Презентація на тему «Імпресіонізм у французькому живописі»

content: Імпресіонізму французькому живописі

content: ІмпресіонізмІмпресіонізм (франц. Impressionisme від impression - враження) - напрям у мистецтві останньої третини 19 початку 20 ст. Найповніше виявився імпресіонізм  у французькому живописі. Мав поширення також у скульптурі, літературі, музиці, театрі. Імпресіонізм склався у Франції в 60-х pp. 19 ст., досяг розквіту в 70-80-х pp. і незабаром розпався як цілісна система.Пісарро, Мане, Моне, Сіслей, Ренуар тв інші видатні майстри не були прийняті на чергову виставку в 1863 р. – Салон, яка приносила славу художникам, і влаштували свій “Салон відринутих”.

content: Вперше імпресіоністи експонували свої твори на виставці 1874 в Парижі. Учасниками були:К. Моне (картина "Враження. Схід сонця" - ttt"Impression. Soleil levant", - 1872, Музей ttМармоттан, Париж),О. Ренуар,К. Піссарро,Е. Дега,А. Сіслей,Б.Морізо,Е.Мане, який був зв'язаний з імпресіоністами в ttt70-80-х pp.Імпресіонізм

content: Спираючись на досягнення реалістичного демократичного мистецтва, імпресіоністи продовжували боротьбу проти ідеалістичного, рутинного, епігонського академізму й салонного мистецтва, виступали за відтворення краси навколишнього світу, повсякденного життя.Вони вважали, що художник повинен зображувати навколишнє так, як він його споглядає і відчуває. Звідси - розширення мотивів у мистецтві імпресіоністів, пошуки нових художніх засобів, найповніша передача зорових вражень. І. властиве життєстверджуюче захоплення чуттєвою красою світу.Їх попередники зображали звичаї, епохи, імпресіоністи – тільки зовнішній вигляд. Картину вони підмінювали етюдом, а типове – випадковим.Однак імпресіонізм втратив властиві попередньому етапу реалізму узагальненість імпресіонізму соціальну загостреність, інтерес до драматизму історичної дійсності, складного духовного світу людини. Тільки пізніше в імпресіонізмі виникли більш складні образи (Е.Дега, Е. Мане).

content: Едуард Мане (1832-1883)Народився в Парижі (Paris) 23 січня 1832 року. Батько Август Мане був французьким суддею. Практично все життя прожив в Парижі, де в 1850-56 вчився в школі мистецтв пана Т.  Кутюра (T. Couture).Вже в перших своїх творах виступив проти офіційного академічного мистецтва, протиставляючи йому зображування реальної дійсності, простих повсякденних явищ навколишнього життя, зокрема паризького життя. В багатьох своїх творах був предтечею імпресіонізму.Однак відрізняло його від імпресіоністів те, що він не відмовився від широкого мазка, не препарував, не розкладав, не розчиняв предмети у світлоповітряному середовищі.Полотна: "Кабак" (1877), "Бар "Фолі-Бержер""(Le Bar aux Folies-Bergère) (1881-82), низка портретів.Найвідоміші картини:"Сніданок на траві" (1863),"Олімпія" (1863), “Флейта" (1866).Твори зберігаються в Луврі, Музеї Імпресіонізму в Парижі.Бар "Фолі-Бержер», 1882

content: Едуард МанеЛола з Валенсії, 1862Читання, 1868В оранжереї, 1879

content: Едуард МанеАржантей, 1874В човні, 1874Олімпія, 1863

content: Берта Морізот, 1872Портрет Берти Морізо з віялом,1874Едуард Мане

content: Дівчина на лавці, 1879Едуард МанеКурець, 1886Нана, 1877

content: Портрет мадам Золя, 1879-1880Портрет Еміля Золя, 1868Едуард Мане

content: Автопортрет, 1879Сніданок в майстерні, 1868Едуард Мане

content: Сніданок на траві, 1863

content: Відплиття пароплава "Фолкстоун", 1869

content: Залізниця, 1872-1873

content: На березі, 1873

content: Клод Оскар Моне (1840-1926)Народився в Парижі 14 листопада 1840 року. У 1851 році у школу мистецтв у Гаврі. Вчився в Ежена Будена, а з 1863 — в майстерні Шарля Глейра. У 1861—1862 роках приймав участь у війні в Алжирі.У творчості найяскравіше розв'язана проблема імпресіонізму – гармонія світла і повітря. Моне десятки разів втілює той самий мотив (його знамениті “Копиці”, “Руанський собор”), бо його цікавлять ефекти освітлення в різну пору доби або в різні пори року.Він найперше зігнав зі своєї палітри чорний колір, вважаючи, що такого немає в природі і що навіть тіні насправді кольорові. Мить, захоплена потоком життя, пульсація великого міста (“Бульвар Капуцинок у Парижі”, “Скелі в Бель Іль”, “Вид Темзи і парламенту у Лондоні”, “Туман у Лондоні”) побачені пильним оком. Але світ Моне поступово втрачає свою матеріальність і перетворюється на гармонію кольорових плям.Тюльпани Голландії, 1872

