Презентація на тему «Сонячна система» (варіант 6)

content: Сонячна системаПідготувала Нікіфорова Лілія11-В

content: Со́нячна систе́ма — планетна система, що включає в себе центральну зірку — Сонце , і всі природні космічні об'єкти, що обертаються навколо Сонця.Сонячна система входить до складу Чумацького Шляху.

content: Со́нячна систе́ма — планетна система, що включає в себе центральну зірку — Сонце , і всі природні космічні об'єкти, що обертаються навколо Сонця.Сонячна система входить до складу Чумацького Шляху.

content: Загальні відомості :Сонячна система – це розмаїтаі густо населена сім'я.До її складу входять :1. Сонце – зоря жовтого G типу.2. 8 планет, що обертаються навколо Сонця по еліптичним орбітам. ( Меркурій, Венера, Земля, Марс, Юпітер, Сатурн, Уран, Нептун )3. Супутники планет, що обертаються навколо своїх планет по орбітах.4. Малі тіла сонячної системи . ( комети, астероїди, метеори, космічний пил)

content: Сонце – це не звичайний жовтий карлик, як раніше було прийнято говорити. Це зірка, біля якої є планети, що містять багато важких елементів. Це зірка, яка утворилася після вибухів наднових, вона багата залізом і іншими елементами. П'ять мільярдів років - вік нашого Сонця.Сонце - зірка, навколо якої обертається наша планета. Середня відстань від Землі до Сонця, тобто велика піввісь орбіти Землі, складає 149,6 млн. км = 1 а.о. (астрономічна одиниця).

content: Розміри Сонця дуже великі. Так, радіус Сонця в 109 разів, а маса - в 330 000 разів більше радіусу і маси Землі. А ось середня густина нашого світила невелика - всього в 1,4 рази більше густини води.На 1 м2 поверхні в околицях Землі щосекунди поступає 1400 Дж енергії сонячного випромінювання.Ця величина називається сонячною постійною.Повна кількість енергії, що випромінюється Сонцем, складаєL = 3,86∙1026 Вт.Це відповідає 6,5 кВт з кожного квадратного сантиметра його поверхні! Лише одну двохмільярднучастину цієї енергії отримує Земля.

content: Сонце, як і Земля, обертається навколо власної осі.Різні зони Сонця обертаються навколо осі з різними швидкостями.Так точки на екваторі мають період обертання близько 25 діб, на широті 40° період обертання дорівнює 27 діб, а поблизу полюсів - 35 діб. Отже , швидкість обертання точок на поверхні Сонця зменшується від екватора до полюсів.

content: Спектр Сонця неперервний, в ньому спостерігається безліч темних фраунгоферових ліній. Фраунгофер був першим, хто описав темні лінії на тлі безперервного спектру сонячного світла в 1814 році. Ці лінії в спектрі Сонця утворюються в результаті поглинання квантів світла, яке виходить з центральних областей Сонця, холоднішими зовнішніми шарами сонячної атмосфери. За цими лініями і визначають хімічний склад Сонця. Основні елементи на Сонці – водень і гелій.Близько 9 % енергії в сонячному спектрі припадає на ультрафіолетове випромінювання. Решта енергія розділена приблизно порівну між видимою і інфрачервоною областями спектру.Спектр Сонця

content: Сонце — зірка Сонячної системи і її головний компонентБудова :Внутрішня будова :а) ядро (відбуваються термоядерні реакції синтезу гелію).б) зона променистої рівновагив) конвективна зонаАтмосфера :а) фотосфера ( сонячні плями ) .б) хромосфера (10-15 тисяч кілометрів)в) сонячна коронаг) протуберанцід) геліосфера ( за межі Сатурна)3. Джерела енергії :а) гравітаційне стисканняб) термоядерний синтез

content: За контрастом з навколишніми ділянкамиплями темніші, бо температура у них досягаєлише 4500 К – порівняно з навколишньоютемпературою 6000 К.У великих плямах видяляють темніше ядро і світлішу півтінь. Час життя плям – від кількох годин до кількох місяців.Появу плям пов'язують зі зростанням у цьому місці магнітного поля , яке гальмує вихід гарячої сонячної речовини з надр Сонця – саме через це температура у плямах нижча.

content: Хромосферні спалахиНайграндіознішими активними утвореннями у хромосфері є хромосферні спалахи – раптові викиди величезної кількості енергії, накопиченої у магнітному полі активної зони. За час одного спалаху Сонце виділяє енергію, рівну кількості енергії, що її отримує Земля за цілий рік.Тривалість невеликих спалахів 5-10 хвилин, найпотужніших – до кількох годин. Під час таких спалахів у простір викидається величезна кількість частинок високих енергій (електронів, протонів, нейтронів, альфа-частинок) та потужна доза рентгенівського та гама-випромінювання.

content: Сонячна коронаНайрозрідженіша і найгарячіша частина сонячної атмосфери – корона – верхній шар сонячної атмосфери. Вона простежується від сонячного диску до відстаней в десятки сонячних радіусів, поступово переходячи у космічний простір. Корона не має чітких обрисів, її вигляд змінюється з часом.Спостерігати корону можна під час сонячних затемнень.

