Riksarkivet/mini_cleaned_diachronic_swe huggingface dataset:
LäroContractet kan upplösas af Lärlingen, dess Föräldrar eller Förmyndare: a) Om Lärlingen sysselsattes med annat slags arbete, än det, hvarom öfverenskommelsen är gjord. b) Om af Lärlingen fordras ett arbete, som öfverstiger dess krafter eller 6kadar dess helsa. c) Om Lärlingen med hårdhet behandlas. d) Om nödigt underhåll honom förvägras. e) Om man befaller Lärlingen att verkställa det som strider mot rättskaffenhet och goda seder, eller gifver honom farliga exempel af ett lastbart upp* förande 4. LäroContractet kan upplösas af Mästaren : a) Genom ett elakt uppförande å Lärlingens sida. b) Om Lärlingens svaga helsa ej tillåter honom att fortsätta yrket. Den ii April e. m'. 207 c) Ora Lärlingen saknar alla naturliga anlag för den handtering han valt} öfver hvilken brist Mästaren dock. ej äger rätt att beklaga sig, i fall han bibehållit Lärlingen 6 månader efter den tid Contraetet upprättades. 5* Upplösningen af ett LäroContract kan endast ske inför Domstol och med dess bifall, äfven då båda parterne derom äro ense* Om, det oaktadt, Mästare och Lärlingen åtskiljas, skall den förre anses förbunden, ej allenast att, ifrån den dag sådant skett, ansvara för Lärlingens uppförande, utan äfven att ersätta denne värdet af den tid han under sin borto varö förlorat. 6. I det fall, då Lärlingen af Lagen kal-i las till Krigstjenst, anses det ingångne LäroContractet endast såsom uppskjutit till sinverkan, så framt Militairtjenstgöringen ej räcker mer än ett är. Genom en längre frånvaro skall LäroContractet anses upplöst, så framt ej Mästare och Lärling åsämjas om dess fortfarande.
Sednare delen af § i3o, hvarest Brandförs.-directionen ålägges afgifva årliga förteckningar på beviljade brandförsäkringar, har så mycket mindre bort här bibehållas, sorn Den i Februari. 117 brandförsts-värdet, för ingen del, kan tagas till måttstock vid uppskattning af fast egendom i stad, helst vid värdering till brandförsäkring, husets materiella värde, soliditet och läge val föranleder försäkrings-summans högre eller lägre belopp, men ingalunda husets afkastning, samt, beträffande bus på landet,desamma icke uti jordegendomens värdering ingå. § idi Om denna § gäller enahanda anmärkningar, som vid den nästföregående aro gjorda. Den nya redaetionen deraf är utförd på Art. V, § 2 3. § l'?2. Innehållet har, såsom rörtde samma sak, hvarom §§ lod, 104 Bevillnts-förordn. handla, jemte dem ingått uti § 184, Art. XII. Man har sökt gifva denna nya § en utveckling, som de citerade §§ sammantagne likväl sakna. Föreskriften i dessa, ’ätt hafva debetsedlarna färdiga fyra veckor förr än uppbördstiden infölle,” kunde vara svår nog att uppfylla, då denna tid först blefve bekant genom Konungens Befh:des kungörelse, hvaruti uppbördsmötena t. ex. utsattes tre veckor derefter. Man har här utsatt denna tid till den i5 Dee., så mycket hellre, som häradsoch skaltskrifvarnes tid, under loppet af JXov. och första hälften af Dec. är redan fullt upptagen af då pågående mantalsoch skatlskrifningar. § 10 i Bevillnts-förordn. nämner endast uppbördsmän vid regementerna: men då förhållandet är enahanda vid flottans stationer, har föreskriften jemväl bort sträckas derhän. § 133. Intagen uti § i32, Art. X. §§ i34—i42.
