Презентація на тему «Свинцеві сімдесяті в Італії»

content: Свинцеві сімдесятів ІталіїПрезентація з історіїучня 11-БСЗСШ №1 м.ЧерніговаАфанасьєва Ярослава

content: Свинцеві сімдесятіСвинцеві сімдесяті в Італії - період італійської політичного життя з кінця 1960-х до початку 1980-х років, що характеризувався розгулом вуличного насильства, ультраправого і ультралівого тероризму.Італійське суспільство було розколоте між лівими і правими, повторюючи світове протистоянняв « холодній війні ».Найбільш розумні сили, як серед демократів, так і серед комуністів прагнули до компромісу, але цього не хотіли радикали на обох полюсах : ліваки і неофашисти.На 1970 -ті припав розпал терористичної війни, причому жертвами лівих радикалів ставали не тільки «представники буржуазії », а й помірні лідери комуністів і соціалістів, а неофашисти нерідко перевершували ліваків по кровожерливості і влаштовували криваві побоїща серед простого населення.

content: Поняття “Свинцеві сімдесяті” не зводиться до серії терористичних акцій. Праві і ліві екстремісти висували свої моделі суспільних перетворень.З одного боку, стали з'являтися численні неофашистські організації, які вимагали лютої боротьби з комунізмом і відродження як мінімум елементів фашистської держави. З іншого, все більш популярними ставали антикапіталістичні гасла і їх автори.Те, що відбувається в Італії вплинуло на загальносвітову ситуацію. Терористичні організації, особливо ультраправі, розглядалися спецслужбами НАТО і США.Праві і ліві організації непримиренно ворогували один з одним, однак об'єднувалися в протистоянні ліберальній державі.Соціально-політичний контекст

content: Бурхливе економічне зростання та соціальна модернізація Італії 1950-1960-х років загальмувалися до початку 1970-х. Знизився авторитет правлячої Християнсько-демократичної партії (ХДП). Посилювалася опозиція, особливо в особі Італійської комуністичної партії (ІКП була найвпливовішою компартією Заходу).Водночас давав себе знати ефект від стимулювання освітніх програм - значно збільшився шар молодої інтелігенції та студентства. У суспільстві, особливо серед студентської молоді, поширювався опозиційний радикалізм. Найчастіше він носив ідеологічно суперечливий характер, але домінували неофашистські або анархістські мотиви.

content: Ультраправі - «Революційні озбройні осередки » (NAR)У 1977 році група молодих неофашистів - брати Валеріо і Крістіано Фіораванті , Франко Ансельмі , Алессандро Алібранді і Франческа Мамбро - створили Революційні озбройні осередки ( NAR ).Перша група виникла в Римі і складалася в основному із студентів і молоді. Згодом мережева структура NAR поширилася по Італії.Об'єктами атак NAR були ліві активісти, члени ІКП, армійські сховища зброї, представники державної юстиції і поліції, а також комерційні установи.За непідтвердженими даними , зв'язок з NAR підтримував Піно Рауті, до того часу діяч парламентської ІСД.

content: Найбільша акція NAR – вибух на залізничному вокзалі в м. Болонья.Всього за 15 років (до 1986) від фашистського терору загинуло 130 осіб.У березні 1981 були розкриті плани замаху NAR на папу римського.У 1982 NAR припинила своє існування.

content: Вибух в Болоньї2 серпня 1980 відбуваєтьсянайбільший теракт в історії Італії– вибух в Болоньї наЦентр. залізничному вокзалі.Загинули 85 людей, пораненобільше 200.Звідки виходив наказ на здійснення теракту , офіційно не встановлено донині. Фіораванті і Мамбро в листопаді 1995 року засуджені за цим звинуваченням до довічного ув'язнення , але не визнали себе винними .Основною версією залишається неофашистська акція на чолі якої стояв ультраправий діяч Лічо Джеллі.Поскольку теракт в Болонье был в первые же дни присужден авторствуNAR, мы подумали, что нужно доказать всем, что данная акция не имеетк нам никакого отношения. Она выходит за рамки того, что мы делали.Мы никогда не совершали покушений с использованием взрывчатки.Мы никогда не атаковали гражданских лиц.Валерио Фиораванти – засуджений

content: Валеріо Фіораванті

content: МафіяМафія - кримінальне співтовариство, що сформувалося на Сицилії в другій половині XIX століття.Після Другої світової війни мафія проникла в «респектабельний» бізнес (банківську справу, транспорт, будівництво), встановила тісні зв'язки з правоохоронними органами, політиками, що дало їй можливість впливати на соціально-політичний розвиток країни.У XX ст діяльність мафії вийшла за межі Італії.

content: МафіяМафія - кримінальне співтовариство, що сформувалося на Сицилії в другій половині XIX століття.Після Другої світової війни мафія проникла в «респектабельний» бізнес (банківську справу, транспорт, будівництво), встановила тісні зв'язки з правоохоронними органами, політиками, що дало їй можливість впливати на соціально-політичний розвиток країни.У XX ст діяльність мафії вийшла за межі Італії.

