Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
» Jag kunde just tro, att de gått ifrån, utan att skjuta spjället, » med dessa ord, uttalade i bedröfvad ton, ämnade Ingeborg göra detta, men Nils sade glädtigt o c h vänligt: » Sitt ner nu Ingeborg, så ska vi laga, att här blir både ljust och varmt. » Mormor hade under tiden blifvit fullt vaken. Och då hon såg, hvilka voro inne, utbrast hon med glad stämma: » Kära hjärtandes! jag tror det är Ingeborg! » » Ja m o r m o r! God afton på er! Jag skulle ner å si efter, huru ni hade det i ensamheten. » » Å b j o, tack, jag har det nog bra, men huru är det med dig, kära barn? » » Jag är bättre nu. » Ingeborg log pallen, och insvepande sig i sin sjal, ämnade hon sätta sig ned på den vid mormors sida, men gumman teg ej, förrän hon fått flickan att intaga hennes plats i länstolen. Och därifrån följde nu flickan med tyst uppmärksamhet drängens förehafvanden vid spisen. Han hade nämligen i hast tändt en brasa, hvilken nu klart belyste rummet och spred värme till den af inre frossa skakande flickan. Nu närmade han sig, och till och med mormor såg på honom, som om hon aldrig sett honom förr, så olik var han den vanligtvis antingen allvarlige, tillbakadragne eller stolt afvisande ynglingen, då han med strålande ögon och hela anletet öfvergjutet af en varm glöd gladt och frimodigt frågade: » Hvad ska ' vi nu hitta på för värmande åt Ingeborg? Får jag koka kaffe eller te? » Äfven Ingeborg log gladt och vänligt, då hon svarade: » Vi ta ' väl kaffe, jag har inte druckit - något förr i dag. » Och stolt och glad gjorde sig Nils beredd att sätta på kaffepannan, dä steg ute i förstugan kom honom att upphöra. Strax därpå öppnades dörren, och i den inträdande igenkände Nils enklingen från Järfva. Hälsande gick den främmande fram till Ingeborg, och lagande henne i hand, sade han helt gladt: » Si Ingeborg sitter j u uppe. Jag hörde, att du skulle vara sjuk, o c h därför ville jag titta in i förbifarten för alt höra, huru det var. » Nu såg o han sig omkring.
\ Drottninggatan 10, 3 tr, l: sta klassens etografi-affär! ' Persouer, som skola uudergi oporntiorie~eller liggn nudor lilknreb~hn !idling, eniottibgns i hel iiiackordering ined orPoi: derlig sji~kvard. W A L B O Sjuksköterska. R G ULRICH, I ' Förfrbgningar. besxaras med onigbende. Bell telefon 404. I forbindelse med Riksoch Ailm. telefon. Kull, 26 Nybrohamnen; D: r ' P. Rlefberg, 11 b. Nyljrogatan; D: r G. Hellström, ' 22 Haningatan ' Desinfektionsoch Mattrengoringsanstalt Tel. 87 99. Rengör mattor efter föreghende desir&amp;ektioim ' från d&amp;nm i .. och smuts enligt ny metod;. Rengör möbler, sängoch gbngkläder f r h mal och - 4 andra parasiter;: Reder tagel och renar fjäder medelst. nykonstruerade. masliiner: PeZsverk och metar. emottagas -. ~ G Z ko@s~veer$ng, Z emot mnZ. Hämtning och hemsändning inom Stockhol * -. kostnadsfritt. ' Idun PRENUMERATIONSPRIS PR ÅR: IDDN KR. 5: - IDDNS MODETIDN. MED PLANSCHER OCH HANDARB. — &gt; 5: - IDUNS MODETID. DTAN PL. &gt; 3: DEN REDAKTÖR UTGIFNINGSDAGAR '. HVARJE 23 OCH DECEMBER UTGIFVARE: FRITHIOF HELLBERG TRÄFFAS SÄKRAST KL. 2 — 3. KOMMISSIONARER BYRÅ OCH EXPEDITION: KLARA S. ANTAGAS ÖFVER HELA LANDET PÄ ALLDELES SÄRSKILDT FÖRMÅNL. VILLKOR. STOCKHOLM, ONSDAG OCH L Ö R D A G. REDAKTIONSSEKR. : JOHAN NORDLING ALLM. HOFBOKTRYCKERI.
