Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
I anseende till min snara afresa från hufvudstaden, nödgas jag afsäga mig updraget att vara Suppleant i BankoUtsk., under vördsam anhållan att varda vid min riksdagsmannarätt bibehållen. Efter äfven härtill af R. o. Ad. lemnadt bifall blefvo Hrr Elektorer af Hr Gr. o. Landtm, anmodade att sammanträda till val af en ledamot i BankoUtsk. efter Hr Bogeman, en Suppleant i samma Utsk. efter Hr Cederbaum samt en Suppleant i BevillmsUtsk. efter Gr. Oxenstjerna. Hr Cederschiöld, Rob. Theophron: Som jag efter min ankomst hit hört, att prot:t för d. 55 April i dag blifvit ju steradt, begagnar jag nu tillfället att nedlägga min reservation mot det beslut som då fattades, oell hvarigenom remiss vägrades på min motion om undersökning af fullmäktiges i Riksg:sKont. förhållande, i anledn. af de utaf Hr Gripenstedt deremot framställde anmärkmr. Hvad jag i afseende hiirå mest beklagar, är att en representant, för hvilken jag hyser den största högaktning, då förklarade, att han för yttranderättens helgd måste yrka afslag på min motion, ehuru denna afsåg att fä sanningen i dagen genom att anställa undersökning om ett förhållande, som i sitt nuvar:de outredda skick kastade en skugga på R. St:rs Fullmäktige, hvilken jag önskade att se skingrad. Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande LagUtsk:s d. 53 och 57 sisth Maj på bordet lagda Utlåt. N:o 35, i anledn. af gjorda anmärkmr emot Utsk:s Betänk:n N:is 15 och 13, det förra öfver väckte förslag till dels uphäfvande eller inskränkning af bördsrätten, dels annan förändring af lagarne ang:de börd, dels ock uphörande af nabos och frälserätts-egares lösningsrätt och det sed nare öfver väckte motioner om förändring af lagstiftningen ang:de testamentsrätten samt gåfvor af fäst egendom.
Lag bör ega, och för detta ändamål stiftades Lagen af den x Mars i83o BancöUlskoltels Utlåtande N‘.o 17. angående myntbestämningen, hvarigenom såsom orubbelig grand så val för i;- vexling af Bankens sedlar, som för inlösen af dess öfrige förbindelser, hvilka nu med BancoSedlar fullgöras, blifvit fastställdt, all i 28 sk.; eller 2 2/3 :delsRdr Specie i sådane sedlar eller förbindelser, skola gälla lika med 1 iidr i Silfver, efter den, med afseende å slagskattens beräkning i myntet, af Kongl. Majit och Rikets Sländer förändrade iG'64 års myntfot. Vid öfvervägande häraf och då Rikets Ständer nu mera blifvit sammankallade, för att till verkställighet bringa hvad Konung och Rikets sist församlade Ständer, på sätt förenämndt är, innchafvarne af Bankens sedlar löfval och försäkrat, måste hvar och en finna, att det skulle vara i hög grad stridande emot både billighet och rättvisa, örn Rikets Ständer,. med uphäfvande af den på förenämnde sätt tillkomne Lag af den 1 Mars i83o, nu skulle vilja ytterligare nedsätta BancoSedelns Silfvervärde, till oförtjent förlust och lidande för hvar och en, som någon Bankens sedel innehafver, och hvaraf följderne mäste drabba ej blott Capitalislerne och Löntagarne, hvilka man trott lättast kunna bära denna förlust, meri som dock lika med öfrige medborgare, inom ett Lagbundet samhälle, ega anspråk på Lagens skydd, för hvad de ärligen sig förvärfvat, utan äfven, och sannolikt i ännu kännbarare morr, värnlösa enkor och barn, samt den class af medborgare, som, emot arbetslön och dagspenning, söker alt förtjena sitt uppehälle och nödtorftig utkomst för en senare ålder.