content: Протуберанцями називаються величезні утворення в короні Сонця – викиди газу, що рухаються у магнітному полі по дугоподібних траєкторіях. Протуберанці - холодні і щільні утворення з температурою близько 20 000 К. Деякі з них існують декілька місяців, інші з'являються поряд з плямами, рухаються з швидкостями близько 100 км/с і існують декілька тижнів. Розміри протуберанців можуть бути різними. Типовий протуберанець має висоту близько 40 000 км і ширину близько 200 000 км. Дугоподібні протуберанці досягають розмірів 800 000 км. Зареєстровані і рекордсмени серед протуберанців, їх розміри перевищували 3 000 000 км.Протуберанці у короні

content: Сонячний вітерСонце є джерелом постійного потоку часток. Нейтрино, електрони, протони, альфа-частки, а також важчі атомні ядра всі разом складають корпускулярне випромінювання Сонця. Значна частина цього випромінювання є більш менш безперервним витіканням плазми, так званим сонячним вітром, що є продовженням зовнішніх шарів сонячної атмосфери, - сонячної корони.Різкі зміни потоку сонячного вітру (спричинені спалахами на Сонці), викликають збурення геомагнітного поля Землі - магнітні бурі.

content: Сонячний вітерСонце є джерелом постійного потоку часток. Нейтрино, електрони, протони, альфа-частки, а також важчі атомні ядра всі разом складають корпускулярне випромінювання Сонця. Значна частина цього випромінювання є більш менш безперервним витіканням плазми, так званим сонячним вітром, що є продовженням зовнішніх шарів сонячної атмосфери, - сонячної корони.Різкі зміни потоку сонячного вітру (спричинені спалахами на Сонці), викликають збурення геомагнітного поля Землі - магнітні бурі.

content: Планети земної групи .Подібність :а) мала маса та розміри ;б) велика середня густинаМеркурійа= 0,39 а.о. ; Т=0,24р. ; v=47,87 км/с.Атмосфера дуже рідка, супутників не має,температура коливається від 100К-700КВенераа= 0,72 а.о. ; Т=0,62р. ; v=35,02 км/с.Потужна атмосфера, супутників не має,температура коливається від 780К-420КЗемляа= 1 а.о. ; Т=1р. ; v=29,79 км/с.Структурована атмосфера(тропосфера,стратосфера,мезосфера, термосфера,іоносфера), супутник – Місяць, існують живі організми.Марса= 1,52 а.о. ; Т=1,88р. ; v=24,13 км/с.Розріджена атмосфера,2 супутника – Фобос і Деймос,середня температура – 230К, наявна вода

content: Планети-гігантиПодібність :а) велика маса та розміри ;б) потужні воднево-гелієві атмосфери;в) багато супутників та кілець.Юпітера= 5,20 а.о. ; Т=11,86р. ; v=13,06 км/с.Найбільша планета Сонячної системи;в атмосфері червоні плями; 4 ГалілеєвихСупутника (Іо,Європа,Ганімед,Калісто) .Сатурна= 9,54 а.о. ; Т=29,46р. ; v=13,06 км/с.Густина планети менша за густину води;Має значну систему кілець; найбільшеСупутників (Титан).Урана= 19,86 а.о. ; Т=84,01р. ; v=6,80 км/с.Складається на 50% з водяного льоду;додаткове джерело тепла в надрах.Нептуна= 19,86 а.о. ; Т=84,01р. ; v=6,80 км/с.Відкритий спочатку на папері; має двіплями; супутник Тритон подібний доМісяця.

content: Малі тіла Сонячної системи.Комети.Складається з твердого ядра (камінь,льод,метал) та хвоста (газоподібна речовина).Своїми орбітами залишають межіСонячної системиАстероїдиТверді тіла розмірами від кількох метрів до1000 км ( Церера). Виділяють 2 поясиастероїдів : 1) між Марсом та Юпітером; 2)пояс Койпера (Плутон, Харон)МетеориЧастинки, що виділяються с комети ірозсіюються вздовж її орбіти. Деякі незгорають в атмосфері Землі і падають на їїповерхню утворюючи кратери.Космічний пилДрібні частинки, що розносятьсясонячним вітром по просторам системи

content: Кілька тисяч астероїдів утворюють астероїдний пояс Між орбітами Марса і Юпітера. Деякі астероїди можуть наближуватися до Землі.

content: Закономірності побудови Сонячної системиОрбіти всіх планет лежать практично в площині сонячного екватора.Планети рухаються навколо Сонця по орбітах, близьких до кола.Напрямок обертання планет навколо Сонця збігається з напрямком обертання Сонця та власним обертанням планет (окрім Венери, Урана ).Середня відстань від планет до Сонця підлягає правилу Тиціуса-Боде ( окрім Нептуна ).99,86 % маси Сонячної системи припадає на Сонце, тоді як 98 % моменту загальної кількості руху належить планетам.Планети поділяються на 2 групи, які різко відрізняються між собою за середньою густиною, хімічним складом, розмірами та внутрішньою будовою

content: Дякую за увагу 