Презентація на тему «Україна у період загострення радянської системи»

content: Україна у період загострення радянської системи(сер. 1960-х – поч. 1980-х рр.)“ЗАСТІЙ”Презентацію підготувала учениця 11 класу Юшко Ірина

content: Заміна політичного курсу країни після усунення Хрущоваповорот від лібералізації до консерватизму в усіх сферах життя;розвиток України в умовах неосталінізму;відмова від критики культу особи Сталіна, висока оцінка його діяльності в соціалістичному будівництві, мудрий та скромний образ вождя в фільмах і художній літературі;згортання гласності, відновлення боротьби з інакомисленням;відміна рішення про періодичне оновлення складу партійних органів;відновлення посади Генерального секретаря ЦК КПРС (її посів Леонід Брежнєв)зміцнення монополії КПРС на владу, підміна державних органів та інститутів;розрив між гаслами та реальними справами;зростання корупції, хабарництва, всевладдя “номенклатури”;період брежнєвської політики отримала назву “ЗАСТІЙ”Номенклатура – панівна партійна еліта в СРСР, що цілком контролювала всі сфери життя суспільства.ЗАСТІЙ – правління Брежнєва (1964-1982), який характеризувався політикою, що заперечувала будь-які спроби оновлення суспільства, консервувала існуючий режим, наслідком чого стало наростання радянського ладу.

content: Брежнєв Леонід Ілліч – радянський партійний діяч, один із керівників КПРС. У 1936-1937 рр. Був директором Дніпродзержинського металургійного технікуму. У 1960-1964 рр. – Голова Президії Верховної Ради СРСР і одночасно секретар ЦК КПРС. Виявив себе як майстер залаштункових політичних інтриг і був противником десталінізації, що її розпочав Хрущов. Із жовтня 1964 року перший ,а з 1966 року – Генеральний секретар ЦК КПРС. Із його діяльністю пов”язані неосталіністська лінія, посилення русифікації, агресивна зовнішня політика, придушення інтелектуальної свободи і прав людини, посилення тотального контролю суспільства з боку органів КДБ, моральна деградація партійно-державної номенклатури.( 1906 – 1982 )

content: Політика першого секретаря ЦК КПУ – П. ШелестаОсновні заходи політики Шелестапідтримка реформ Хрущова на початковому етапі-участь в усуненні Хрущова від влади-виступ за розширення прав УРСР у внутрішній та зовнішній економічній політиці-участь у боротьбі з дисидентським рухом-підтримка поміркованої українізації-активна підтримка збройної інтервенції військ Варшавського Договору в Чехословаччину (серпень 1968 рік)-видання книги “ Україно наша радянська” з екскурсом у героїчне минуле країни-авторитарний стиль керівництваПозитивніНегативні

content: Шелест Петро Юхимович – український радянський партійний діяч. У 1928 р. вступив до КП(б)У. З 1940 р. – на партійній роботі. З липня 1963р. Був першим секретарем ЦК КП України. Своєю кар”єрою завдячував підтримці з боку М. Хрущова та М. Підгорного, але у 1964 р. Разом із М. Підгорним відіграв важливу роль в усуненні М. Хрущова від влади. У травні 1972 р. був звільнений із посади першого секретаря ЦК КП України “у зв”язку з переведенням на іншу роботу” – заступник Голови Ради Міністрів СРСР. Під час перебування на посту першого секретаря ЦК КПУ (1963 – 1972 рр.) придушував прояви дисидентського руху в Україні. Прийшовши до влади на хвилі повоєнної “українізації” парійного та державного апарату в УРСР, П. Шелест намагався обстоювати економічні інтереси України перед московським центром. На тлі загальної політики русифікації вагомими були його виступи на захист прав укр. мови в шкількиній освіті, друкуванні газет, журналів. Автономний курс політики Шелеста не задовольняв московських партійних лідерів.(1908 – 1996)

content: Політика першого секретаря ЦК КПУ В. Щербицького-жорстка централізація, підпорядкованість республіки центру-орієнтація економіки України на народне господарство СРСР-посилення русифікації-усунення від влади прибічників Шелеста-підбір кадрів за принципом особистої відданості-партійна чистка, прихована обміном партійних квитків-нещадна боротьба з будь-якими проявами інакомислення