content: Банда Делла МальянаНайбільшої кримінальною структурою Риму на рубежі 1970-1980-х. була мафіозна "Банда Делла Мальяна".Банда Делла Мальяна була утворена в Мальяно, передмісті Риму в сер. 1970-х і проіснувала до початку 1990-х.Першою гучною справою нової банди стало викрадення герцога Массімільяно Граціолі Ланте делла Ровере в листопаді 1977. Бандити отримали викуп (750 тисяч фунтів), але все одно вбили аристократа.Банда Делла Маньяна зробила революцію в кримінальному світі Риму і завдяки жорстоким методам підім'яла під себе столичний криміналітет.Банда Делла Малья мала зв'язки з неофашистами, а також масонами та італійськими спецслужбами. Ряд членів банди, включаючи засновників - Франко Джузепучі, Мауріціо Аббатіно і Алессандро Д'Артенці - поділяли крайні праві переконання.

content: Більш тісні зв'язки у Банди Делла Мальяно були з ультраправої терористичною організацією NAR. Для фінансування своєї діяльності NAR здійснювала нальоти, а гроші відмивала через Банду.Члени NAR брали участь в операціях Банди по збору данини і транспортуванні наркотиків. Банда поставляла NAR зброю і вибухівку. Один з таємничих епізодів пов'язаний з тим, що великий арсенал, яким користувалися обидва угруповання, був виявлений в підвалі міністерства охорони здоров'я.NAR здійснила найкривавіший теракт в історії Італії - вибух на залізничній станції в Болоньї. Вважається, що Банда мала відношення до вбивства в 1979 журналіста Карміна Пекореллі, що викривав зв'язку мафії і прем'єр - міністра Джуліо Андреотті. Андреотті був притягнутий до відповідальності в 2002, але був виправданий після апеляції. У теж час, суд визнав факт співпраці.Крім того, є дані, що Банда Делла Малья була побічно замішана в самому гучному політичному злочині Італії - викрадення і вбивство прем'єр-міністра Альдо Морі.Джуліо Андреоттіпрем'єр - міністр

content: Банда розпалася на початку 90-х. Частково це було пов'язано з тим, що з кінцем «холодної війни» зійшов на «ні» правий і лівий тероризм, і влада перемкнула свою увагу на злочинців, які діяли прямо у неї під носом. Велику роль зіграла також міжусобна війна. Банда Делла Малья не витримала випробування на міцність.

content: Ультраліві - «Червоні бригади»Найбільшою в Італії та Європі ультралівої терористичною організацією були Червоні бригади (BR) 1970-х років. «Червоні бригади» з'явилися в Італії на тлі активізації політичного життя Італії і зростання напруженості між правими і лівими радикальними угрупованнями.У серпні 1970 року організація «Червоні бригади» була заснована Ренато Курчо, Маргеріта Кагол і Ренато Франческіні.Ренато Курчо, на початку 1960-х активіст неофашистського «Нового порядку», під впливом ліворадикальних філософів переорієнтувалася на комунізм.Ідеєю «Червоних бригад» спочатку був озброєний шлях боротьби з капіталістичною державою, тому що, на думку засновників групи, лише силою зброї можна було повалити владу капіталу і почати будівництво революційного суспільства.

content: Ренато Курчо

content: Ренато Курчо (в центрі) під час суду.

content: «Червоні бригади » перші два роки свого існування збільшували число своїх прихильників, вибудовували особливу ієрархію, яка б дозволяла вести ефективну діяльність, а також набиралися досвіду як у легальних, так і в напівлегальних діях.На цьому етапі « Червоні бригади» вели також широку пропагандистську діяльність серед студентів і робітників, однак все активніше переходили до акцій по саботажу роботи на підприємствах, здійснювали вибухи на ряді заводів і викрадали бізнесменів і промисловців (правда, найчастіше відпускали через деякий час).Ранній етап існування організації завершився в 1974 році, коли були арештовані Курчо і Франческіні.

content: Дело МороЗ 1974 року починається найбільш радикальний період діяльності «Червоних бригад».16 березня 1978 здійснена найбільша акція «Червоних бригад» і одна з найбільших в історії італійського тероризму - викрадення Альдо Моро, провідного на той момент лідера ХДП, колишнього прем'єр-міністра, екс-міністра внутрішніх справ, екс-міністра закордонних справ.Моро перебував у «народної в'язниці» BR протяном 54 днів. 9 травня 1978 його труп знаходять в автомобілі, припаркованому на середині відстані між римськими штаб-квартирами ХДП і ІКП.«Червоні бригади» висунули конкретну вимогу - звільнення 13 своїх бойовиків, починаючи з Ренато Курчо.У листах самого Моро говорилося, що він піддається моральним приниженням і фізичним тортурам.Альдо Моро в полоні у«Червоних бригад» в 1978 р.

