Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
Yinner Nej, antages till contra-proposition Ridderskapets och Adelns beslut, aLt för ifrågavarande arbete anvisas 10,266 R:dr 32 sk., med öfverlemnande åt Kongl. Maj:t att bestämma, huruvida nämnde summa bör i sin helhet eller till större eller mindre del utgå såsom län eller såsom anslag utan återbetalnings-skyldighet. Derefter voteras i hufvudsaken sålunda: Den, som gillar Stats-Utskottets af Borgare-Ståndet bifallna hemställan, att till upprensning af Slångan beviljas ett lån af 15,4°o R:dr, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, (i:a alternativet) godkännes Bonde-Ståndets beslut (se ofvan). (21a alternativet) godkännes Ridderskapets och Adelns beslut (se ofvan Stats-Utshottets Memorial, N’.o 4 90. 27 Skulle åter Bonde-Ståndet antaga förut omförmälde inbjudning, förfaller votering om contra-proposition, som då kommer att utgöras af Ridderskapets och Adelns beslut. I sådant fall erfordras ej votering om låne-vilkoren; men vidblifver Bonde-Ståndet sitt beslut, lärer sådan få anställas, enligt följande proposition: Den, som vill, att det lån, som till Stångåns upprensning meddelas, på sätt Stats-Utskottet föreslagit, utgår emot de vilkor, som i allmänhet blifva gällande för de vid Extra Stats-regleringen till vissa odlings-företag anvisade låne-bidrag, voterar Ja; den, det ej vill, voterar Nej. Vinner Nej, kommer lånet att utgå emot följande vilkor: att återbetalning skall ske inom 10 år; alt lånet blifver räntefritt de 3 första åren och sedan löper med 3 procents årlig ränta; samt att capital-afbetalning vidtager först efter 4 år och utgår sedermera med f:del årligenj, då räntan med hvarje capital-afbetalning försvinner. 23:o.
Herr Klingstedt, Gustaf Fredrik: uti ett bilagdt anförande, med hufvudsakligt instämmande uti förbemälde motion, föreslagit, om icke, till undvikande af nya Stats-arvslag, det ifrågaställde understödet kunde, i den mon tillgångarne sådant medgifva, utgå ifrån den fond, som, efter Norrska kriget, blifvit beviljad för de Tjenstemän, hvilka i detta krig deltogo. Utskottet delar visserligen den af Motionairen yttrade åsigt, att de af f. d. Finska Arméens Officerare, hvilka här qvarstannat, mätte erhålla ett, efter Statens tillgångar samt öfrige omständigheter lämpadt, årligt understöd, men enär Kongl. Majit, som bättre, än Rikets Ständer, är i tillfälle utröna de serskilda förhållanden, som härvid böra komma i betrak - Stats-Ut skottets Utlåtande N'.o 8g. i? tande och derefter lämpa det årliga understödet, icke till Rikets Ständer, rörande ifrågavarande ämne, gjort någon framställning; så, och med afseende i öfrigt å det outredda skick, hvari motionen befinnes, i det att de deruti omnämnde Officerares och Under-officerares möjligen olika vilkor icke blifvit uppgifne, anser Utskottet sig af sådana skäl, icke kunna i berörde motion tillstyrka bifall. 10:0 Genom Nådig Proposition till Stats-Utskottet, aflåten den 8 Februarii innevarande år, har Kongl. Majit föreslagit, att de pensioner, sorn blifvit tillägde f. d. Directeurerne vid Eskilstuna Fristad, Öfverste-Lieutenanten E. Nordewall med 5oo R:dr samt Öfversten J. A. Palm med 900 R:dr, må ä Allmänna Indragnings-staten öfverflyltas. Enligt livad den Nådiga Propositionen (införd i 1 Sami. r Affi.