När deremot det i Komiterades förslag (§ 38) säges, att »de afgifter, om hvilka kyrko - 233 stämma beslutur, skola utgå elter den i § 5 för rösträtt i kyrkostämma bestämda grund,» och denna åter är samma röstgrund, som vid omröstning i kommunalstämma skulle följas, nemligen för i mantal satt jord, medelbevillningsbeloppet för ett helt förmedladt mantal, uttryckt i skatteören, och för öfriga fasta lägenheter, det förhållande, som emellan beloppet af statsbevillningen för hvarje sådan lägenhet och nämnda medeibevillningsbelopp eger rum, sa uppkommer deraf den följd, att under det innehafvarne af de till mantal satta jordlägenheterna och öfriga med dem efter uppgifna grunder jemförliga fastigheter finge vid prestval rösta efter oförmedladt mantal, deras bidrag till kyrkooch prestegårds-byggnad likväl skulle komma att beräknas efter det förmedlade mantalet, ehuru anledningen dertill, att röstvärdet vid prestval beräknas efter det oförmedlade mantalet, just är den, att bidragen till byggandet af kyrka med hvad dertill hörer och prestegård böra efter det oförmedlade mantalet utgå. 1 fråga om rösträttighetens utöfning upptager 1843 års Förordning dessutom åtskilliga andra stadganden, hvilka, såsom exempelvis rättigheten för egare af fastighet, sorn på arrende eller andra vilkor är åt annan upplåten, att i kontraktet förbehålla sig sjelf rösträtten vid prestval, väl öfverensstämde ined grundsatserne i den samma år utgifna Förordningen om socknestämmor, men som Coramitterade i sina förslag om kommunalstämmor på goda skäl frångått, och hvilka på enahanda, om ej till och med än bättre skäl synas äfven i afseende å prestval böra frånträdas. För att aflägsna motsägelsen emellan rösträtt vid prestval efter oförmedladt och deltagande i kyrkobyggnads-skvldighet m. m. efter förmedladt mantal, kunde det antingen förordnas, att det sednare skall förblifva vid hvad derom nu är stadgadt och i sådant fall til 1 mom.
Hr Grin yttrar sig nemi. på ett ställe, för afgifvandet af sina anmärkmr emot de uti K. M:s Propus, innefattade anslagsfrågor, »både önskat och hoppats ett vidsträcktare fält för tankevexlingen», och hade föreställt sig, »att de Skandinaviska rikenas mera klart framträdande politiska ställning skulle föranledt framläggandet af en mera fullständig plan för Sveriges försvarsanstalters bringande till fullkomligt sammanhang.» — Jag vågar tro. att om Gr:n gjort sig besvär att egna några timmars upmärksamhet åt icke allenast det anförande jag afgaf vid förra Riksdagen, utan äfven åt mitt anförande till prof. vid den innevartde, så skulle Hr Grin finna, att åtminstone icke alla frågor förtjena den tillvitelsen att de äro lösligt upgjorde, icke stödda på rättvisa och billighet, jemte andra dylika generella beskyllningar, som jag omöjligen är i tillfälle ätt här besvara, då jag icke vet vid hvilken Hr Grin specielt behagar fästa sig. Hr Grin har mera än en gång talat om bristande plan för försvaret. Hvad Grin härmed menar, tillstår jag, till min blyTgd måhända, att jag icke förstår. Sednast yttrar Grin sig så, när han, såsom omförmäldt är, talar om Svenska befästningarne. Jag trodde annars att jag, just i oftanämnde anförande så öppet och ärligt framställt alla de planer, som linnas och äro faststälda, att Hr Grin skulle kunna se icke allenast hvilka fästningar böra finnas och hvarest de skola vara belägna, utan äfven huru mycket hvarje fästning är beräknad att kosta, samt huru lång tid kommer att åtgå till dess färdigbyggande —- allt med olika beräkning i händelse samma eller ökade anslag dertill blifva anvisade. — Sålunda tror jag att om mina anföranden läggas bredvid hvarandra skall man finna ganska ordentliga planer för våra befästningar. Hvad Stockholms befästande angår, så har K.
Jag medgifver att det kan vara ganska nyttigt att, då tax:s-komitéen sammanträder, man har på papperet uppgjordt förslag på hvad hvarje skattskyldig bör erlägga, men jag tror att, om arbetssättet för tax:s-komitéerna blefve annorlunda organiseradt än hittills varit fallet, skulle det gå lika lätt för sig för komiteen att fullgöra sitt arbete soih nu genom alla dessa omgångar med beredningskomitéer o. s. v. Jag förenar mig med dem, som yrka afslag å denna §. Hr Eeutersvärd: För min del kan jag ej fatta hvar ken den siste värde talarens eller Gr. Hamiltons åsigter om beredningskomitéernas obehöflighet, äfvensom deras föreställning om sammansättningen af tax:s-komitéerna. Jag behöfver ej ingå i någon vidlyftigare diskussion öfver detta, utan hänvisar till 46 §:n af denna föreslagna bevillningsstadga och tror Den 16 Maj £ m. 171 att de deraf kunna sluta till möjligheten af det, mot hvilket de förut hyst mycken betänklighet. Denna 46 § lyder sålunda: »Antalet af hvarje tax:s-komitées ledamöter bör vara nio, då tax:s-distriktet icke utgöres af mer än en församling. Omfattar åter tax:s-distriktet två församlingar, skall tax:s-komitéen bestå af tio ledamöter, bland hvilka fem utses af hvardera församlingen; och om tre eller flere församlingar tillhöra samma tax:s-distrikt, bör hvarje församling utse i förra fallet fyra och i det sednare tre ledamöter i detta distriktets tax:skomité”. Hr Flach, Johan Fredrik Philip: Ehuru diskus sionen redan länge fortfarit, anhåller jag att några ögonblick få taga K., o. A:s uppmärksamhet i anspråk, föranledd dertill af ett yttrande utaf Bev:s-Utsk:ts ordförande, hvaruti han påstod att nuvarande tax:s-komitéer på landet ej motsvarade sitt ändamål, särdeles som dess bestyr afslutades på en förmiddag, och att det således vore nödvändigt åter införa dessa bevilln:sberedningar, hvilka funnits ända till 1840.