Bref borde erläggas i-4:dedels procent; att Coursoell Tina-Listor skulle utfärdas för Inrikes Postgången; att Postens forsling genom dertill serskildt anslagna hemman och mot mindre skjutslega än den vanliga skulle upphöra, och Postföringen deremot bestridas, antingen efter åtagande af Gastgifvarne eller Postmästarne, eller ock af dem, som böra bestrida den allmänna skjutsningen å hvarje ort; att utom denna Åkande Post borde, der så nödigt och lägligt vore, inrättas Ränn-Poster, Sjo-Poster, serskilda Poster , äfvensom användas Extra Poster; att de för Posten nödige Hållhästar ej finge lemna ombytsstället eller till annan skjuts nyttjas, innan Posten, anländt eller nytt håll inkommit; att väntningspenningar skulle erläggas; att ett tillräckligt antal Postilloner, beräknade af Motionairen till 12 eller högst iC, skulle vara att tillgå för att åtfölja de större Posterne; att Postillonerne borde vara försedde med lämpliga åkdon och säkra ur, anskaffade af General-Post-Styrelsen; att, då enskildas åkdon vid Postföringen begagnades, vänlig lega, enligt Skjuts-Ordningen j derföre borde er - Hevilla.- och Oec-Utsk. Bet. N:o aa. 3 läggas; att Postillonen skulle contant liqvidera skjutsen å hvarje station; att Postmästarne borde vara skyldige hälla Lösväskor för å landet boende Gorrespondenter, samt. Postilloner och Postförare äläggas forsla Lösväskorne, hvilka skulle i sädant ändamål af egarne ä skjutsombytsstället aflemnas. ofver Post-Verkets Organisation, de i öfrigt dervid nödige Controller, Löne-Regleringen för Tjenstemännen o. d. m., framställas äfven förslag af Motionairbn, som tillstyrker Rikets Högloflige Ständer, att i underdånighet anhälla, det Kongl. Maj:t täcktes lata utarbeta och i verket ställa en efter tidens fordringar lämpad förändring i Rikets Postoch Skjutsväsende, samt att Rikets Ständer mätte till Kongl.
Auctiys krers anställande, hafwa genom Kungörelser i Tidningar - Den i September. gz garne, förseglade anbud till en witz dag blifwit infordrade och wid högst skpndcsamma och angelägna händelser, dä dctzc förutnämnde sätt e) kunnat wrdtagaS, har man genast mäst efterskicka en eller flere säl-are och straxt afstuta uphandlingS - wilkorcn. Hwad jag nu haft äran anföra, derom äga flere än jag en längre tids erfarenhet, och kan, om twifwelsmäl vp-> stä, detta med flere kucca bestyrkas. Enär behofwcns anskaffande i fredlig tid ofta ej lämnar rädrum för Auctioners anställande, torde lätteligen kunna inses, att sädant ännu oftare under krigstid inträffar. Det förmänligaste sätt för Kronan wid uphan.dlingor, j min tanka är inlemmandet af förseglade anbud , hwilka pä witz gifwen dag bpnas. Skulle äter Auctioner blifwa som förmänligast ansedde (det de i sjelfwa »verket ej äro), sä borde äfwen Kronan altid wara försedd med sä tillräckclige förrädcr af alla stag, Rt behörigt rädrum för anskaffningen kunde gifwas och Kronan ej behöswa pä a,dre, än lämpcliga tider, förrätta uphandlingcn.