Herr Hjerta här önskat, att det Stadgande härvid skulle i Författningen intagas: ”det i och för Contract erlagd Chartse-afgift endast gäller för lika lid, som samma Contract;” men Utskottet får härom endast åberopa den i Författ - Bevillnings-Utskottets Utlåtande JY.o 2g. 9 nings-förslaget intagna nya redaction, hvilken synes Utskottet tillräckligt bestämd, och äfven emot det af Herr Hjerta sökta ändamål svarande. 3. <$*. g Mom. Den inom Höglofl. Ridderskapet och Adeln gjorda anmärkning om onödigheten af den i detta Mom. intagna förklaring, kan Utskottet icke godkänna, då erfarenheten visat, att åtal, i afseende härpå, verkligen egt rum; — ett missbruk, hvilket skäligen bör förebyggas genom denna i sig sjelf alldeles oskadliga förklaring. En Ledamot af Höglofl. Ridderskapet och Adeln har för öfrigt, med åberopad anledning utaf Herr af Rolens Reservation, yrkat, att Chartor å hela ark icke borde fä nyttjas till beläggning; men då tillgång på behöfliga Beläggnings-chartor icke alltid finnes i Landsorterna, och stadgandet om Chartering, vid ansvar, är ovilkorligt, bar Utskottet icke trott det med ett billigt afseende på dessa omständigheter förenligt, att, i författningen härom, intaga någon bestämd föreskrift, helst de omtalde missbruken högst sällan torde förekomma. 10 Bevillnings-Vtskottets Utlåtande N.o 2g. 4• §• 1 Morn. Utskottet får härmed först anmäla, att, på förekommen anledning, det Tull-District-Chefs-Embetet är en myndighet, hvarest Charlering kommer i fråga, Utskottet funnit detta Embete böra införas bland dem, som uppräknas i 4;de Afdelningen, Ader. Af Herr Lindqvist har hos Väiiofl.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, förklarade härefter, att, sedan R. o. Ad. nu yrkat den propos., H. Ex. redan, på anförda skäl, yttrat sig vara af grundlagarna förhindrad att meddela, II. Ex. förklarade öfverläggningen hvilande; kommande målet att, jemlikt 55 § Riksd.Ordn., förvisas till Constit.Utsk. II. Ex. hemställde derjemte, om Ståndet behagade ålägga sistnämnde Utsk. att, inom åtta dagar efter af målet erhållen del, med utlåt, i ämnet inkomma. Ropades ja, men Gr. Cronhjelm anmälde sig och yttrade: I det skick, saken nu kommit, och då Constit.Utsk. skulle komma att döma i egen sak, fruktar jag, att Constit.- Utsk. är jäfvigt; och då detsamma beslår af flera jurister, befarar jag, att Utsk. skall jäfva sig, och att följaktligen den korta tid, Ilr Landtm, föreslagit, inom hvilken det borde inkomma med svar, icke är tillräcklig. Frih. Boye: Jag ser med ledsnad, att en anmärkn. blifvit gjord, som möjligen kunde leda till upprifvande af allmänna ordningen. Jag tror, att Constit.ULsk. hvarken kan eller bör jäfva sig. Till ordföranden i Constit.Utsk. öfverlemnar jag att afgöra, huruvida han kan anse sig jäfvig på grund af den mer eller mindre del, han tagit i discussionen. De öfriga Constit.Utsk:s ledamöter kunna icke anse sig jäfviga, om icke Hr Cederschjöld. Jag anhåller således, att Hr Gr. o. Landtm., utan afseende på det gjorda inkastet, måtte vidblifva den framställda propos., hvartill jag svarar ja. Den 3o Juni e. m. Frih. Ehrenborgh: Frih. Boyes till mig ställda fråga skall jag i Constit.TJtsk. behörigen besvara. Gr. Cronhjelm:
Härvid hafva Revisorerne endast velat fästa uppmärksamheten å den skillnad, sorn förefinnes i afseende å utspisnings-kostnaden vid åtskilliga fängelser, synnerligast som det förekommit anmärkningsvärd!, att denna kostnad uppgått till så högst olika belopp vid fängelser, som äro hvarandra helt nära belägna, såsom förhållandet varit vid fängelserna i Warberg och å Ny-Elfsborg, der kostnaden utgjort å förra stället 52 R:dr 21 sk. 5 rst. och å det sednare 81 R:dr 35 sk. 9 rst, per år, helst det vill synas, som skulle erforderliga proviant-artiklar för dessa båda ställen kunna hafva betingats till nära nog enahanda pris. Revisorerne hafva jemväl låtit uppgöra bilagde tabell, utvisande de belopp, sorn för fångars transporterande i länen blifvit under revisions-året utbetaldte: Ransakningsfånge i länsoch krono-cellfångelserna: Ostergötlands dito 93: 21. 7. per medium 116: 12. — Ransakning sfånge i länsoch krono-gemensamhetsfängelserna: 5. per medium 104: 26. 5. — 124 Häraf synes, att transportkostnaden, som för ransakningsfånge i länsoch krono-gemensamhetstangelser i medeltal för året utgjort 104 R:dr 26 sk 5 rst. och för dylik fånge i länsoch krono-céllfängelserna uppgått till 116 R:dr 12 sk., är en för fång vårds-anslaget ganska kännbar utgift, deruti likväl, så länge nuvarande föreskrifter angående fångars transporterande äro gällande, svårligen någon minskning lärer vara att förvänta, hvilket likväl vore önskligt. § 6.
Nådiga författning och dels af ett möjligen saknadt lägligare tillfälle, härutinnan åsidosatt deras åliggande; saint att förlusten af denna ersättning skulle blifva ganska känbar för personer, emot hvilka i öfrigt ingenting är att anmärka; så, och enär den besparing, som vid Räkenskapernas afslutande för åren 1813 och I813 härigenom uppkommit, är, likmätigt föreskrifterna om Stats-Verkets förvaltning , påräknad för andra behof, samt nytt anslag fordras, om desse löningstagare ej skola komma i saknad af denna deras ersättning; hafva Riksens Ständer, då de denna ersättning beviljat, tillika beslutit, aU till beinälte löningstagares godtgörande ifrågavande summa 633 R:dr 32 sk. 3 r. i den framdeles till afgifvande Einance-planen tillgång skall uppgifvas i sammanhang med de poster, som i öfrigt kunna anslås , att blott för en gång utbetalas. Rikaens Ständer framhärda med djup undersåtlig vördnad, trohet och nit Stormägtigste Allernådigstc Konung! Eders Kongl. Hajlti under*! 3? JPen % Juli. underdånigste, tropligtigste tjenare och undersåter På BIddersk. och Adelns På Prest-S^andetä Uppläst hos Samteliga Riks-St5nden den % Juli, Stormägtigste Allernadigste Konung! Hos Riksens Ständer har fråga blifvit väckt Om förlängande af den tid, sorn uti 30 Cap, 4 §. Rättegångs-Balken är utstakad, att hos Eders Kongl. Maj:t i underdånighet söka ändring uti Hof-Bätts Dom och Utslag, Biksens Ständer fa i anledning häraf i underdånighet till Eders Kongl. Maj:t öfverlemna deras i detta ämne fattade beslut, Biksens Ständer hafva funnit, att den yrkade förlängningen af tiden för ifrågavarande anmälan i Hof-Rätten kan anses nödvändig» enär något lidande derigenom för den vinnande parten icke kan uppstå, helst honom äfven till” kommpr att afvakta den tid, inom hvilken klagan kan hos.
