Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Ad:s tid, med framläggande i detalj af de särskildta delarne af mitt förslag, hvilket, såsom angående en mängd tekniska frågor, icke lämpligen här kan pröfvas. Men jag är beredd att, inför RankoUlsk., dit jag anhåller att denna min motion mätte remitteras, upgifva, såväl sättet hvarpå det nuvarrde Sedelmyntet efterapas, som grunderna för mitt förslag till ett nytt sedelmynt. Remitterades till BankoUlsk. Den 2.2 December e. m. 23 Gr. Taube, Henning Adolf, npläste en sålvdande motion: Mycken upmärksamhet har på de sednaste decennierne fästats vid åstadkommande af ett förmånligare jordbruk, och derigenom en ökad produktion af landtmannaprodukfer än förut förhållandet varit här i landet. Vi hafva sett såväl Regeringen genom anslag till Landtbruksskolor m. m., som enskildte, genom penningebidrag och goda föredömen, försökt upmuntra jordbrukare, synnerligast allmogen, till ett bättre, efter nuvarande tids godkända såväl tlieoretiska som praktiska grunder, ordnadt jordbruk. Hushållningssällskapet äro bildade i de flesta provinser, hvilka genom premier och nyttiga skrifters utdelande arbeta i samma syfte. Dock vågar jag påstå det allt detta ej kan åstadkomma den önskade förbättringen så länge ej hvarje jordägare har sin ägolott för sig sjelf utan sammanblandning m ed andra ägare, d. v. s. ej har, som det kallas, i skifteslag med sin granne eller grannar sammanblandade ägor. Delägarne uti ett sådant skifteslag äro otvifvelaktig! förhindrade alt hvar för sig bruka sin jord pä det, efter dess tanke förmånligaste och lämpligaste sätt — ja! en sådan delägare kan ej sägas till alla delar vara ägare af sin ägolott, ty lian kan ej utan samråd och öfverenskommelse med de öfrige grannarne, så sköta och bruka sin egendom sorn honom bäst synes. Genom de nu pågående laga skiftena, är det dock för hvarje sådan jordägare öppet få detta ogynsamma förhållande afhjelpt.
Då det nu måste vara klart för hvarje läsare af nyssnämnda K. br., att den deruti meddelade föreskriften, det de ifrågavar. hemmanen hvarken böra genom skatteköp afsöndras, eller annorlunda upplåtas än genom arrende på 25 till 3o år, utgör ett oskiljaktigt helt, hvilket bör i sin helhet fattas och tillämpas, och att det följaktligen vore en alldeles oriktig tillämpning deraf, att tillämpa den ena hälften af föreskriften, äfven der den andra icke kan tillämpas, så mäste väl ostridigt deraf följa, att hela föreskriften, såsom åsyftande att bereda de fromma stiftelserna en ökad inkomst genom successivt förböjda arrenden, icke kan anses gälla om andra till fromma stiftelser anslagna hemman, än sådana, i hänseende till hvilka föreskriften kan i sin helhet tillämpas och efterkommas, det vill säga, sådana som man har i sin makt att på a5 till Jo år utarrendera, och att således denna föreskrift alldeles icke kan anses gälla om ett hemman, hvilket en gång för alla är för evärdeliga lider öfverlåtet mot en ränta, hvilken aldrig kan i minsta mån höjas. Att nämnde K. br. af d. 16 Dec. 1812 icke borde anses handla om ett sådant hemman, och således ej kunde lägga något hinder i vägen för det derå föreslagna skatteköpet, syntes mig vid målets föredragning följa af sakens natur, och min öfvertygelse derom stärktes ytterligare, l:o deraf, att K. Kammarcoll., till hvilket detta K. br. är utfärdadt, och hvilket således ej kunde antagas vara i okunnighet om dess innehåll, deraf alldeles icke fann sig förhindradt att år 1826 tillstyrka alldeles samma slags skat - 158 Den 5 December. teköp å detta hemman, som det, hvilket nu blifvit beviljadt; 2:o deraf, att K. M., genom nåd. hr. af d. 12 Mars 1823, under förklarande, att föreskriften uti K. hr. d. 7 Dec. 1796 icke vore uti dä för hand varande fall tillämplig, icke funnit K. br. af d, 16 Dec. 1812 lägga något hinder i vägen för det af K.