När en sådan läglig tidpunkt inträffar, så begagnas den i ögonblicket och Ryska arméen sätter sig genast, utan vidare krigsförklaring, i marsch, såsom nu sednast för att ockupera Donau-furstendömena. När den väl fått rofvet i sina klor, då säger den sig vilja negociera. Kejsar Nikolaus är väl nu hädangången, men så länge Försynen tillåter Ryssland att fortfarande spela sin rol, som tyckes vara, antingen att utgöra ett gissel, en bestraffning för Europa, derföre att dess styresmän tillåtit denna makt växa till en sådan väldig koloss, eller ock en varning, en väckelse för Europas fria folk att sluta sig fastare tillsammans, på det de må kunna motstå och möjligen tillbakadrifva denna makts aldrig mättade inkräktningsbegär; så länge, säger jag, är det för oss, som stå så nära denna koloss, en tvingande nödvändighet, en oeftergiflig pligt att tillse, om vi, i händelse af anfall, kunna försvara oss, om ej ensamme för en längre tid, hvilket jag knapt vågar tro, åtminstone till en tid och till dess bistånd af andra makter hinner ankomma. Om Hr FinansMinistern nu är på sin plats och misstycker att jag gjort anmärkn. mot sjelfva upställningen af Budgeten, hvilken han måhända ansett likgiltig, och om han eller någon annan af Eder, mine Hrr, skulle tro, att jag, då jag fästat mig vid en sådan sak, ledes af ett obegränsadt klanderbegär eller har för afsigt att på förhand framkomma med en sådan opposition, som innebär ett ogillande af hela sakernas närvarande skick, så må jag förklara att sådant desto mindre är fallet, som jag aldrig hyllat den s. k. destruktiva politiken, men deremot omsider vant mig att se sakerna, om jag får så säga, ur deras förnämsta och högre synpunkter och så vidt som möjligt komprehensift; och det är derföre, men icke af klanderlust, som jag föranledes till den frågan: Kan man vid betraktande af vår ställning ur nyss antydda synpunkt och tagande i handen den Kongl. Prposm undgå att yttra en viss förvåning öfver den slående kontrasten i nämnde afseende? Och hvarför gör jag
Ingen kan nedsätta FRU VINGE. jag stundom taga dig i försvar. Ty du nedsätter dig själf. RICHARD. vilja ställa mig på piedestal. Om du visste Och du har en förfärlig ovana att alltid Ja, det är sant, äfven mot dig själf ville Säger du? Nå, det kan ju vara lustigt Sådant tål ingen kvinna. Hårdhet, orätt 162 hur det plågar mig. Det har du alltid gjort, från det jag var en liten pojke. Sådant kan förvrida hufvudet på den klokaste, och jag var inte så öfver mig klok. Hur det är, så går hända. Nå, det har jag vuxit ifrån nu, man och inbillar sig, att hvem vet kanmen desto mera plågar det mig att, nolens volens, hissas upp där på piedestalen. Det är litet obehagligt det, ser du, när man kommer direkte från krogen. FRU VINGE. Richard! RICHARD (utbrytande). Låt mig vara där jag är, nere på jorden, ju vara, men det kommer på ett ut. Det är komiskt att tänka sig, jorden är ett klot, som Förstår du inte, att du gör mig löjlig? den lilla, platta jorden. Nå ja, rund ska den rullar i världsrymden bland tusen sinom tusen räknat ut, och på det där klotet, som jag andra klot, det har jag räknat ut eller andra ändå tycker är platt, går jag och skrifver smädeartiklar i en illa känd tidning och klappar om min lilla fästmö och tar mig ett rus att göra? om kvällarne. Hvad skall jag på piedestal 163 FRU VINGE. Richard, ibland skrämmer du mig! RICHARD. ligen göra mig högfärdig! Nå, om jag då Skrämmer jag dig? Du vill da ovillkor skall drifva uppriktigheten ända till sin spets, jag skryter med, att jag går på den platta så låt inte skrämma dig! Det är bara skryt, jorden. Det är också ett sätt att ställa mig på piedestal. Men det finns då också så mycket statyer här i staden, att man går och förser sig på dem. Det smittar, sånt där! FRU VINGE (går till honom; stryker hans hår). Låt det vara nog nu!