content: Враження. Схід Сонця, 1872

content: Клод Моне. Серії. ПарламентПарламент, Лондон, 1905Єдиним наміром художника було передати світло через колір і показати, як міняється колір від стану і характеру світла; показати, що світло не існує сам по собі, а можливо, і матерія не існує - лише мінлива її ілюзія.Лише Моне міг перетворити величезну масу на чисту вібрацію світла. Художники і раніше писали різні варіації одного і того ж мотиву. Але що перетворює картини Моне на серії - це його прагнення писати практично один і той же вигляд при різному стані атмосфери і освітлення.

content: Лондон, Парламент. Сонце, щопробивається крізь туман, 1904Парламент, ефект туману, 1904Клод Моне. Серії. Парламент

content: Руанський собор,західний портал,похмура погода,1892-1894Клод Моне. Серії.Руанський соборПослідовно відображуючи зміну освітлення від уранішньої зорі до вечірніх сутінків, Клод Моне написав п'ятдесят видів величного готичного фасаду, що розчиняється в світлі.У травні 1895 року в галереї Дюран-Рюеля були виставлені двадцять з великого числа картин, створюючих серію, присвячену Руанському собору. Виставка мала великий успіх. Картини займали цілий зал і були вивішені за планом Моне: спочатку сіра серія - величезна темна маса, яка поступово все більш і більш яснішає, потім біла серія, непомітно перехідна від слабкого мерехтіння, до гри світла, що все посилюється, досягає своєї кульмінації в полотнах веселкової серії; і далі синя серія, де світло поступово лагідніє в синіше, що тане, як світле небесне бачення.

content: Руанський собор увечеріРуанський соборРуанський собор.Гармонія в коричневихтонахКлод Моне. Серії.Руанський собор

content: Бульвар Капуцинів В Парижі,1873ГаваньКлод МонеСтав з ліліями, 1899

content: Клод МонеВулиця Сен-Дені в деньнаціонального свята, 1878Соняшники, 1881

content: Регата під Аржантейєм, 1872Клод МонеПісля ланча, 1873-1876

content: Тополі, 1872Клод МонеЛатаття (Хмари), 1903

content: Клод МонеУ лісі ФонтенблоОсінь

content: Пейзаж в Монако, 1884

content: Захід, 1883

content: Набережна Сени, 1880

content: Каміль Жакоб Пісарро (1831-1899)Народився на Антильських островах, скоро переїжджає з сім'єю до Парижа. Багато працює на пленері.Малював тільки пейзажні – Париж та його околиці, сприймаючи місто як живий організм, що здатен змінюватись залежно від пори року, степені освітленості.Він рідко використовує фрагментарну “випадковість” композиції, надаючи перевагу побудові своїх творів.“Бульвар Монмартр” (бузкові сутінки, сірий ранок, блакить зимового дня)“Червоні дахи”Пісарро часто звертався до міського пейзажу (“Бульвар Монмартр”, 1897, Ермітаж, Санкт-Петербург; “Оперний проїзд в Парижі”, 1898, ГМІЇ, Москва).У 2-ій половині 1880-х років Піссарро використовував інколи живописну техніку неоімпресіонізму.Піссарро грав одну з головних ролей в організації виставок імпресіоністів.Червоні дахи

content: Каміль ПісарроМлин у КнокуУранішнє сонце на снігу,1895Понтуаз. Берег Уази, 1872

content: Каміль ПісарроОперний проїзд в Парижі, 1898Варенжвілль. Захід, 1899

content: Бульвар Монмантр вночі, 1897Монмартр, 1897Каміль Пісарро

content: Автопортрет, 1873Вечір в селі Вуазен, 1872Каміль ПісарроПлоща Карусель в Парижі, 1900

content: Вечір в селі Вуазен, 1872Італійський бульвар.Уранішнє сонце, 1897Лувесьєн. Дорога доВерсаля, 1870Каміль Пісарро

