Презентація на тему «Північна Америка» (варіант 1)

content: ПІВНІЧНА АМЕРИКА

content: ГЕОГРАФІЧНЕ ПОЛОЖЕННЯ

content: Площа (включаючи острови)24 228 000 км²Площа островів4 100 000 км²Довжина берегової лінії75 500 кмСередня висотанад рівнем моря700 мНайбільша висотанад рівнем моря(г. Мак-Кінлі) 6 193Найменша висотанад рівнем моря—85 м Долина СмертіНайпівнічніша точкамис Мерчісон71°58′ пн. ш.94°28′ зх. д.Найпівденніша точкамис Мар'ято7°12′ пн. ш. 80°52′ зх. д.Найзахідніша точкамис Принца Уельського65°35′ пн. ш.168°05′ зх. д.Найсхідніша точкамис Сент-Чарльз52°24′ пн. ш.55°40′ зх. д.Чисельність населення:460 млн. мешканцівГустота населення:22,9 осіб/км²

content: Материк омивається Тихим океаном з Беринговим морем, затоками Аляска і Каліфорнійською, Атлантичним океаном з морем Лабрадор, затоками Св. Лаврентія, Карибською і Мексиканською, Північним Льодовитим океаном з морями Бофорта, Баффіна, Гудзоновою затокою. Сполучається з Південною Америкою Панамським перешийком, від Азії відокремлена Беринговою протокою.Береги континенту сильно розчленовані на півночі, північному заході й північному сході. Істотний вплив на природу Північної Америки мають і морські течії, що омивають її береги: Аляскинська, Каліфорнійська,Лабрадорська і течія Гольфстрім.

content: ФІЗИЧНА КАРТА

content: ФІЗИЧНА КАРТА

content: Відкриття та дослідженняПівнічної Америки

content: Руаль АмундсенХристофор КолумбВітус Беринг

content: 1867 рік США купили півострів Аляска в РосіїХ ст.Вікінги (Ерік Рауді) (о. Ґренландія)12.10.1492 р.Христофор Колумб – офіційне відкриттяXV ст.Італ. Джон Кабот - відкрив о. НьюфаундлендXVІ ст.Фр. Жак Картьє:досяг затоки св.Лаврентіязасноване поселення з назвою КанадаXVІ-XVІІІ ст.англ. Джон Девіс, Генрі Гудзон, Вільям Баффін, Александр Маккензідосліджували пн. і пн.сх. материкаXVІІІ ст.рос. Вітус Берінг, Олексій Чириков, Григорій Шеліховдосліджували Тихоокеанське узбережжя.

content: Рельєф      Побудова поверхні материка асиметрична: західну частину займає гірська система Кордильєр, східну - великі рівнини і невисокі гори. Поверхня західної частини материка розташовується на висоті в середньому близько 1700 м, східна близько 200-300 м. Середня висота Північної Америки - 720 м.       Широкий розвиток платформних структур сприяв формуванню великих плоскогір'їв і рівнин у центральній і східній частинах материка. На півночі і північному сході розташовується Лаврентійська височина. На південь від неї, переважно на території США, знаходяться Центральні рівнини, на заході вони поступово переходять у більш високі (500-1500 м) Великі рівнини, що утворюють велике передгір'я Кордильєр. На північ від Великих рівнин розташовується низовина Маккензі. Центральні рівнини облямовані зі сходу Аппалачами, що витягнуті з південного заходу на північний схід і продовжуються до о. Ньюфаундленд. Гірський рельєф характерний для східних частин Канадського Арктичного архіпелагу і берегових частин Гренландії; у сполученні зі сприятливими кліматичними умовами він сприяв нагромадженню великих льодовиків на півночі материка. Південно-східні краї материка утворюють Берегові низовини, що включають Приатлантичну низовину на сході і Примексиканську низовину на півдні.

