnrättningar i allmänhet och den nytta de i så många hänseenden för ett Rike medföra, än saken förtjenar ; eller att Utskottet åtminstone fruktat den i Stockholm grundade sakna en sådan bestämmelse; och hvilket yttrande så mycket mera är af vigt, som den åsigt, hvilken legat till grund för detsamma, ostridigt till Utskottets beslut om anslagets nedsättning tyckes kunna hafva medverkat lika sä mycket, som svårighe - Den g Julii e. m. ten, hvilken Utskottet funnit, att anvisa de er forderliga medel dertill. Det heter nemligen uti Betänkandet, och sedan Utskottet om lönerna för practices och teoretices Lärarne sig yttrat, ”att dessa löner likväl blifvit tillstyrkte under *det villkor, att undervisningen icke endast af”ser Hästläkare-vetenskapen, utan att Boskaps”medicinen i allmänhet blifver ett föremål för ”Lärarnes föreläsningar, såsom äfven varande ”för Landet af den allmännaste och största ”nytta.” På hvad sätt den tanka hos Utskottet kan hafva uppkommit, att planen med den i Stockholm inrättade VeterinairSkola endast af. sett Hästläkare-vetenskapens spridande, känner jag icke, men om ibland ”de flere till upplysningar ledande handlingar, som jemte ritnin”garne till projecterade byggnader m. m. Ut”skottet säger sig hafva emottagit,” funnits de underdåniga skrifvelser, som Comitterade uti detta ämne till Kongl. Maj-.t afgifvit, så vågar jag tro, att desamma ej kunnat gifva anledning dertill.
Tänker man på ett förlikningsförslag emellan stridiga meningar, så förutsätter man, att de icke äro så rakt stridiga som de sjelfva antaga, samt att beggederas fördelar låta sig i en viss mon förena och beggederas olägenheter undvikas. Classval och districtval utgöra ingen fullkomlig motsättning. Ett district kan nästan uteslutande innehafras af en enda dass, i hvilket fall districtsval och classval är detsamma. Detta kan inträffa med en större handelsstad, en större fabriksstad, en bergslag, en vinträd, ett grefskap, beslå ende af blott större possessioner, eller med ett aflägsnare och ofruktbart landskap, beboat endast al torftigare jordbrukare. För sådana landsdelar är frågan om classval och districtval i det närmaste likgiltig: det blir i alla händelser handlanden, fabrikanten, bruksidkaren, vinhandlaren, possessionaten, bonden, som bestämmer valet och som är genom valet representerad. Den ringa minoriteten måste antingen göra sig till intet, eller också åtnöjas med att vara den mer eller mindre ojäfvige skiljedomaren emellan möjligen uppträdande olika candidater till äran att representera ortens intresse. Man plägar föreställa sig distrktvalens företräde äfven deruti, att det skulle utesluta stånds intresset. Månne slaf-frågans historia i de Förenta Starterna och Kornlagarnes i England och jernet», vinets, h vitbetornas i Frankrike, verkligen lemna någon bekräftelse på detta antagande. Man har rätt till en del. Det är hos bättre naturer en lätt förklarlig ärelystnad att vilja någon gång erfara om man njuter förtroende äfven af aadra än sitt stånd. Vallagen bör lemna utrymme äfven för denna erfarenhets förvärfvande, Men man har icke rätt uti allt. Stånds-skilnaden upphör icke, eller har åtminstone icke upphört.. Ingen är menniska elier medborgare i ali - Bilaga. JV.o 2 till Constitutions-Utskottets Memorial, N.o 38. mänhet, utan hvar och en är i denna sin egenskap betingad af sina anlag, sin uppfostran, sina vanor och sysselsättningar.
Fn K t ir r • i baltre begrePP örn jortorde eloni L c ' E" hetjdhg framtida förbättring i åkerbruket torde dock kunna förutses, såsom följd af de råd och elef dkeri>ruke sorn Direcleur Stephens och hens Elive, Jonsso, lemna, ;U'K er''ls,n"‘f tradesiordens dikning Fhnr ,1»o • • ’ ,ernnat» 1 afseende a noed »dsädJa jordsten och bönorlili'*l”f ländsk peienne fndervävi n„i, . .. e' sanu med en annan ut' öfver resultaterne häraf, gifvetdock” den f fÖ’[ tidi8t att yttra sig rena gräson i Wermland bedrifves.anledning*hfpp'Tm m °d ■sok t.ll införande af ädlare foderväxter skola med P?H nÄ?,uIe for,' ett derefter lämpadt krökning*», V*. W °mfattaS °Ch Boskapsskötseln: bär under de sednare fem åren icke blifvii fc U-, ™ h fi,|,8Än -årS,a? Päböriadehvaraf Sio,darsch skogsbete begagnas nu bele inom hägnad för fåren hulr' * ‘ f ^ tung af olika slag kan förekomma.. tåren, inrangenom all bland' Skolarne: Hushåilniiigssältet dermed b ir i ,l~ co i undergått nägon anmärkningsvärd förändring. Trädvamh "l | gor en af provincens - • 3 ..
Utlåt, deruti Disk. hade åt frågan gifvit en af motionen föranledd större omfattning och allmännare utveckling, som för landet syntes mig hafva kunnat medföra någon verklig nytta. Men att K. St. skulle ”hos K. M. i underdihet anhålla, del K. M. täcktes vidtaga åtgärder, för alt förekomma de missbruk, som ega rum vid den af innevånarne i Sunnerbo härad och Kronobergs län af ålder brukade kringvandring till försäljande af ortens tillverkningar,” anser jag deremot fullkomligen oljenligt; ty i fall några missbruk skulle hafva inrotat sig inom någon viss ort, måste det tillhöra vederbörtde Länsstyrelse, att, på skedd anmälan, sådant rätta och afhjelpa. Det mätte dessutom vara någonting högst sällsynt, likasom det af ofvan anförda skäl synes mig serskildt i della fall olämpligt, all 11. St. till K. M. ingå med en underd. skrifvelse af så partiell syftning, sorn den ifråga vande. Derföre anhåller jag vördsamt om afslag pä Betänk. Frih. Alströmer, Carl Jonas Oscar: Ehuru jag icke har något emot del af Frih. Cederström framställda yrkande å afslag pä Betänk., anser jag mig dock böra nämua, att Ekon.Utsk. vid det förhållande, alt del förra Betänk, blifvit af ett Stånd bifallet, samt af 2:ne ålerremitteradt, ansåg dessa beslut innefatta en uttryckt önskan, att något i frågan mätte vidtagas, och då motionären egentligen afsåg Sunnerbo härad, trodde Utsk. sig ega skäl att, vid återremissernas besvarande, framställa, alt B. St. måtte hos K. M. anhålla, det K. M. ville vidtaga åtgärder lill förekommande af de inom Sunnerbo härad i ifrågavande hänseende rådande missbruk. Jag instämmer emellertid med Frih. Cederström deruti, alt något partiellt stadgande härutinnan icke vore lämpligt, hvarföre äfven jag yrkar afslag. Propos. till bifall å förevartde Utlåt, blef härefter framställd, men besvarad med Nej, hvarpå detsamma af R. o. Ad. afslogs. Föredrogs ånyo och bifölls Allm.
