Презентація на тему «Василь Симоненко» (варіант 19)

content: “Я українець. Оце і вся моя автобіографія”Василь Симоненко1935-1963

content: Народився він 1935 року в невеличкому селі Біївці Лубенського району на Полтавщині в сім'ї колгоспників.

content: Іще зовсім малим був Василь, як батько покинув сім'ю, тому й писав поет:В мене була лиш мати,Та був іще сивий дід, —Нікому не мовив «тату»І вірив, що так і слід.Дитинство його, за словами Олеся Гончара, чуло ридання матерів, що божеволіли від горя над фронтовими похоронками. Скупе на ласку було, мінами й снарядами бавилося його дитинство, коли від запізнілих вибухів десь біля степового вогнища ставали інвалідами діти — ці найбезвинніші жертви війни...

content: У повоєнних українських селах сусіди були як родичі. Переживши спільне горе, допомагали одне одному збудувати нову хату, ділились останньою жменькою борошна, дрібком солі, сірниками. Однією з таких сусідок була маленька, худенька, нічим не примітна баба Онися. Ця згорьована жінка втратила на фронті чоловіка, трьох синів-солдатів, тож Василь був для неї як син. Коли виріс, в дяку за все, що вона зробила для нього, написав вірш:У баби Онисі було три сини.У баби Онисі синів нема.На кожній її волосиніморозом тріщить зима.Я горя на світі застав багато.Страшнішого горя нема,ніж те, коли старість матив домівці стрічає сама.

content: Протягом 1942 - 1952 pp. майбутнiй поет навчався в школi: 4 класи у Бiïвцях, решта - у сусiднiх селах. Дорога до школи була для нього мукою... - через багато років у новелі "Дума про діда" Симоненко не забуде згадати свою першу дорогу:"...я ходив тоді в восьмий клас. Дев'ять кілометрів було до школи. Як на мої чотирнадцять років, то це не так вже й мало. Та це ж тільки в один кінець дороги!.."

content: У 1952 р. закiнчив iз золотою медаллю середню школу та вступив на факультет журналiстики Киïвського унiверситету iменi Т.Г. Шевченка.

content: Писати вірші почав ще в студентські роки, але в умовах прискіпливої радянської цензури друкувався неохоче: за його життя вийшли лише збірки поезій "Тиша і грім" (1962) і казка "Цар Плаксій і Лоскотон" (1963)Казка "Цар Плаксій і Лоскотон"

content: Україно, ти моя молитва,Ти моя розпука вікова…Гримотить над світом люта битваЗа твоє життя, твої права.Ради тебе перли в душу сію,Ради тебе мислю і творю…Хай мовчать Америки й Росії,Коли я з тобою говорю.Хай палають хмари бурякові,Хай сичать обращи – все одноЯ проллюся крапелькою кровіНа твоє священне знамено.Так і сталось…1962 року В.Симоненко разом з А.Горською та Л.Танюком виявили місця поховання розстріляних НКВД на Лук'янівському та Васильківському цвинтарях, в Биківні, про що й було зроблено заяву до міської ради. Після цього його було декілька разів жорстоко побито, унаслідок чого помер від швидкоплинної хвороби нирок.

content: Ти знаєш, що ти – людина.Ти знаєш про це чи ні?Усмішка твоя – єдина,Мука твоя – єдина,Очі твої – одні.Більше тебе не буде.Завтра на цій земліІнші ходитимуть люди,Інші кохатимуть люди -Добрі, ласкаві й злі.16.11.1962

content: Василь Симоненко не дожив навіть до 30. Незважаючи на це, його поезію досі вивчають у школах, а його ім'я намертво закарбувалося на сторінках української літератури в розділі Шістдесятники.

content: "Люди - прекрасні..."Люди - прекрасні.Земля - мов казка.Кращого сонця ніде нема.Загруз я по серцеУ землю в'язко.Вона мене цупко трима.І хочеться бути дужим,І хочеться так любить,Щоб навіть каміння байдужеЗахотіло ожити і жить!Воскресайте, камінні душі,Розчиняйте серця і чоло,Щоб не сказалиПро вас грядущі:- Їх на землі не було...16.01.1963

content: Здрастуй, сонце, і здрастуй, вітре!Здрастуй, свіжосте нив!Я воскрес, щоб із вами житиПід шаленством весняних злив.Хай заляжеться тиша навколо,Й знову стану, як ви, німим,Але в серці моїм ніколиНе замовкне весняний грімСічень 1961

content: Найогидніші очі порожні,Найгрізніше мовчить гроза,Найнікчемніші дурні вельможні,Найпідліша брехлива сльоза.Найпрекрасніша мати щаслива,Найсолодші кохані вуста.Найчистіша душа незрадлива,Найскладніша людина проста.Але правди в брехні не розмішуй,Не ганьби все підряд без пуття,Бо на світі той наймудріший,Хто найдужче любить життя.29.09.1962

content: Можна все на світі вибрати ,сину,Вибрати не можна тільки БатьківщинуВ.СимоненкоПам'ятник Василеві Симоненку у його рідному селі БіївціПропонуюневеличкийфлешмоб:киньмені на стінупісню,яка першаприходить тобі вголову коли бачишмене)А це повідомленняперешли друзям ітоді твоя сторінкабуде вся в музиці