Презентація на тему «Кримінальне право у різних країнах світу»

content: Кримінальне право у різних країнах світуАнгліяФранціяСШАМусульманські країниКраїни Далекого Сходу

content: Кримінальне право АнгліїВ Об'єднаному Королівстві історично склалися 3 самостійні кримінально-правові системи – Шотландії, Північної Ірландії, Англії та Уельсу.Специфічною рисою англійськогокримінального права є відсутність кодифікованого кримінального законодавства.Окремі кримінально-правові норми містяться в актах парламенту (статутнеправо) та судових рішеннях (загальне право).

content: Тривалий час основним джерелом кримінального права був судовийпрецедент, під яким розуміється обов'язкове врахування під час судового розглядусправи рішення, прийнятого раніше судом вищої інстанції у подібній справі.Незважаючи на те, що багато норм англійською загального права булипокладені в основу норм статутного права, не можна сказати, що судовийпрецедент в Англії був повністю витиснений статутним правом. Досі за загальнимправом злочинами визнаються: деякі види вбивства, напад, викрадення людини,змова на посягання на суспільну моральність, ображення суспільної моральності,богохульний, непристойний або підбурюючий наклеп, розпалювання соціальногоневдоволення тощо.Особливе місце в англійській правовій системі відводиться тлумаченнюстатутів.

content: Отже, англійська правова система становить собою специфічнусуміш прецедентного та статутного права.В англійськомукримінальному законодавстві визначення поняття злочину не існує.Під злочином розуміється дія (інодібездіяльність), яка згідно зі статутним або загальним право становить собою злодля суспільства і внаслідок цього карається державою при здійсненні кримінальногопровадження.За джерелом походження розрізнятьзлочини, передбачені загальним правом (просте та тяжке вбивство, напад, посяганняна суспільну мораль тощо), та злочини, які визнаються такими за статутнимправом (зґвалтування, крадіжка, тероризм, шахрайство тощо).

content: В англійській кримінально-правовій доктрині розрізняють:1) покарання, не пов'язані з позбавленням волі –покарання, які виконуються на користь громадськості;2) покарання, пов'язані з позбавленням волі;3) майнові покарання. Вони можуть застосовуватися як окремо,так і в сукупності.Основними законодавчими актами, якими регулюються загальні засадипризначення покарання, є Закон про повноваження кримінальних судів (2000) та Закон про кримінальну юстицію (2003).

content: Франція належить до країнконтинентальної правової сім'ї, де основним правовим джерелом визнається писанеправо – нормативно-правові акти, прийняті у встановленому законом.Основними джерелами кримінального права Франції є КонституціяФранцузької Республіки 1958 р., нормам якої належить верховенство, міжнародніугоди, закони й підзаконні нормативно-правові акти.Кримінальне право Франції

content: У французькому законодавстві на загальнепозначення кримінально караних діянь використовується термін "кримінальнеправопорушення", однак визначення цього терміна не наводиться.Так, згідно за ст. 111-1 КК Франції кримінальні правопорушення поділяютьсяна злочини, проступки та порушення. У ст. 111-2 КК зазначається, що злочини тапроступки, а також покарання за них передбачаються лише законами, авідповідальність за порушення встановлюється в підзаконних нормативно-правовихактах.

content: Злочини – це найбільш тяжкі правопорушення, які характеризуються лишеумисною виною. Під проступками розуміються менш серйозні умисні абонеобережні діяння, за вчинення яких передбачаються менш суворі покаранняПорушеннями визнаються малозначні діяння, за вчинення яких не може бутипризначено позбавлення волі.Презюмована вина – це психологічна ознака, притаманна для більшостіпорушень. У цьому випадку об'єктивне вчинення заборонених діянь уже передбачаєвину правопорушника.

content: У кримінальному законодавстві Франції поняття неосудності безпосередньоне визначається, а наводяться лише певні її критерії, наявність яких виключаєвинність особи.Згідно зі ст. 122-1 КК Франції не підлягає кримінальнійвідповідальності особа, яка у момент вчинення діяння страждала на таке психічнеабо нервово-психічне захворювання, яке позбавило його можливості усвідомлюватихарактер своїх дій або контролювати їх.

content: Суб'єкт кримінального правопорушення.У французькомукримінальному законодавстві не використовується поняття суб'єкту злочину. Проте,виходячи з його положень, до кримінальної відповідальності можуть притягатися якфізичні, так і юридичні особи.Загальними ознаками фізичної особи, яка може бути піддана кримінальномупереслідуванню, вважаються осудність та вік.Згідно зі ст. 121-2 КК Франції у передбачених законом випадках юридичніособи, за винятком держави, несуть кримінальну відповідальність за кримінальніправопорушення, вчинені на їх користь їхніми органами або представниками.