Bäla - ryds, Flisby och Solberga socknar, å 21,000 R:dr, emot återbetalning af 8 procent årligen, med beräkning af 2 procents ränta 10,306: 93. till Johannes Pettersson och Johannes Andersson i Gunnestorp, å 2,977 R:dr 50 öre, för sänkningen af Klaclcarps-sjön inom Lekaryds och Forserums socknar; återbetalas jemte kronoutskylderna 1,786: 50. för sänkningen af Kalinsjön i Malmbäcks socken, å 1,500 R:dr; dito dito 1,502: 97. » dito af sjöarne Stora och Lilla Nömtnen samt /Stensjön jemte upprensningen af Kålltorps å inom Ostra och Westra härader, å 10,875 R:dr; dito dito 10,104: 12. » dito, af Näsbyeller Flishults-sjön samt upprensningen af Flishults å inom Näsby socken, å 5,250 R:dr; återbetalas jemte kronoutskylderna 5,680: 39, » utdikningen af Skifyerstads, Bonarps och Lunnagårdens madängar inom Ekesjö socken, å 1,747 R:dr 50 öre; dito dito 1,890: 77. » sänkningen af Bexlieda-sjön eller Grummeln inom Bexheda, Näsby, Hvetlanda och Myresjö socknar i Östra härad, å 4,800 R:dr; dito dito 4,800: — » dito af Ljunga-ån ra. 11. vattendrag inom Westra härad, å 22,800 R:dr, emot årlig återbetalning af 8 procent, med beräkning af 3 procents ränta
Sedan Rikets Ständer vid 1859—1860 års riksdag beslutat, att beloppet af den vid hvart och ett års slut uppkomna behållning utaf inkomsten genom statens hela jernvägsrörelse skulle till Riksgälds-kontoret ingå, hvaremot och i händelse utgifterna för rörelsen å statens jernvägar icke skulle af inkomsterna betäckas, den för året uppstående bristen borde ersättas af Riksgälds-kontorets medel, hafva, på grund, deraf följande summor blifvit till Riksgälds-kontoret levererade, nemligen: år 1861 R:dr 50,000: — » 1862 » 200.000: — » 1863 » 600,000: — » 1864 » 200,000; - Summa R:dr 1,050,000; — Jemlikt 171 § af det för Riksgälds-kontoret nu gällande reglemente, hafva häraf anvisats till fortsättning af arbetena å statens jernvägsbyggnader: för år 1863 och föregående år R:dr 400,000: — » » 1864 » 100,000: — » » 1865 » 100,000: — R:dr 600,000: — hvarjemte, uppå vederbörlig reqvisition, blifvit från Riksgälds-kontoret återbetalda under innevarande år » 350,000: — » 950,000: — så att den för närvarande i Riksgälds-kontoret innestående behållningen endast utgör R:dr 100,000: —, motsvarande det till fortsättning af statens jernvägsbyggnader för nästa år af dessa medel anvisade belopp. Trafikinkomsten å statens jernvägar. — 54 — Angående liqviderne med Bankirhusen J■ H. Schröder & Komp. och R. Er lang er & Söhne. Liqvidationsoch amortissementsfonderna för de fonderade statslånen.
Beslut i detta ämne, så vidt möjligen utrönas kunnat, varit med ManufacturDiscontFondens sanna förmån 11 stämman - Betänkanden, N:o 200. 189 de: men då en eftergift af publik fordran, grundad derpå, att en del af samma fordran betaltes, efter Hevisorernes tanka, innefattade en afhandling om allmänna medel, som icke synles förenlig meddegrundsattser, hvilka i allmänhet äro gällande, i afseende på dylika medels förvaltning ; hafva Revisorerne ansett sig böra på ifrågavarande afskrifning fästa R. St:rs uppmärksamhet. K. Comm. Coll. har uti häröfver afgifvit underd. utlåtande anfört, alt i händelse beslutet om afskrifning af Enkan Schmidts återstående skuld till ManufacturDicontFonden hade varit grundadt endast derpå, att en del af samma skuld inbetaltes, hade Revisorernes åtgärd, att å denna afskrifning fästa R. St:rs uppmärksamhet, kunnat synas icke sakna anledning ; men deremot ådagalade Revisorernes egen framställning af förhållandet, hvilket dessutom vore uppenbart, att skälet till afskrifningen ingalunda varit den erbjudne afbetalningen, utan den omständighet, att den ringaste utsigt icke visade sig, att genom strängare åtgärder kunna å Enkan Schmidts skuld något vidare utbekomma; vid hvilket förhållande antagandet af det utaf annan person gjorda afbetalningsanbud beredde ManufacturDiscontFonden en opåräknad förmån. Och då det instämde icke blott med K. M:ts Nådiga Bref till K. Collegium af den 1 October 1817, utan ock med R. St:rs egen uti underd.
N:o 49, i anledning af Riks-Ståndens beslut, rörande det i Konstitutionsutskottets Memorial, N:o 38, framslälda förslag till ändring i Riksdags-ordningens föreskrifter om Prcste-Slåndets representations-rätt. Lades till hvndlingarna. Prot.-Utdrag den 20 Juli 1860. 555 och N:o 50, med voterings-proposilion, i fråga om det i Konstitutionsutskottets Memorial, N:o 52, framstälda förslag lill ändring i 14 § 5 mom. Riksdags—ordningen. Voterings-propositionen godkändes. S. D. Föredrogos ånyo Stals-Utskottets Utlåtanden: N:o 151, angående föreslagen eftergift oell afskrifning af ett Markaryds församling i Kronobergs län beviljudt kyrkobyggnadslån. Bifölls. N:o 152, i anledning af väckt motion om eftergift å ett Knäreds församling i Hallands län beviljadt kyrkobyggnadslån. Bifölls. N:o 155, i anledning af väckt motion om ytterligare anstånd med inbetalning å staden Cimbrishamns hamnbyggnadslån. Bifölls. N:o 154, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående åtgärder till behöfvandes undsättning i missväxtår. Bifölls. N:o 155, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, angående ifrägastäldt förändradl sätt för amortering af Landshöldingc-ackorden. Afslogs. N:o 15(5, angående utbetalning af stats-bidrag till ett vägförbältrings-arbete, som icke blifvit inom behörig tid påbörjadt. Bifölls. och N:o 157, angående förlängning i den för uppmuddring af Ystads hamn bestämda arbetstid. Bifölls. S. D. Föredrogos ånyo Stals-Vtskoltets Memorial och Utlåtanden: N:o 158, angående bestridande af kostnaden för Riddarlius-salens inredning. N:o. 159, angående ytterligare anslag för det inom Rikets Ständers hus inrättade Riksdags-archiv.
Fråga har väckts uti deta stånd om, att Riksens Ständers revisorer kulle äiven granska den under Kongl. Krig>’ol egii vård stälde PassevoianceCarsa-. det är ned afledning deraf jag tager mig friheten at underställa detta vördade samfund, mine åsigter uti ämnept. År 1778, inrättades mötespsSevblanceCass^n för Indelta Cavalleriet och 18(2 den för Indelta Infanteriet. Dessa båla Cassör äro nu förenade och utgöra för möt;na ett belopp af 340 0^0 , efter dem ur.gdärligen 25©;Ooo R Mötas PassevolanceCassat är stäld under Kongl. KrigsCollegium. Den rtvideras äfven af det samt undergår vidare åiyo granskning uti KammarRätten. Mig synes, *ft en sådan Controll är tillyäckelig och ali vidare öfverflödig om ej jhcd grunderne för ett sådant förslag kunna ej helier af mig gillas, då Cassans uppkomst och 624 Din 7 Martil, närvaro är framlallad genom en enskilt öfverenskommelse, med Kongl. Maj.t och Kronan I ena, och rust-och rotehållare å andra sidan, samt på samaagrund som Riksens Ständers Revisorer skulle örses med rättighet att granska denna Cassa, rnrde de äfven öfverallt kunna intränga på Pssevolancens område och tilt och med komma uti befattning med Ecsqvadronsoch ComptgnicChefers egna Cassör. jag tror att Riksens Ständers Revisorers vida och besvärja omfattning ej bör tröttas vid ändamålslösa öfversigter, och är äfvert öfvertygad att det säkerhet denna för Landtarméen så angelä;na Cassa nu äger, bestående deri: att ej lin på annat sätt beviljas, än litt de som bifallt dessa Lån, äro äfven ansvarige att balanc‘r ej få uppstå, skulle ge* norn förenämde ågård af Riksens Ständer försvinna.