content: Ермітаж в Понтуазі, 1868

content: Оперний проїзд в Парижі, 1898

content: Каштани в Овсні, 1873

content: Сад, 1872

content: Іній, 1873

content: П'єр Огюст Ренуар (1841-1919)Народився 25 лютого 1841 р. в м.Лімож, Франція. З 13-ти років працював в майстерні порцеляни. З 1860 р. стає копіїстом у Луврі. В 1862 р. вступає до Школи Високих Мистецтв. В 1892 р. держава купує його твір «Дівчатка за піаніно». В 1900 р. нагороджений Орденом Почесного Легіону. В 1914 його роботи з'являються в Луврі.Його твори здаються намальованими легко, жартома, але насправді його композиції завжди обдумані, у них немає елементу випадковості, такого характерного для імпресіонізму ( “Бал в Мулен де ла Галлет”, “Парасольки”, “Бал у Бужівалі”). Ренуар малював в основному жіночу модель, портрети і “ню” – оголену натуру. Його образи позбавлені психологічної глибини, але вони ґрунтуються на гармонії чистих, мажорних, яскравих комбінацій.Ренуар працював в різних жанрах. Його приваблювало повсякденне життя людей — сцени, побачені в парку, кафе, на вулиці, на березі ріки, в купальні. Він завжди віддавав перевагу сюжетам, що розкривають природну здатність людини радіти життю, насолоджуватися ним («Ложа», «Мулен де ла Галет», «Після обіду», «Сніданок веслярів»).

content: Лягушатник,1868Портрет актриси Жанни Самарі, 1877Огюст Ренуар

content: Парасольки, 1881-1886Танці в місті, 1883Огюст Ренуар

content: Гола жінка, що сидитьна кушетці, 1876Після купання, 1888Огюст Ренуар

content: Оголена дівчина, 1887Оголена, 1886Огюст Ренуар

content: Ложа, 1874Балерина, 1874Огюст Ренуар

content: Сніданок веслярів, 1881

content: Бал в Мулен де ла Галлет, 1876

content: Купальщиці, 1884-1887

content: Новий міст, 1872

content: Альфред Сіслей (1839-1899)Сіслей народився 30 жовтня 1839 р. в Парижі. Поступив в майстерню Шарля Глейра, де зближувався з К. Моне, О. Ренуаром і Ф. Базілем, разом з якими він незабаром утворив товариство імпресіоністів. Найбільший вплив на Сіслея як на художника мали британські майстри Уїльям Тернер, Джон Констебл і Річард Паркс Бонінгтон, а також французи Каміль Коро і Гюстав Курбе.Один з провідних майстрів імпресіонізму, Сислей писав невибагливі по мотивах пейзажі околиць Парижа, відмічені тонким ліризмом і витримані в свіжіше і стриманій світловій гаммі. Пейзажі Сислея, передавальні справжню атмосферу Іль-де-Франса, зберігають в собі особливу прозорість і м'якість природних явищ всіх пір року. Його чарівливі зображення природи з легким відтінком смутку зачаровують дивною передачею настрою в даний момент часу. З середини 1880-х років в творчості Сислея наростають межі барвистого декоративізму.

content: Сена навесні, 1876Містечко Вільнев на березі Сени, 1872Сена в Пор-марлі, 1875Альфред Сіслей

content: Ранній сніг в Лувесьенны, 1870Село Хелленкаффе, 1874Альфред СіслейПовінь в Марлі, 1876

content: Берег Сени, 1876

content: Лужки навесні, 1880

content: Міст в Море рано вранці, 1888

content: Натюрморт, 1880

content: Канал в Аржантєї, 1872

content: Ілен Жермен Едгар Дега (1834-1917)В ранній період своєї творчості Даґа писав картини на історчні теми ("Сцена з війни в середні віки", 1865, Париж); реалістичні портрети, які позначені виразністю і тонкістю малюнка ("Портрет молодої жінки", 1867, Париж).Тематка його картин типова для імпресіоністів: будні театру, в основному балету, та іподроми, а також жінки за туалетом і жінки трудящі – пралі, гладильниці, модистки. В його картинах немає легкого серпанку, неодмінного в імпресіоністів. Іронічно, навіть саркастично, зображав Дега будні балету: тут нудно, незручно, важко, танцівниці негарні й виснажені, жокеї і пралі змучені працею. Люди відчужені і нескінченно самотні. На відміну від імпресіоністів, чиїх поривів до перебіжного він не поділяв, Дега шукав головне, характерне, виразне, відкидаючи випадкове. Колорит його досягає проникливої звучності.