Härigenom har inträffat, att i sednare tider, vid tillämpningen af ifrågavarande stadgande angående bevillningsprocenten, den för debitering och redovisning af bränvinsbevillningen bestämda ersättning ansetts böra, icke såsom förut, beräknas a bevillningen för så väl försäljning som tillverkning af bränvin, utan endast å bevillningen för tillverkning. Dä emedlertid hvarken uti Rikets Ständers vid 1840—41 arens riksdag afgifna ofvanberörde förslag ej heller i det Betänkande, som derför ligger till grund, något förekommer, hvaraf slutas må att den förändrade tolkningen af stadgandet angående procenten af bränvinsbevillning varit med den då skedda redaktions föränd ringen afsedd, helst uti samma stadgande ordet briinvinsbevillningen är bibehållet oell icke utbytt mot bevillning ä b/'än v in s lillverkn in g eller något annat dermed liktydigt uttryck, samt dessutom något skäl ej förefinnes, hvarföre de, som, lika mycket för närvarande som tillförene, äro belastade med de besvär och kostnader, hvilka äro förenade med debiteringen och redovisningen af ej allenast den bevillning, som erlägges för tillverkningen utan äfven den, som utgår för försäljningen af bränvin, skulle nu mindre än tillförene vara förljente af den vedergällning oell ersättning, som för sådana besvär och kostnader ursprungligen blifvit bestämd, hafva Utskotten ansett stadgandet böra ej allenast förflyttas till de allmännare bestämmelserna, som förekomma i 6 artikeln af förordningen, utan ytterligare erhålla den redaktionsförändring, som erfordras för alt än tydligare uttrycka att den stadgade procenten skall utgå af bevillningen för så väl tillverkning som försäljning af bränvin; och hafva, i sammanhang härmed och på det att denna omflyttning icke må medföra rubbning i de öfriga §§:s nummerordning, utskotten föreslagit att förordningens 31 §, innefattande två moment, må fördelas i tvänne §§ under nummer 31 och 32.
Från Högvörclige Preste-Ståndet. S. D. På grund af dervid gjorda anmärkningar återremitterades Expeditions - Utskottets Memorial, N:o 440, roed förfrågan i afseende på verkstäligheten af de, genom Memorialet N:o 43 2, föreslagna åtgärder till förekommande af omtryckning af vissa till Bihanget hörande Handlingar. S. D. Föredrogs § nyo Högloflige Ridderskapets och Adelns, genom Protocolls-Utdrag den 11 i denna månad, gjorda inbjudning, rörande dess beslut vid Stats-Utskottets Memorial, N:o 416, angående den summa af 70,000 Rdr, sorn är anvisad för Krigs-Collegii Departementet materiela behof och Kruttillverkningskostnaderne, att årligen utgå utaf öfverskotteii på Stats-Verkets ordinarie och extra ordinarie inkomster för åren från och med 1830; men Preste-Ståndet, Sorn vidblt-f sitt i ämnet redan fattade beslut, fann icke skäl den gjorda inbjudningen antaga. S. D. Då nu å nyo föredrogs Stats-Utskottets Utlåtande, N:o 437, i anledning af erhållne återremisser, ej mindre å 3:dje punkten i Utskottets Memorial, N:o 423, med fortsättning af förslaget till Reglemente för Riksgälds* Trot, Utdrag deri i3 Mars 18 3o. il Contoiret, än ock å gr och 98 §§• i samma Reglemente, fann Preste-Ständet, sorn förut godkänt ifrågavarande Reglemente uti ofvannämnda delar, likväl skäl bifalla hvad Utskottet nu uti förevarande Memorial, Nio 4 3 7 , hemställt, hvilket beslut derjemte skulle meddelas till svar å Hedervärda Bonde-Ståndets, genom ProtocollsUtdrag af den 9 i denna månad, i ämnet gjorda inbjudning, S.
