Subject: ukrainian-language-and-literature

Прочитайте текст (цифри в дужках позначають номери рядків)

і виконайте завдання


Нобелівська плеяда «неукраїнських» українців


(1-5) Нобелівська премія — відзнака, яка не має собі рівних ані за світовим ав-

торитетом, ані за щедрістю. Нагороду присуджують не за працю всього життя, а за

конкретне наукове відкриття, дослідження, видатний твір, мужню миротворчу ді-

яльність. Чіткою є й «формула присудження премії» — лише одне речення, у якому

окреслено результат напруженої інтелектуальної роботи мозку, рук і душі творця.


(6-8) Із 1901 року цією премією нагороджено понад 700 осіб. Ім’я кожного лауреа-

та зазвичай публікують у довіднику «Nobel foundation directory» і записують до тієї

країни, громадянином якої нобеліант є на момент присудження.


(9-16) Формально Україна не має своїх лауреатів. Але Нобелівський комітет не

обділив увагою вихідців з нашої землі. Це вчені та письменники, які народилися,

навчалися, розпочинали діяльність або тривалий час жили й творили в Україні,

проте здобули Нобелівську премію як громадяни інших країн. Українська земля

народжувала геніїв, виколисувала їх, навчала й відпускала (чи, на жаль, витиска-

ла) у чужі краї. В умовах бездержавності світлі голови нерідко змушені були залиша-

ти свою землю й шукати кращої долі, розширювати наукові та літературні горизонти

в інших куточках планети.


(17-24) На українській землі народилося сім нобеліантів. Історія лауреатів

Нобелівської премії, уродженців України, бере початок з Іллі Мечникова (1845-1916)

славетного бактеріолога й імунолога, 40 років життя якого пов’язано з Харківщи-

ною. Нобелівський комітет присудив науковцеві премію 1908 року за дослідження

з імунології. Учений був удостоєний нагороди в галузі фізіології та медицини (спіль-

но з П. Ерліхом) як підданий Російської імперії. Про присуджену йому високу відзна-

ку він висловився так: «Нобелівська премія, мов чарівна паличка, уперше відкрила

світу значення моїх скромних робіт».


(25-28) Ще одним лауреатом у галузі фізіології та медицини став учений-мікро-

біолог Зельман Абрахам Ваксман (1888-1978), уродженець села Нова Прилука на По-

діллі. У 1952 році Ваксмана удостоїли Нобелівської премії як громадянина США «за

відкриття стрептоміцину — першого антибіотика, ефективного проти туберкульозу».


(29-32) У Золочеві на Львівщині 1937 року народився Роальд Гофман (Сафран).

У 1981 році йому разом із К. Фукуї присуджено Нобелівську премію «за розроблення

теорії перебігу хімічних реакцій». Нагороджений як американець, він не забував сво-

єї Батьківщини, про яку говорив так: «Україна — обітована земля мого серця».


(33-39) Цікавою є доля ще одного «українського» нобеліанта — Саймона Кузнеця

(1901-1985). Він пройшов довгий і славний життєвий шлях ученого й громадянина

від Харкова, де здобув освіту й підготував значну частину магістерської дисерта-

ції, до США, де його знайшло світове визнання у вигляді премії Нобеля з економіки

1971 року. З 1960 року він працював у Гарвардському та Пенсільванському універси-

тетах, університеті Джона Гопкінса, був обраний почесним доктором кількох інших

університетів. На жаль, в Україні цей інтелектуал майже не відомий.


(40-47) Лауреат Нобелівської премії Георгій Шарпак (1924-2010), чиє дитинство

минуло на Рівненщині, став на чужині одним з найталановитіших учених-експери-

ментаторів сучасності. У 1992 році його відзначено Нобелівською премією з фізики

«за винахід пристрою, що відбраковує субатомні частинки в субатомному приско-

рювачі». Найвищу міжнародну відзнаку вчений здобув як громадянин Франції.

Його праці суттєво посприяли прогресу в галузі фізики елементарних часток. Коли

громадськість відзначала 75-річний ювілей ученого, він тепло висловився про свою

Вітчизну — Україну.


(48-58) У яскравому сузір’ї нобелівських обранців родом з України належне

місце посідає й письменник Шмуель Йосеф Агнон (1887-1970), який народився в

Бучачі на Тернопільщині. Йому першому серед тих, хто писав івритом та ідишем,

присудили Нобелівську премію в галузі літератури (1966) «за глибоко оригінальну

й майстерну прозу за мотивами життя єврейського народу», талановите відображен-

ня загальнолюдських проблем сучасності, насиченої парадоксами й суперечностями,

і за «комічну майстерність», «багатство та глибину творів». Недарма літературо-

знавці порівнюють митця із Сервантесом і Кафкою... Письменник, найкращі твори

якого — про долю галицьких євреїв, нагороджений Нобелівською премією як грома-

дянин Держави Ізраїль. Народжена в Івано-Франківську (1948) білоруська письмен-

ниця Світлана Алексієвич поповнила когорту нобеліантів 2015 року.


(59-64) Ті, кого увінчано нобелівськими лаврами, є інтелектуальною елітою

людства. Прикро, що нобеліанти з України стали, за висловом письменника Бориса

Харчука, «поетами чужої слави, акторами сусідньої сцени». Але віримо, що невдовзі

справдяться сподівання на належну оцінку досягнень вітчизняних інтелектуалів і на

те, що серед лауреатів премії врешті з’явиться ім’я українця, який нагороджений як

громадянин материнської землі.


*За Ю. Килимником, газета «День»


Фразу Іллі Мечникова «Нобелівська премія, мов чарівна паличка, уперше відкрила світу значення моїх скромних робіт» (рядки 23, 24) варто розуміти як указівку на те, що

marker: А
text: Нобелівська премія інколи присуджується за зовсім не значні наукові розробки.
marker: Б
text: Ілля Мечников серйозно недооцінював власні здобутки в галузі фізіології й медицини.
marker: В
text: Визнання здобутків науковців Нобелівським комітетом сприяє поширенню цінних ідей.
marker: Г
text: Нобелівська премія присуджується за щось конкретне, а не за працю всього життя.

Correct answer: В