Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Det var en fiende, hvilken liknade den onde anden, ty han var ingenstädes att finna. Han kunde ej ses, ej fasthållas, ej aflifvas, och dock var han allestädes. Libanondistriktet hade lagts under en kristen guvernör, som hemligt och långsamt, år efter år, dag efter dag, skaffade de kristne fördelar på muslimanernes bekostnad. Det berömda damaskenersmidets hemliga konst hade Timur bortfört till Samarkand och Chorasan. De sex hundra gyllne lamporna i Velids moské hade Omar ibn Abd el-Aziz nedsmält till mynt. Sjelfstyrelsen och äran hade turkarne röfvat med sig till Stambul. Sidenväfvarens, guldsmedens och snickarens konst hade frankerne lärt att efterhärma. I de inföddes verkstad förrostade hammaren, väfstolen tystnade och vesterländske äfventyrare växte ur jorden som maskar växa ur en förruttnande kropp. Österlandet var en förgiftad brunn. De som gingo förbi brunnen och endast sågo ned i vattnet funno det klart och lockande. De som dagligen drucko deraf måste sjukna och förtvina. Nelly åhörde hans berättelse med half uppmärksamhet, ungefär som man lyssnar till en skolpojke, hvilken med stora ord och öfverdrifna liknelser berättar om ett snöbollskrig. Han fortsatte emellertid att tala och hans pathos stegrades som ett accelerando i en fuga. Hans stämma fick en mörk klangfärg och så småningom fängslade han hennes uppmärksamhet på fullt allvar. Hon fäste sig icke längre så mycket vid hans fula europeiska drägt, nu, då han talade. Men i ett fall förblef han den samme: han föreföll henne alltid lika gåtfull och ofattlig. Han kom henne att tänka på en taskspelares trollhatt, hvilken just när den undersökts och visat sig tom, oförmodadt tömmer i dagen de mest besynnerliga och olikartade föremål. Väl en timme och mer satt hon kvar vid bordet och hörde honom utan att yttra något, utan att märka att uppassaren upprepade gånger otåligt tittade i dörren. Hon skulle ofta ha velat framställa invändningar mot Emins berättelser och hans sätt att se, men hon insåg på förhand att hennes synpunkter skulle ha tyckts honom lika främmande och ofattliga som hans voro henne.
Är förra Betänkandet till hands, så upp^ lyses det lätt, I frågan om Ofrälse Ståndspersoners Representationsrätt, är det lika alla Ståndens pligt, att deras rätt bevaka; och jag tror mig derföre böra anmärka emot detta Betänkande tvänne omständigheter, som jag tror tåla någon förbättring. Att Bergsmän och Brukspationer skulle välja inför Bergscollegium synes mig felaktigt; och jag vet icke, hvarföre ej de, som BondeStåndet, kunde få väija inför HliradsRätten Bestämmandet af 2300 skeppund smide, såsom gifvande rätt att tillsätta en Riksdagsman, är, om jag annars fattat det rätt, också felaktigt, derföre att det synes vara för litet. BruksPatroner gifvas, som hafva dubbelt, och kan hända tredubbelt, så stort smide; och då voro de ju ensamt två till trednbbla Riksdagsmän, utan annat val, än eget. Friherre Cederström t Jacob: Då föreva rande förslag lärer vara af trenne Riksstånd antagit, för att enligt 56 §. hvila, vill jag icke dervid nu göra några anmärkningar, emedan det alltid är öppet, att vid nästa Riksdag afslå detsamma; men i afseende på principen ber jag »tt få yttra, att det synes mig lika orätt sorn omöjligt, att genom siffror bestämma Re - Den 18 Junii f. m. 157 presentationen. Det är blott duglighet, soin bör tagas till måttstock; och så länge den ej tages till grund, kan man aldrig bestämma representationens godhet. Att förbjuda Adelns Ledamöter, att sitta för Fullmagt, finner jag så mycket mera olämpligt, som, då Svenska Medborgare lagligen äga välja Fullmägtige i alla andra fall, de äfven i detta borde njuta samma rättighet, helst närvarande Representations', sätt ingenting derpå lider. Herr Munck af Rosensköld, Eberhard: Så väl i Constitutionsötskottet, som här å Riddarhuset, då Representations-frågan förra gången förevar, har jag förklarat mig emot, att Ridderskapet och Adeln skulle genom val utse sina Deputerade vid Riksdagar. Och jag förenar mig alltså nu med hvad Grefve Mörner i detta ämne yttrat.