Under det andra pensions-delegare vanligen bidrogo till pensions-kassorna med 2 procent af lönens belopp, skattade Tullverkets tjenstemän numera till sin pensions-inrättning med 3, 4 å 5 procent af lönen, utom den be - Ståls-Utskottets Utlåtande M 167. 23 stämda inträdes-afgiften, hvarförutan inrättningen erhölle inkomst genom innehållning af 3 procent å alla beslagare och åklagare tillkommande andelar uti konfiskationsoch bötesmål, äfvensom å auktionsoch kustchefs-procenter Dessa kassans inkomster, i förening med räntor å dess utlanta medel, hade icke desto mindre under en lång följd af år varit otillräckliga att betacka dess utgifter; i följd hvaraf inrättningen redan skulle varit upplöst, derest den för hvarje år uppkomna brist icke blifvit genom de af Kongl. Majt anvisade belopp ersatt. Endast för år 1855 hade pensions-inrättningen utan att begära något särskildt understöd af tullmedlen kunnat fullgöra sina åtagna förbindelser, men härtill hade 2:ne särskilda tillfälliga omständigheter bidragit, nemligen inbetalning af så kallad bottenpenning å hufvudsakligen betjente, enligt Kongl. Maj:ts nådiga stat den 9 Mars 1855, tillagd löne-förhöjning, och ett erhållet testamenteradt kapital af 5,637 R:dr 17 sk. 4 r.st. Banko; men dylika för kassan lyckliga omständigheter vore icke att för framtiden motse. För öfrigt vore orsakerna till pensions-inrättningens ekonomiska ställning att söka dels deruti, att den talrika kustoch gräns-bevakningen genom dess tjenstgöring ofta ådroge sig sådana lidanden, att deras lifstid förkortades, hvarigenom pensions-tagarnes antal ökades, dels ock numera deruti, att genom den fria tullagstiftning, som under sednare tider inlrädt, en betydlig minskning komme att ega rum i inrättningens extra inkomster af procenter å beslagareoch aktorats-arfvode, m. m.
Edith sprang, som man springer i drömmen, flämtande, fallande, dödsskrämd, med en förfärlig känsla af att ej komma ur stället. Alla slags känslor stormade öfver henne och gjorde henne så uppskakad, att hon trodde hon skulle dö. Ja, om en af de där karlarna lade sin hand på henne, visste hon, att hon skulle dö. När hon hunnit den öfversta terrassen och vågade se sig om, märkte hon, att karlarna stodo kvar på gatan och ej mer sågo åt henne. Då kastade hon sig ned på marken, alldeles maktlös. Men ansträngningen hade varit större, än hvad hon då kunde tåla. Hon kände hur något brast inom henne. Strax därpå forsade blod ut öfver hennes läppar. Hon blef funnen af jungfrurna, då de gingo hem från mjölkningen. Hon var då halft döende. För den gången återvanns hon åt lifvet, men det oaktadt vågade just ingen hoppas, att hon skulle få lefva länge. Hon kunde ej den dagen tala så mycket, att hon förmådde berätta på hvad sätt hon blifvit skrämd. Hade hon gjort det, är det ovisst om de främmande männen kommit lefvande från staden. Det gick dem i alla fall illa nog. Ty sedan Petter Nord kommit ut till dem igen och berättat, att Halfvorson ej var hemma, gingo de alla fyra i rätt god sämja ut genom tullen och sökte upp åt sig en solig backe, där de kunde sofva bort tiden, tills köpmannen hunne återvända. Men på eftermiddagen, då alla stadens män, som arbetat ute på fälten, kommo hem till staden igen, berättade kvinnorna för dem om sjåarnas besök, om deras hotande frågor i boden, där de köpt öl, och om hela deras utmanande framfärd. Kvinnorna öfverdrefvo och förstorade saken, ty de hade suttit hemma och skrämt upp sig hela eftermiddagen. Männen trodde sina hus och hem hotade. De beslöto att gripa fredsstörarna, fingo en behjärtad man till anförare, togo duktiga påkar med sig och drogo åstad. Nu blef det lif i staden. Kvinnorna kommo ut på sina trappor och skrämde upp hvarandra. Det var både hemskt och förväntningsfullt. Det dröjde ej lång stund, förrän fångstmännen vände åter med sitt byte. De hade dem alla fyra.
Betänk anderi. någondera partens missnöje, dyllke mål böra i laglig ordning Konungens Högste-Domstols pröfning kunna underställas. Jag bar förutsett det inkast, att ämnet kan anses utgöra en vigtig del af det under handläggning varande, visse Cömmitterade uppdrag, ne, Lag-avbetet. Men detta är af en omfattning att fordra mycken tid, hvaremot det aldrig är för tidigt, att med ali sorgfällighet omskansa personlig och Egendoms-rätt. Vördsamligen anhåller jag att detta Memorial måtte remitteras till Riksens Ständers Lag-Utskott, samt om tillstånd att det samma med Riks-Stånden communicera. L. A. Mannerheim Lika med Herr Friherre Mannerheim har Lag-XJtskottet, vid företagen pröfning af hvad, på sätt ofvan berördt är, blifvit föreslagit, ansett det icke vara förenligt med den i ali Lag grundade och antagne principe, att den, som ä~ ger del i någon sak, eller af dess utgång har nytta eller skada, må i de delar deraf, som blifva stridige, vara behörig att döma öfver sin och andras iätt.