content: Арія собаки, 1877Абсент, 1876Едгар Дега

content: Зірка, 1877Прима, 1877Едгар Дега

content: Міс Лала в цирку Фернандо, 1879Едгар ДегаФінал арабесок, 1877

content: Ванна, 1885Портрет міс Кессет,1878Едгар Дега

content: Балетна школа, 1877Кабаре «Амбассадор», 1876Едгар Дега

content: Жінка, що причісується, 1885Туалет, 1885Едгар Дега

content: Сім'я Беллеллі, 1858

content: Бавовняна біржа, 1866-1868

content: Рисаки біля трибуни, 1866-1868

content: Балерини на уклонах, 1885

content: Чотири танцівниці, 1884

content: Танцювальний клас в Опера, 1872

content: Жорж П'єр Сера (1859-1891)Французький живописець і графік.Вчився в паризькій Школі витончених мистецтв (1878-1879); працював в основному в Парижі.Засновник перебігу неоімпресіонізму (дівізіонізма, пуантилізму).Писав великі фігурні композиції і пейзажі. Вивчаючи закони кольору і світла, оптичні ефекти, Сера намагався створити наукову основу для вирішення колористичних, світлоповітряних і просторових завдань. Витончений по малюнку, тонкий по колірних поєднаннях, живопис Сера, з його мозаїчно-дробовою структурою, в цілому носить трохи розсудливий, відвернутий характер.Сера вивчав наукові аспекти сприйняття світла і кольору і розробив на їх основі живописну техніку дівізіонізма, живопису дрібними точковими мазаками чистого кольору. Для його пейзажів ("Захід сонця. Гранкан", 1885; "Рибальські човни в Порт-ан-Бессен", 1888), багатофігурних картин-панно з сценами паризького життя ("Недільна прогулянка на острові Гранд-тисне", 1884-1886) характерне чітке, раціоналістична побудова композиції, світла, мерехтлива колірна гамма, орнаментальна площинна, близька стилю модерну.Берег Ба-Бютен, Онфлер, 1886

content: Сена біля Курбевуа, 1885Ейфелева вежа, 1889Жорж Сера

content: Канкан, 1889Цирк, 1890-1891Жорж Сера

content: Жінка, що пудриться, 1888-1890Порт-ан-Бессен, 1888Жорж Сера

content: Порт-ан-Бессен, воскресіння, 1888

content: Натурниці, 1886 - 1888

content: Недільна прогулянка на острові Гранд Жатт, 1884-1886

content: Кораблі в морі, 1888

content: Купальщики в Аньері, 1884

content: Берта Морізо (1841-1895)Б.Морізо ніколи не прагнула до зображення голої натури, їй був чужий галасливий і безладний світ кафе-шантанів, театру і паризьких вулиць.Вміст її творчості обмежений темами, що цікавлять жінку з доброчесної буржуазної сім'ї: материнство, домашній затишок, сад, село, прогулянки на природі (портрет матері і сестри художниці, 1869-1870, ; "Гра в хованки", 1873; "Їдальня", 1886).Дуже делікатно вторгається Морізо в область жіночої чуттєвості, змальовує жінок, зайнятих туалетом ("Жінка за туалетом", 1875; "Жінка за туалетом, що пудрить своє обличчя", 1877-1879). Легкий, наповнений світлом і радісним відчуттям життя живопис Б.Морізо створює ваблячі образи, що викликають в душі відчуття гармонії і краси.

content: Біля колиски, 1872Читання: мати і сестра художниці,1869-1870Берта Морізо

content: На балконі, 1871-1872Дівчинка з папугою, 1873Берта Морізо

content: Перед театром, 1875-1876Молода жінка вбальному платті,1879-1880Хлопчик в сірому, 1880Берта Морізо

content: Дівчинка з лялькою, 1884Дівчина, що укладаєволосся, 1885-1886Біля води. Набережна в Бужівалі, 1883Берта Морізо

content: Літній день

content: Вилов метеликів, 1874

content: Гра в хованки, 1873

content: Село

content: Дівчинка, що читає, 1888

content: Гюстав Кайбот (1848-1894)Вчився в майстерні Л.Бонна в Школі витончених мистецтв (1873-1875). Написані ним інтер'єри і портрети близькі живопису Дега ("Молода людина в піаніно", 1876; "Чоловік в кафе). Під впливом Моне писав пейзажі (з 1882), багато хто з яких був створений в Аржантєє ("Парусники в Аржантєє", 1888).Найяскравіше його індивідуальність виявилася в зображенні сцен з життя робітників і у видах Парижа ("Площа Європи", 1877; "Паризька вулиця в сиру погоду", 1877; "Сад в Женневійе", 1893).Відрізнявся пристрастю до сміливих, деколи ризикованим ракурсам. Одна із знаменитих його робіт - "Паркетники" (1875, Музей Орсе, Париж).

content: Балкон, 1880Молода людина біля вікнаГюстав Кайбот

content: Рибалка, 1878Апельсинові дерева, 1878Гюстав Кайбот

content: Човни на Сені в Аржантєї, 1890Фабрика в Аржантєї, 1888Сад в Петіт Женневіє, 1893Гюстав Кайбот

content: Дощовий день в Батіньольськом кварталі, 1877

content: Паркетники, 1875

content: Площа Європи, 1877

content: Котеджі, криті соломою, в Трувілі, 1882

content: Веслярі

content: Веслярі, 1877

content: Фрукти, 1881-1882