Del fördelar på kommunen den på hvardera belöpande andel af den på provinsen lagde bevillning, eller, om det ej kan ske, bestämmer grunderna för denna fördelning, samt yttrar sig öfver kommunernas klagomål i detta ämne. När rådet ej är samladt, vcrkställes fördelningen af det ständiga Utskottet, enligt af rådet bestämda grunder. Rådet beslutar om marknadsställen och marknadstider, taxor och afgifter på rörelsen. Det yttrar sig öfver förändringar i provinsens, arrondissemenlens, kantonernasoch socknarnas gränser samt bestämmande af hvarderas förvaltningssätt. Det kan utskicka en eller flera af sina medlemmar, för att på ort och ställe inhemta upplysningar i ämnen, hvilka ligga inom rådets makt-befogenhet, samt eger rätt, att för delta ändamål brefvexla med myndigheter och embetsman. Det kan, med vissa inskränkningar och förbehåll, fastställa reglementen för provinsens inre förvaltning, äfvensom vissa polis-anordningar. Rådets beslut i en del ämnen böra dock underställas konungens pröfning, hvarom utförliga föreskrifter lemnäs i lagen. Det ständiga Utskottet utgöres af sex ledamöter och väljes inom rådet för fyra år och ombytes till hälften hvartannat, likasom sjelfva rådet. Guvernören är ordförande och har rätt att yttra sig, men ej att deltaga i besluten. I fall af binder för guvernören, nämner Utskottet för tillfället en ordförande. Reglemente för Utskottet underställes konungen. Mer än hälften bör vara tillstädes vid sammanträdena. Protokoll föres dervid. Ledamöterne njuta aflöning Utskottet yttrar sig i frågor, hvaröfver det efter lag bör höras, eller som af regeringen till detsamma remitteras. Det behandlar, så väl då rådet är samladt, Dih. till R. St. S Allm. Besv. och Ekon. Ulsk. Bcl. Ji] 127. sorn deremellan, provinsens löpande ärenden samt beslutar i anledning af regeringens eller guvernörens framställningar. Det utför provinsens rättegångar. Då rådet ej är samladt, beslutar Utskottet, med vissa inskränkningar, i saker som eljest tillböra rådets befogenhet, men ej tåla uppskof.
Chefen för Förvaltningen af Sjöärendena, Herr Konter - Amiralen Kreuger. Herrar JustitieRåden Themptander. Stråle. Isberg. och Nordenstolpe. Herr Vice Amiralen Coyet. Herr GeneralLöjtnanten Lorichs. Herr HofRättsRådet Sköldberg. Herr KammarRådet Fägersten. Herr KonnnersRådet Leyonmarck. Herr KrigsRådet Branting. Herr StatsKommissarien af Tuneld. Herr Amirali tetsKammarRådet Widin. Herr BergsRådet Tribler. Sedan Herr KonterAmiralen Kreuger blifvit i nåder utnämnd till Chef för Förvaltningen af Sjöärendena efter Herr Vice Amiralen Friherre Nordenskjöld, var Herr KonterAmiralen underrättad om detta RiksRättens sammanträde samt infann sig nu och tillkännagaf, att han redan aflagt Domareed. Herr KammarRättsRådet Uggla hade uti ingifven skrift anmält sig hindrad från inställelse af sjukdomsförfall, till hvars bestyrkande han jemväl företett ett af Kongl. Lifmedikus Carl Dellwik denna dag utgifvet betyg af innehåll, att Herr KammarRättsRådet vore så svag, att han ej kunde företaga något arbete, som fordrade eftertanka, och med svårighet förmådde gå. Protokollet för den 27 September nästlidet år, som, i hvad det rörde de parter, hvilka då tillstädesvarit, blifvit af undertecknad för dem uppläst, 351 justerades inför RiksRätten, hvarefter, då parterne påropades, företrädde Herr Justitieombudsmannen Landin samt Svaranderne, H. E. Herr Grefve Löwenhjelm, f. d. StatsRådet Herr Friherre Åkerhjelm, StatsRådet Herr Friherre Lagerbjelke, Herr f. d. StatsRådet Poppius, f. d. StatsRådet Herr Friherre von Schulzenheim, f. d.