content: геологічна будова      Центральну, велику частину Північної Америки займає докембрійська Північно-Американська (Канадська) платформа (включає також острів Гренландія без його північних і північно-східних окраїн), що облямовується складчастими гірськими нагромадженнями каледонського (північний схід країни, Гренландія, острів Ньюфаундленд, Північні Аппалачі), герцинського (Південні Аппалачі, хребет Уошіто і його продовження, Канадський Арктичний архіпелаг), мезозойсько-кайнозойського (Кордильєри) віків. Приатлантична і Примексиканська низовини в США вкриті чохлом мезозойсько-кайнозойських відкладень і є плитами платформ із палеозойським фундаментом.

content: Корисні копалини

content: залізо мідь

content: Золото Срібло

content: НафтаКам'яне вугілля

content: Клімат

content: Клімат Північної Америки характеризується надзвичайною різноманітністю внаслідок великої протяжності материка з півночі на південь та особливостей форм рельєфу.Північне узбережжя та острови, що прилягають до материка, розташовані в межах арктичного кліматичного поясу. Тут весь рік панує холодне арктичне повітря, узимку поверхня землі майже не одержує сонячного тепла, а влітку температури ледве сягають нуля. Саме за цих умов утворюються льодовики. На південь від Північного полярного кола до 60° пн. ш. розташований субарктичний кліматичний пояс із характерною суворою зимою, яка змінюється прохолодним літом із дощовою погодою.Більша частина материка (40—60° пн. ш.) розташована в межах помірного кліматичного поясу з холодною зимою й порівняно теплим літом. Узимку випадає сніг, улітку йдуть дощі, хмарна погода швидко змінюється теплою сонячною. У цьому поясі наявні помітні відмінності в різних його частинах.На території Північної Америки спостерігаються несприятливі погодні явища — урагани та торнадо (американська назва смерчу). Унаслідок переміщення циклонів у поясі від 10° до 30° пн. ш. утворюються шторми, які рухаються на захід і, діставшись узбережжя, відхиляються на північ. Коли швидкість вітру в цих тропічних циклонах перевищує 120 км/год, вони перетворюються на урагани. Формуючись над Мексиканською затокою, урагани рухаються на північ, відчутно впливаючи на погодні умови материка, бо охоплюють площі у сотні квадратних кілометрів та можуть тривати багато днів. Торнадо мають велику руйнівну силу. Найвірогідніше, їх походження пов'язане з грозами. На території США на рік може відбуватися понад 700 торнадо, найчастіше — над Великими рівнинами та на Середньому Заході, навесні та на початку літа.

content: Клімат Північної Америки характеризується надзвичайною різноманітністю внаслідок великої протяжності материка з півночі на південь та особливостей форм рельєфу.Північне узбережжя та острови, що прилягають до материка, розташовані в межах арктичного кліматичного поясу. Тут весь рік панує холодне арктичне повітря, узимку поверхня землі майже не одержує сонячного тепла, а влітку температури ледве сягають нуля. Саме за цих умов утворюються льодовики. На південь від Північного полярного кола до 60° пн. ш. розташований субарктичний кліматичний пояс із характерною суворою зимою, яка змінюється прохолодним літом із дощовою погодою.Більша частина материка (40—60° пн. ш.) розташована в межах помірного кліматичного поясу з холодною зимою й порівняно теплим літом. Узимку випадає сніг, улітку йдуть дощі, хмарна погода швидко змінюється теплою сонячною. У цьому поясі наявні помітні відмінності в різних його частинах.На території Північної Америки спостерігаються несприятливі погодні явища — урагани та торнадо (американська назва смерчу). Унаслідок переміщення циклонів у поясі від 10° до 30° пн. ш. утворюються шторми, які рухаються на захід і, діставшись узбережжя, відхиляються на північ. Коли швидкість вітру в цих тропічних циклонах перевищує 120 км/год, вони перетворюються на урагани. Формуючись над Мексиканською затокою, урагани рухаються на північ, відчутно впливаючи на погодні умови материка, бо охоплюють площі у сотні квадратних кілометрів та можуть тривати багато днів. Торнадо мають велику руйнівну силу. Найвірогідніше, їх походження пов'язане з грозами. На території США на рік може відбуватися понад 700 торнадо, найчастіше — над Великими рівнинами та на Середньому Заході, навесні та на початку літа.