Höväxten har varit formenlig, men inbergiilngs vädret ej i det hela så gynnande, att ju en del hö blifvit skadadt af Vätan. Län har Höst-Rdgen 1 allmänhet befunnits svag och Hvete k i lika förhållande, icke lemnande större afkomst öfve C hufvud, än 5:dje till /jde Kornet, utom i en Socken, der Landtmannen erhållit till och med det 6te. Kornet åter och Hajrän samt Ärterna„ hvilka sistnämnde likväl ej utgöra betydligt säde, hafva, efter Landshöfdingens yttrande, lyckats förträffligt, vida öfver vanligheten, och kan beräknas till 6te å ^de kornet. —- Äfvensom Potatoes fångsten uppgifves ifrån och med yde och 8de till l4de å l^dé samt i en Socken till 2ode och e4de kornet Och skall föislå både till föda och bränvins tili* verkning, hvartill den med liten tillsats af Korn eller Malt, med uteslutande af ali annan säd, allmänneligen nyttjas. På Ho och Hahnfoder, som blifvit väl bergade, skall jemväl tillgången för kreaturens födande Vara tillräekelig. Af uppgifterne ifrån Christianstads Län, Milian* till RiksSt, P/ot, i8i7-iS‘8> 8'-de Sami. N:r Besvt och Ekon. TJtské Bctclhkanden. inhämtas, att Säden af alla slag blifvit myö» ket väl bärgad, men vid verkställda proftroskningar gi f vi t mindre än man väntat; att af Hvete och ilag' allmänneligen erhållits gte, 6te till ^de, af Komét 6te, af Hafrait gt.e och 6te, men af Trindsäclcn endast jdje och 4de kornet.
December utgjorde 9 lån å R:mt 89,583: 6. jemte ofvan omförmälda ränteförbindelser till antalet 4 stycken å tillhopa R:mt 1,497 R:dr 78 öre. Och hafva under året blifvit bevakade i särskilda konkurser 4 lån ä tillsammans 59,300 R:dr. Som, under den verkställda granskningen, Utskottet funnit, att Direktionen vid Banko-diskont-verkets styrelse och förvaltning iakttagit derför gifna föreskrifter samt att Verkets räkenskaper blifvit med god ordning förda och dess säkerhetsBih. till Ii. St. Direktionen decharge för förvaltningen under den tidrymd, som utgjort föremål för Utskottets granskning; hvilket Utskottet får hos Rikets Ständer tillkännagifva. Stockholm den 30 Juni 1863. M 41 Ank. till Exp.-Utsk. den 30 Juni 1863, kl. 1 e. m. Memorial, med hemställan om en gratifikation till Vaktmästarne vid Bankodiskont-verket. Ilos Utskottet hafva Banko-diskont-verkets 5 Vaktmästare, under förmälan att, vid de årliga revisionerna af nämnda Verk, de i och för uppassning hos Revisorerne blifvit tillerkända ett litet arfvode, hvilket af dem blifvit påräknadt såsom en väsendtlig biförtjenst, anhållit att, efter den af Utskottet nu afslutade
Hvaremot socknemännen såsom vilkor för bidragets utgörande förbehålla sig, att utan all avgift få begagna de nya landsvägar och bryggor, som å den föreslagna communications linien af bolaget byggas, och i öfvrigt, att, om någon innehafvare af hemman eller boställen vore så fattig, att han inte kunde afgiften erlägga och derom företedde intyg af pastor i församlingen och socken-nämnden han då skulle befrias från bidragets erläggande. In fidem N. S. Edlund 1854 den 12 mars uppläst i allmän sockenstämma och erkänd, intyga, på församlingens vägnar Nils Ersson i Gunggård Erik Svensson i Nygård År 1854 d. 25:te mars upplästes förestående protocoll, ljudeligen från predikostolen i Häggenås kyrka, tillika med anvisning för den med detta beslut missnöjde, eger att derå söka ändring, genom besvär, som ingifvas till Konungens befallningshafvande i länet innan kl. 12 å 30:de dagen, efter kungörandet häraf. m.m. Försäkrar N. S. Edlund. Häggenås kyrkoarkiv, vol. K I:1, ej pag., ÖLA. Protocoll, hållet vid allmän sockenstämma i Häggenås sockenstuga, den 11:te junii 1854. § 1 Upplästes kyrkooch fattig-cassornas räkenskaper för förflutna året, hvilka godkändes och underskrefvos. §2 Beslöts att af fattig-cassans medel skulle tilldelas åt Anna Larsdotter i Österåsen r.d:r b:co 2 Alexander Krus i Huse 1 16 Kerstin Larsd:r i Kougsta 1 16 Ingeborg Pärsd:r i Storgård 1 16 Brita Jonsd:r i Kougsta 2 Gunnil Olsd:r i Långkälen 2 Ingeborg Ersd:r i Österåsen 1 16 eller tillsammans r.d:r b:co 11 16
