Презентація на тему «Іконопис  Київської  Русі»

content: Іконопис  Київської  Русі.Мистецтво  книжкової мініатюри. Художня  культура польсько-литовської  доби

content: Ікона — це особливий витвір. Згідно з ученням Отців Церкви, іконописний образ відсилав до прототипу, тобто являв собою не особисте сприйняття яким-небудь майстром старозавітних або євангельських осіб та подій, а відображену духовну істину, як і тексти Святого Письма.

content: У Візантії сформувалась одна з основних ознак середньовічного релігійного мистецтва — канонічність, тобто дотримання суворих правил канону.Канон не дозволяв художникові збитися й ухилитися на шлях самомислення.

content: Ярославська ОрантаНайвідомішою іконописною майстернею XI—XII ст. була Печерська, де працював Аліпій зі своїми учнями.Із нею пов'язані такі шедеври іконопису, як «Ярославська Оранта» (XII ст.), «Устюзьке Благовіщеня» (XII ст.), які зберігаються в Третьяковській галереї, ікона «Борис і Гліб»(XIII ст.), що експонуєтьсяв Київському музеї російського мистецтва.

content: Ікона «Ангел – золоте волосся»У XII ст. у зв'язкуз постійною зовнішньою загрозою навали кочовиків особливо актуальнимив живописі були ідеали військової доблесті. Поширення набули ікони «Георгія Воїна», «Дмитра Солунського», «Ангела — золоте волосся».

content: Від XII ст. до нас дійшли чудові витвори новгородських живописців, зокрема ікона «Спас Нерукотвор- ний», на якій Христос зі своїм виразним зламом брів постає грізним, все розуміючим суддею людського роду.І таких шедеврів новгородська земля дала чимало.

content: Андрій Рубльов. ТрійцяІз другої половини XIV ст. усі місцеві художні центри почала поступово затьмарювати Москва.Із часом вона стала найважливішим економічним і політичним центром Русі.З переходом у Москву митрополита вона зробилася й духовним центром православної віри.

content: У Давній Русі ікони писали в монастирях. Іконописець заздалегідь готував себе до роботи: читав Біблію, молився, дотримувався посту. Вважалося, що вміння майстра залежить від його душі, його віри й головне — від допомоги Бога. Тому на іконах ніколи не ставили імен майстрів, адже людина не може бути творцем святості.

content: Символіка ікониНебо і земля: в іконі живуть два світи — небесний і земний.Саме так і будується зображення на іконі. Легкі, майже примарні фігури тягнуться вгору, їхні ноги ледь торкаються землі.Коло — дуже важливий символ в іконописі, він означає вічність. Сяйво святості теж позначається колом — німбом (від лат. «хмара»).

content: Кольори в іконописі Кольори в іконописі мають символічне значення, своє місце та своє призначення. Кольори на іконі локальні, вони ніколи не змішуються.Золото — має дозволити відчути сяйво Бога та Небесного Царства.Пурпуровий — колір шат Богоматері.Червоний — символ Воскресіння, перемоги життя над смертю, а також символ крові та страждань і жертви Христа. У червоному одязі зображують мучеників.Білий — символ чистоти, святості та простоти; у білому зображують ангелів.Синій та голубий — безмежність неба, символ вічного іншого світу. Це кольори Богоматері, використовуються в храмах, присвячених їй.Зелений — юність, оновлення; використовують у сценах Різдва.Коричневий — колір пороху, голої землі, нагадування про смерть.Чорний — нагадування про сокровенні тайни Божі, колір зла, смерті, пекла.

content: Обладнання іконостасаУ візантійських церквах вівтар відділявся від іншого приміщення нивисокою перешкодою,і тільки на Русі вона перетворилася на стіну з ікон, які поступово зайняли всю вівтарну арку.

content: Усі чини іконостаса мають особливі назви й символічне значення.Перший, нижній, ряд на рівні Царської брами — місцевий.Другий, найважливіший, — Деісус. Третій — святковий (від Різдва Богородиці до Успіння). Четвертий — пророчий (Богоматір Знамення, пророки).П'ятий — праотецький (Старозавітна Трійця, праотці).Іноді нагорі роміщують страсний ряд (зображення страждань Христа).Іконостас завжди завершується образом Голгофи — гори, де на хресті було розп'ято Спасителя.

content: Усі чини іконостаса мають особливі назви й символічне значення.Перший, нижній, ряд на рівні Царської брами — місцевий.Другий, найважливіший, — Деісус. Третій — святковий (від Різдва Богородиці до Успіння). Четвертий — пророчий (Богоматір Знамення, пророки).П'ятий — праотецький (Старозавітна Трійця, праотці).Іноді нагорі роміщують страсний ряд (зображення страждань Христа).Іконостас завжди завершується образом Голгофи — гори, де на хресті було розп'ято Спасителя.

content: Місцевий ряд іконостаса. Нижній ряд іконостаса називають місцевим, оскільки там містяться ікони, присвячені особливо шанованим у певній місцевості святим або святам. У будь-якому храмі біля Царської брами розташовані ікони Спасителя й Богоматері. Друга праворуч від Царської брами ікона зображує святого або свято, на честь якого названий храм. Це храмовий образ, тому навіть у незнайомому храмі легко можна визначити його назву.

content: Іконостас Троїцького собору

content: Книжкова мініатюраОсобливим видом мистецтва Київської Русі була книжкова мініатюра. Це невід'ємна складова мистецтва рукописної книги: написання тексту, художнього оформлення, виготовлення оправи.

content: Художня  культура польсько-литовської  доби Після занепаду Київської Русі литовське проникнення, польська експансія, татарська агресія суттєво вплинули на перебіг подій на українських землях. Протягом XIV — XVI ст. відбулися значні зміни в усіх сферах суспільного життя.

content: Важливу роль у розвитку української гравюри відіграв І. Федоров, який за підтримки простих городян і духовенства започаткував у Львові першу українську типографію.В 1574 р. з'являється його перша книжка — «Апостол»Це була видатна подія, що ознаменувала початок книгодрукарства в Україні.Першодрукар Іван Федоров