content: Клімат Північної Америки характеризується надзвичайною різноманітністю внаслідок великої протяжності материка з півночі на південь та особливостей форм рельєфу.Північне узбережжя та острови, що прилягають до материка, розташовані в межах арктичного кліматичного поясу. Тут весь рік панує холодне арктичне повітря, узимку поверхня землі майже не одержує сонячного тепла, а влітку температури ледве сягають нуля. Саме за цих умов утворюються льодовики. На південь від Північного полярного кола до 60° пн. ш. розташований субарктичний кліматичний пояс із характерною суворою зимою, яка змінюється прохолодним літом із дощовою погодою.Більша частина материка (40—60° пн. ш.) розташована в межах помірного кліматичного поясу з холодною зимою й порівняно теплим літом. Узимку випадає сніг, улітку йдуть дощі, хмарна погода швидко змінюється теплою сонячною. У цьому поясі наявні помітні відмінності в різних його частинах.На території Північної Америки спостерігаються несприятливі погодні явища — урагани та торнадо (американська назва смерчу). Унаслідок переміщення циклонів у поясі від 10° до 30° пн. ш. утворюються шторми, які рухаються на захід і, діставшись узбережжя, відхиляються на північ. Коли швидкість вітру в цих тропічних циклонах перевищує 120 км/год, вони перетворюються на урагани. Формуючись над Мексиканською затокою, урагани рухаються на північ, відчутно впливаючи на погодні умови материка, бо охоплюють площі у сотні квадратних кілометрів та можуть тривати багато днів. Торнадо мають велику руйнівну силу. Найвірогідніше, їх походження пов'язане з грозами. На території США на рік може відбуватися понад 700 торнадо, найчастіше — над Великими рівнинами та на Середньому Заході, навесні та на початку літа.

content: Льодовики

content: Загальна площа заледеніння перевищує 2 млн. км2. Крижаний щит Гренландії, що представляє собою фрагмент пізнього четвертого заледеніння Північної Америки - найбільший. Інші льодовики, що також існують з того часу - крижані куполи, що покривають значні ділянки на острові Елсмір та інших островах Канадського Арктичного архіпелагу. Для цих островів, а також для берегових районів Гренландії характерні гірські карові льодовики, для північного узбережжя острова Елсмір - льодовики підніж і шельфові льодовики. На самому материку велике заледеніння на південній Алясці (Чугачські і Кенайські гори й особливо мис Святого Іллі) - 52 тис. км2, де льодовики спускаються до рівня океану. Крім того, льодовики є в хребтах Брукса, Аляскінському і Алеутському, Скелястих горах, Береговому хребті Канади, на окремих вершинах Каскадних гір і Вулканічного Сьєрра-Мадре.

content: Внутрішні води Північної Америки

content: Північна Америка досить багата річками й озерами. Вона має найдовшу річкову систему на земній кулі – р. Міссісіпі з Міссурі, а в районі Великих американських озер – найбільше скупчення прісної води. Проте територія континенту зрошується дуже нерівномірно, що зумовлено як кліматичними, так і орографічними особливостями. Великі простори заходу і південного заходу материка внаслідок інтенсивного випаровування і несприятливих топографічних умов мають дуже слабо розвинуту річкову сітку, тобто практично вона відсутня; ряд невеликих річок цього району не досягає моря. Найгустіша сітка повноводних річок – на добре зволожуваному південному сході материка.    Річки Північної Америки належать до басейнів Тихого, Північного Льодовитого й Атлантичного океанів; частина має внутрішній стік. Більшість річок впадає в Атлантичний океан.    Вододіл між басейнами річок Атлантичного і Північного Льодовитого океанів проходить по підвищених ділянках внутрішніх рівнин і виражений слабо.    Вододіл між басейнами річок Тихого й Атлантичного океанів проходить по середньовисотних ділянках Кордільєр, не далі як на 120—150 км від Тихого океану, тому річки Тихоокеанського басейну короткі. Проте в північній частині, яка отримує достатню кількість вологи, вони багатоводні і мають великі запаси гідроенергії.    Важливим вододілом є також Аппалачські гори.    Річки басейну Північного Льодовитого океану, більша частина якого зазнала недавнього покривного зледеніння, характеризуються молодістю русел, хоч деякі з них мають значну довжину і велику водоносність. Навпаки, річкова система Атлантичного океану має зрілий характер, річки тут утворюють досить розгалужену сітку і мають значну довжину.    Більшість річок Північної Америки багата на водну енергію, має велике транспортне значення.