B:ko R:dr 16.698:28 5. har Direktionen ansett dylik ersättnings-fyllnad jemväl för de följande åren vara desto mera af behofvet påkallad, som brist derförutan skulle ovilkorligen uppstå i pensionsfonden, oberäknadt ett stort antal afskeds-sökande, hvilka afbida pensions-tillgångar. Vid föredragning af detta ärende har Kongl. Maj:t, lika med Krigs-kollegium, funnit den utredning, som, till följd af Rikets Ständers beslut i ämnet den 10 November 1854, skulle för hvarje år, genom infordrande och sammanställning af sifferuppgifter från Rikets samtliga Läns-styrelser, härader och städer, åstadkommas för bestämmande af de båda Krigsmans-kassornas ersättnings-anspråk, vara i längden allt för mycket stridande mot den år 1851 afsedda enkelheten och tidsvinsten vid uppbörd och redovisning af Kassans ifrågavarande inkomster; hvarförutan en dylik utredning blifver väsentligen försvårad och möjligen osäker i samma mån, som längre tid förflyter ifrån afgifternas upphörande i deras ursprungliga form, synnerligast om den redan beträdda banan att förändra grunderna för det motsvarande stämpel-papperets beräkning kommer att tid efter annan fullföljas och medföra nya rubbningar i förhållandet mellan dessa karte-belopp och Kassornas tillförsäkrade rättigheter. Till förekommande af de nu anmärkta olägenheter och på det Kassornas Styrelse måtte sättas i tillfälle att på förhand och till beloppet noga beräkna sina tillgångar samt derefter lämpa sin hushållning, vill Kongl. Maj:t' härigenom i Nåder föreslå Rikets Ständer, att besluta utbetalning från Riksgälds-kontoret af de belopp, hvarmed, för hvarje år af nu löpande statsreglerings-period, de på Riks-slaten uppförde ersättnings-anslagen för rusthållsoch en-per-mille-afgifter understiga ofvanstå ende medeltals-beräkning, sålunda för hvartdera året: lill Wadstena Krigsmanshus-kassa fyllnad i rusthålls-afgifter (52,000 — 42,200
Nu begäras 7,200 r:dr, nästa gäng 72,000 r:dr o. s. v. Det är icke lätt att vara ledamot i StatsUlsk., dä man dagligen får nya motioner om Statsanslag, eller åtminstone efter hvart enda plenum kan befara att få sådana remisser. Detta är i min lanke en tillräcklig anledn., att icke medgifva remiss af denna motion. Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinh.: Jag vill blott med några ord uttrycka den önskan, att Ståndet icke bör alltför mycket afklippa sin egen rätt alt remittera motioner. Jag föreställer mig, såsom de föreg:de Hrr talare, att frågan hufvudsakligen beror på tillämpning af grundlagen, hvilken Landtm, har sig ålagd; men att Ståndet sjelft skulle inskränka sig alltför mycket, det skulle jag för min del alldeles icke önska. Del händer mycket ofta i Utsk., att frågor förekomma, hvilka icke med fördel i samma Utskott kunna behandlas, men samtlige ledamöter anse, alt någon liten modifikation hade egt rum i motionen, så hade frågan genom en så beskaffad liten förändring kommit till eli annat Utsk., saken varit nyttig och möjligen haft framgång. Jag nämner icke delta särskildt i afseende på denna fråga utan blott i allmänhet och önskar ingen inskränkning i R. St:s rätt att remittera motioner. Hr von Hartmansdorff, Ali g.: Den siste värde talarens yrkande har gått derpå ut, alt såvida Hr Frih. o. Landtm, icke hindrar Ståndet, så skulle vi med remisser af motioner kunna gå huru långt som helst, äfven emot grundlagens föreskrift. Detta är icke min mening. Jag tror att Adeln bör vara lika samvetsgrann som Landtm, om grundlagens iakttagande och följaktligen tillse om remiss bör beviljas eller icke. Jag instämmer med Frill. Palmstjerna och Gr. Liljencrantz derutinnan, att jag anser remiss icke kunna beviljas. Frih. Raab: Det ifrågavar. Ekon.Utskis betänk., sorn gifvit anledn. "Den 19 Mais e. m. 97 anleda, till motionen, innehöll, att R. St. malte hos K.