content: Система покарань. Види покарань, порядок їх призначення та виконаннярегламентується французьким кримінальним законодавством окремо для фізичнихта юридичних осіб.Основними критеріями диференціації покарань, які можуть призначатисяфізичним особам, є вид кримінального правопорушення та вік правопорушника.До неповнолітніх осіб, як правило, абовзагалі не застосовується покарання у виді позбавлення волі, або призначаютьсямінімальний передбачений для відповідного злочину строк позбавлення волі.

content: Кримінальне право СШАДжерела кримінального права. До джерел американського кримінальногоправа традиційно відносять:Конституцію США та конституції штатів;статути (закони);загальне право; іакти контролюючих та регулюючих органів.Очолюютьієрархію конституційних положень норми Конституції США та Поправок до неї,які дублюються, конкретизуються та розвиваються у конституціях штатів.

content: Загальне або прецедентне право традиційно залишається джереломамериканського кримінального права. Прецедент, тобто рішення, яке в подальшомупідлягає використанню при судовому розгляді подібних справ, може створюватисясудами будь-якого рівня, однак на практиці прецеденти, як правило, створюютьсяписьмовими рішеннями судів апеляційної інстанції.Ще одним джерелом кримінального права США є рішення контролюючихта регулюючих органів різного рівня – федеральних, наприклад, Федеральнакомісія з торгівлі, Адміністрація з контролю за обігом наркотичних засобів тощо, їхпідрозділів або самостійних органів на рівні штатів або місцевому рівні.

content: Ознаки злочину.Підстави відповідальності за злочин. У законодавствіСША й американській кримінально-правовій доктрині, незважаючи на відсутністьєдиної дефініції поняття злочину, превалює формальний підхід до його визначення.Із позиції формального підходу в теорії злочин часто визначається як виннадія, спрямована на порушення кримінального права (статутного або загального),вчинена за відсутності підстав для захисту, яка карається законом як фелонія(тяжкий злочин) або місдімінор (менш тяжке діяння). Проте, у доктринізустрічаються й прагматичні та змішані визначення цього поняття. Згідно зпрагматичним підходом, злочином є поведінка, яка суперечить добробутусуспільства.

content: Ознака кримінальної караності виявляється в тому, що визнання діяннязлочинним завжди супроводжується встановленням у статуті певного покарання,яке має призначатися особі за його вчинення.За американським кримінальним правом, окрім іншого, злочинхарактеризується певним суб'єктивним ставленням особи до вчинюваних неюдіянь та їх наслідків.

content: Класифікація злочинів.За американським кримінальним правом усікримінально-карані правопорушення поділяються на злочини та незлочинніпорушення (кримінальні проступки).Останні відрізняються від злочинів, по-перше, видами та мірою покарання,яке може бути за них призначено.По-друге, засудження за кримінальний проступок тягне інші правові наслідки – особа не піддається тим обмеженням її дієздатності, якими супроводжується засудження за злочин.У КК Аляски, підкримінальним проступком розуміється незлочинне правопорушення, яке караєтьсяштрафом, і за яке не може призначатися позбавлення волі або інше покарання.Згідно з КК Флоріди за кримінальний проступок не може призначатися жодне іншепокарання, окрім штрафу, конфіскації майна, або може накладатися цивільнестягнення.

content: Обставини, що виключають кримінальне переслідування абопом'якшують відповідальність. В американській кримінально-правовій літературіобставини, що виключають кримінальне переслідування за діяння, яке має ознакизлочину, поділяються на вибачаючі та виправдовуючі.Виходячи зі ст. 4.10 МКК США особа не підлягає кримінальнійвідповідальності, якщо на момент вчинення посягання вона не досягла 16 років, а вдеяких випадках і 17 років. Мінімальний вік кримінальної відповідальностізаконодавчо закріплений у багатьох юрисдикціях і відзначається різноманітністю.

content: Суб'єкт злочину. У США до кримінальної відповідальності можутьпритягатися як фізичні, так і юридичні особи.Основними ознаками фізичної особи як суб'єкту злочину є досягнення вікукримінальної відповідальності та осудність – у переважній більшості штатів.Цілі та види покарання. В американському кримінальному правівирізняють такі основні цілі покарання: 1) запобігання вчиненню засудженим нових злочинів;2) запобігання вчиненню злочинів іншими особами;3) виправленнязасудженого;4) кара.

