Презентація на тему «Гончарство» (варіант 2)

content: Гончарство

content: Гончарство —(Слово «гончар» похідне від «горно». «Горно» споріднене з латинським «fornus» — піч. Древнішим словом є «горнчар»: «мастеры всякие, спроста реци плотници и горнчары».) обробка глини та виготовлення різноманітного кухонного посуду, а також цегли, кахлів та іншої кераміки. Гончарні вироби на території України, що належали до трипільської культури, вже визначалися вишуканістю форм, цікавою озлобленістю. На ручному гончарному крузі, що з'явився тут у II ст. н.е., з використанням спеціальної обпалювальної печі — горна — виготовлялася основна маса керамічного посуду в Київській Русі, де гончарне ремесло досягло високого рівня. У XIV—XV ст. на Україні почали застосовувати досконаліший та продуктивніший ножний круг.

content: Гончарство — виготовлення з опаленої гончарної глини різноманітних виробів, зокрема посуду, кахлів, іграшок тощо. Глина є пластичною під час формування і досить твердою після випалу . Має широкий спектр природних барв — від білої, кремової, охристої до червоної, коричневої і темно-сірої. Чарівного ефекту гончарним виробам надають керамічні фарби, виготовлені з кольорової глини (ангоби)(на рисунку), а також прозорі та декоративні поливи (глазурі

content: Винахід гончарного круга (IV тис. до н. є.), спочатку ручного й повільнообертового, а у середньовіччі швидкісного, з ножним приводом, став переворотом у розвитку гончарного ремесла. Техніка точення на крузі давала змогу не лише збільшити випуск продукції, а й поліпшити її художній рівень.Гончарний круг

content: Це спосіб нанесення заглибленого жолобка дерев'яною паличкою або цвяхом на поверхню сирого черепка.Ритування

content: Це з'єднання за допомогою гострого предмета трьох або чотирьох стрічок ангобів, подібно до мармурових розводів, — чітких і зигзагоподібних.Фляндрування

content: ЛіпленняНадання форми пластичного матеріалу (пластиліну, глини, пластику, пластмас типу полікапролактона та ін) з допомогою рук і допоміжних інструментів - стеків і т. п. Один з базових прийомів широкого жанрового діапазону станкового та декоративно-прикладної скульптури.

content: ЛіпленняНадання форми пластичного матеріалу (пластиліну, глини, пластику, пластмас типу полікапролактона та ін) з допомогою рук і допоміжних інструментів - стеків і т. п. Один з базових прийомів широкого жанрового діапазону станкового та декоративно-прикладної скульптури.

content: Це кінцева і важлива стадія будь-якого керамічного виробництва. При випалюванні керамічних виробів відбуваються складні фізико-хімічні процеси, в результаті яких керамічна маса - механічна суміш мінеральних частинок - стає каменеподібним матеріалом - міцним, твердим, хімічно стійким, з притаманними тільки йому естетичними властивостями.Випал

content: Складові режими випалуШвидкість нагрівання і охолодження,час витримки при постійній температурі,температура випалу,середа випалу (окислювальна, в умовах вільного доступу повітря; відновлювальна, в умовах припинення доступу повітря і надлишку чадного газу; нейтральна)

content: Випал зазвичай контролюють термопарою або милливольтметром. Але при наявності певного досвіду не складає труднощів визначити візуально температуру випалу на тому чи іншому його етапі за кольором розжареного черепка всередині печі:темно-червоний - 600 – 700 Свишнево-червоний - 800 – 900 Сяскравий вишнево-червоний – 1000 Ссвітло-оранжевий – 1200 Спочинає біліти – 1300 Сбілий – 1400 Сяскравий білий – 1500 С

content: Український гончар при роботіПерший український гончар, фото 2-ї пол. XIX ст.Сучасний гончар, Сорочинський ярмарок ,Полтавська обл. 2008 р.

content: Український гончар при роботіПерший український гончар, фото 2-ї пол. XIX ст.Сучасний гончар, Сорочинський ярмарок ,Полтавська обл. 2008 р.

content: Вироби з глини

content: Вироби з глини

content: Різноманітні вироби

content: Взагалі процес виготовлення кераміки включає в себе три стадії: підготовчу (на цьому етапі відбувається відбір вихідної сировини, його видобуток, обробка та складання формувальної маси); творчу (на цьому етапі здійснюється виготовлення власне судини певної форми) і Закріплювальні (на цьому етапі судині додають міцність, усувають його вологопроникність).Виготовлення гончарних виробів передбачає пластичне формування гончарного матеріалу за допомогою гончарного круга і спікання нагріванням виробу при температурах до 1000 °C. Випікання закріплює форму і надає виробу твердості. Температура випікання може становити як 300–950 °C, так і 900–1200 °C при використанні поливок чи глазурі.Декоративний узор наносять або до випалювання або після нього. Для забезпечення непротікання на поверхню виробу наносять глазур або димлять. Найпростішу глазур готують з окису свинцю і кварцового піску. Оскільки контакт харчових продуктів з солями свинцю повинен бути виключений, нині санітарний нагляд забороняє використовувати цю глазур при виготовленні предметів домашнього побуту. Проте легкоплавкі сполуки свинцю використовують, як і раніше, у складі глазурі, призначеної для декоративних цілей (в тому числі майолікових).

content: Відомі українські гончаріКоломієць Захар Йосипович — опішнянський гончар.Матейко Катерина Іванівна (1910–1995) — український науковець, етнограф, кераміст, гончар, публіцист, краєзнавець та громадський діяч.Омеляненко Василь Онуфрійович — заслужений майстер народної творчості Української РСР.Ночовник Остап (1853–1913) — видатний український гончар, творець барокової глиняної скульптури; уродженець Міських Млинів.Поросний Василь Васильович(1873, с. Міські Млини — 1942, Москва) — український радянський народний майстер художньої кераміки.Пошивайло Гаврило Ничипорович (7 квітня 1909 — 24 січня 1991) — один із творців української народної кераміки ІІ половини XX століття, представник опішнянської школи художньої кераміки.Пошивайло Явдоха Данилівна (Бородавка) (1910–1944 р.) — гончарна малювальниця, представниця опішнянської школи художньої мальовки. Оздоблювала твори чоловіка Гаврила рослинними й зооморфними декоративними композиціями.Рощиб'юк Михайло Іванович — майстер художньої кераміки, член НСХУ.Селюченко Олександра Федорівна(1921–1987) — українська керамістка, народна майстриня.Шиян Ольга Галактіонівна — майстер народної керамічної іграшки та скульптури.Лебіщак Юрій (1873–1927) — видатний український технолог-кераміст, завідувач Опішнянського гончарного навчально-показового пункту Полтавського губернського земства (1912–1921)

content: Музеї:Національний музей-заповідник українського гончарства в Опішному.Меморіальний музей-садиба гончарської родини Пошивайлів.Музей гончарного мистецтва О. Г. Луцишина.Національний архів українського гончарства.Гончарська Книгозбірня України.

content: Музеї:Національний музей-заповідник українського гончарства в Опішному.Меморіальний музей-садиба гончарської родини Пошивайлів.Музей гончарного мистецтва О. Г. Луцишина.Національний архів українського гончарства.Гончарська Книгозбірня України.

content: Дякую за увагу!