Att i anseende till gjord Anmärkning, om underlåtenhet, å Canal-Directionens sida, att behörigen anmäla de hinder, hvilka för arbetets fortgång inträffat, det Alternativ i Utskottens Betänkande gilPas» som förklarar denna fråga förfalla. 2:0 Att Götha Canal-Bolag, såsom vilkor för allt ytterligare bidrag till Canalens fullbordan, bör underkasta sig skyldighet, att inrätta sin Discont-rörelse enligt de föreskrifter, sorn Riksens Ständer, med hänsigt på Samhällets allmänna förde!, linna för godt meddela, för blifvande Discont-rörelse i hela Riket. 3:0 Att Bidraget till Götha Canal utgår åiligen ifiån och med innevarande år till och med 18,20, eller det år., då nästa Riksdag derefter infaller. 4:0 Att det ytterligare: Bidraget af Staten hvarken för nästa eller något af de påföljande åren utbetalas, innan Revisionen för det nästföregående året intygat Byggnadens fortsättning med full drift, efter den stadgade planen, och tillika, att det tecknade ActieCapitalet blifvit infordradt i den ordning, Utskottens Betänkande upptager, nemligen: 1815 Tio procent, 1816 likaledes Tio procent samt 1818 och 1820 hvarje år Tio procent. 5.0 Att Götha Canal erhåller ett årligt byggnads-biträde af 300,000 R:dr Banco. 6:0 Att Banken och det Verk, hvarifrån' Bidraget utgår, må tilläggas ovilkorlig rättigFemte Band. Den 27 Juli. het, att erlia la fullständiga upplysningar och förslag öfver det verkstä Ida och tillärnnade arbetet, samt att anmärka allt som finnes anmärkningsvärd!, med rättighet att innehålla Anslagen, intill dess afseende göres å det sorn till rättelse är uppgifvet. 7:0 Att om under någotdera af de Sett. åren, allt påräknadt arbete icke skulle kunna utföras, den besparde Summan må det påföljande året få begagnas, men att den del af arislags-summörna, sorn år 1820 icke är till Arbetets fortsättning disponerad, ingalunda må anses såsom en Bolagets ovilkorliga fordran. 8 0
240 kronor till fröken Selma Charlotta Åström för utbildning till sjuksköterska vid Sabbatsbergs sjukhus (Vesterbottens läns stipendium). till fröken Betty Eskilsson för utbildning till väflärarinna vid Handarbetets vänners kurs i Stockholm (Malmöhus läns stipendium). 180 kronor till fröken Terese Malmström för genomgående af lärarinnekurs i huslig ekonomi för folkskola (Östergötlands läns stipendium). En ungdomsväninna till Fredrika Bremer har gått ur tiden i och med friherrinnan Stanislas Barnekow, som strax före påsk afled på Örbyhus. Född Wrede af Elimä (den finska Wredesläkten) var den bortgångna i äktenskap förenad med ryttmästaren frih. Klaes Edvard Barnekow, som för åtskilliga år sedan afled i Engelholm, där friherrinnan B. sedermera den mesta tiden varit bosatt. Den aflidna var en rikt begåfvad kvinna, som tidigt rycktes med af samtidens literära strömning. Som nämndt, en ungdomsvän till Fredrika Bremer, tog hon äfven som författarinna under pseudonymen » Stanislas &gt; lifligt intryck af sin väninnas själsriktning. » Stanislas ' » arbeten, som väl föga äro kända af den nu lefvande generationen, öfversattes på sin tid till engelska och senterades lifligt i England. Friherrinnan B. var äfven mycket musikalisk och har under sitt flicknamn utgifvit flere sånghäften. Den bortgångna intresserade sig ännu i ålderns höst lifligt för folkskolan, och i synnerhet fingo småskolbarnen i Engelholm ofta af henne röna prof på uppmuntran och välvilja. Ännu under sin sista sjukdom tänkte hon på småbarnen och sände dem genom lärarinnan en mindre penninggåfva. Friherrinnan B. sörjes närmast af en dotter, änkefriherrinnan Ehrenborg på Hofdala, samt tvänne söner, frih. B. på Vannaröd i Mellbjr samt frih. Fabian Barnekow på Örbyhus, hos hvilken den gamla slutade sina dagar. Familjen har sitt grafställe på N. Mellby kyrkogård.