Alla dessa vidlyftigt utförda och med flera andragne skäl understödda anmärkningar, har Bevillningsutskottet trott med lätthet kunna sam. manföras till fyra egentliga hulvudpuncter, af hvil. ka den första innefattar Herr Trelfenbergs å nyo framstälda Förslag, oin begagnande af Stärnpladt Papper till Couverter å Bref, för att såmedelst vinna en högre säkerhet vid uppbörden af Post. penningarne» 494 BevllIningsUtskottets Betänkanden, Men då Utskottet uti dess öfver detta Förslag särskildta meddelade Betänkande sökt ådagalägga den nära omöjligheten gränsande svårighet, att hålla Allmänheten så beskaffade CouvertChartor tillhanda, och andre detta Förslag, hvars värde och goda syftning Utskottet i öfrigt erkänt, åtföljande olägenheter att förbigå , ochdå dertill jemväl komma, de af en värd Ledamot inom Höglofl. RiddeVskapet Och Adelil framstäldé betänkligheter, henstade dels af svårigheten, att 1 Landsorterne finna pålitlige CharfseSigillattEFörsäljningsmän , dels 'ock af utgift Staten skulle komma att vidkännas genom deras godtgörande, anser Utskottet sig så mycket mindre nu kUhna frånträda sin förra öfvertygelse , som en lika säker och känbar förlust nödvändigt måste blifva den säkra följden af denna förändring. Till styrka för hvilken förmodan Utskottet endast finner sig böra upplysa, att då, enligt erhål Inre Uppgifter från Postverket härstädes , inom ert månad eller Januarii 1821 , blifvit till Pikets PostContoir inlemnade och derifrån afsände ej mindre ari 1 50,805 breflod, som för året utgör hära 2,oOo,ÖOO, skulle till stämpling af det, sorn till BrefCouverter härtill åtgående papper, erfordras, ej allenast en betydlig personal , till hvars aflöning en ej obetydlig
Ensamt då, och först då när, efter noggrann, opartisk pröfning och enligt åstadkommen bevisning, någon, af hvad förmögenhetsvilkor, rang eller lärdomsgrad det vara må, genom nesliga förhållanden under sin föreg, bana, gjort sig ovärdig att bland Riddersmännen taga del i vården om landets angelägenheter, må han derifrån uteslutas. Man må sätta huru högt värde som helst på kunskaper och förmögenhet (och jag år långt ifrån att underskatta deras värde och betydenhet), så mäste man dock å andra sidan erkänna, att en sund upfattning af samhällets väl och fordringar, en liflig känsla för det rätta och goda, det ridderliga tänkesätt, som nära sammanhänger med den från fäderne årfda kärleken lör Konung och fädernesland, ganska vål kunna hos en person vara förenade, utan att han aflagt Den 7 Mars. 2ä' studentexamen, utan att han är eller varit i rikets tjenst med Kongl, fullmakt anställd; och slutligen, utan att han under det sednast förflutna året erlagt bevillning för minst 10 00 rdr rmt inkomst, enligt siffran på debetssedeln. Jag är, lika med motionären sjelf, fullkomligen öfvertygad, att ej blott det stora flertalet af R. o. Ad:s ledamöter innehafva det ofvannämnda kunskapsmåttet och oftast långt derutöfver, men äfven, att ingen enda deraf är i saknad. Uti sin tillförsigt härtill misstager sig säkerligen icke den adle Grin; men hvarföre skall man sätta tecknet i stället för saken, fordra en yttre stämpel på det, hvars befintlighet ingen betviflar? Hvarföre fordra just den, under omorganisation ställda, s. k. studentexamen ? Hvarföre lägga så mycken vigt på den, af motionären jemväl såsom vilkor fordrade, Kongl, fullmakten? Mången tjensteman har i statens värf arbetat många år, utan att hinna dit. Det beror ej på bristande förtjenstor, utan på felande tillfällen till befordran. Hvad vidare den sednare punkten, eller bevillning å 1000 rdrs inkomst, beträffar, har Gr:n till hvar och en af oss hemställt, huruvida det år möjligt, att lefva på en inkomst, som understiger denna siffra.