Betänkandet), N:o 344- *47 Vidkommande sedermera frågorne dels om försäljning af Pauliströms JernVerk med öfrige Hemman och Lägenheter samt dels deras användande till Boställen för Tjenstemän i orten; åberopar Utskottet hvad i desse afseenden uti Betänkandet N:o 275 anfördt och föreslaget blifvit. Utlåtande, i anledning af väckt fråga om en Brobyggnads uppförande vid Borgås Sund. (U.-A.) H öglofl. R. o. A. har till Utskottet remitterat ett anförande af Hr Friherre Ridderstolpe, Fredr., deruti Hr Friherren, åberopande dess yttrande vid det tillfälle Hr Grefve Gyllenborg, Joli. Heim., afgaf dess Motion om erhållande af Statsbidrag till uppförande af en Bro öfver Qvicksund, framställt förslag om Brobyggnad vid BorgåsSund, utan Statens direeta betungande; i hvilket afseende Hr Friherren, med förutsättning om fl itt erhållande af nödigt Ekevirke till vasar från Strömsholms Kungsgårds Igor, ansett, att af den för brobyggnadens verkställande å sistnämnde ställe beräknade kostnad, 3ooo R:dr Banco, genom patriotiska bidrag 2000 R:dr kunna anskaffas, så framt följande 2ne förmåner erhållas, nemi.: 1:0 Att Staten på 20 års tid lemnar ett räntefritt lån af 1000 R:dr B:co, lill liqviderande hvaraf StasVerket årligen under lika lång tid skulle innehålla de 5o R:dr B:co, sorn nu af Staten årligen till j/[8 StatsUtskottets * Färjans underhåll utbetalas, och efter hvilken tidsförlopp denna årliga utgift alldeles skulle försvinna samt Staten derigenom tillskyndas en vinst af 5o R:dr B:co om året; och 2:0 Att tillstånd erhålles till upptagande af Bropenningar, lill dubbelt belopp, emot hvad sora nu gifves för öfverfarten å en Färja, der tidsförlust vore den dagliga olägenheten och lifsfara understundom den obehaglighet, hvarifrån vägfarande gerna skulle lösa sig medelst förhöjd afgift.
• . » angående östra stambanan . » om anläggning af en stambana mellan Nässjö och Oskarshamn » om anläggning af en stambana mellan Wexiö, Carlskrona och Kalmar Jernvägsmateriel, angående åstadkommande och användande af Svensk » angående ökad sådan å redan anlagda stambanor, se Stambanor Jernväg strafik, angående föreskrifter rörande ersättningar i händelse af olycksfall vid densamma Jordbruksbanker, angående rätt för dem till kreditiv i Riksbanken Jordebokskontoret, angående anslag till Jordsoch lägenhets af stående för allmänt behof, förslag till förnyad förordning angående I anledning af återremiss Junosuando och Pajala by, om anslag till anläggande af allmänn häradsväg mellan Jury-institution, om tillsättande af en komité för utredning af frågan om dess införande N:o 47 48 34 72 g g m 5o p C Qj CL. q,® N:o Sid 54 80 119 131 80 80 80 I 67 108 10 53 14 30 56 17 Riks-Ståndens Beslut. Se Jern vägsbygg deras fortsättande 17 Maj b. 31 Maj a. a. 9 Juni I 17 Maj 17 Maj 17 Maj b. 1 Maj b. 28 Maj Se Ban Se å. 17 Jan. a.a.l7Mars b. 26 Mars b. 22 Dec. 17 Maj g. 31 Maj a. a. 8 Juni 17 Maj kens låne Sjunde b. 13 Jan. a. a. 3 Mars b. 26 Mari b. 30 Dec. Borgare Ståndet. Maj och kredi tivrörelse Hufvud - b. 20 Jan. a. a. 12 Mars Titeln. b. 17 Jan, a. a. 7 Mars b. 26 Mars b. 26 Mars b. 22 Dec. g. 22 Dec. ts N:0 90 12 2129 4212 40 — J. N:0 Justitie-Ombuclsman, Rikets Ständers, angående förrättadt val af samt af suppleant för » angående förrättadt nytt val af suppleant för Jägeristaten, angående anslag till K. Kalfven, om upprensning af vattendraget mellan Arvidstorp och nämnde sjö
