Презентація на тему «Толерантність та терпимість»

content: Підготував Кабенок ДмитроТолерантність та терпимість

content: Толерантність є нормою сучасного цивілізованого світу. Як така вона прокламована Декларацією принципів толерантності, затвердженою Резолюцією Генеральної Конференції ЮНЕСКО 16 листопада 1995 року.З тих пір цей день щороку відзначається по усій планеті як Міжнародний день толерантності. Та попри високе і широке визнання на офіційному рівні, всупереч повсякденній актуальності цієї соціальної норми, "справи толерантності" насправді не такі вже й задовільні.

content: «За 15 років, які минули з того часу, задля прояснення розуміння і засад толерантності виконано багато досліджень як у світі, так і в Україні. Їх результати суттєві, але далеко не беззаперечні чи остаточні.Основні аспекти розуміння толерантності відображені у Декларації принципів толерантності:"1.1.Толерантність означає повагу, прийняття і правильне розуміння багатого різноманіття культур нашого світу, наших форм самовираження і способів проявів людської індивідуальності…1.2.Толерантність – це не поступка, поблажливість або потурання. Толерантність – це насамперед активне ставлення, що формується на основі визнання універсальних прав і основних свобод людини… толерантність повинні виявляти окремі люди, групи, держави.

content: 1.3.…Толерантність – це поняття, що означає відмову від догматизму, від абсолютизації істини і утверджує норми, встановлені в міжнародних правових актах у галузі прав людини…1.4. Вияв толерантності, який співзвучний повазі прав людини, не означає терплячого ставлення до соціальної несправедливості, відмови від своїх або поступки чужим переконанням…".

content: Тобто, толерантність – це розуміння (усвідомлення) потреб та проблем іншої людини або групи людей, і тому – терпимість до цих потреб та проблем.А розуміння (усвідомлення) не можливе без знання.

content: Прикладом шкідливості неправильного трактування поняття „толерантність” може бути нав'язування шаблонних моделей поведінки.Коли дитині в школі постійно повторюють, що до певної категорії людей треба бути „терпимим”, але не пояснюють чому (або кажуть „так прийнято”, „культура поведінки” і т.п.). Зіштовхуючись в реальному житті з епізодами, коли треба проявити „терпимість/толерантність”, людині з подібними установками стає недостатньо отриманих пояснень, і вона діє у відповідності з тим, що підказує її логіка поведінки, а не нав'язані кимось незрозумілі шаблони.

content: Терпимість – це гармонія у різноманітті. Це не тільки моральний обов'язок, але й політична та правова потреба.Як заявлено в Декларації принципів терпимості, «терпимість – це те, що робить можливим досягнення миру та веде від культури війни до культури миру».Терпимість, йдеться у статті першій, означає повагу, прийняття та правильне розуміння багатого різноманіття культур нашого світу, наших форм самовираження і способів вияву людської індивідуальності. Їй сприяють знання, відкритість, спілкування та свобода думки, совісті та переконань.

content: Терпимість йде від вищого до нижчого; індивідууми, котрі одержали перевагу через кращу освіту чи оточення, терпляче поводяться з тими, хто знає менше. Толерантність, на відміну від терпимості, поважає іншого як рівного, і відчуває гордість через те, що не ставиться до нього зверхньо; тому цю чесноту з меншою ймовірністю омани називають повагою до іншого…".З цим зведенням багатства змісту толерантності до "поваги до іншого" беззастережно погодитися не можна… Та зараз головне інше: Майкл Дамміт цілком слушно відмітив нетотожність толерантності та терпимості, неприпустимість сплутування термінів "толерантність" і "терпимість".

content: Дослідження еволюції толерантності – від Локка і Мілля до Рікера і Дамміта – дозволило дійти такого висновку: "Від терпимості як негативно-забарвленої вимушено пасивної реакції на "інше" – через, якнайменше, нейтральне сприйняття та захист "іншого" в законом окреслених рамках – до свідомого надання слабкому "іншому" певних переваг: ось вже осягнуті людством метаморфози толерантності

content: Таким чином, терпимість припустимо вважати видом толерантності, але тільки найпершим, найнижчим чи найслабшим; за певних обставин вона може еволюціонувати як у дійсну толерантність до іншого, так і в нетерпимість.Разом з тим, ототожнення толерантності з терпимістю сьогодні – досить груба помилка, причому інколи – навмисна! Щоб уникнути шкідливої плутанини й приниження дійсної толерантності доцільно, в дусі Дамміта, виключити вживання термінів "толерантність" і "терпимість" як синонімів…

content: Дякую за увагу!