P å Elins o c h mina egna vägnar får j a g tacka samtliga damerna f ö r den sanningskärlek, s o m ledde deras tunga, d å d e för Elin sammanställde m i g m e d den gråa damen, o c h jag kan försäkra dem, att vår tacksägelse icke är ironisk, ty j a g ser på min Elins ö g o n att hennes tro p å mig n u är så orubblig, s o m den har anledning att vara. Eller huru, Elin, tror d u på m i g? E n ande utan tro är ett bottenlöst haf. jämte 5 8: 8 n y h e t! andra STOCKHOLM. KURS ^ / •? i » 1 % FÖRF. TILL DEN I IDUN PÅGÅENDE, PRISBELÖNTA ROMANEN * HVIDEHUS » ££ |JJ Pris 1: 50. Vidare upplysningar å Massageinstitutet, Grefmagnigatan 18. Telefon: Österm. Frih Claes H. B. Cederström, (693) Sjukgymnast och massör. 3 J Nästan omedelbart ' färdigt för servering. J Drygast. BILLIGARE p r kilo än vissa andra firmor. Pekoe ä 5: 60 p r k g. Mindre aromrikt. U t m ä r k t hvardagste. Insänd 40 öre i frimärken, så erhålles prof af önskad sort. Santalmissionens Tedepot, Trievaldgränd 2, Stockholm. (VIN CHQISl POUR LES GOURMETS) " 1 C. J57. Specialitet: Garnerin gsartiklar till klädningar o. kappor. Eleganta JERNSÄNGAR Starkaste SÄNGKLÄDER Mjukaste FILTAR Modernaste Restauranter Agentur för Skandinavien, Finland o. Ryssland hos And. Rytoergf, Stockholm. Lådor ä / i fl. exp. äfven t i l l privatpersoner. n § UTSTÄLLN1NQSTVÅLAR: H yacinthe, H éliotrope, S yren \ m. f l. i THEA-ROS-PARPYM M. f l.
Om hon till exempel fått sofva längre på morgonen, hade Lilli icke genom hennes förvållande fallit ur vaggan. Tredje legodagen inträffade följande söndag. Emmi fick sin orlofssedel med tillsägelse att gå till kyrkbacken. Där var ofantligt mycket folk, både sådana som ville städsla tjänare och sådana som sökte tjänst. De stodo i stora flockar och tyktes alla ha vänner och bekanta, med hvilka de likasom slutit förbund. Emmi kände sig så öfvergifven och ensam. Hvem skulle vilja ha henne i sin tjänst, liten och oansenlig som hon var? Hon stod vid kyrkväggen med sin orlofssedel och väntade. Husbönder och värdinnor gingo i kors och tvärs förbi, men ingen såg ens på henne. Icke långt ifrån henne sutto några unga karlar på kyrktrappan. Hör du flicka, kom hit, ropade en af dem till henne. De andra skrattade och hviskade sins emellan. Kom nu bara, seså, hvad funderar du på? Kom och sätt dig här med oss. Emmi rodnade och gick litet längre bort. I detsamma mötte hon en herre och en fru. Kanske var det ändå inte riktigt herrskap, eftersom frun hade duk på hufvudet och herrns kläder voro mycket slitna. Men den där, sade herrn, pekande med sin käpp på Emmi. Hon kan väl inte ha stora anspråk. Eller huru? Jag är nöjd med hvad herrskapet vill ge, svarade Emmi sakta. Ett svagt hopp vaknade inom henne. Hvad gör man med en sådan? Månne hon ens orkar bära en vattenså? Det kan jag nog. Och kan du tvätta byke? Nog har jag gjort det också. Vi taga henne; hon ser hygglig och stillsam ut, sade herrn. Men frun tvekade ännu. Kanske är hon sjuklig, eftersom hon är så mager. Emmi tänkte på sina fötter, men vågade ingenting säga af fruktan att herrskapet då genast skulle kassera henne. Är du sjuklig? frågade herrn, betraktande orlofssedeln, som han tagit ur Emmis hand. Nej, hviskade Emmi. Hon beslöt inom sig att aldrig beklaga sig, om än hennes fötter värkte huru mycket som hälst.