Till det hufvudsakliga instämmer jag uti de åsigter, som i denna fråga uttalats af Hr von Hartmansdorff. — Hvad den lia delen af frågan angår, eller den om sammanslåendet af de ordinarie tjenslemännens ljuspenningsanslag med lönerna, så har Utsk. bemött den med det enda inkast, att det skulle föranleda Statsverkets betungande med förhöjda pensioner. Det bör härvid ihågkommas, att ganska många tjenstemän binna aldrig till pensions-åldern, åtskilliga afgå med pension allenast från Civil-Statens pensions-kassa och åtskilliga andra, ehuru hunna öfver pensions-åldern, sträfva i tjenslen till sin död. — Således blifva jemförelsevis ganska få tjenstemän med pension förflyttade till allm. indragningsstaten. För alt närmare kunna bedomina vigten af Utsk:s ifrågavar. skäl, bar jag i vederb. embetsverk sökt göra mig underrättad om antalet af de embelsoch tjenstemän, som under de sista åren uptagits å indragnings-staten från de embetsverk, som hafva ljnspenningsanslag. Det har dervid uplysts, att exempelvis under 2 af de sista åren endast 6 sådane tjenstemän flyttats på berörde Stat, för hvilka det belöpande ljuspenningsanslaget tillsammans utgjort värdet af 37 ha talgljus. — Det är nu denna lumpenhet, för hvilken Utsk. ansett det icke vara valuta i den föreslagna förenklingsåtgärden. En förenkling i räkenskapsoch redogörelse-väsendet måste dock alltid vara en vinst, om den ock icke kan upskattas i r:ds-tal. — Det går nu så till, att Kammar-colhm, efter från vederbör. inhemtade prisupgifter, uträknar och 5-årsvis fastställer värden å så väl vaxsom lalg-ljus. Collegier, Styrelser och Embetsverkschefer afgifva årligen (ill Stals-kont. reqvisitioncr å de för hvartdera verket belöpande ljuspenningsanslag, med förteckningar på de dertill berättigade.
M. göra ansökning derom och genom K. M. få sina ansökningar framställde till II. St:r, vidtalade enskilde Riksdagsmän, att väcka motion om öfverflyltning af desse tjenstemän på indragnings-staten. Ilar man i några fall lyckats härutinnan, så skall otvifvelaktig! följlen blifva, att StatsUtsk. och R. Stumåste åtaga sig åliggandet, att tillse huru tjensterne skötas, och att bestämma, huruvida tjenstemännen böra åtnjuta pension före den tid, vid hvilken de eljest äro dertill berättigade. Jag hemställer, oin man kan bedöma, huruvida Ordningsmannen Ljunggren är förtjent af pension förr än alla andra, och om R. St:r kunna vägra pensioner åt mångfaldiga andra, om hvilka enskilde motionärer kunna säga, att de äro plågade af sjukdom o. s. v. För bibehållande af god ordning inom tjenstemännen är väl nödigt, att då en tjensteman, tidigare än hvartill han är berättigad, af sjukdom eller andra orsaker bör upföras på indragnings-staten, K. M. derom gör framställning till R. St:r. Då är saken utredd och R, Stur kunna till slutligt afgörande företaga den. Derföre kan jag icke finna något skäl, hvarföre denna väg skall i förevtde fall frångås. Är Ljunggren oförmögen att fortfara med sin befattning vid Institutet, så kan K. M. bereda honom uppehälle till nästa Riksdag och då föreslå R. St:r den pension K. M. finner lämplig, derefter R. St:r kunna afgöra frågan. Dessutom är här icke fråga om pension utan om en gåfva af gunst och nåd, och just detta anser jag vådligt. Dessa framställningar af enskilde personer kunna vara ganska välmenta, men jag påstår, att de likväl innebära farliga prejudikat. Jag anhåller om bifall till Utsk:s förslag. X H. ' 12 178 Den 9 December e. m. Gr. Sparre: Jag förenar mig med Gr. Lagerbjelke. Endast i ovanliga fali böra pensioner beviljas tjenstemän utan alt K. M. derom gjort framställning.