KONGL. MAJ:TS BEFALLMNGSHAFVANDES uti Skaraborg© Cän till KONGL. MAJ:T i untlertida i*/het afgifne FEMÅRSBERÄTTELSE för åren 1843, 1844, 4845, I84G och 4847. -—o^q?)(9pc7!fN>^ STOCKHOLM, 1850. P. A. NORSTEDT & SÖNER, Kongl. Boktryckare. Underdånig Berättelse om tillstdndet i statistiskt och ekonomiskt hänseende inom Skaraborgs län åren 1843, 1844, 1845, 1846 och 1847. Under en tidrymd af fem år, som hvarje af de i Eders Kongl. Maj:ts nådiga Cireulär af den 17 April 1821 anbefallde Berättelser bör omfatta, förete sig sällan några särdeles märkbara förändringar i ett Läns ekonomiska och statistiska förhållanden, och deraf följer äfven att dessa Berättelser ofta blifva i vissa delar enformige, då hänvisning till de föregående måste undvikas, för alt få hvar Berättelse för sig någorlunda fullständig och öfverensstämmande med erhåll ne föreskrifter. Enligt desse upptages således äfven här § 1 Länds allmänna beskaffenhel. Skaraborgs län, upptagande en yta af 75 qvadratmil, begränsas i nordvest af Wenern, i norr mot Wermland af Gullspångsån, i nordost mot Nerike af Tiveden, i öster af Wettern, i söder af Jönköpings län samt i sydvest och vester af Elfsborgs län. Jemte dess andelar i Wenern, Wettern och Skagern, har länet flere ej obetydliga sjöar, nämligen Unden, Wiken, Bottensjön, Örlén, Östen, Lången och Ymsen i Wådsbo, Mullsjön i Kåkinds, Stråken i Wartofta, Dettern i Åse samt Hornborgasjön i Walle och Gudhems härader, äfvensom åtskillige mindre sjöar, särdeles i Wadsbo och Walle härader. Samtlige desse sjöar, utom länets andelar i de tre förstnämnde, anses täcka en yta af 3TV qvadratmil.
Gumman Arnmans skarpa blick hvilade på sonen med ett uttryck, som nästan var omöjligt att fördraga; men hon sade endast i sin vanliga ton: ”Ja så, du hade ingenting för besväret den gången!” ”Man kan ej alltid göra fångst,” anmärkte Arve och tömde ett stort glas svagdricka. Fru Kathrina teg; men då de blefvo ensamme, sedan gubben gått till sängs och Josefina fått något ärende att uträtta, yttrade hon, då Arve önskade henne god natt och dervid som vanligt kysste hennes hand: ”Tack, min son! Jag hoppas att också du kan sofva godt; ty säkert är du öfvertygad att det på kapten Rosenbergs skeppsslup inte fanns något smuggelgods.” Gumman Arnmans ton var just icke så sträng, men i hennes ögon låg ett allvarsamt, nästan sorgligt uttryck, som grep Arve djupt. Han hade dessutom aldrig ljugit inför sin mor; men nu måste han antingen göra det eller ock underkasta sig en värre skrapa, än hans samvete gjorde honom. För att ej göra sig skyldig till det första onda och om möjligt undgå det andra, teg han, liksom hans mors anmärkning eller förmodan endast varit uttalad i allmänhet. ”Nå, var den fagra rosen från Tistelön så skön, som ryktet beskrifver henne?” frågade fru Kathrina, som tycktes hafva förgätit det föregående. ”Ja, hon var det skönaste jag någonsin sett. Man kan ej drömma sig maken!” svarade Arve med lifvad blick. Vid dessa ord rodnade gumman Arnman först ganska starkt, derpå bleknade hon; men hennes röst förrådde mycket mera smärta än harm, då hon yttrade: ”Mins du det samtal, vi för några år sedan hade om det beslag, din far skulle gjort på Carlmarkens lilla egendom? Du fördömde då din fars svaghet.” Arves kinder glödde som eld. Var det förut svårt, så blef det nu omöjligt att säga ett ord till sitt urskuldande. ”Jag vill icke,” fortfor fru Kathrina med lugn värdighet, ”aflocka dig det, som du får afgöra med din egen pligt och ditt samvete; men du ser nu af egen erfarenhet, att det till mannagerning fordras mer än stora ord.”