Någon förändring härutinnan torde för närv:de vara lika omöjlig att vinna, som det är för den febersjuke att upphöra med sina feberfantasier; spehulations-raseriet är. såsom ali febers begynnelse, för närv:de så uppdrifvet, att detsamma icke kan hejdas annat än af sig sjelf och sedan otaliga offer fallit för detsamma, hvilket ock bäst förspörjes utaf myckenheten af lagsökningar samt mängden af konkurser, och dessa till oerhörda belopp emot tillförene (den Holmska i främsta rummet på omkring 17,000,000 rdr uti ett såsom fattigt städse åberopat land); icke att'' förgäta den ohejdade njutningslystnadens många offer: oftast en följd af, eller ett ondt, som åtminstone plägar åtfölja spekulations-raseriet. Men då nu de, som magten ega: Representationen och Regeringen, i afseende å denna lagstiftning gifvit vika för tidsandans s. k. kraf, då deras, som utgöra samhällets flertal, de s. k. »stilla i lundena» — tankar ang:de denna maktpåliggande fråga icke gifvit sig tillkänna och således ej heller kunnat följas (i fall detta flertalets åsigter skulle hafva härutinnan, såsom ock uti mången annan vitalfråga, varit med skränets olika) — torde dock, hvad på representationen beror, någon motvigt böra söka åstadkommas, för att icke de, hvilka ej ega penningar, eller också icke älska denna nya penningehandel, skola allför mycket drabbas utaf den motsatta sidans spekulationsanda. Jag förmodade att ett af de möjliga botemedlen, kanske väl homöopatiskt, skulle kunna förefinnas uti bevillnings-förordningens betydliga förändrande. För landet och staden torde enahanda bekymmersamma tid hafva inträdt, till följd af den förändrade kredit-och penninge-lagstiftningen; och icke blott på de höga egendomsköpen och skuldsättningarne all anledning till det allmänna betrycket och den allestädes (äfven uti våra rikaste provinser, såsom Skåne och Östergötland t. ex.) rådande penninge-förlägenheten kastas.
R drs böter må bestämmas för den, som femte resan och oitare med fylleri varder beträdd, skrifver Nej. Det anmärkes, att Herr Häradshöfdingen Ribbing, under åberopande af dess hår nedanföre antecknade särskilda mening, undandrog sig att uti omröstningen deltaga. Vid voteringssedlarnes upptagande funnos af Hederv. BondeStåndet 4 Nej, af Vällofl. BorgareSråndet 2 ja och r Nej, af Högv. PresteStåndet 2 Ja, samt af Hög!off. Ridderskapet och Adein 2 Ja; och skulle således Utskottet? tillstyrkande uppsättas i likhet med de Ledamöters mening, hvilka sknifvit Ja. Herr Häradshöfdingen Ribbing afgaf följande skriftligen författade yttrande f ämnet: Lagutskottet s Betltnkandm, §0 466 Lagutskottets Betänkande». De skål, hvarföre man ansett brannvinsminuterings och fyllerimål böra skiljas från Domstolarnes befattning och tillhöra Konungens Befallningshafvande, bestå egentligen deruti, att d esse ärenden , såsom af Ordningsoch Polistnåls natur, måtte, utan tidsutdrägt, behandlas och straff genast följa på brott, för att med eftertryck kunna verka förbättring. För min del anser jag äfven vara af vigt, att misstag icke ske i frågan om den tilltalade första gången eller för förnyadt brott dömmes och straffas, emedan skillnaden i straffet går från lindrige penninge» böter till urbota ansvar eller förlust af Medborgerligt förtroende och fästning. Sådane misstag kunna icke undvikas, derest icke samma Auctoritet får oafbrutet handhafva ordningen och Dom&Rätten i dessa Mål. En UnderDomares tjenstebefattning afbrytes ofta af tillförordnade Domares, deremot utgöres LandshöfdingeAmbetet af flere Ämbetsmän, hvilka icke så ofta ombytas. Om personer, som för flere resor fylleri blifvit sakfällde, flytta i annan Domsaga, åro icke deras brott der bekanta; hvaremot Konungens Befallningshaf vandesDomsrätt i hela Länet lemnar mindre tillfälle att dölja förbrytelserne.
