Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Då nu, enligt hvad Bilsets Ständer inhemta!, sådana insamlingar som de ifrågavarande mångenstädes i riket kommit ur bruk. men på andra ställen deremot ansetts icke kunna uraktlåtas, så länge stadgande!) derom finnas i författningar, som ej blifvit upphäfda, samt det behof, sorn, enligt hvad ofvan anförda Kongl. Bref utvisa, framkallat föreskrifter i berörda hänseende, numera icke förefinnes, sedan lasarettens bestånd blifvit oberoende af dessa frivilliga sammanskott, de der icke uppgå till betydligare belopp, — få Bikets Ständer, med anmälan, att Rikets Ständer anse de föreskrifter, hvilka äldre författningar innehålla om insamling vid bröllop och barndop af frivilliga gåfvor, icke vidale böra bibehållas, härmed i underdånighet anhålla, att E. K. Majit täcktes genom nådig Kungörelse upphäfva ifrågavarande föreskrifter. Bikets Ständer framhärda etc. Stockholm den 26 Mars 1866. E&fieditions* Utskottets Förstag till underd. Skrifvelse. iV:o 37 7 Vo Ht. Uppläst och goiikändt hos Kidd. och Adeln den 26 Mars 1866. Preste-Ståndet den 28 Borgare-Ståndet den 28 Bonde-Ståndet den 7 April — Rikets Stäriders underdåniga Skrifvelse, angående kurhusa fgift ens utgörande. (Bevillnings-litskoltets Betänkande N:o 5.) S, A. K. 1 öfverensstämmelse med Rikets Ständers vid sednaste riksdag fattade beslut, hat E. K.
S. D. Föredrogs å nyo och lades till handlingarne Stats.Utskottets Utlåtanden : N:o g5, i anledning af den hos Vällofl.' Borgare-Ståndet gjorda anmärkning vid redactionen af slutmeningen uti Utskottets Betänkande, N Dumralhs till Utskottet ställda ansökning om bestämmande af en viss tid , efter hvars förlopp, den uti Sökandens här i Stockholm belägna fasta Egendom Riksgälds-Contoiret beviljade inteckning, till säkerhet för meddelad förnyelse af en förkommen , a£ nämnde Contoir på Vexel-Banken utgifven, Assignation, måtte till all kraft och verkan upphöra; N:o g4, i anledning af de hos Vällofl. Sorgare-Ståndet gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande, N:o 65 , angående åtskilliga, genom Kongl, Majus Nådiga remis» Prot. Utdrag den 21 April 1829. 77 ser till Rikets Ständer öfverlemnade, Svenska Medborgares reclamationer för lidna förluster genom Skepps»uppbiingningar; samt N:o 97, ofver de hos Ridderskapet och Ådeln gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande, N:o 41, i anledning af ett af Herr Uandtmarskalken samt Herrar Talmän. ren upprättadt och till Utskottet ingifvet förslag till sä väl Herr Uandtmarskalkens och Talmännens Representations-kostnad, som till utgifter för Riks-Ståndens Cancelliet och Klubbar. o S. D. Återremitterades, vid förnyad föredragning, på grund af deremot gjorda anmärkningar, Allmänna Besvärsoch Oeconomie-Utskottets Betänkande, N:o 84, i anledning af väckta Motioner, rörande Forväsendet samt Gästgifveri-skjutsanstalterne, S, D. Stats-Utskottets Utlåtanden: N:o 98, 1 anledning af anmärkningar vid Betänkandet, N:o 42, rörande indragning af all mathållning vid den så kallade Jjandtmarskalks-Klubben, samt om förminskning i Statens utgifter för Klubbinrättningarne, och 78 Pratt Utdrag deri 21 April i8j<).
Utsk. har sönderdelat den i tvenne classer, hvarje dass röstande för sig. I den ena classen tillsätter Adeln i och för sin fasta förmögenhet 26 representanter af de 50 Ståndet tillkommer. Den andra classen deremot innesluter personlighetens representation, och i tillskapandet af denna dass framstår förslagets grundidé. På ståndsprincipen grundar Utsk. sitt förslag, säger det, och likväl tilldelas icke Adelsmannen såsom sådan större rösträtt än den lägsta embetsman. Man talar om häfdens anspråk, och denna häfd får dock vika, denna Adelns urgamla rätt skattas dock mindre, än den ynglings, hvilken nyss påklädt sig epaulelten. Adeln, som nn inhafver i af representationen, får åtnöja sig med 1lB:dd, och i det lediga rummet framskjutes embetsmannen, för att på statens ledning kunna utöfva ett dubbelt inflytande. Fåfängt må man invända, att här honom icke såsom blott embetsman tillkommer någon representationsrätt, att bans rättighet endast på adelsdiplomet grundas. Detta är väl sant, men detta diplom är endast hans inträdespollet, och inkommen, uppträder han som Herre och den rätta Herren förvandlas till hans underordnade. Denna röle spelar embetsmannen i detta Stånd. I det femte ståndet, likaledes i classer fördeldt, herrskar äfven embetsmannen i samma proportion, och då man kan anse gifvet, att uti den för dessa båda Den 10 Mars f. m. 51 Ständ särskilda fastighetsclass, hviken inom sig sluter så många f. d. embetsman, åtminstone tvenne af de för hvarje Stånd valda representanter, skola ledas af mångårig vana och förkärlek, styrer sålunda bureaucratien dessa tvenne Stånd. Alt utöfva ett öfvermäktig! inflytande på representationen behöfves nu endast medhåll ifrån ett tredje Stånd och delta torde man lätteligen af PresteSt. kunna påräkna.
2:0 att den fjérdedel, nedantill åt höger, hvarå naranteckningarne befinnas, och hvilken, genom olikheten i det så kallade fina trycket, utvisar, ensam för sig, sedelns rälta valeur, inlöses, då denna fjerdedel är fullständig och sammanhängande, utan att afseende göres å de stycken af andra sedlar, som dervid må finnas bifogade; 3:o alt om, på denna fjerdedel, antingen båda namnen eller fina trycket saknas, eller om delar af någotdera, eller af dem alla, blifvit från det qvarvarande skiljda och icke kunna företes, sedeln likafullt är antaglig, enligt sin rätta valeur, så vida då det öfriga utaf en sådan sedel, eller åtminstone det återstående af dess nedre hälft, är helt och sammanhängande; 4:o att deremot sådana hopfogade ofullständiga bitar, af hvilka ingendera för sig är inlösningsbar, ej kunna, genom blotta sammanklistringen, vinna ett eljest saknadt värde, och på sådan grund ovilkorligen måste casseras. Och bör, vid tillämpningen af dessa stadganden, för öfrigt ej lemnäs utan uppmärksamhet, huruvida, af en sedels utseende och beskaffenhet, skulle kunna förmodas, att den antingen med föresats blifvit stympad, för att på ett svekfullt sätt bereda vinst genom dubbel inlösen, eller ock visar sig, att det ofullständiga skick, hvari den befinnes, blifvit endast genom tillfälliga händelser eller nötning förorsakadt; så att, i förra fallet, ett strängare, men i det senare, ett lindrigare behand^ lingssätt må kunna ega rum. Göras åter hos Commissariatet eller Fullmägtige ansökningar om ersättning för sådana sedlar, hvilka genom olyckshändelser blifvit till den grad stympade och skadade, att deras infriande icke kan, enligt ofvanintagne grunder, medgifvas; så att bifall eller afslag beror, icke af sjelfva sedlarnes granskning, utan på undersökning och pröfning af serskilde skäl och omständigheter; då skola djdika ansökningar hvila till en kommande Riksdag, och till BancoUtskottets afgörande öfverlemnas.
Krån Preste-Ståndet har* den 17 näsllidne Februarii, och från Ridderskapet och Adelil, den 9 dennes, Constitutions-Utskottels Memorial, N:o 53, med förslag lill Grundlags - Consdtut.-Utslu Memorial, N;o y5* 3 bestämmelser om Lagtima Riksdagars återkomst hvart femte Sr, om Urtima Riksdagars föremål och om tiden för Lagtima Riksdags fortfarande, blifvit återremitteradt, på grund af åtskilliga för hvarje Stånds gemensamma tankar förklarade anmärkningar, nemligen; af Preste-Ståndet: 1:0 att ny Riksdagstid icke ovilkorligen må beräknas från föregående Riksdags början, och 2:0 att Ständerna må ega begära prolongation af Riksdag, en, högst t vänne månader, hvarefter Kongl. Maj:t Rikets Ständer åtskilje; samt af Ridderskapet och Adeln: 1:0 att, vid slutet af 49 RegeringsFormen må tilläggas följande mening: vid Urtima Riksdag öfverlägga och heslute Rikets Ständer blott om de ärenden, som Konungen sjelf framställer , men hvilka ej må sträcka sig till Grundlagsändringars föreslående eller afgörande; 2:0 att, vid slutet af 53 §. RegerinesFormen må tilläggas orden: alla dessa Utskott bära äfven vid Urtima Riksdag väljas, men skola ej, utan så vidt det för handläggningen af Konungens Propositioner olifver nödigt, sättas i verksamhet; 3:o att, vid slutet af 109 § RegeringsFormen må tilläggas orden:
StatsUtskottets Memorial angående Krono Upbördens verkställande. Sedan Kongl. Maj:t, under den 10 sistl. October, i anseende till den genom inträfFade händelser upkomne förlägenhet i allmänna Penningerörelsen, som föranledt Rikets Ständers sammankallande, funnit godt i Nåder förordna, att StatsUtsÅ. Betan/tanden. ■5 Upbörden af detta års Kronoutskylder skulle tills vidare och intill dess annorlunda stadgades, inställas; så har StatsUtskottet ansett detta utgöra ett ämne för dess åtgärd, ej mindre i afseende derå, att Statsoch RiksgäldsWerken för Deras behof icke länge kunna umbära de vid denne tiden påräknade och vanligen ingående intraderne för Aret, utan att brist i tillgångarne för utgifterne skulle upstå, än ock i betragtande af de olägenheter, som för den skattskyldige i allmänhet kunna följa om med upbärandet af detta års utskylder upskjutes, så att de och nästa års skatter för nära hvarandra eller till större del under ett och samma år komma att utfordras. Och har, vid öfvervägande häraf, Utskottet jemväl funnit-, att, om för närvarande uti några orter, hvarest DiscontWerkens Assignationer till betydligare del varit gångbare, svårighet kan möta vid KronoUtskyldernes afbördande, lärer deremot i de fleste, pågot sådant hinder sig ej förete för erläggande efter hand af hvad sorn bör utgå, utan synes fast heldre Upbördens företagande vid nästa Ars början för den skattskyldige, hvars inkomst eller arbetsförtjenst vid denne tiden är samlad eller ingår, snarare bereda en lättnad vid Skatternes utgörande, enär derigenom förekom mes att tillgångarne, under ytterligare upskof härmed, för mellankommande behof eller annorlunda användas; hvarförutan Upbördens behöriga verkställande och redovisning, utan sammanblandning med ett kommande års intrader jemväl sjnes sådant fordra. .6 StatsUtsti. Betan&anden. StatsUtskottet får pä desse grunder till Riksens Höglofl.
Sedan uti underdånig skrifvelse af den 14 Mars 1863 Rikets sednast församlade Ständer, med anmälan, att Rikets Ständer ansågo tidpunkten vara inne att utvidga qvinnans rätt till anställning i det allmännas tjenst och att Rikets Ständer hade sig bekant, det qvinnor i andra länder med fördel användas vid telegrafanstalter, postexpeditioner med flera dylika inrättningar, hos Eders Kongl. Maj:t anhållit, det Eders Kongl. Majit täcktes vidtaga åtgärder, hvarigenom tillfälle bereddes qvinna att erhålla anställning i sådan tjenstebefattning, som kunde för henne vara passande, och till hvars skötande hon visade sig ega erforderliga kunskaper och skicklighet; så har, enligt hvad Rikets Ständer inhemtat, Eders Kongl. Majit, vid pröfning af en utaf enskild qvinna gjord underdånig ansökning att varda i Telegrafverkets tjenst anställd, och i sammanhang dermed af Rikéts Ständers under tiden inkomna underdåniga skrifvelse, medelst nådigt beslut den 10 Juli 1863 förklarat, det Eders Kongl. Majit icke funnit skäl frångå den af Eders Kongl. Majit förut biträdda mening, att en dylik anställning af qvinna icke är i allmänhet lämplig eller med telegrafverkets sanna fördel öfverensstämmande; men att, enär särskilda förhållanden någon gång torde förekomma, då undantag från nämnda regel skulle kunna utan olägenhet medgifvas, såsom t. ex. ifall hustru eller syster till telegraftjensteman anställdes vid station, der mannen eller brödren voro tjenstgörande och der således icke någon svårighet för besörjandet af de utom stationen förefallande tjenstegöromålen torde förefinnas, Eders Kongl. Majit, för att under dylika förhållanden icke göra en qvinnas anställande omöjligt, funnit skäligt för - Expeditions-Ut.skottets Förslag till llikets Ständers und.
Har skola de finna ledning också för de iakttagelser af lifvets skuggsidor, ' som mdstc göras om, de vilja vara de unga till nagon verklig hjelp, har också anvisning till de pligter, som åligga dem gent emot de frestade, de fallna, de förorättade af sitt eget kön. Lyckliga d e äktenskap, lyckliga barnen i d e hem, der man och hustru, fader och moder tillsammans kunna bereda sig att på dessa områden verka för sina barn. Öppet bref till Dagny. Fran Toini Topelius. Helsingfors, Febr. g i g r a rader i sign. Esseldes artikel tzrhete och &amp; rotik i ciecemberhäftet af Dagny hafva gifvit oss anledning att uttala en länge hyst undran. Allt sedan Orestes ' och Pylades ', de grekiska ynglingarnes dagar, har manlig vänskap aktats högt, besjungits af skalderna som lifvets krydda och utgjort grundmotivet för mangen framstäende författares skildringar. Men fåfängt spira vi i äldre och nyare tiders literatur Der densamma viden skynit af samina aktning för qz~ii~~zozvinskap. rörts, har det skett i förbigaende, stundom med dold satir, stundom med öppet misstroende. oOss veterligen har den aldrig utgjort hufvudämnet för en mera djupgående psykologisk skildring. Orsaken härtill torde kunna sökas dels i vissa tvifvel om ~iziij&amp; heten af en stark och varaktig sympati mellan qvinnor, dels i fruktan för ett ämne, som, med och utan skal, hittills varit utsatt för förlöjligande. I hvartdera fallet bevisar detta en nerlsiittande om ock grundad misstro till halten af qvincans känslor. Och vi medgifva, att qvinnovanskapen blott zntdantq-szis varit hvad den bör och kan vara; att den flutit pil ytan af lifvet, men dunstat bort i dess hetta och tunga; att en öfverspiind känsla stundom piitryckt densamma en prägel, motbjudande för sunda naturer.
Uti nu ifrågavarande lag har emellertid detta stadgande sin rätta plats; och af sådan anledning hafva Rikets Ständer föreslagit dess återflyttning. I öfriga delar hafva Rikets Ständer ej funnit skäl att afvika från hvad nu är stadgadt i 1818 års intecknings-fÖrordiiiiig, jemförd med Kongl, kungörelsen den 18 December 1823, angående rätta förståndet af 1 mom. i 12 § och ändring i 24 § af berörde förordning, och Kongl, kungörelsen den 30* Maj 1835, angående förändrad, lydelse af samma förordnings 16 §, ehuru Rikets Ständer, enligt hvad ofvan antydt är, ansett nödigt verkställa förändringar i redaktionen af åtskilliga bland dessa stadganden, i ändamål att åt desamma gifva den klarhet och bestämdhet, som äro oeftergiflig» vilkor i all lag. Rikets Ständer hafva alltså, uppå de här ofvan underd.st anförde grunder, för sin del antagit följande Förordning angående inteckning i fast egendom. Med ändring af'7 kap. rättegångs-balken och Kongl förordningen den 13 Juli 1818, med deri genom Kongl, kungörelserna den 18 December 1823’ och 30 Maj 1835 gjorda tillägg och förändringar, samt med undänrödjande af 3 §' i Kongl, förordningen den 9 November 1844, angående vissa föränd drade föreskrifter i afseende på lagfart och nyttjande-rätts inteckning, så vidt densamma ej har afseende ä nyttjande-rätts inteckning, kommer förstnämnde kapitel att erhålla följande lydelse: 1 §. Vill man till säkerhet för fordran erhålla inteckning i fast egendom; söke det hos den Rätt, hvarunder egendomen lyder, och lägge då in skuldebref eller annan handling, hvarå fordran grundas.. Rätten läte brefvet eller handlingen, eller den del deraf, sorn till grund för ansökningen åberopas, offentligen uppläsas; och i protokollet införas. 2 §. Ej må inteckning i egendom å landet sökas, utan å lagtima ting. 3 §.. Ilar gäldenär i skuldebref eller annan handling samtyckt, att in - Expeditions-V tskottets Förslag till und.
Sl. således ett belopp af 12,480 r:dr årligen anvisas att för behofvet af K. M. disponeras.” Uti den tind. skrifvelse, hvaruti R. St. besvarade nyssberörde nåd. propos., yttrade R. St. att, ”i likhet med hvad E. K. M. nådigsl föreslagit, hafva R. St. å elementar-läroverkens stat uppfört 12,480 r:dr årligen, alt af E. K. M. i nåder disponeras till eremiti-löner för gymnasiioch skole-lärare inom rikets stift och Slockholm.” Häraf torde R. o. Ad. finna, att förhållandet med detta anslag är helt annorlunda, än med de anslag till universiteten, som äro uppförda å 9:de hufvudtiteln eller allmänna indragningsstaten. Ty de besparingar, som uppstå på anslagen under 9:de hufvudtiteln skola blifva en behållning för statsverket, hvaremot enligt K. M:s beslut vid flere tillfällen, utaf de reserverade besparingarne å ifrågavar. anslag medel anvisats lill hjelp åt skolelärarnes vikarier. Jag anhåller af dessa skäl om återremiss och tillstyrker StatsUlsk. alt låta med detta anslag få förblifva på samma sätt, som vid förra riksdrn beslöts, och att således någon öfverflyltning från den 8:de till den 9:de hufvudtiteln icke måtte ske. R. o. Ad. ansåg de emot förevar, punkt gjorde anmärkn:r föranleda till återremiss. 26, 27, 28, 29, 30 och 31 punklerne. R. o. Ad. biföll hvad Utsk. i dessa punkter yttrat och hemställt. 32 punkten. Frih. Cederström, Claes Rud., anförde dels mundtligen dels skriftligen: Jag anhåller vördsammast, att få underställa R. o. Adis pröfning följande korta framställning. Gymnasliska oentral-instilutet, har fått alla sina föregide statsanslag med afseende på militäroch pedagogisk gymnastik. Det nu ifrågavar. afser ock samma ändamål.
Af Tillförordnade Siats - Secreteraren upp. lästes i underdånighet till justering det på Kongl, Majit Nådiga befallning författade Förslag till Proposition till Rikets Ständer, angående i de nu gällande föreskrifter om Arrende-Spannmålens utgörande af Kungsgårdar samt derunder lydande Hemman och Lägenheter. Kongl. Maj.t, som på Stats-Rådels nu närvarande Ledamöters underdåniga tillstyrkande behagade detta förslag i Nåder gilla, befalte* att Dess Nådiga Proposition i enlighet dermed , skulle till Rikets Ständer, på vanligt sätt, öfverlemnäs, Ex Protocollo J. 13. Berndes. Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Riksens Ständer, angående ändring utaf nu gällande föreskrifter om ArrendeSpannemålens utgörande af Kungs-Gårdar samt derunder lydande Hemman och Lägenheter. Gifven Stockholms Slott den 18 jfanuarii 1823• I anledning af de flere utaf Arrendatorer af Kungs-Gårdar samt dertill hörande Hemman och Lägenheter hos Kongl. Majit, under de sednare åren gjorde ansökningar, att, emot hvad för hvarje år blifvit för dem föreskrifvit, få deras Arrende-Spannemål delsmed penningar utgöra,dels in natura lefverera, har Kongl. Majits uppmärksamhet blifvit fastad derå, att den rättighet, sam i de utfärdade Arrende-Contracterne om denna Kronans egendom blifvit Henne med anledning af För. Betänk, om Arrende-Spannemälens utgörande. 2*7 fattningarne, förbehållen, att nemligen för hvarje år utfordra det bestämda Spannemål s-Arrendet, antingen in natura, eller med Penningar efter Markegångspris, hvilketdera Kronan hälst ville, icke syntes med billighet och en nödig omtanka för Arrendatorernes bestånd vara förenlig.
Sl. såväl medgäfvo de allmänna besparingarnes användande lili uppgifne behof, samt derjemte biföllo de anordningar och särskilda anslag, som för beväringsmanskapets utredning och beklädnad voro ifrägastallde, — någon tillökning derutöfver å anslaget för utrednings-afd:s behof icke borde begäras. Jemte det jag i öfrigt hänvisar till, och i alla delar instämmer uti Hr von Troils, S., sakrika och högst förtjenstfulla reservation vid StatsUtsk:s ifrågavar. utlät., fotad på de officiella uppgifter, krigscolhm honom meddelat, reserverar jag min rätt alt fä vidare yttra mig i frågan, då de sammansatta Utsk:n inkommit med sitt betänk., men yrkar emellertid att ingen nedprutning må å det ifrågavar. anslaget för arméens materiel äga rum, i hvilket afseende jag vördsammast anhåller om och tillstyrker återremiss, och att detta mitt vördsamma anförande meddelas det II. Utsk. Hr Lefrén: Då 12:te och 21:sta punkterne voro under öfverläggning, hörde jag icke annat än, att beslut borde fattas, ronde den 22:dra punkten. Jag önskar således, att mitt berörda anförande mätte hänföras till den 22:dra punkten. R. o. Ad. ansåg de emot förevar, punkt gjorde anmärkmr föranleda till densammas återremitterande. 23:dje punkten, angtde anslaget till lifmundering för indelda arméen samt dera uppkommande besparingars användande. Utsk:s hemställan i denna punkt bifölls. 24:de punkten, ang:de nedsättning af stats-anslaget för saltpeter-uppköp. Frih. Peyron: Genom saknade upplysningar, lärer här ett misstag skett. Utsk. anser det årliga Statsbidraget kunna minskas med en summa, ungefärligen motsvarande en lågt beräknad ränta d fondens återstående kapitalbehållning, och hemställer alitsa: ”att stats-anslaget för saltpeter-uppköp må i den blifvande nya riks-staten nedsättas till 180,000 r:dr.”
Emot Ufskts under lit. b i samma punkt lemnade yttrande får jag göra den anmärkning, att då minsta sedelvalören i i>:co-r:drssed!ar nu utgör 2 r:dr b:co, det synes mig alldeles öfverflödigt att i något fall minska detta belopp. Den vigtiga princip, som fordras, att banker icke böra utgifva alltför små noter, svenes mig lika litet böra förbises som hvarje annan; och jag skulle anse för alldeles olämpligt, att detta förbiseende sträckte sig ända derhän, att till och med fälla noterna under brcosedlatnas nuvar. minsta belopp i r:dr. Gr. Liljencrantz tilläde derefter muntligen: Man har sagt, att det vore beqvämt för resande, om småsedlarna bibehölles; men folket reser ganska litet, och de, som resa, kunna gerna medföra en påse silfvermynt. I alla fall, om man jemnför skiljemyntets och småsedlarnas cubikinnehåll, tror jag, alt det sednare blir större. Frih. Stjernstedt, Jac. Theod., uppläste följande: Då Utsk. insett och medgifvit, att Banken bör upphöra med utgifvande af sedlar å mindre valörer än 5 gånger den blifvande myntenheten, hade jag hoppats och väntat i följd af den berömliga conseqvens, som i öfrigt genomgår hela Utsk:s betänk., att Utsk. äfven i detta fall skulle hafva föreslagit Utvägar, som hastigare och säkrare ledde till det erkändt riktiga målet. Jag befarar, att, om under loppet af innevar. och nästa år sedlar å skillingtal fortfarande få tillverkas och utgifvas, det lätteligen kan inträffa, att vid nästa Ständers sammanträde en mängd af dessa sedlar ännu kunna bibehålla sig i rörelsen, och erfarenheten har mer än en gång lärt, alt om det, som i princip erkännes för riktigt, men som ej lyckas att genast göra sig gällande, oftast får ännu svårare att sedermera göra det.
hållna hos Högloflige Hillder,skåpet och Adeln, vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, Åren 1828, 1829 och 1830. Sextionäetreäje Häftet. STOCKHOLM. Tryckte hos Johan Hörberg, i835. ■ r; * T 4 » ■ Måndagen d. 22 Februari i83o. Plenum klockan half till xo Förmiddagen. tJans Excellence Herr Grefven celi LandtMarskalken tillkännagaf, att då Hans Excellence, jemte de öfrige RiksStåndens Herrar Talmän, i går eftermiddag hos Kongl. Majit i underdånighet anhållit om Riksdagens förlängande, i anseende till de flere ännu oafslutade vigliga ärender, hade Kongl. Maj:t täckts, med bifall dertill, utsätta Riksdagens slut till den i5 nästkommande Mars. Upplästes till justering och godkändes följande ExpeditionsUtskottets insände Förslag till Rikets Ständers underdånige skrifvelser till Kongl. Majit: N:o 388. Med förslag till ändringar vid Kongl. Majits förnyade Seglationsordning af den 21 Juli 1825. Angående Postinrättningen i Riket. Angående Författnings vidtagande, lill förekommande af den skada, som Tiondegifvare tillfogas genom obehörigt dröjsmål med grödans räknande. 4 Den 22 Februarii f. m. N:o 391. Angående Löfås Silfververk. Angående betäckande af den brist, som möjligen kan uppkomma uti de beräknade tillgångarne för anslag, sorn vid denna Riksdag blifvit beviljade. Angående frågan om hyresfritt begagnande af GeneralAssistanceContoirets bus för en blifvande LombardLånerörelse i Hufvudstaden. N:o 394* Angående verkställd revision af Statsverkets räkenskaper och förvaltning för år 1826. Angående förklaring öfver Kongl. Brefven d. 17 Febr. ij42 oc^ den 26 April 1776 rörande Bankens forum i Concoursmål.