content: Кримінальне право мусульманських країнОскільки, як вважається, мусульманське право є відбитком волі Аллаха, квінтесенцією магометанської релігії є шаріат, що складається з двох частин - принципів віри (акід) і принципів права (фікх).Коран і Сунна, в основу яких покладено "божі визнання (зізнання)", закріплюють як підвалини віри, так і правила релігійного культу і моралі, що в цілому визначають зміст мусульманського права у юридичному аспекті.У підґрунтя поняття злочину (у більш широкому розумінні - правопорушення) за мусульманським кримінальним правом (укубатом) було покладено дві принципові ідеї.

content: Із зазначеного стає зрозумілим, що відхилення від будь-яких норм, які регулюють поведінку людей, за мусульманським правом є одночасно порушенням релігійних обов'язків. Саме тому за ним не існує жорстких відокремлень між санкціями за такі порушення.Згідно з першою вважається, що всі вчинки і навіть думки людей так чи інакше визначаються волею Аллаха.За другою ідеєю злочин є неслухняністю волі Аллаха.

content: 1 Коран - головна священна книга мусульман, зібрання проповідей, обрядових і правових установлень, молитов, притч, виголошених основоположником Магометом і записаних його сподвижниками після його смерті.2 Сунна - збірник хадисів - розповідей, випадків сподвижників Магомета, про те, як вів себе пророк в тих чи інших випадках.Самою поширеною, як вважається, є триступенева класифікація, за якою всі правопорушення поділяються на:злочини найбільшої суспільної небезпеки, бо вони посягають на "прав Аллаха" і караються точно визначеною санкцією (наприклад, відсіченням руки, забиванням камінням, смертною карою і четвертуванням);злочини, що теж тягнуть фіксоване покарання, але ними порушуються права лише окремих осіб;всі інші порушення як "прав Аллаха", так і інших осіб, які караються не фіксованою санкцією – тазір.

content: До злочинів першої категорії відносяться наступні сім видів вчинків:перелюбство,вживання спиртних напоїв,крадіжка, розбій,недоказане звинувачення у перелюбстві, відступництво від віри та бунт.Головними злочинами другої категорії є вбивство та тілесні ушкодження незворотного характеру.Як зазначалось, всі інші злочини за мусульманським правом віднесено до третьої категорії.Характерною особливістю мусульманського права є те, що навіть загальновідомі кримінальні покарання, такі, наприклад, як позбавлення волі, у мусульманському праві мають значні відмінності. Так, інколи засуджені до позбавлення волі перебувають вдома або у мечеті, не маючи права їх залишати.

content: Кримінальне право держав Далекого Сходу – Китай, ЯпоніяЩоб точніше зрозуміти специфіку кримінального права Японії, слід мати на увазі, що воно складається з трьох частин: 1) право, що міститься у КК (1907 p.); 2) спеціальне кримінальне право, тобто норми, які містяться у спеціальних кримінальних законах; 3) норми про кримінальне покарання, що містяться у некримінальному законодавстві (так зване кримінально-адміністративне право, кримінально-господарське, кримінально-трудове законодавство тощо).Ні у кримінальному кодексі, ні в інших джерелах кримінального права Японії визначення злочину не існує.За КК Японії (ст. 41), кримінальна відповідальність настає з 14-ти років.

content: Що стосується кримінального права Китаю, то його сучасний розвиток визначається загальною стратегією держави на побудову соціалізму з «китайською специфікою». Звідси спочатку (1949-1956 pp.) у ньому спостерігалось становлення соціалістичного права, потім (1957-1976 pp.) мало місце панування правового нігілізму.

content: Таким чином, єдиною ознакою злочину, за японським кримінальним правом, є його караність, тоді як за китайським правом необхідно, щонайменше, три ознаки: суспільна небезпечність, кримінальна протиправність та кримінальна караність відповідного діяння.Чинний КК Японії реалізує концепцію, за якою злочином вважається умисна дія. Тільки як виняток з цього правила у ньому передбачено відповідальність за деякі необережні злочини (наприклад, за необережне спричинення смерті особи),

content: Основними покараннями є: смертна кара, позбавлення волі (безстрокове та строкове) з примусовою працею або без неї, штраф, кримінальний арешт та малий штраф. Єдиним додатковим покаранням є конфіскація.

content: КК КНР також встановив виключний перелік покарань: п'ять основних видів (нагляд, короткостроковий кримінальний арешт, строкове позбавлення волі, довічне позбавлення волі та смертна кара) і три додаткових види покарання (штраф, позбавлення політичних прав і конфіскація майна). До іноземців як основне, і як додаткове покарання може застосовуватись висилання з держави.У КК КНР міститься 60 статей, у санкціях яких передбачено смертну кару.

content: Кінець