Презентація на тему «Андрій Малишко» (варіант 1)

content: Андрій Малишко

content: Андрій Самійлович Малишко (2 листопада (15 листопада) 1912, с. Обухів, нині місто Київської області — 17 лютого 1970, Київ) — український поет, перекладач, літературний критик.

content: Біографічні даніНародився в сім'ї шевця. Закінчив семирічку в рідному селі, вчився в медичному технікумі, а потам — на літературному факультеті Київського інституту народної освіти. 1932 закінчив Київський інститут народної освіти, учителював в Овручі. 1934—1935 служив у Червоній армії.Після демобілізації переїхав до Харкова і працював журналістом у газеті «Комсомолець України», в «Літературній газеті» та в журналі «Молодий більшовик».Під час Другої світової війни був військовим кореспондентом у фронтових газетах «Красная Армия», «За честь Батьківщини», і в партизанській газеті «За Радянську Україну».Після війни працював відповідальним редактором журналу «Дніпро» (1944—1947).Депутат Верховної Ради УРСР 3-го та 4-го скликань.Був членом КПРС (від 1943).

content: ТворчістьУ 1930 р. Андрій Малишко надрукував перші вірші в журналах «Молодий більшовик» та «Глобус».Протягом 1935—1940 pp. він видав збірки: «Батьківщина» (1936), «Лірика», «З книги життя» (1938), «Народження синів» (1939), «Листи червоноармійця Опанаса Байди», «Березень», «Зоревідні», «Жайворонки» (усі — 1940). У цей же період написав поеми «Трипілля» (надруковано лише уривки), «Ярина», «Кармалюк», «Дума про козака Данила».У 1941 — 1944 pp. поет служив військовим кореспондентом де виступав і як поет, і як публіцист; видав сім збірок поезій: «До бою вставайте!» (1941), «Україно моя!» (1942, виходила двічі), «Понад пожари» (1942), «Слово о полку» (1943), «Битва» (1943), «Полонянка» (1944), «Ярославна» (1946). Героїко-трагічний пафос циклу з п'яти віршів «Україно моя!», написаного 1941 p., передавав щирий особистий біль за рідну землю, віру в її визволення. «Україно моя!» — одне з найяскравіших поетичних явищ років війни.За поему «Прометей» Малишко отримав у 1947 р. Сталінську премію. У 1950 р. з'явилась збірка «За синім морем», написана після відвідин поетом Канади та США разом з групою діячів культури. Наступного року він отримав за неї Сталінську премію.Новий і чи не найбільш продуктивний етап у творчості поета починається із середини 50-х pp. У збірці «Що записано мною» (1956) містяться тексти відомих пісень: «Знову цвітуть каштани», «Пісня про Київ», «Як на дальнім небосхилі»; у збірці «Серце моєї матері» (1959) — «Пісня про рушник», «Ми підем, де трави похилі»; у збірці «Полудень віку» (1960) — «Вчителька» тощо. У їх озвученні поету допомагали такі музичні корифеї, як брати Майбороди, Л. Ревуцький, П. Козицький, М. Вериківський, А. Штогаренко, С Козак, О. Білаш.Протягом 1961—1970 pp. вийшли збірки «Листи на світанні» (1961), «Прозорість» (1962), «Дорога під яворами» (1964), «Рута» (1966), «Синій літопис» (1968), «Серпень душі моєї» (1970).

content: Кінематографічні роботиНаписав текст пісень до фільмів: «Макар Нечай» (1940), «Богдан Хмельницький» (1941), «Роки молодії» (1942), «Щедре літо» (1950), «Долина синіх скель» (1956), «Лілея», «Таврія» (1959), «Чорноморочка» (1960), «Абітурієнтка» (1973).Автор сценаріїв кінокартин: «Навіки з російським народом» (1954), «Квітуча Україна» (1961), «Ми з України» (1962).Йому присвячено науково-популярну стрічку «Андрій Малишко» (1969).

content: Премії та нагороди1947 — Сталінська премія за збірку «Лірика» та поему «Прометей».1951 — Сталінська премія за збірку «За синім морем».1964 — Шевченківська премія за збірку «Далекі орбіти».1969 — Державна премія СРСР за збірку «Дорога під яворами».Нагороджено двома орденами Леніна, іншими орденами, а також медалями.Ювілейна монета НБУ 2003 р.

content: Вибрані твориБалада про танкістаБалада про комвзводуВ ліфтіВ теплім місяці у травніВчителькаВажкі вітри не випили росиГомін, гомін по дібровіДівчаДанило однорукийДощЖива легендаКармалюкКаменотесЛист до гречкиПісня про КиївПоезіяПолонянкаПравдаПрометейПалають огні при долиніПісня про рушникРоздумРозшумовуйся, зелений дубеТесляріТи мене накличешся ночамиУкраїно мояХодить вітерХодить вечірХмарина в небі голубімЦе було на світанкуЧервоно-вишневі зоріЧому, сказати, й сам не знаюЯ тебе вимріяв, ніжну й жагучуЗаспів про БоженкаА. Малишко. Сторінки рукописного примірника книги А. Малишка "Україно моя". Ілюстрації художника Г. Пустовійта. 1924–1943 рр. Автограф, олів, туш, перо.ф. 22, оп. 1, спр. 43-а