Vid kavalleriet åter varierar effektiven ifrån 890 till 450, 445 och 180 man, och hvaraf t. ex. den korps, som utgöres af 890 man (Skånska hussarcrne), eger aldeles lika antal regementsbefäl som den korps, hvilken utgöres af 445 man (Smålands hussarer). Nu lärer väl ingen vilja bestrida, alt den enda rätta måttstock, hvarefter befälets (officerarnes) antal vid en trupp bör bestämmas, är i första rummet efter det antal soldater (stridande), hvaraf truppen består; i det andra, efter de olika taktiska formationer (manöver-enheter), som en trupp kan komma att utgöra. Förhållandet i förenämnde hänseende är naturligtvis olika inom olika vapen, men inom ett och samma vapen bör ingen anledning till olikhet uppstå. Således bör antalet soldater vid hvarje pluton, kompani, bataljon och brigad (regemente är ingen manöver-enhet; bör ej heller vara någon administrativ enhet) vara lika inom bela inBih. lill R. St Prot. 1850 & 4851. Obs. att kavalleri-inspektören endast har 1 adjutant på stat och mer behöfva icke infanteri-inspektörerne. 26 Siats-Utskottets Utlåtande, As 8!i. fanteriet; på samma sätt vid hvarje trupp, sqvadron, bataljon och brigad inom hela kavalleriet. Ytterligai e böra do minsta manöver-enheterna (plutonen vid infanteriet och truppen vid kavalleriet) göras så tali ika, som erfarenheten visat, att de böra vara, samt hvarje bataljon bestå af samma antal kompanier (sqvadronor) och hvarje brigad af samma antal bataljoner. Tilivägagår man på detta sätt, finner man genast, huru stort antal officerare af hvarje grad (med olika befälsfunklion) som erfordras. Ehuru allt hvad här blifvit anfördt, icke i någon del kan bestridas, hvarken tili sin rättsgrund eller till sin skedda tillämpning i andra arméer, så spåras nära nog ingen skymt dertill i utförandet inom vår armée.
St:s vid denna riksdag fattade beslut, i Ridd.cäncelliet blifvit sålda till de ledamöter af Ståndet, hvilka Önskat att köpa dem. Om rtu en utdelning skall ske, torde det blifva nödvändigt, att någon föreskrift meddelas, huru förhållas skall med de exemplar, sorn redan blifvit sålda, och om icke någon återbetalning för dessa exemplar, hvilken dock icke blir lätt att verkställa, bör ske, då billigheten tyckes fordra, att alla Ståndets ledamöter få åtnjuta samma rätt. Remitterades till StatsUtsk. Hr von Hartmansdorff: Aug.t Under det jag af sjukdom varit hindrad att deltaga i Ståndets öfverläggning gar, har R. o. Ad. fattat ett beslut, som för den allmänna upplysningen är högst menligt. Jag uppträder således för att dels reservera mig emot detta beslut och dels Uppgifva orsaken, hvarföre jag ej kunnat motverka dess fattande. R, o. Ad. samt PresteSt. hade i attledn. af en i PresteSt Väckt motion beslutat att till resestipendier för lärare och vetenskapsidkare anslå en summa af 5,333-Jr:dr. Detta beslut fattades af R. o. Ad., utan att någon invändning deremot gjordes. Den i3 dennes, då jag var sjuk och hvarken visste, Den »5 S c p t e m b e r. att ett sådant mål skulle hår förekomma eller kunde mig' inställa, har R. o. Ad. på.inbjudning af StatsUtsk., sorn ej hade tillstyrkt detta anslag, frånträdt sitt förra beslut utan någon föregående öfverläggning, som dertill föfanledt. Sådant har förmodligen kommit deraf, att ingen af de ledamöter, som pläga vara upplysningens målsmän på delta runi, varit tillstädes, eller att saken undfallit deras uppmärksamhet. Jag hade hoppats, att om R. o. Ad. vidblifvit sitt första beslut, hade anslaget äfven blifvit beviljadt, emedan förstärkta StatsUtsk. medgifvit anslaget åt universiteten, och samina ledamöter, sOul för den allmänna odlingens skull beviljat detta, hade förmodligen på samma grund beviljat det nu ifråga var.