content: Природне районування

content: Північна Америка розташована в межах шести кліматичних поясів. Виділяються дві великі частини: рівнинний Позакордильєрський Схід і гірський Кордильєрський 3ахід.       У межах Позакордильєрського Сходу виділяються: Гренландія - найбільший острів на земній кулі; Канадський Арктичний архіпелаг - один з найбільших на земній кулі; Південний і західний острови за характером природних умов близькі до північних частин материка, північно-східні - до північних частин Гренландії; Лаврентійська височина - основна частина Канадського щита; Центральні рівнини займають велику (східну) частина басейну Міссісіпі; Великі рівнини - великі передгірні плато Кордильєр, вкриті сухим степом; Аппалачі - система складчастих хребтів, долин, плато і плоскогір'їв; Берегові низовини - плоский рельєф, сильна заболоченість.       У межах Кордильєрського Заходу виділяються: Кордильєри Аляски - займають північну частину Кордильєр і включають усю територію штату Аляска, частина плоскогір'я Юкон, що лежить у Канаді. Канадські Кордильєри - найбільш вузька частина Кордильєр; Кордильєри США, або Південні Кордильєри, - найбільш висока частина цих гір; Мексиканське нагір'я - у рельєфі переважають високі плато і нагір'я, місцями сильно розчленовані.

content: ФАУНА

content: ФАУНА

content: Антилопа Дик-дик

content: Бізон

content: Вівцебик

content: Білий ВедмідьБілий Ведмідь

content: Ведмідь грізлі

content: Скунс

content: Опоссум

content: Койот

content: Вовк

content: Рись

content: Лінивець

content: Антилопа Бейза

content: ФЛОРА

content: ФЛОРА

content: НАСЕЛЕННЯ

content: Зараз на території Північної Америки мешкає понад 460 млн осіб, причому переважна більшість — у США, а також на півдні материка. Саме з цих районів почалася європейська колонізація Північної Америки. Найменше заселені північні частини материка, де мешкають переважно аборигени — індіанці, ескімоси, алеути (представники монголоїдної раси).Основна маса населення Північної Америки — вихідці з європейських країн, тому на материку переважає англійська мова, у Канаді розмовляють ще французькою, у країнах Центральної Америки державною мовою є іспанська. Близько 5 % населення материка — представники негроїдної раси. Аборигенів-індіанців дуже мало — близько 1 %.Найбільша густота населення на островах Карибського моря та в Центральній Америці — понад 200 осіб/км2. Густо заселені також східна частина материка та район Великих озер.На території Північної Америки розташовані США, Канада та Мексика, а також близько двадцяти невеликих країн (Ґватемала, Гондурас, Сальвадор, Нікараґуа, Панама, Куба, Тринідад і Тобаґо тощо) — на перешийку і прилеглих островах.

content: Зараз на території Північної Америки мешкає понад 460 млн осіб, причому переважна більшість — у США, а також на півдні материка. Саме з цих районів почалася європейська колонізація Північної Америки. Найменше заселені північні частини материка, де мешкають переважно аборигени — індіанці, ескімоси, алеути (представники монголоїдної раси).Основна маса населення Північної Америки — вихідці з європейських країн, тому на материку переважає англійська мова, у Канаді розмовляють ще французькою, у країнах Центральної Америки державною мовою є іспанська. Близько 5 % населення материка — представники негроїдної раси. Аборигенів-індіанців дуже мало — близько 1 %.Найбільша густота населення на островах Карибського моря та в Центральній Америці — понад 200 осіб/км2. Густо заселені також східна частина материка та район Великих озер.На території Північної Америки розташовані США, Канада та Мексика, а також близько двадцяти невеликих країн (Ґватемала, Гондурас, Сальвадор, Нікараґуа, Панама, Куба, Тринідад і Тобаґо тощо) — на перешийку і прилеглих островах.