Det hi. fvutlsa k liga skälet för bränvins-bränningens hittills under vissa vilkor foregifna allmänna utöfning har varit öfverlygelsen om dess nödvändighet för jordbruket, eller snarare för boskaps-skötseln, åt hvilken den har ansetts lemna ett kraftigt stöd, hvarföre den ock af förra tiders lagstiftare, blifvit fästad vid jorden. Erfarenheten har dock icke bekräftat riktigheten af denna åsigt. Om de ifrån Landshöfdingarne i länen inkomna femårsherättelser för år 1822 jemföras med dem, sorn redogöra för år 1850, så visar det sig, att, oaktadt spanmåls-produktionen under dessa 28 år ökat sig med 49 procent, antalet af underhållen boskap dock endast ökat sig med 23 procent; och boskapsskötseln har således, oaktadt det förmenta stödet af bränvins.-hränningen, icke hållit lika steg med åkerbruket, äfvensom det visar sig, alt, oansedt spanmåls-produktionen inom riket ökats i vida betydligare mån än folkmängden, införsel af utländsk sparimål, synnerligast af råg och korn, erfordras, så snart skörden utfaller under medelmåttan.
De små uddar, hvilka alltid finnas på frimärken måste klippas bort, äfven bör man ej sätta dem för mycket på hvarandra, utan klippa bort så mycket af frimärket, som man ser är behöfligt för att det ej skall allt för mycket skyla öfver de omkringsittande. Ju flera frimärken i olika färger man kan få, dess bättre o c h vackrare blir det. När nu tallriken är fullsatt, stryker man öfver det hela med hvit fernissa två h tre gånger, dock måste fernissningen torka väl mellan hvarje gång. Såsom väggprydnad gör frimärkstallriken utmärkt god effekt. Lisa. Sypåse. Utaf en bra nog stor fyrkantig sidenhalsduk kan man göra den allra trefligaste och näpnaste. sypåse. Ungefär 10 cm från kanten af sidenduken syr man fast små öglor af silke, en i hvart hörn och en på hvarje sida midt emellan hörnen, 10 ä 12 cm från kanten. För att nu kunna draga ihop hela sidenduken så att den bildar en påse, träder man två silkessnodder igenom dessa öglor; snodderha skola vara i ändarne försedda med små bollar o c h vara så långa, att man, då sypåsen är ihopdragen, kan hänga den öfver armen; den bör äfven fodras inuti. Lisa. Ett sätt att förfärdiga en pall utan trä- stomme. Man klipper ett par rundelar eller fyrkanter af önskad storlek (af buldan), samt en remsa rundtorn af 10 till 12 cm höjd, som utgör gafvel. Denna stomme stoppas nu mycket hårdt, med krollspint eller spån, sedan jämnas den och rnadrasseras i kanterna som en madrass, hvarpå man drar igenom den med några s t y g n h ä r o c h där o c h knyter till stygnen hårdt och stadigt. Groparne, som härigenom bildas, fyllas med tagel eller bomull, litet kullrigt på uppsidan. Broderiet sys öfver och fästes med en remsa af mörkt tyg, hvilket klädes omkring gafveln. Fransens längd må- ste precis motsvara pallens höjd, för att kunna skyla gafveln. Under botten sys guttaperkatyg, på det pallen lätt må kunna skjutas på golfvet.
Majrts Nådiga Skrifvelse af den 14 i samma månad, — 27 deruti, med tillkännagifvande, alt, sedan vid öfvervägande af Banco-Fullmägliges den 29 December 183t aflålne underdåniga Skrifvelse, Kongl. Maj; t funnit, under så ofördelaktiga Cours-förliållanden■, att det, i den fastställda • proportionen emellan Sedelstocken och den redbara Fonden, då ännu bristande belopp af Silfver, icke kunde genom directa köpslut anskaffas utan alt för stor uppoffring af Allmänna Medel, Kongl. Maj:t af sådan anledning, och för att befrämja medlen till stadga i mynt-värdet, trott sig böra fästa Ba nco