StatsUtsk. har nu ansett sig böra gå till HofCanceileren för att erhålla upplysning om målets handläggning, då likväl Justitieombudsmannen i sin 6o Den to April f. ut. berättelse till R. St. anmält, att "K. M. under d. ii Dec. "i8'5o handlingarna i målet till Just.Cancelleren i Nåder öf"verlemnat, för att, i anseende till den olikhet, som visade "sig emellan hvad till Kronan blifvit betaladt för skeppet ”Tapperheten och fregatten af Chapman samt hvad i con”tracten finnes bestämdt, emot vederbörande vid behörig "domstol utföra talan om den ersättning, hvartill Kronan kunde ”pröfvas vara lagligen berättigad.” Det är således bestämdt kunnigt för hela Representationen och för hela Svenska folket, ej allenast hvad som är tillgjordt, utan äfven hvad som icke är tillgjordt; det är nemligen bekant, att Just.Cancelleren livilat på handlingarna från den 11 Dec. i83o, och det synes som om en sådan åtgärd, sorn StatsUtsk. vidtagit, endast kunde föranleda dertill, att denna affär kommer att spöka vid en annan Riksdag. Jag tror således, att då vi alla känna förhållandet, det enklaste vore, att StatsUtsk, skulle föreslå en und. skrifvelse till K. ÄL, med anhållan, att detta besynnerliga mål måtte blifva nied någon större skyndsamhet behandladt. De ledamöter, som vid slutet af förra Riksdagen voro i Exped.Utsk., hafva ej en ringa del i det trassel, som i detta mål uppkommit, då Utsk, ej allenast uppsatt en und. skrifvelse, deri namnen på fartygen blifvit förbytta, utan jemväl en hufvudsaklig del af Ständernas beslut icke blifvit expedieradt; hvarföre ock fyra ledamöter af Utsk, funno sig böra, efter Riksdagens slut, uti rind. skrifvelse inberätta, huru Ständernas skrifvelse bort vara framställd. Man kan ej underlåta att anmärka detta såsom den största uraktlåtenhet, då man med ledsnad ser gamma stridsfråga återkomma.
Jag får då fästa Hr Printzenskölds upmärksamhet derpå, att när man sjelf yrkar på rättvisa, bör man väl taga litet närmare i betraktande förh:derne än hvad den siste talaren gjort. Här står uttryckligen om enkan Wallmark, att hon »med en 12-årig, sjuklig och för lifstiden ofärdig dotter befunne sig i nödställd belägenhet». Någon sådan uplysning kau man icke uptäcka rörande fru Arvidsson, och man kan sål. anse att Utsk:t träffat rättvisan, då det tillagt 100 rd:r mera åt enkan med den ofärdiga dottern än åt den som icke synes hafva några barn. Jag tillstyrker bifall till hvad Utskit föreslagit. Sedan öfverläggningen ansetts härmed afsiutad, yttrade H. Exc. Hr Gr. o. Landtm., att derunder yrkats dels bifall till Utsk:ts hemställan om en pension af 300 rdr åt frami. K. Bibliothekarien A. 1. Arvidssons enka, Johanna Carolina Armfelt, och dels att pensionsbeloppet måtte förhöjas till 400 rdr. Härefter framställde H. Exc. först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan, devid svarades några både ja och nej, samt sedermera propos. derå, att den ifrågavide pensionen skulle bestämmas till 400 rdr, då svaren utföllo med flere ja jemte några nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. 83:dje—87:de punkterna. Utsk:ts hemställanden biföllos. 88:de punkten. Utsk:ts yttrande lades till handlingarue. 89:de—92:dra punkterna. Utsk:ts hamställanden biföllos. Föredrogs ånyo och bifölls StatsUtsk:fcs den 25 osh 28 dennes på bordet lagde Utlåt.
J/s 19, i anledning af verkställda omröstningar, angående ifrågaställa förändringar i föreskrifterna om tullbevillningen; J/s 20, rörande verkställda omröstningar, i anledning af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut, angående stämpelpappersafgiften; samt J/s 21, angående verkställda omröstningar, i anledning af Riks-Ståndens skilj aktiga beslut, i frågor rörande allmänna bevillningen. S. D. Föredrogs och bifölls Sammansatta Bevilinings-, Lagsamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Memorial, J/s 12, angående några ännu oafgjorda delar af frågan om vilkoren för tillverkning af bränvin. Från Hogv. Preste-Ståndet. S. D. Föredrogs ånyo Stats-Utskottets Utlåtande, J/s 145, i anledning af erhållna återremisser å 2:ne punkter af Utskottets Utlåtande J/s 87, angående utförande af jernvågsarbeten för Statens räkning och anvisande af dertill erforderliga medel. Hvad Utskottet i förra delen af detta utlåtande föreslagit, ansågs å PresteSlåndets sida icke erfordra annan åtgärd, än att läggas till handlingarne, och hlef den i sednare delen, vid slutet af sidan 5, gjorda hemställan af Ståndet bifallen. S. D. Vid lörnyad föredragning af Sammansatta Statssamt Allmänna Besvärsoch Ekonomi-Utskottets Utlåtande, J/s 40, i anledning af dels återremisser å Utskottets Betänkande J/l 21, i fråga om skjutsningsbesvärets ordnande, dels ytterligare väckt motion i samma ämne, stadnade Preste-Ståndet i följande beslut: Utskottets öfverst å sidan 5 gjorda och med Preste-Ständets beslut i frågan öfverensstämmande tillstyrkande lades till handlingarne. Utskottets derefter förekommande 3:ne särskilda yttranden å sidorna 5 och 4 godkändes. Den å sidan 5 gjorda hemställan afslogs. Utskottets hemställan å sidan 6 bifölls.
Utskottens eller deputationernas memorial och betänkanden, har likväl, ej mindre med afseende å Lector Thams förtjenstlulla forskningar i Sveriges historia, i hvilket hänseende han jemväl med anslag från Riddarhuskassan utgifvit trenne delar af Ridderskapet och Adelns Riksdagsprotokoller med tillhörande handlingar från 1627 till 1644, än med kännedom om den af Lectorn vid begagnande af uti Riddarhus-Arkivet befintliga handlingar städse ådagalagda utmärkta ordentlighet, Utskottet ansett ett undantag för honom vid detta tillfälle kunna medgifvas; men enär dels Ridderskapet och Adeln vid innevarande Riksdag beslutat, att alla de i Ridderhus-Arkivet förvarade handlingar, som ej ensamt röra Riddarskapet och Adeln må till Riks-Arkivet öfverlemnas, bland hvilka handlingar åtskilliga torde tillhöra Gustaf den IlLdjes Regeringstid, dels Riddarhus-Direktionen, som eger vården ol ver Riddarhus-Arkivet, närmast är i tillfälle bedöma både Bil. till Högloft. Ridd. o. Adelns prof. vid 1862 års Riksdag. 2 Kiddarhns-Utskottets Utlåtande M 11. hvilka handlingar och protokoll böra fortfarande tillhöra Riddarhus-Arkivet och hvilka äro af beskaffenhet att i öfrigt kunna och böra utan olägenhet utlånas, har Utskottet, som saknat tillfälle att ingå i någon speciel granskning af dessa förhållanden, trott sig böra inskränka sitt yttrande derhän, att Ridderskapet och Adeln må åt RiddarhusDirektionen öfverlemna att, utan hinder af Usta momentet i 3G § Riddarhus-Direktionens Instruktion, efter behörig pröfning, till Lector Tham, mot vederbörligt qvitto, utlåna, efter hand för hvarje Riksdag särskildt, de i Riddarhus-Arkivet befintliga otryckta så väl protokoll som öfriga handlingar för Riksmötena under Konung Gustaf den IILdjes Regesingstid. En Ledamots reservation medföljer. Stockholm den 19 Oktober.
IL:t, utaf Xandskökdingen ak Wingård, ingifven ytterligare skrift i ämnet är ak konom förnyad dess förut gjorde underd. ankällan om Xädig framställning till L. 8t:r ak de omständigkeler, soin kunde verka eftergift ak det konom för förre Lands8eereteraren Xlemans Lalance älagde ersäitnings-ansvar, dervid Lsndskökdingen, under äksropsnde ak dess oförmögenket, att kunna de älqgde ersättningarne k)dla, uppgifvit de skuldposter, fö,' kyilka Xandskökdingen, sedan någon tillgäng till gäldande deraf i Xlemans Loneours-massa icke funnits, ansett sig föranläten begära eftergift pä sätt som följer, nemi.: Xnligt HnwärkningsLunkterne X:o 1 oek X:o 10 mom. l öt 2 efter afdrag ak sistnäinnde tvänne poster af de redan ä LandsLaneelket godtgjorde räntor ock omkostnader 3,ioo: 47. 6. /livets flrHsgö/n's(7o/rk0i>. Xnligt HnmärkningsLunklerne X:!s g, vek 7Z, 68, 69, 70, 71, oek 72 3,39?: 4f4- transport 6,^96:46.10. 4p4 8tatsoell Lanco-IItskoltens transport 6^96:46.10. »5takL<?o,!ror>et.
Altsä och til förekommande af olika behandlingssätt ock alla widare förfrägningar i detta ämne; anser jag, det nägot bestämdt stadgande derom i denna Riksdags - Ordning bör utsättas; och til bidragande af äsyftad och nödig skyndsamhet med Riksdagsmanna-Wal utan kränkning af den Allmogen en gäng förande rätt, tror det wara lämpeligast, at med förändring af hwad först omförmälde Författning föreffrifwit, icke Kongl. Hof-Rätterne utan Landshöf. bukarne hwar i sitt Län hädanefter mäge för. ordna Valförrättare i stället för Häradshöfdin. garne af Frälse-Ständet; ock at sädant i den. na ti §. tydelig! omnämnes, emedan i alla andra fall Landshöfdingarne icke äxo antovise. rade, Den 29 Allgustk. L29L rade, at Vicarius för en Ordinarie Domare förordna. 12 §. Härwid gjordes ej nägon anmärkning. iz §° Herr kotbliek. Uti denna iZ Z. omtalas huru stort antal Riksdagsmän Presterskap pet af hwarje Stift stall ibland sig utwälja. Detta är en fräga, som egenteligen spnes hör» lil det Högwördige Preste-Ständets granskning; men det torde likwäl tillätas mig at anmärka, huru Erke-Stiftet, Linköpings och Westeräs Stift här tillägges rättighet at sticka 5 Fullmägtige hwardera til Riksdag, dä Lunds och Skar» Stift blott äga at sticka 4 hwardera, ehuru Lunds Stift bestär af flere Pastoratet än Upsala och mäste äga ett lika talrikt Presterskap, och Skara Stift, som bestär af flere bäde Pro. sterier och Pastoratet än Westeräs, och mäste hafwa ett wida talrikare Presterskap än det« ta sednare. Äfwen torde det blifwa ett ämne för Preste - Ständcts anmärkningar huruwida Bistoppar böra kunna wäljas til Fullmägtige. 14 §.
Men det är ej nog dermed att denne sednares uppoffring motsvarar den förres vinst, utan af skäl, som lätt kunna inses, är det tydligt, att de menliga följderna för dern, som underkastas tvånget, äro långt större än de fördelar, hvilka ofta äro endast inbillade, då deremot olägenheterna och hindren för rörelsen qvarstå i sin fulla verklighet. Dea 21 April f. ra. 375 Man säger måhända att detta skyddssystem kan göras rättvist derigenom att de uppoffringar, sorn den ena näringens idkare måste vidkännas till fördel för den andra, kunna uppvägas genom motsvarande förmåner, hvarom dessa näringar i sin ordning på lika sätt tillförsäkras. Men det är ju alldeles klart, att om ett sådant system, grundadt på ömsesidiga uppoffringar och ersättningar, verkligen kunde bringas till ett rättvist utförande, d. v. s. att för hvarje näring vinsten al det egna »skyddet» jemnt motvägde, hvad som förloras genom »skyddet» lör andra, så vore detta, i bästa fallet, endast en storartad mystifikation, hvarigenom en mera synlig fördel å ena sidan upphäfdes genom mindre märkbara förluster på deri andra. Men en dylik invecklad anordning skulle likväl ej hafva ens förtjensten af att vara oskadlig, ty den måste ovilkorligen medföra en betydlig förlust för alla, genom tillskapandet af hinder och genom dryga omkostnader för en vidlyftig administration, som eljest kunde undvikas eller inskränkas. Mig synes att hela denna anstalt — som likväl vore den mest fulländade lösningen af frågan, ur protektionistisk synpunkt, — skulle förete en träffande likhet med ett spel der hvar och en vinner i sin tur, och der således ingen direkt förlust uppkommer mellan de spelande, men der de likväl alla sluta med att förlora kortpenningarne. Nu är det emellertid, såsom hvar och en lätt kan finna, en absolut omöjlighet, att på nyss omförmälda sätt ordna skyddssystemet, alldenstund icke allenast ett noggrannt afvägande af de respektive vinsterna och förlusterna är fullkomligt overkställbar^, utan också en mängd yrken och lefnadsförhållanden äro af den beskaffenhet, att deras produktioner icke kunna blifva föremål för något »skydd».
JJ 50- 52. yy Carolinska Institutet samt Veterinär-Inrättningarne i Stockholm och Skara >) 53—54. yy Tullverket » 54—58. yy Nummer-Lotteri-Inrättningen jemte Brudgafvofonden » 58—60. yy Öfver-Intendents-Emhetets Räkenskaper . >J 60-61. yy de under Konvoj-Kommissariatet ställda Fonder » 61-66. yy Kominer se-Kollegii Hufvudbok för Karantänsm edlen ... 66-67. yy Krigs-Kollegii Artilleri-Af delnings Räkenskaper för Ordinarie Statsanslaget tl 67—74. 9, Extra Statsanslaget V 74—77. yy Anslaget till Waxholms bestyckning » 77. Krigs-Kölle gii Fortifikations-Af delnings Rä- kenskaper för Ordinarie Statsanslaget v 78-80. „ Extra Statsanslaget . »# 80—81. En per mille-fonden . .. Anslaget för Exercis-Sqvadt-anernes underhåll „ Dito för Beväringsmanskapets vapenöfningar „ Nya Mötespassevolansfonden . 