content: Зараз на території Північної Америки мешкає понад 460 млн осіб, причому переважна більшість — у США, а також на півдні материка. Саме з цих районів почалася європейська колонізація Північної Америки. Найменше заселені північні частини материка, де мешкають переважно аборигени — індіанці, ескімоси, алеути (представники монголоїдної раси).Основна маса населення Північної Америки — вихідці з європейських країн, тому на материку переважає англійська мова, у Канаді розмовляють ще французькою, у країнах Центральної Америки державною мовою є іспанська. Близько 5 % населення материка — представники негроїдної раси. Аборигенів-індіанців дуже мало — близько 1 %.Найбільша густота населення на островах Карибського моря та в Центральній Америці — понад 200 осіб/км2. Густо заселені також східна частина материка та район Великих озер.На території Північної Америки розташовані США, Канада та Мексика, а також близько двадцяти невеликих країн (Ґватемала, Гондурас, Сальвадор, Нікараґуа, Панама, Куба, Тринідад і Тобаґо тощо) — на перешийку і прилеглих островах.

content: Жоден народ земної кулі не зв'язаний з морем так тісно, як ескімоси. Тюлені, моржі, риба - основні продукти їх харчування. У пошуках звіра і риби мисливці виходять у море на своїх легких шкіряних човнах - каяках. Влітку ескімоси полюють на водоплавну птицю і канадських оленів карібу. Жінки в цей час збирають щавель, дудник, різні мохи, роблячи запаси на зиму.

content: політична карта північної америки

content: У Північній Америці проживає 8 %населення світу , переважно європеоїдної раси, а також негри й індіанці. Значні території безлюдні (переважно на півночі Канади), найгустіше населені Бермудські острови і північно-східне узбережжя США. Три четверті населення Північної Америки проживає в містах; найбільші міські агломерації:Місто (агломерація)Населення (2010)ПлощаКраїнаМехіко21 163 2267 346 км²МексикаНью-Йорк18 897 10917 405 км²СШАЛос-Анджелес12 828 83712 562 км²СШАЧикаго9 461 10524 814 км²СШАДаллас6 371 77324 059 км²СШАДелавер5 965 34313 256 км²СШАХ'юстон5 946 80026 061 км²СШАТоронто5 593 2127 124 км²КанадаВашингтон5 582 17014 412 км²СШАМаямі5 564 63515 896 км²США

content: Північна АмерикаКраїна чи територіяПлоща(км²)Населення(оцінка 2008)Щільність населення(на км²)Столиця Бермудські острови (Великобританія)5465 0001203.7Гамільтон Ґренландія (Данія)2 166 08657 0000.026Нуук Канада9 984 67033 573 0003.4Оттава Мексика1 964 375112 322 75757.1Мехіко Сен-П'єр і Мікелон (Франція)242600024.8Сен-П'єр США9 629 091311 630 00032.7Вашингтон

content: Центральна америкаКраїна чи територіяПлоща(км²)Населення(оцінка 2008)Щільність населення(на км²)Столиця Беліз22 966307 00013.4Бельмопан Гватемала108 88914 027 000128.8Гватемала Гондурас112 4927 466 00066.4Тегусігальпа Коста-Рика51 1004 579 00089.6Сан-Хосе Нікарагуа130 3735 743 00044.1Манаґуа Панама75 4173 454 00045.8Панама Сальвадор21 0416 163 000293.0Сан Сальвадор

content: Карибське мореКраїна чи територіяПлоща(км²)Населення(оцінка 2008)Щільність населення(на км²)Столиця Американські Віргінські острови (США)347110 000317.0Шарлотта-Амалія Ангілья (Великобританія)9115 000164.8Валлі Антигуа і Барбуда44288 000199.1Сент-Джонс Аруба (Нідерланди)180107 000594.4Ораньєстад Багамські Острови13 943342 00024.5Нассау Барбадос430256 000595.3Бріджтаун Бонайре (Нідерланди)29412 093[7]41.1Кралендейк Британські Віргінські острови (Великобританія)15123 000152.3Род-Таун Гаїті27 75010 033 000361.5Порт-о-Пренс Гваделупа (Франція)1628401 784[8]246.7Бас-Тер Гренада344104 000302.3Сент-Джорджес Домініка75167 00089.2Розо Домініканська Республіка48 67110 090 000207.3Санто-Домінго