Ekström och Arrendatorn Jan Jansson i Djupmyra, för utdikningen och aftappningen al Kolbäckssjön samt kringliggande mossar å Arboga stads södra skog, å 1,000 R:dr, emot årlig inbetalning af 8 procent utaf hela iånesumman, under 14^ år efter 1852 års slut . » deltagarne i upprensningen af Altuna å, till förekommande af öfversvämningar inom Simtuna, Frösthults, Thorstuna och Hernevi socknar, emot d:o d:o efter 1857 års slut inom Westerås och Upsala län: till deltagarne i utdikningen af sanka ängar, tillhörande byarne Rönna, Rotbrunna och Bogården samt Norrby inom Hernevi socken af Åsunda härad, å 939 R:dr24sk., hvilket lån skall återbetalas genom erläggande af 74 R:dr 14 sk. årligen, jemte kronoutskylderne, för åren 1852 med 1865, och 37 R:dr 7 sk. för år 1866 inom Stora Kopparbergs län: till deltagarneiaftappningenM Gr anu-och Ofversjöarne samt utdikningen af Wigandersoch Haraldsmyrerna inom Särna socken, emot årlig inbetalning, efter 1857 årsslut, af 8 procent å hela lånesumman » d:o i utdikningen af Romsängsmyren inom Stora Tuna socken, emot d:o d:o efter 1861 års slut 2,080,451: —. 5. 2,481,198: 4. 10. 3,342: 3. 8. 2,805: 28. 4. 1,055: 16. 11. 876: 19. 4. 2,447: — 3. 2,055: 23 3. 960: 22. 5. 837: 5. 1. 2,000: 2,000: 930: 17. 10. 781: 37: 10. 775: 775: _ _ _ 400: Transport: 2,091,961: 13. 6. 2,491,729: 22. 8. — 39 Transport: till deltagarne i utdikningen af Dalsjön, Igeltjärn och Dalängsmyren inom Slöra Tuna socken, emot årlig inbetalning af 8 procent å liela lånesumman, efter 1861 års slut inom Gefleborgs län: till deltagarne, i utdikningen af Baggbo, Als, Lopoch Stor-myrerna inom Ljusdahls socken i Norra Helsingland, emot d:o d;o efter 1857 års slut » d:o i utdikningen af Gamsäters myrer inom Bergsjö socken i d:o, emot d:o d:o » numera aflidne Bruksegaren A. U. Björkman, för sänkningen af Gärsjön inom Öster-Fernebo socken, emot d:o d:o efter * 1859 års slut inom Westerbottens län: till Bruksegarne O. Forssell och E.
Gr. Lewenhaupt, Erik August; N:o 393, Frih. af Schmidt, Carl Johan Georg; och N:o 2221, Hr af Wirsén, Carl Thure; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde: N:o 394, Frih. Nordenskjöld, Fullm. Ilr Nordenfelt, Enar; N:o 189, Hr Rääf af Småland, Fullm. Gr. Lewenhaupt, Casimir; N:o 2243, Hr Hadorph, Daniel; N:o 2253, Hr von Holst, Hans Gram. Frih. Klinckowström, Rud. Mauritz: Med anledn. af en längre bortovaro från hufvudstaden i tjensteärenden får jag härmed afsäga mig min plats såsom ledamot i Bevilln.Utsk., med vördsam anhållan att detta oaktadt varda vid min riksdagsmannarätt bibehållen. R. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall. 144 Den 31 Augusti. H, Exc. Hr Gr. Sparre, Gustaf Adolf: Vördsamt får jag nu afsäga mig den plats såsom ledamot i Gonst.Utsk., hvartill jag af R o. Ad:ns flrr Elektorer blifvit kallad. Upläsles ett af Hr Mannerskantz, Carl Axel, insändt så lydande memorial: Som jag af vigtiga enskilda angelägenheter finner mig förhindrad att f. n. kunna återinställa mig vid Riksdagen, måste jag hos H. 11. o. Ad. vördsamligen anhålla, att, med bibehållande af min riksdagsmannarätt, få afsäga mig min plats såsom ledamot af BankoUtsk. Efter härtill af R. o. Ad. lemnadt bifall, anmodade Hr Gr. o. Landtm. Ilrr Elektorer att sammanträda till val af en ledamot i Const.Utsk. i st. f. H. Exc. Hr Gr. Sparre, en ledamot i Bevilln.- Utsk. efter Frih. Klinckowström, samt en ledamot i BankoUtsk. efter Hr Mannerskantz.