1829 års Mölespassevolansfond Trosspassevalans-Kassan , Krigs-tiollegii Utrednings-Af delnings Rakt skaper för Ordinarie Statsanslaget , „ Extra Statsanslaget Kostnaderna för Garnisonsförstärkningen Carlstens Fästning . Dito för Dito * Stockholm TVadstena Krigsmanshus-Kassa Topografiska Corpsens Räkenskaper Telegraf-Inrättningen Jngeniör-Corpsens Räkning för expensoch af löningsmedei . Krigs-Akademien General-Adjutants-Expeditions för Armeen Räkenskaper . Öfver-Kommendants-Expeditions Dito . Krigs-Vetenskaps-Akademiens Dito lnvalid-lnrättningen Allmänna Garnisons-Sjukhuset Förvaltningens af Sjö-Ärendena Räkenskape Carlskrona Stations Dito Stockholms Dito Dito Götheborgs Dito Dito
Apr. 998. — om en ytterligare jemkning i de redan föreslagne ani. ingar uti Lagens stadgandcn, angäende äktcnflaps-stillnader, Apr. 998. — angäende Riksens Ständers swar pä Kongl. Majus nädiga Contra-proposition i frägan, rörande erinran till Allmänheten om hwad wid Bouppteckningar iakttagas bör, Apr. 99?. — om förslaget till en Lag, som skulle stadga luiru inwänare i ett af fienden anfallet land, i allmänhet borde sig förhälla, Apr. 998. 8v<?llvn8tjern», Ilrio yttranden, Jun. 6Z8. Sept. 478. rogs. ivct. izz?. Swensta AcademikN, om den för densamma pä Stat ansiagne summa, Nov. 1401. VVmte-MM hemställan om ätskillige uppdrag ät densamma. Dec. 85. 8 vink, olva cl, Osrl I^iomliolcl, yttrande, Aug. III? S,'stvar, om den ändring i l. L. 1. Mom. 2. Capit. Fsrfda Balken, att de efter Landsrätt kunde ärfwa lika med bröder, Dec. rzyo. Ian. 8;. lag. Sägar, om rättighet för Allmogen att pä egna ägor för egit behof fä anlägga, se wäder, och watteucvwarnar. SS andt möjligt är, anmärkning emot detta i flut - Register. i§>r meningen af Expeditionen, rörande Kongl. Maj:ts Hofoch Hof-Ttall-Slater införde uttryck, L7»v. mo« 1119. 1599. 1619. Säterier, om afsägelse af Riddcrstapets och Adelns exclufiva rättighet att dem besitta, rc. Maji 129. 227. 294. — Riddcrstapets och Adelns åtagande af Bewillning intill nästa Riksdag pä dem, som finnas i desi ägo, Iun. 459.
5 UOJJ ' SPRJRIBJITTI i p o [UIJ^EOTS w s r e o i S3NU3 (] BJ0° 11B B 1 J O B S B J p i q J3J1JUlSa03 (4 uipurj i p o [t] Bpu3doo7g-nioj) sX^j J X H U S M O D ITR UOQ JBAJO [8aJB [IBAJ [JSLUIA v S u B J 8p R N S O ^ \ lämpligaste julklapp af husfadern ÄR ovilkorligen den i dagarne i bok/ \ handeln tillgängliga, PRAKTISKT UPPSTÄLDA och ELEGANT UTSTYRDA ^ (Matmors (Anteckningsbok IAAS£ NJJ: %rr) IF} Si [§BQAQ 573 .REQ 3paB5jos II9Q UB i j a q JOJ " JJJ g: BODIL 5) B J d S u B •OUOI - nassajd BIJSASAG: J A S U A - I G P J J •SE [S BGU|tu JB w i j i S d d n APUBDJB&gt; (S - a^IIBI p a r a JAUUBA BUIS BUIS OJISJOI E öfver £N v &gt; » INJCOMSTER OCLI UTGIFTER. •X Med originell omslagsteckning af Jenny Nyström-Stoopendahl. Pris: kart. X H^~ erhålla. w ^ Vi försända denna vara direkt till &gt;I » XI rekvirenten i små lådor a. cirka ^ &gt; 5 kilo med fria lådor mot efter^ o kraf. Pris: 60 öre pr kilo. PasY JJJ sande för hushåll. Kvaliteten fin„ fin, hållbar. Kekvirera på försök! KabeIjo. P. HERZ0G ' S BOKBINDERI &amp; BOKFÖRLAGS AKTIEBOLAGS FÖRLAG.