content: Кайманові острови (Великобританія)26456 000212.1Джорджтаун Куба109 88611 204 000102.0Гавана Кюрасао (Нідерланди)444140 79317.1Віллемстад Мартініка (Франція)1128397 693[9]352.6Фор-де-Франс Монтсеррат (Великобританія)102600058.8Плімут; Брейдс Острови Теркс і Кайкос (Великобританія)94833 00034.8Кокберн-Таун Пуерто-Ріко (США)88703 982 000448.9Сан-Хуан Саба (Нідерланди)131537118.2Боттом Сен-Бартельмі (Франція)217448354.7Густавія Сент-Кітс і Невіс26152 000199.2Бастер Сент-Люсія539172 000319.1Кастрі Сен-Мартін (Франція)5429 820552.2Маріго Сент-Вінсент і Гренадини389109 000280.2Кінґстаун Сінт-Естатіус(Нідерланди)212739130.4Ораньєстад Сінт-Мартен (Нідерланди)3440 0091176.7Філіпсбурґ Тринідад і Тобаго[6]51301 339 000261.0Порт-оф-Спейн Ямайка10 9912 719 000247.4КінгстонВсього24 500 995541 720 44022.9

content: Статуя свободи

content: Статуя свободи

content: Північне сяйво

content: Національні парки

content: На території Північної Америки створено 55 національних парків (у тому числі 19 у Канаді, 27 у США, 6 у Мексиці і 3 на Кубі), у яких поєднуються охорона флори і фауни і добре розвинутий туризм. Найбільш відомі національні парки: Єллоустонський, Великий Каньйон, Йосемітський, Банф, Джаспер, Секвоя, Еверглейдс.

content: Великий каньйон Колорадо

content: Великий каньйон Колорадо

content: Довжина каньйону 446 км, глибина — до 1600 м, ширина на рівні поверхні плато 8 — 25 км, поблизу дна — менше 1 км (на окремих ділянках — до 120 м). У межах каньйону річка Колорадо тече зі швидкістю до 25 км/год. Поверхня плато, яке прорізає каньйон, розташована на висоті від 1525 до 2745 м над рівнем моря.Щороку Великий Каньйон забирає життя кількох необережних туристів, які відправляються в «останню 12-секундну подорож».

content: Ніагарський водоспад

content: Ніагарський водоспад знаходиться на території штату Нью-Йорк на річці Ніагара, яка витікає з великого озера Ері та знаходиться на кордоні США та Канади.Спокійний, рівний і дуже сильний шум водоспаду чути аж за 20 км навкруги. Індіанці племені ірокезів назвали водоспад Нікакаре – “Великий шум”. Європейці побачили Ніагарський водоспад в 17 ст., а 180 років тому тут було збудовано перший готель.   Потік води настільки сильний, що його використовують для створення електроенергії. Саме тут у 1881 році було збудовано першу в США велику ГЕС.

content: висота 53мширина 323м

content: висота 53мширина 323м

content: Великі Американські озера

content: Великі Американські озера

content: Найцікавішою у Північній Америці є система Великих озер, до складу якої входять Верхнє, Мічіган, Гурон, Сент-Клер, Ері, Онтаріо та ряд дрібніших. Усі вони сполучаються між собою, утворюючи єдиний прісноводний басейн. Загальна площа Великих озер становить 246,4 тис. кв. км, а Верхнє є найбільшим прісним озером на Землі.   Рівні Великих озер утворюють три сходинки. Найвище розташоване Верхнє озеро, що короткою річкою сполучається з озером Гурон. На другому рівні лежать озера Гурон і Мічіган. Третій рівень утворює озеро Ері. З Ері витікає річка Ніагара. Вона єдина здійснює стік усієї системи Великих озер. Ніагара тече майже строго на північ і впадає в озеро Онтаріо. При прориві через уступ силурійського куестового плато річка утворює грандіозний Ніагарський водоспад.   Велика водна маса помітно впливає на кліматичні умови прилягаючих територій. Взимку вода нагріває, а влітку охолоджує нижні шари атмосфери; крім того, взимку тут посилюється циклонічна діяльність. Рівні озер від сезону до сезону зазнають помітних коливань; навесні, коли тане сніг, вони підвищуються на 40—60 см, а в посушливу пору року знижуються. Замерзають озера не на тривалий час.