Ehuru detta förslag, som afser att nedbryta de skrankor, som f. n. åtskilja de resp. Riks-Stånden, till sin princip af mig högeligen gillas, anser jag mig pligtig att af formella skäl — och att döma af Lördagens aftonplenum tyckas de inom detta Stånd tillerkännas särdeles stor vigt — anhålla om afslag å detsamma. Om det antoges, skulle nemligen, enligt min tanke, uppkomma en aldeles oförenlig skiljaktighet emellan 15:de och 16:de §§:ne R. O. Den 15:de §:n skulle då stadga, att valbarhet i Bonde-St. endast tillkom hemmansegare, hvilken icke tillhör annat Riksstånd, och den 16:de §:n, att sådan förmån jemväl tillkom en hvar, som i annat Riks-Stånd kunde få inträde. Jag har härvid citerat 15:de §:n, sådan den i Mem:ts 18:de punkt fin - Den 8 December. 409 nes föreslagen och, såsom jag med tillförsigt hoppas, kommer att lyda. På grund af dessa skäl anhåller jag vördsamt om afslag på den nu föredragna punkten. Frih. af Ugglas, Gustaf: Afven jag nödgas anhålla om afslag på denna punkt. Om också detta förslag, såvida det blefve antaget, icke skulle h. o. h. upphäfva de föreg:de §§:ne i R. O., så måste man dock medgifva, att det står med dem i den största strid. Man skulle dessutom kunna tänka sig, att en person, som redan är riksdagsman af R. o. Ad. eller Preste-St. under riksdagens lopp, med ani. af en uppkommen vakans, väljes till ledamot af Borgare-St.; och då kunde han komma att inträda som medlem i sistnämnda Stånd. § 18 i R. O., som eljest angifver alla disqvalifikationer, hvilka förhindra någon att vara riksdagsman, upptager ju ingalunda den omständighet, att man blivit vald till ett annat Stånd.
Alt jordbruksnäringen nu ganska mycket beror af brännings-rättigbetens fria utöfning mäste dessutom medgifvasj ocb lill exempel härpå kan för detta Län i synnerhet åberopas förhållandet inom Wedtle, Kullings, Gäseneds och Wedens Härader, hvarest allmogen i sednare tider företagit sig att, på en för öfrigt nog otacksam jord, odla potatoes i stort och deraf tillverka bränvin, som afsättes på andre orter med betydlig vinst för Häradernes annars vanlottade jordbrukare, och till ej ringa lättnad för dem vid Krono-utskyldernes godtgörande. En annan och vigtig fråga är: om icke den såkallade husbehofs-bränningen, sorn begagnas bär i Länet med öfver 14,000 pannor, — och i hvilken utsträckta brännings-rättighet man tvifvelsutan igenfinner grundorsaken till den benägenhet för dryckenskap, som alltför ofta uppenbarar sig äfven hos den uppväxande generationen, — kunde till allmän båtnad utbytas mot en med högre afgifter belaggd fabriksmässig bränning, i större verk, derigenom bränvinet kunde hållas uppe i ett någorlunda högt ocb jemnt pris, samt tillgången på denna vara såmedelst inskränkas, — det enda säkra medel erfarenheten gifver vid handen såsom verksamt emot dryckenskapslasten, hvilken, ehuru icke så utbredd, som mången i sednare lid skildrat den, likväl är det nog för att väcka Lagstiftarens uppmärksamhet och omsorg, till det ondas förqväfvande. b) Boskapsskötsel utgör, äfven då den betraktas sk il jd från Åkerbruk, en hufvudsaklig beståndsdel af Folknäringen. Uti de delar af Länet hvarest Åkerbruket är i mästa flor, nemligen: på slättbyggden af Dahls-Land och uti tillgränsande trakter af Westergöthland, har detta öfvervigten; men på norra och vestra Dabi samt i andra trakter af Westergöthland, synnerligen Kinds Härad, håller Boskapsskötseln snarare jemvigt med Åkerbruket och lemnar, utöfver husbehofvet, mer eller mindre betydlig afkastning till afsalu.