content: Щербицький Володимир Васильович – радянський партійний та деравний діяч в Україні. Відіграв одну з провідних ролей у знятті Шелеста з посади першого секретаря ЦК КПУ. Із травня 1972р. по вересень 1989р. перебував на посаді першого секретаря ЦК КПУ. Відповідальний за чистку українського державного і політичного апарату, який у роки правління Шелеста наважився проводити автономний щодо Москви політичний курс, за русифікацію політичного та културного життя в Україні, розправу з дисидентством. Щербицький робив усе можливе, щоб стримати розвиток демократичних процесів і гласності в Україні, перетворивши республіку в “заповідник застою”. Відправлений на пенсію лише у вересні 1989 року, коли його плітична лінія зазнала краху, і постала потреба у більш гнучкому лідері КПУ, який пішов би на діалог з опозицією. Ймовірно, вчинив самогубство. Похований на центральному Байковому кладовищі в Києві.( 1918 – 1990 )

content: Конституція УРСР 1978 року-УРСР – суверенна держава у добровільному союзі радянських республік-УРСР зберігає за собою право вільного виходу з СРСР-в УРСР пробудовано розвинуте соціалістичне суспільство, в якому створені могутні продуктичні сили, неухильно підвищується добробут і культура народу-влада в УРСР належить народу, який здійснює її через ради народних депутатів-керівною і спрямовуючою силою раднського суспільства, ядром його політичної системи є КПРС-економіка УРСР є складовою частиною єдиного народо-господарчого комплексу СРСР-гарантія прав (на працю, житло, безкоштовну освіту, медицину) і свобод (слова, зборів, віросповідання) громадян .26 квітня 1978 року – прийняття нової КОНСТИТУЦІЇ УРСР, розробленої на основі КОНСТИТУЦІЇ СРСР від 7жовтня 1977 року.Конституція 1978р. закріплювала підлегле становище УРСР, чимало її статей мали декларативний характер і не відповідали реаліям суспільного життя.

content: Косигінська економічна реформа 1965 року-розширення господарчої самостійності підприємств (госпрозрахунок) ;-ліквідація раднаргоспів, поновлення галузевих міністерств ;-посилення економічних стимулів праці залежно від її результатів ;-посилення централізації ;-створеня фондів матеріального стимулювання на підприємствах ;-прерогативою центру був розподіл виробленої продукції, формування і розміщення виробництва ;-оцінка діяльності підприємств не за валовою,а за реалізованою продукцією.-відсутність конкуренції, зільшення обсягів реалізації продукції не завдяки якості та дешевизні товаруу, а шляхом приписок чи зниження плану.ПОЗИТИВНІНЕГАТИВНІРеформа була спробою вмонтувати елементи економічного стимулювання в існуючу систему, в умовах адміністративно-командного управління економікою вона була приречена на невдачу.

content: Розвиок промисловостіДОСЯГНЕННЯ-високі темпи розвитку електроенергетики-бурхливий розвиток вугільної, нафтової, газової, хімічної промисловості, металургії, машинобудування-будівництво нових великих підприємств, комплексів, цехів-зростання кількісних показників випуску промислової продукціїКРИЗОВІ ЯВИЩА-переважання виробництва засобів праці над виробництвом предметів споживання-низька якість продукції, зменшення рентабельності підприємств, недостатня механізація та автоматизація виробництва-спрацьованість засобів виробництва, вичерпання трудових і матеріальних ресурсів-неврахування центром економічних можливостей України, безвідповідальне ставлення до її природного середовища

content: Розвиток сільського господарстваДосягнення-зростання капіталовкладень в аграрний сектор-зростання цін на сільськогосподарську продукцію при державних закупівлях-установлення твердих цін для державних закупівель на 6 років і надбавка 50% до закупівельної ціни на позапланову продукцію-введення гарантованої оплати праці колгоспників за таривними ставками-зменшення податку з колгоспів-механізація сільськогосподарського виробництва (посівні та збиральні машини, автодоїлки)-зниження цін на сількосподарську техніку та запчастини до неї-завершення електрифікації колгоспів та раднаргоспів, зменшення тарифів на електроенергію для виробничих потреб села-постаблення адміністративних заходів проти підсобних господарств

content: Розвиток сільського господарстваКризові явища-розростання апарату управління сільським господарством-жорстка централізація управління, некомпетентне втручання центру в місцеві справи-недостатня кількість і низька якість сільськогосподарської техніки; нестача міндобрив, хімічних засобів захисту рослин-низький рівень впровадження в аграрному секторі нових наукових розробок-недбала переробка та зберігання врожаю; результатом була щорічна втрата третини овочів і фруктів, 10% зерна-недостатній розвиток соціальної сфери села, відтік молоді в міста; поява неперспективних “умираючих” сіл-загалом низькі матеріальні стимули сільськогосподарської праці-падіння темпів виробництваКерівництво країни намагалося спинити загрозливі тенденції в економіці, але колгоспно-раднаргоспна система й адміністративно-камндні методи управління вичерпали себе. Необхідні були докорінні соціально-економічні зміни.