– ”Och du, du visade honom inte af, du tvingade honom inte att göra sig god först, du visade honom inte att det endast är med vänlighet man får sådant.” – ”Jag ansåg det för min pligt,” svarade hon i skamflat ton. ”han röt ju åt mig: det är min rättighet.” – ”Hå! Jag skulle värjt mig med tänder och klor, jag skulle bitit honom hellre än att han fått röra mig, när han inte ansåg mig värd sin vänlighet. Hur kunde du, hur kunde du! Att taga emot något sådant på samma gång som hans förakt, det var ju att ge allt till spillo. Det var ju att mista sista hållhaken.” – ”Men en hustrus pligt ”. ”Det fins ingen sådan pligt! Det är ju onaturligt, upprörande att hänge sig åt en fiende. Jag går så långt att det är omoraliskt; det är ju att göra sig till ett viljelöst ting.” ”Men om hustrurna gjorde så, kunde ju männerna anse sig ha rätt att gå till andra.” ”Låt dem gå!” ”Men ” Ack ja, der hade vi det! Hur kunna qvinnorna vara så blinda? Jag mins den dagen jag satt nere hos kyrkoherden och han talade om Christians och Idas svartsjuka, hvilket uttryck af förakt det kom i hans ton, när han sade: ”det sinliga är det enda som de förstå – och de begripa inte att det sannerligen inte är mycket värdt att ha.” Och så hans korta skratt af afsmak efteråt! – Det var den lön hon fick för sina förödmjukelser. Hörby d. 29. Vi läsa Daniel Stens ”Sämre folk”. Den är förskräcklig allt igenom. Den är vidrig, rå, okonstnärlig, simpel, grof, osann, tillkonstladt duktig, ointressant, ful. Den är ett oting. Det fins ingen jemförelse mellan den och Erik Grane, den senare är ojemförligt mycket bättre; icke i sin konstnärliga byggnad, ty den är endast virrvarr, men Erik Grane verkar som sanning, derför intresserar den trots sina brister. Och så bär den altigenom prägeln af en maskulin individ, och det ger den en viss hållning, fastän sjelfva berättelsen är löst hopkommen.
Wåhla allmänning, som förut varit ansedd och hehandlad såsom Häradsallmänning, har nu mera, efter derom uppkommen rättegång, blifvit genom Domstols laga kraftvunna utslag förklarad för att vara en Sockne allmänning och vederbörande Sockneboer hafva begärt och erhållit förordnande för Landtmätare tili denna skogens skiftande emellan delägarne. Byggnadssättet har i allmänhet icke undergått någon på skogstillgången inflytande förändring. Några enda kalkbrukshus, efter Rydinska methoden, äro under de sednare åren uppförde och ganska få stenhus byggde, ehuru Tegelbruken icke allenast fortfara att drifvas, utan äfven blifvit till antalet förökade. Det vore rätt väl, om kalkbruks och stenhusbyggnader kunde komma i mera bruk, innan skogsbristen blir ännu kännbarare på slättbyggden. Så länge timmerpriset är så lågt som för närvarande, är ingen anledning att tegel framföre timmer af allmänheten skulle vid byggnader användas. En vacker början är gjord till införande af en bättre taktäckningsmethod. Chefen för Strömsholms Stuteri föranstaltade nemligen sistlidet år, att en, i Skånska sättet att lägga tak af rör och halm, kunnig person ankom till Strömsholm och der undervisade uti detta, för besparingen af halm, för takens lätthet och varaktighet, utmärkta täckningssält, hvarom kungörelse utfärdades i Länet, att alla de, som deraf önskade taga kännedom, egde dertill tillfälle under bemäldte Skånska taktäckares ledning. Likaledes har Gästgifvaren Blomberg vid Kongsöhr, hvilken förut vistats i Skåne, börjat anlägga tak efter denna method och deruti undervisat sitt arbetsfolk. Det vore önskligt, att denna method än vidare blefve i Länet utspridd och antagen. Några få jordbrukare hafva under de sednare åren gjort försök till skogsbesparing genom användandet dels af Herr Assessor Romans method att uppföra gärdesgårdar, dels också af ett annat af Herr Löjtnanten B. G. von Hauswolff uppfunnet nytt stängningssätt, dervid stör icke behofves.