Köken bli ej utvädrade efter natten, innan skafferiet, där mjölk och andra matvaror förvaras, öppnas och stänges (?) i hvar handvändning. Ifrågasättas kan ock, huruvida det allt omkring sig gripande bruket af liggsoffor är sundt. Sängkläderna ligga bestämdt luftigare i en säng. Men hvar är väl orsaken till bruket af liggsoffor och kökets användande till sofrum att söka, om icke just i de stora hyrorna? Dessa tvinga en hvar att inskränka sig långt mera än som är nyttigt. Hvar t. ex. inom en liten våning finns plats för vår tids nödvändighet: ett isskåp? Och ett väggfast sådant torde aldrig komma ifråga annat än i stora våningar. Förstugorna upptagas helt och hållet af dörrar och trappor och medgifva ej, att isskåpet placeras därstädes. Det s. k. serveringsrummet är likaledes ingenting annat än dörrar och golfytan så ringa den kan vara. I ett dylikt rum skulle man väl rätteligen ha en plats för trappstegen, som dagligen och stundligen kan behöfvas till hands, men för den finns mången gång ingen plats utan rätt mycket hufvudbry. Är det månne nöjaktigt sörjdt för skafferiet, ordnadt så- som det vanligtvis är med sina långa hyllor, till hvilkas längst in liggande hörn ingen skurborste kan n å? Det vore bättre, om hyllorna afdelades och golfvet midt för dörren lämnade utrymme för en person att stå där. Hyllor på ena sidan för sådana saker, som kräfva liten plats, kunde ändå uppsättas och breda hyllor ordnas fram mot fönstret. Fruarna skulle allt känna sig tillfredsställda, o m så en skrubb därtill anbringades någonstädes i kök eller serveringsrum, där plats kunde bli för alla de » tusen och tre » utensilier, som dagligdags äro i bruk och hvilka väl alltid på ett eller annat sätt nu ock bli undanstnfvade, men som borde ha ett speciellt förvaringsställe. Sopattiralj, skoborstar, skurvattenshink, trasor och borstar, knifskurningseffekter, diskbaljor etc. finna aldrig ett utrymme, ämnadt till deras härberge.
R:dr, till löneförbättring åt adjunkterne inom de verldsliga fakulteterna vid Upsala universitet; JV2 62, af Grefve Cronstedt. Fredrik, om beviljande af ett anslag å 1,000,000 R:dr, för påbörjande af en från jernbanan mellan Stockholm och Upsala utgående stambana i sträckning genom Upland och Westmanland till Dalarne; JV2 65, af densamme, om beviljande af ett anslag å 160,000 R:dr åt Köping—Hults jern vägs-aktiebolaget, såsom bidrag till fortsättande af Orebro—Arboga jernvägen till Köping; jy.s 71, af Herr Anckarsvärd, Theodor Wilhelm, om beviljande af ett anslag å 44,000 R:dr till Diakonissanstalten i Stockholm; jys 75, af Friherre Cederström, Claes Henrik, om anvisande af ett årligt anslag å 50,000
Jemte vördsamt underställande af dessa nu afgifne Förslag till förändringar och tillägg i nu gällande Beyillnings-Förordnings 3:e och /pe Artiklar, får Utskottet, i betraktande deraf, atl Rikets Höglofl. Ständer vid innevarande Riksdag beslutat, att en årlig Bevillning för Caracters-fullmagler kommer att erläggas, och i enlighet med Utskottets vördsamma hemställan i Betänkandet N:o 34, tillstyrka, alt Artiklarnes numerföljd i blifvande Bevillnings-Förordning i så måtto förändras: att stadgandena om årlig bevillning af Caracters-fullmagter upptagas näst efter de Artiklar, som afhandla beskattningen såsom 3:e Artikeln, i följd hvaraf 3:e Art. äf nu gällande Bevillnings-Förordning, kommer att blifva den 4:e> och nuvarande 4-e Artikeln den 5:e. Hvilket allt Rikets Höglofl. Ständers upplysta pröfning vördsammast underställes. Åtskillige Ledamöters reservationer bifogas. Stockholm den ii Nov. 1834. Bevillnirigs-Utsiottets Betänkande N".o 38. 