content: Етносоціальний склад населення України-зменшення темпів приросту населення України-скорочення тривалості життя-перевищення наприкінці 1970-х рр. у деяких районах України рівня смертності над рівнем народжуваності-урбанізація-зростання чисельності робітничого класу та інтелігенції при зменшенні кількості сільських працівників-зростання кількості росіян, представників національностей Закавказзя, Середньої Азії

content: Рівень життя населенняДОСЯГНЕННЯ-зростання життєвого рівня населення України-збільшення мінімальної та середньої місячної зарплатні, пенсій, стипендій-збільшення майже у 5 разів загальної суми виплат та пільг за рахунок громадських фондів-введення в експлуатацію великої кількості житлових будинків, шкіл, будинків культури-безкоштовні медицина та навчання, можливість безкоштовно користуватись підручниками у середній школі-поліпшення транспортного обслуговування населення (дешевший проїзд, нові маршрутки, відкриття метрополітену в Харкові)-призначення грошової допомоги малозабезпеченим сім”ям із неповнолітніми дітьми

content: Рівень життя населенняКРИЗОВІ ЯВИЩА-відставання за якістю життя від сусідніх еврєпейських країн-невідповідність обсягів виробництва та реалізації товарів народного споживання потребам населення; дефіцит споживчої продукції-недостатні розміри пенсій навіть після їх підвищення-великий розрив між рівнями соціального забезпечення села та міста-залишковий принцип фінансування соціальної сфери-низька якість медичних послуг, нестача медикаментів й обладнання-прихована інфляція-зростання розриву між життєвими рівнями звичайних громадян та “номенклатури”-уповільнення темпів зростання прибутків населення

content: ОПОЗИЦІЙНИЙ РУХПричини активізації опозиційного руху в другій половині 60-х – на початку 70-х рр.-інтервенція радянських військ у Чехословаччнину в 1968р., яка викликала хвилю протестів-видання у Львові В. Чорноволом самовидавничого журналу “Український вісник”, що сприяло консолідації дисидентського руху-нарада з безпеки та співробітництва в ЄВРОПІ в 1975р., на якій керівники Радянського Союзу підписали Гельсінський Акт, що передбачав гарантію громадянських прав і свобод на територіях країн-учасниць наради-ігнорування конституційних прав людини в СРСР; репресії проти інакомислячихОсновні напрямки опозиційного руху в Українінаціонально-культурницькийправо-захиснийсамостійницькийрелігійний

content: Форми діяльності дисидентів-створення підпільних і легальних груп та організацій-розповсюдження нелегальних видань, у яких друкувалися заборонені цензурою твори (“самовидав”)-порушення національної проблеми на різноманітних наукових сиипозіумах і конференціях-організація шенченківських свят, вечорів пам”яті Лесі Українки, Івана Франка-створення гуртків вивчення вітчизняної історії, клубів, творчої молоді-організація мітингів протесту, демонстрацій, пікетувань-надсилання письмових заяв (“відкритих листів”) до вищих органів СРСР та УРСР, до міжнародних організацій

content: Репресії проти правозахисників-залякування (спеціальні “бесіди” в органах КБД, організація різноманітних “кампаній” у пресі)-застосування адміністративних санкцій ( виговори,звільнення з роботии)-арешти та ув”язнення-ізоляція у психіатричних лікарняхВидатні представники українського дисидентського руху :М. ГориньВ. СтусЛ. Лук”яненкоВ. Чорновіл

content: М. РуденкоІ. СвітличнийС. ХмараЛистопад 1976 р. – створення Української Гельсінської Спілки (УГС)

content: Діяльність УГСЛідерМикола РуденкоУчасникиО. БердникЛ. Лук”яненкоІ. КандибаО. МешкоП. ГригоренкоМетоди боротьби – легальні (у межах радянської конституції та підписання СРСР міжнародних угод).Мета :-боротьба за дотримання прав людини-досягнення суверенітету України-боротьба за звільнення політв”язнів-ліквідація цензуриВлада переслідувала членів УГС та застосовувала до них репресії (із 37 членів групи 23 були засуджені та відправлені у табори на заслання, 6 – позбавлені радянського громадянство, В. Стус, О. Тихий, Ю. Литвин загинули у таборах).