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken tillkännagaf, att Herr Elgenstjerna, Carl Magnus, afsagt sig den honom uppdragne befattning, att vara Ledamot i ExpeditionsUtskottet. Herr Tham, Wollrath: Då uti Svenska JordbruksHistorien den för häfderna ovanliga händelse inträffat, att detta år Svensk Spannemål kunnat med förmon af enskildta Speculanter utskeppas till främmande Länder, och denna skeppning, jemte en någorlunda förmonlig, af våra vanliga Exportvaror, sänkt växel-coursen till 120 sk., tror jag en för Silfver-upphandling och införsel »9 Den 24 November» 363 gynnande period vara för handen, och som begagnandet deraf bör önskas af hvar och en, sorn nitälskar för en med allmänna samhälisbehofvet öfverensstämmande myntbestämning, anhåller jag, det Ridderskapet och Adeln ville besluta en anmodan till Herrar BankoFulhnägtige, att begagna den nuvarande låga Coursen till upphandling af Silfver för Bankens räkning, antingen genom förskotters lemnande emot full säkerhet, på sätt Herrar BankoFullmägtige ti 11— vägagingo år 1820, eller genom upphandling af goda växlar, och detta utan afseende derpå, om Silfret, i anseende till den sena årstiden, som försvårar transporten, kan inkomma i Höst eller nästa Vår, men med iakttagande af de säkerhetsmått, som förekomma alla förluster. Alt denna Motion måtte med de andra Stånden communiceras och till BancoUtskottet remitteras, anhålles. Friherre Rantzou, Johan Albert: Jag anhåller att få förena mig med Herr Tham, i den af honom nu väckte Motion. Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus: Enligt 182.3 års Reglemente ålåg BankoStyrelsen, att bestämma det pris, hvartill Silfver emot Bankosedlar skulle få förväxlas. Det ingående årets vexlings-pris bestämdes efter det föregående årets vexel - Den 24 November. pris.
Förhållanden inträffa tilläfventyrs, som förändra den allmännna opinion, som stiidsc rest sig mot ifrågaställde frihet; men tillvaron af en sådan opinion innefattar grundad anledning för Utskottet att vördsamt afstyrka bifall till Herr IVallenbergs motion. Stockholm den 2 November 1854. Ii åser valton af Herr Carleson, E., med förklarande att lian, på de af motionären anförde skäl, understödjer det af honom framställda förslag. Att Herr Riks-Archivarien JSordström ej deltagit i behandlingen af ofvannämnda ärende, varder, pä begäran, här anmärkt. Lag-itskollcls Betänkande, N.-o Si. Ank. till lixp.-Utsk. d. C Nov. 1854, kl. 11 f. m. Betänkande, i anledning af väckt motion angående verkan af korgen såsom för egen skuld, dä borgenären förlorat sin rätt emot gäldenären. Denna motion är väckt inom Vällofl. Borgare-Ståndet af Herr Schwan, hvilken deri anmärkt, hurusom inom lagskipningen den grundsats gjort sig gällande, att löftesmäns ansvarighet i vissa fäll bedömes helt och hållet oberoende af hufvud-gäldenärens. Så har t. ex. den som gått i borgen, såsom för egen skuld, ansetts fortfara i sin ansvarighet oansedt hufvudgäldenären befriats från sin, i följd af borgenärens försummelse att hos den förre bevaka sin och löftesmannens rätt. En sådan grundsats syntes dock ingalunda vara riktig. Borgen vore nemligen endast ett accessoriskt kontrakt, sorn ej kunde vara giltigt i vidsträcktare mån, än hufvudkontraktet, hvadan, då det sednare upphört att gälla, det förra ej heller kunde förbinda.
Maj 1830Föchttmngar och den 26 April 1834 har Kongl. Maj:c utfärdat nytt stadgande, pE,iravct huru förhällas bör, när inom fatalietiden för ledig prestlägenhet, °Mndc<. hwartill försiag af Konsistorium upprättas, tillräckligt antal kompetente 56 sökande sig icke anmält; äfwensom af förekommen anledning järstädt blifwit förestrifwet hwad iakttagas bör, da profpredikant af sjukdom hindras att prof fullgöra. Uppå derom gjord framställning har Kongl. Mast i Nader förklarat, att Protokolls-förande wivi Prestoch Pastoral-examina för framtiden ma upphöra, i följd hwaraf sökande till prestlägenhet hädanefter ej är förbunden att sadant protokoll ansökningen bilägga. Nya förordningar äro i Nader utfärdade, om prestwal den 1 April 1843, samt om Sockenstämmor för Riket i allmänhet, med undantag af Stockholms stad; om Kyrko-rad; och om Socken-nämnder för landet, den 29 Augusti 1843. Folk-flolonm. Sedan Rikets sednast församlade Ständer, med öfwerlemnande af förslag till Lag om folkunderwisningen i Riket, hos Kongl. Mast i underdånighet anmält, att medel blifwit anwisade, ej mindre till inrättande af Folkstolelärare-Seminarier och till stipendier at dessa Seminariers elever, än till understöd för Folkskolelärares aflönande inom de församlingar, som deraf funnes wara i oundgängligt behof, har, efter Nådig pröfning af Rikets Ständers oswanberörde förslag och i hufwudsaklig öswerensstämmelfe dermed, under den 18 Juni 1842 Nådig stadga om folkunderwisningen i Riket blifwit af Kongl. Mast i Nader utfärdad.