2 Q F o r m u l a i r e. Uppgift för N. IV. Brukj till Berednings-Comiteen uti IV. IV. Socken af IS. JS. Län för år o. 0. Undertecknad eger (disponerar) N. JNUBruk, privilegieradt på Hammarskatts-smide Skepp, ooo. för året vågfördt Recognitions-smide „ ooo. Lör lidet års tillverkningspris pr Skepp, utgjorde Ett Skepp. Tackjern vid Bruket framfördt En Stig Kol om 24 tunnor dito Smideslön, deruti inberäknad Smedernes tilldelning af foder, kålgård enligt Hammarsmedsordningen samt underpris på spanmal . .. > ■ * räknadt pr Skeppa Bruksbetjeningens stat, aflöning och öfrige förmoner dito.
Den 18 December. af skulden, och i följd deraf föreslagit, att genom en allmän Författning måtte stadgas: ”Att ther Gäldenär, utan allt jäf eller ”invändning, hos Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, skrifteligen eller mundteligen, er”kännt skulden, må den Sökande, ehvad För> "klaranden vill anföra besvär eller icke, gehast å Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes TJt”slag erhålla Utmätnings-verkställighet, och va”ra berättigad, att det utmätta godset lyfta ”emot af Kongl. Maj:ts Befallningshafvande ”godkänd borgen. Efter Högsta Domstolens och Stats-Rådets hörande har Jag i Nåder funnit godt, berörde Edert underdåniga Förslag antaga; och kommer alltså en härmed öfverensstämmande Författning alt till allmän efterrättelse utfärdas. Uti skrifvelse af den 20 nasti. November, Kafven J, Gode Herrar och Svenske Män, i underdånighet inkommit med Förslag till stadga om Invisningar, sorn emellan Bolag eller enskilde Personer innom riket utställas. Vid öfvervägande af detta ämne, hvaröfver Jag inhemta! Högsta Domstolens och Stats-Rådets yttranden, har Jag funnit, att om än å ena sidan, den tillökning af rörelsecapitalet, som af löpande Assignationers utgifvande blefve en följd, icke kundo äga men - Io6 Den 18 December4 lig verkan pä allmänna Crediten eller myntets värde, och fördeiarne af en fri Assigneringsrätt uppvägde de olägenheter och de missbruk, som derigenom kunde uppstå, förekommer likväl, å andra sidan, vid granskning af de utaf Eder föreslagne reglementariske stadganden, att påföljden af bysättning, för utgifvare eller godkännare af Invisning, som å förfallotiden ej inlöses, icke synes förenlig med den utöfver
Har deona tanka någon grund i allmäna rättsprinciper; så böra de financiella skälen att etablera realcredit i landet, utan vidare omsvep gifva vika. Ty någon tvekan i valet emellan hvad rättsprincip, och hvad financeåsigt fordrar, tror jag för min del, sällan eller aldrig böra uppstå. Men just %här förekommer den högst anmärkningsvärda omständigheten, att köparen kan, så snart detta stadgande blifvit i offentlig lag infördt, förvara sig mot svek å säljarens sida genom innehållandet af köpesKillingen, till dess han erhållit uppbud, och att om han förut utbetalar något, är det en act af serskilt psrsonlig credit, för hvars följder han får skylla sig sjelf, så snart Lagstiftaren så tillställt, att han kunnat