content: Релігійне дисиденствоЛідер:Йосип ТереляМЕТА :-боротьба за свободу совісті та віросповідання-реабілітація та легалізація УГКЦ, протестантських церков та течій-боротьба за вільне здійснення релігійних обрядів, повернення храмів віруючим-звільнення засуджених за рілігійні переконання-реабілітація страчених служителів культу-створення комітету з захисту УГКЦ

content: Культура та духовне життя-перехід до навчання за новими навчальними програмами у 1966 – 1967 роках (запровадження нових дисциплін : кібернетики, суспільствознавства, генетики)-завершення переходу до обов”язкової загальної середньої освіти (1976р.)-ухвалення Верховною Радою “Основних напрямків реформ загальноосвітньої та професійної школи”-знецінення знань-зменшення кількості шкіл з українською мовою викладання-збільшення кількості навчальних профтехосвітніх закладів-створення на основі підінститутів Донецького, Сімферопольського та Запорізького університетів-відкриття низки нових інститутів-збільшення кількості студентів майже удвічі-зміцнення матеріально-технічної бази вузів( будівництво нових навч. Корпусів, гуртожитків, спортивних комплексів)-невисока якість підготовки спеціалістів (особливо на заочних і вечірніх відділеннях)-політизація освітиОсвіта

content: Наука-провідний науковий центр України – Академія Наук на чолі з Б. Патоном, яка складалася з тьох секцій :фізико-технічних і математичних наукхіміко-технологічних і біологічних науксуспільних наук-зростання кількості дослідників в академічних установах-вагомі здобутки вітчизняної науки :1. створення унікальної плавальної установки “Уран” , що використовувалась для вивчення плазми і керованої термоядерної реакціївикористання теоретичних розробок математиків для розрахунку орбіт штучних супутників Землівідкриття механізу передавання генетичної інформаціїстворення автоматизованих систем проектування електронно-обчислювальних машинудосконалення зв”язків науки з виробництвомвисокий відсоток нереалізованих перспективних наукових розробок-вихід у світ багатотомних “Історії Української РСР” , “Історії українського мистецтвознавства” , “Української Радянської Енциклопедії”-недостатнє фінансування науки

content: Література-збагачення української літератури новими творами О. Гончара (“Собор”, “Берег любові”, “Чорний Яр”), М. Стельмаха (“ Правда і кривда”, “Думка про тебе”), П. Загребельного ( “Диво”, “Розгін”).-видання збірок віршів Д. Павличка, І. Драча, В. Коломійця, Б. Олійника-велика популярність пісень,написаних на слова А. Малишка (“Пісня про рушник”), М. Ткача (“ Марічка”), М. Сингаївського (“ Чорнобривці”), Д. Павличка ( “Два кольори”).-незважаючи на ідеологічний тиск, продовжували працювати відомі письменники та публіцисти М. Руденко, В. Снегірьов, В. Стус, Є. Сверстюк, Л. Костенко-посилення уваги українських письменників не лише до історічних, але й до сучасних тем

content: Мистецтво-новаторство у вітчизняному кінематографі (зародження нового напрямку в кіномистецтві – “поетичного кіно”)-плідна праця українських кіномитців; вихід у світ яскравих кінострічок <<Тіні забутих предків>> С. Параджанова, <<Білий птах з чорною ознакою>> Ю. Іллєнка,<<В бій ідуть тільки “старики” >>, <<Ати-бати йшли солдати >> Л. Бикова-позитивні зрушення в розвитку театрального мистецтва (плідна діяльність академічних драматичних театрів ім. І. Франка у Києві, ім. Т. Шевченка у Харкові, ім. М. Заньковецької у Львові-яскрава гра майстрів сцени Н. Ужвій, Б. Ступки, А. Роговцевої

content: -втрата національного колориту в українському театральному мистецтві та кінематографі (актичне витіснення укр. мови)-розвиток усіх жанрів музичного мистецтва (створення нових опер, оперет, симфоній,пісень)-творча діяльність сузір”я талановитих оперних співаків (Гнатюк, Мірошніченко, Кондратюк, Макренко, Солов”яненко)-яскраві виступи українського народного хору ім. Г. Верьовки, капели “Думка”, капели бандуристів України, Черкаського народного хору, Гуцульського та Буковинського ансамблів післі й танцю-плідна діяльність Івасюка (пісні “ Я піду в далекі гори”, “Червона рута”, “Водограй”)-розкриття тем вітчизняної історії в українському образотворчому мистецтві

content: Дякую за увагу