content: Канадські скелясті гори

content: Канадські скелясті гори

content: ) КраїнаКанадаПровінціїБританська Колумбія,АльбертаНайвища точкаГора Робсон 3954 м

content: ГеологіяГірські породи, з яких складається північна частина Скелястих гір у провінціях Альберта і Британська Колумбія, — в основному палеозойські вапняки й сланці. У Вайомінгу і Колорадо більшість гір мають ядра з гранітів та інших магматичних порід, перекриті товщами палеозойських і мезозойських осадових порід. Південні Скелясті гори, або Скелясті гори США складаються з коротких хребтів, складенихпіщаниками, глинистими сланцями, вапняками. Крім того, у центральній і південній частинах Скелястих гір широко представлені різноманітні вулканічні породи, зате на півночі цих гір вулканічних порід практично немає. Хребти розділені обширними басейнами — «парками».Є значні родовища молібдену, міді, золота, срібла, поліметалів, нафти, кам'яного вугілля.Спостерігаються поствулканічні явища: гейзери, термальні джерела, а також землетруси.

content: КліматУ Скелястих горах типовий гірський клімат. Середня річна температура в долинах знаходиться в межах 6 °C. У липні, найтеплішому місяці, середня температура сягає 28 °C. У січні середня температура становить близько −14 °C, і це самий холодний місяць у році. Середньорічна кількість опадів близько 360 мм.В області Скелястих гір улітку зазвичай тепло і сухо, оскільки дощові хмари з заходу, затримуються гірським хребтом на його західній стороні. Середня температура літа становить 15 °C і середня кількість опадів близько 150 мм. Зими бувають багатосніжними та холодними, середня температура −2 °C, а середня товщина снігового покриву становить 29 см. Навесні середня температура 4 °C і з опадами у кількості 107 мм. Осінь приносить середню кількість опадів 66 мм і температуру близько 7 °C.

content: Гори Аппалачі

content: Гори Аппалачі простяглися на північний схід на 2300 км від штату Алабама до затоки Св. Лаврентія і продовжуються на острів Ньюфаундленд. Ширина їх – 200-300 км, середня висота – 1000-1300 м. За своїми природними умовами це типовий район середньовисотних лісових ландшафтів помірного і субтропічного поясів.

content: Гори Аппалачі простяглися на північний схід на 2300 км від штату Алабама до затоки Св. Лаврентія і продовжуються на острів Ньюфаундленд. Ширина їх – 200-300 км, середня висота – 1000-1300 м. За своїми природними умовами це типовий район середньовисотних лісових ландшафтів помірного і субтропічного поясів.

content: Найвища точка Північних Аппалачів – гора Вашингтон у Білих горах. Висота її 1916 м. Далі на північ гори знижуються і переходять у плоскогір'я, над якими височать окремі останці, наприклад гора Монаднок до 1000 м заввишки.    На узбережжі Атлантичного океану гірські хребти вклинюються й утворюють ряд півостровів з малими і великими затоками. Між півостровом Нова Шотландія і материком знаходиться затока Фанді, відома найбільшими в світі припливами (до 18 м).

content: Гора Вашингтон

content: кордильєри

content: РозташуванняСША,Канада,МексикаДовжинабільше 7 тис. кмШирина800-1600 кмНайвища точкаГ. Мак-Кінлі-6193 м

content: РозташуванняСША,Канада,МексикаДовжинабільше 7 тис. кмШирина800-1600 кмНайвища точкаГ. Мак-Кінлі-6193 м

content: РозташуванняСША,Канада,МексикаДовжинабільше 7 тис. кмШирина800-1600 кмНайвища точкаГ. Мак-Кінлі-6193 м

content: Виконали учні 7 класу нвк ( сзш ііст.- ліцей):Галак БогданМацьків ІванНаконечний АндрійСухомлин НазарШибіко Василь