content: Поліцейські операції з розшуку не давали результатів. У своєму останньому листі дружині Альдо Моро заборонив присутність партійних діячів на похоронах.Саме після загибелі Моро перервався політичний зсув Італії вліво. Почалося зворотний рух, посилення консервативних сил. Знизився вплив ІКП і парламентських лівих. «Червоні бригади», радикальні комуністи, інші ультраліві організації піддалися загальному осуду.Таким чином, виграш від ультралівої акції отримали праві і навіть крайні праві.Меня скоро убьют. Повторяю, что не признаю несправедливогоприговора, вынесенного мне Христианско-демократической партией.Альдо МороКоссиге было выгодно, чтобы Альдо Моро не освободили. Он былзаинтересован в том, чтобы «Красные бригады» убили Моро и такимобразом предотвратили историческое соглашение между католикамии коммунистами.Фердинандо Импозимато, первый следователь по делу Моро

content: Після цього активізувалися і масштабні акції організації об'єктами нападів стають школи, університети, транспорт.Активність італійських правоохоронних органів у боротьбі з «Червоними бригадами» посилилась. В результаті цих факторів у 1984 році в організації відбувся розкол.

content: Антитерористична політика державиВбивство Альдо Моро і вибух вокзалу в Болоньї були кульмінаційними моментами «свинцевого десятиліття». Обидва теракти вдалися до оперативно-тактичного плану, але політично і стратегічно обернулися проти організаторів .У суспільстві виникло жорстке відторгнення правого і лівого радикалізму. Державні заходи щодо посилення поліцейського апарату, раніше стикалися з активною протидією, тепер зустріли розуміння.Парламентські партії, як правоцентристські ( ХДП, республіканці, ліберали, соціал-демократи), так і ліві (ІКП, соціалісти) прийшли до антитерористичного консенсусу.

content: 1 червня 1978 проводиться референдум про надзвичайний законодавстві.76,5% голосують за подальше застосування закону 1975 року щодо розширених повноваженнях поліції.6 лютого 1980 за ініціативою міністра внутрішніх справ Франческо Коссіга приймається закон про посилення відповідальності за терористичну діяльність і подальшому розширенні повноважень поліції.У той же час були категорично відкинуті плани узаконити заходи фізичного впливу на допитах.Италия переживёт «Красные бригады», но не переживёт пыток.Карло Антонио далла КьезаФранческо Коссіга

content: Коссіга подав у відставку 10 травня 1981, оскільки поліція і спецслужби не змогли запобігти вбивству Альдо Моро. Однак «закон Коссіга» залишається в силі. Додатковими повноваженнями наділяється генерал далла К'єза, координуючий антитерористичні відомства.«Закон Коссіга» рішуче підтримує більшість італійців: на референдумі 17 травня 1981 85,1% голосують за його застосування.У загальній складності здійснюється близько 15 тисяч арештів і затримань. Кадровий кістяк екстремістського підпілля вдається розгромити до 1982-1983 року.Главным врагом для меня стало буржуазное государство, спрут, который душил и красных и чёрных.Пьерлуиджи КонкутеллиГенерал далла К'єза

content: Політичні підсумкиПлани екстремістів перекинути «буржуазно-парламентську» систему зазнали повну невдачу.Право- і лівоекстремістські ідеології та організації остаточно маргіналізувалися. Радикальні версії фашизму і комунізму стали міцно асоціюватися з тероризмом і рішуче відторгатися у всіх соціальних шарах.У політичному розкладі й суспільній свідомості Італії відбувся помітний прогресс. Придушення тероризму, забезпечення безпеки громадян, захист демократичних свобод зв'язувалися переважно з правоцентристськими силами.

content: Вже на парламентських виборах 1979 ІКП зазнала серйозних втрат, ніколи не відновивши позицій, завойованих до середини 1970-х. Італійська соціалістична партія (ІСП) еволюціонувала вправо, в чому перейшовши на ліберальні і консервативні позиції.У 1983 році лідер соцпартії Беттіно Краксі вперше обійняв посаду прем'єр-міністра. Фарбі залишався главою уряду протягом чотирьох років ( тривалий термін за мірками італійської політики тих часів). При цьому всі партії Італії опинилися в тій чи іншій мірі скомпрометовані політичним поведінкою «свинцевого десятиліття».Руйнівний ефект компрометації виявився відкладеним і позначився на початку 1990 -х. Практично всі партії «Першої республіки», насамперед ХДП і ІСП , розвалилися або перетворилися в ході антикорупційної кампанії.Беттіно Краксі

content: Посилення правих, відступ ІКП зняли питання про відділення Італії від Західного блоку. У країні посилився американський вплив, активізувалася її роль в НАТО. У цьому сенсі «стратегія напруженості» виконала своє завдання.Італійські неофашисти набули цінний політичний і оперативний досвід, зайняли провідні позиції в міжнародному ультраправому русі.Цей досвід був переосмислений в 1990 -х роках в ході переформатування ІСД в Національний альянс, Соціальну альтернативу, партію «Фьямма триколоре» та інші вкрай праві організації сучасної Італії.Я приложил руку к тому, чтобы создать базу для нашей мировойреволюции.Стефано Делле Кьяйе