Vid förstnämnda Riksdag föranledde sådant icke till åtgärd af Rikets Ständer; men vid sednaste Riksmöte bifölls Utskottets förslag af de tre ofrälse Riksstånden och i följd deraf afläts från Rikets Ständer underdånig skrifvelse til! Kongl. Maj:t, med anhållan, att äfven hemman af nyss - Allm. Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Betänkande, M 39. 13 nämnda slag måtte åläggas deltagande i fjerdingsmansbestyret; hvaremot dock Höglofliga Ridderskap^ och Adeln, som afslagit Utskottets berörda framställning, protesterade, under åberopande af 8 § i Ståndets privilegier af den 16 Oktober 1723; och har Kongl. Maj:t sedermera, under deri I Juni nästlidet år, förklarat Rikets Ständers omförmälda anhållan, i det skick den kommit under Kongl. Maj:ts nådiga pröfning, icke hafva kunnat i nåder bifallas. Då, vid sådant förhållande, frågan om rättigheten för säteri-, rå- och rörssamt insockne frälsehemman att njuta befrielse från deltagandet i utöfningen af fjerdingsmansbefattningen, lärer kunna anses erkänd, men Utskottet hoppas, att Ridderskapet och Adeln, om deltagandet begäres, icke på grund af skyldighet utan på grund af billighet och välvilja, skall dertill samtycka, så har Utskottet, sedan det härefter, först till besvarande upptagit hvad motionärerne, i ofvanberörda afseenden yrkat, trott sig böra framställa ett förslag, som, under erkännande af nuvarande förhållanden, ändock torde kunna leda till det mål, som synes Utskottet önskvärdt.
Prop. N:o 1 om Statsverket 1865. 11 ordnade i förening med det, som Riksmuseum i denna väg redan förut eger, skulle utgöra en särdeles fullständig och rikhaltig framställning af vårt lands palaeontologi, måtte kunna oskingrade bibehållas åt fäderneslandet, underdånigst hemställt, det Kongl. Maj:t täcktes bereda uppfyllande af de vilkor Professor Angelin i ofvanberörda måtto framställt, för att hans samlingar må till det Naturhistoriska Riksmuseum öfverlemnas. Med afseende å hvad Vetenskaps-Akademien anfört, tillstyrkte Statsrådet i underdånighet, det täcktes Kongl. Maj:t hos Rikets näst sammanträdande Ständer göra Nådig framställning om anvisande dels årligen från allmänna Indragningsstaten af Tvåtusen Riksdaler, att från och med nästkommande år till Professor Angelin under hans återstående lifstid utgå såsom ersättning för ofvannämnda samlingar, och dels af Tretusen Riksdaler för en gång till inköp af vigtigare och dyrbara föremål för samlingarnes fullständigande. Hvad Statsrådet beträffande de under förestående 26 punkter upptagna mål i underdånighet yttrat och tillstyrkt behagade Kongl. Maj:t i Nåder gilla och bifalla. Ex protocollo K. G. Meteén. Utdrag af Protokollet öfver Ecklesiastik-Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rådet å Stockholms Slott den 13 September 1865. Närvarande: Hans Excellens Herr Justitie-Stats-Ministern, Friherre De Geer, Hans Excellens Herr Stats-Ministern för Utrikes Ärendena, Grefve Manderström, Stats-Råden: Herr Friherre Gripenstedt, Grefve von Platen, Lagerstråle, Bredberg, Thulstrup, Reuterskiöld, Carlson. Efter föregången justering af Protokollerna öfver Ecklesiastik-Arenden för den 1 och 9 innevarande månad, föredrog i underdånighet Departements-Chefen Stats-Rådet Carlson. 12 Bil. N:o 7 till Kongl. Maj:ts Nåd. Prof. Äng. anslag till ^