förutse dem. Borgenären deremot, som aflemnat sitt Capital på personlig credit, men i tanka attnär hälst han ville, kunna söka sig realsä - io8 Den 11 Junii f, m. kerhet, har deremot ingen utväg att undgå den fara han skulle, vara underkastad. Ville man till ofvan föreslagne § göra följande tillägg: ”Är inteckning, forn /ålundaf thies a) den art, att genom desi fastställande, köpevilkor kunna rubbas, och är tiden Jör uppbörds/okande efter lag, ännu ej af köparen jörfut en, gån. ge köpet åter, der forn kyparen det påjlår och falja* ren ej gitter vfa, att intecknings an fohan blifvit ä. Urtagen, eller till öfverens /lämmel/e med köpevilkor ren förändrad” Då synes mig ali erforderlig billighet iagttagen. I fall af försuten skyldig? het att inom stadgad tid söka uppbud, är det rättvist att köparen får skylla sig sjelf arn någon olägenhet för honom uppstår. Det är med dessa anmärkningar jag anhåller om återremiss af Betänkandet. Herr Ehrenborg, Cafperx Uti det nu uppläste utlåtandet öfver af rnig och flere gjorde motioner om rättighet för den som å Utmätningseller Concursauction inropat fastighet, att, då han styrker sig hafva erlagt köpeskillingens belopp, vid vederbörlig
Jag tror, att ämnet göres luttfattligast för hvar och en, om en table au uppgöres 200 Den 21 April. hvarutaf man kan inhemta skiljaktigheterna i principerna för det nya och det gamla, och sålunda komma i tillfälle att pröfva företrädet hos livar och en af dessa särskildt. Jag för min del skulle icke anse mig i tillfälle att nu lemna något omdöme, huruvida en helt och hållet ny lag bör utarbetas, eller om den gamla lagen, med deri tid efter annan gjorda förändringar, hör läggas till grund för lagverket. Jag kan icke heller bedöma, huruvida närvarande LagUtsk. kan hinna framställa en sådan tableau, som Friherrarna Boye och Ehrenborgh samt jag sjelf finna af nödvändigheten påkallad. Jag skulle nästan tro det vara bäst, att sådant skedde af dertill utsedda personer efter riksdagen; men jag önskade, att den omnämnde tableauen blefve färdig och publicerades så snart som möjligt, på det att det nya lagverket, sedan man lemnat en så beskaffad ledning för omdömet, kunde intill nästa riksdag blifva föremål för granskning af det sunda förnuftet hos nationen, och en opinion i frågan sålunda finge bilda sig äfven inom allmänheten. Om man nu företoge de 2:ne balkar, Hr Cederschjöld uppgifvit, skulle möjligen blifvande Ständer ändock finna sig föranlåtna att företaga dessa till ny granskning, och vore af intet derifrån förhindrade. Nya eller förändrade åsigter kunde då göra sig gällande. Jag anser således nödvändigt att uppskjuta, till dess hela lagförslaget på en gång kan komma under pröfning och på samma riksdag afslutas, hvilket nu omöjligen kunde låta sig göra. R. St. hafva en Just.Ombudsman, hvilken, på det sätt einbetet hittills handhafvits och med den laglydnad, man derifrån måste sluta sig till hafva varit allmänt rådande, icke har särdeles mycket att göra. Vi hafva äfven hört fråga framställas derom, att detta embete kunde upphöra. Sådant allt utgör stöd för den mening, jag i detta afseende hyser, eller att R. St. från detta deras högsta ombud öfver lagarna böra kunna med skäl förvänta en sådan grundlig föredragning af det nya lagarbetet vid nästa riksdag, som Frih.