Då vidare den del af befolkningen i vårt eget land, som sysselsätter sig med uppsamlandet af ben och lumpor, måste, med hänsigt till den ytterliga fattigdom, som ensamt kan nödvändiggöra anlitandet af en sådan utväg till uppehälle, ega anspråk på en öfvervägande uppmärksamhet från tullagstiftningens sida; — då likaledes ej mindre det allmänna, än en stor myckenhet enskilde idkare af bergsnäringar ostridigt få vidkännas större förlust genom hämmad export af malm, tackjern och råkoppar än andra enskilde, som egnat sig åt dessa varors föräd ling, må deraf skörda ökad vinst; — och då slutligen den ungskog, som obehindradt kan, och ofta, för att annan skog skall kunna tillvexa, måste afverkas, synes i allmänhet böra mot tanklös förödelse ega ett kraftigare skydd i det fria användandet deraf, än genom att sådant försvåras, — så vida som den uppmaning att dermed icke misshushålla, hvilken det högre värde den härstädes af giftsfria varan kan i utlandet betinga bör innebära, onekligen måste vara svagare i samma mån detta värde af hvarje mot det fria förfogandet uppstäldt hinder nedtryckes; så har Utskottet, i betraktande häraf, funnit sig böra hemställa, att nuvarande tullafgifter må afskalfas vid utförsel af de artiklar, som innefattas uti de i tarifen för utförseltullen förekommande rubrikerna: Ben; Jern, gjutet, tackoch barlastetc.; Koppar, rå och garadetc.; Lumpor: Malm etc.; samt af Trädvaror: virke, oarbetadt etc.; furu-och grantimmer, otillhugget etc ; läkter, huggna eller täljde etc.; samt årträd eller ämnen till åror. llevillnings-Utskoltets Hetänkande N:0 S. 67 Underrättelserna rid Tulltaxan.
För egendom, som, efter så be skaffadt förordnande, ej är med full skaffadt förordnande, ej är med eganegande, utan endast med nyttjande derätt utan endast med nyttjanderätt rätt öfverlåten, en fjerdedels procent; öfverlåten, en fjerdedels procent af och bör dessutom om bevillningen icke dess värde; och — genast contant emot företeende qvitto '*-* *— «— deponeras, på enahanda sätt, sorn i afseende på bevillningens erläggande 34 Bevillmngs-Xitshttcts Bet, Nio ij. stadgas i Kongl. Kungörelsen den 11 December 1811, borgen för stämplade pappersafgiften ställas och bevis derom vid Testamentets bevakande —- — __ — företes, Ilärifrånbefriaslikvälejallenast företes; åliggande det vederbörande Testamenten till makar och skyldeDomstolar, att hvarje år inom Januamän, i rätt upp-och nedstigande led, rii månads utgång samla och till Kongl, samt de, som icke innefatta annan förMajrts Befallningshafvande insända alla ändring i arfsrätt än att antingen systunder nästföregående året inkomne bera r tilläggas lika rätt med bröder, eller vis öfver aflemnade Löftesskrifter af ock att arfslott jemkas, med hänseenofvannämnda beskaffenhet, tillika med de dertill, att arfvinge förut bekomförteckning, som i korthet upptager mit förskott, hvilket skall annan arfderas innehåll. Ifrån Charlas Sigillatas vinge till godo beräknas, utan äfven så afgift befrias dock : a) Testamenten till väl de testamentariske dispositioner, makar, barn och helsyskon; b) de tehvilka, i contant eller välde, icke uppstamentariska dispositioner, hvilka i gå till 3oo R:dr, som de, hvilka gö- contant eller värde icke uppgå till ras till fromma Stiftelser. 3oo R:dr samt c) de hvilka göras lill fromma Stiftelser. De motiver, sorn legat till grund för de förändringar, som bär blifvit föreslogne, äro följande: