Презентація на тему «Володимир Іванович Вернадський» (варіант 2)

content: 1863 - 1945ВолодимирІвановичВернадський“Царство моїх ідей попереду…”

content: Дитинство і родина майбутнього вченогоБатько - Іван Васильович1821 - 1884Посади: зав. кафедроюполітекономії в Київському,викладач політекономії тастатистики в Московськомууніверситетах ;професор Головногопедагогічного інституту вПетербурзіМати – Ганна ПетрівнаКонстантинович1837 - 1898(друга дружина батька)Учителька музики та співівВолодя з молодшими сестрами:Катериною та Ольгою1868 рік

content: Володі 4 рокиВолоді 12 років12.03 1863Народився у Петербурзi1868Переїхав з родиною до Харкова.1873Навчався у Першiй Харкiвськiй гiмназiї.1876Повернувся з родиною до Петербургу, продовжив навчання у Першiй Петербурзькiй гiмназiї.

content: Володимир Іванович про своє дитинство (з листів до дружини):“я був здоровою, тихою і серйозною дитиною; любив поспати, добре поїсти, одним з моїх улюблених занять було розглядання різнокольорових клаптиків і прикрашання ними своєї власної персони…”“любив я роздивлятися і розкладати папери”“я любив завжди чудесне, фантастичне; мене захоплювали образи “Старого завіту”… Ці образи викликали в мене безконечний ряд запитань;… пам'ятаю, як глибоко і сильно мене цікавили питання про те, що робиться з душею після смерті…”“Найсвітлішими хвилинами уявляються мені в той час книги і думки, які ними викликались, і розмови з батьком та моїм двоюрідним дядею Є.М.Короленко, пам'ятається також сильний вплив дружби з моїм старшим братом…”“я читав все, що попадалось під руку, але в ті перші роки я особливо пам'ятаю різні географічні книги, не тільки подорожі, але навіть і досить сухі і, здавлось би, малодоступні для мого віку, наприклад Реклю «Земля» і потім …”Великі явища і начерки природи”… Крім цих географічних книг, любив я вірші, оповідання, але терпіти не міг тих, які погано закінчувалися…”“я любив завжди небо, зірки, особливо Молочний Шлях вражав мене”“ я зачитувався історією…”“головне дало домашнє життя – десятки журналів, російських та іноземних, які виписував батько”

content: Юність Володимира, студентські роки1886 рікНавчався В.І.Вернадськийв Петербурзькомууніверситетіна фізико-математичномуфакультеті (1881 – 1885)Докучаєв В.В.1846 - 1903Мендєлєєв Д.І.1834 - 1907Бекетов А.М.1825 - 1902Воєйков О.І.1842 - 1916Вчителі Володимира Вернадського

content: 1881-1885Навчався в Петербурзькому унiверситетi, участь у 1884 р. в експедицii професора В. Докучаєва по дослiдженню земель Нижньогородської губернiї1885Закiнчив унiверситет, залишений для пiдготовки до професорського звання1886Призначений хранителем Мiнералогiчного кабiнету Петербурзького унiверситету; обраний дiйсним членом Петербурзького товариства природодослiдникiв1887Вiдряджений за кордон (Iталiя, Нiмеччина, Францiя) для продовження навчання; обраний дiйсним членом Вiльного економiчного товариства1888Публiкує першi науковi працi: [О фосфоритах Смоленской губернии]: краткое сообщение // Тр. имп. Вольного эконом. об-ва. - 1888. - N 3. - С. 84-85; О фосфоритах Смоленской губернии // Тр. имп. Вольного эконом. об-ва. - 1888. - N 11 - С. 263-294

content: БРАТСТВОПід час навчання в університеті В.І.Вернадський увійшов до одного з народницькихгуртків – науково-літературного товариства.З надр товариства виникло у 1885 році Братство, діяльність якого прийняланауково-етичний характер. Члени Братства за власні кошти видавали книги длянароду, відкрили в Петербурзі народні читальні, вели просвітницьку роботу.Внутрішнє життя Братства впорядковувалось трьома основними правилами:працюй якомога більше,споживай (для себе) якнайменше,на чужі біди дивись, як на свої.Братство проіснувало 35 років. Друзі листувалися, щороку 30 грудня зустрічалисясім'ями, проводили разом літні канікули. 30 грудня 1921 року в останній раззібралось разом братство.Коли в 1942 році Вернадський одержав Сталінську премію (200 тис. руб.), то100 тис. руб. він передав на оборону країни, а решту розділив між друзями івдовами померлих друзів, собі не залишивши нічого.Ядро Братства (разом з дружинами) склали:

content: Шаховський Д.І.(1861 – 1939),історикОльденбург С.Ф.(1863 – 1934),індологГревс І.М.(1860 – 1941),історикКорнілов О.О.(1862 – 1925),історикКраснов А.М.(1862 – 1914),ботанікВернадський В.І.

content: У 1886 році Вернадський одружується…З Наталією Єгорівною Старицькою (1861 – 1942) Володимир Івановичпрожив, за його словами, “душа в душу і думка в думку” майже 56щасливих років

content: 1889Переїзд на роботу до Москви; обраний членом-кореспондентом Британськоiї асоцiацii наук; членом Французького мiнералогiчного товариства.1890Обраний приват-доцентом Московського унiверситету.1891Бере участь в експедицiї В. Докучаєва в Полтавську губернiю, захистив магiстерську дисертацiю на тему "О группе силлиманита и роли глинозема в силикатах", призначений завiдувачем кафедри мiнералогiї Московського унiверситету; обраний членом товариства любителiв природознавства, антропологiї та етнографiї при Московському унiверситетi, членом Московського товариства сiльського господарства.Московський університет,фото 1880-ті рокиНауковадіяльність

content: 1892-1911Призначений завiдувачем Мiнералогiчного кабiнету Московського унiверситету.1892Публiкує статтю: Кременчугский уезд: отчет Полтав. губерн. земству. - Спб.: Тип . Е. Евдокимова, 1892. - 145 с.1893Обраний членом Мiнералогiчного товариства (Петербург), членом дослiдних наук при Харкiвському унiверситетi.1894Впроваджує вперше в Росiї в навчальну програму систематичнi мiнералогiчнi екскурсiї, видає створений ним курс "Лекцiї по кристалографiї".1897Захищає в Петербурзькому унiверситетi докторську дисертацiю на тему "Явления скольжения кристаллического вещества", обраний професором Вищих жiночих курсiв.1899Створює теорiю будови силiкатiв, дослiджує сопки Криму i Таманi.1902Обраний членом Психологiчного товариства.1903Обраний членом Львiвського наукового товариства iм. Т.Г. Шевченка.1905Обраний членом конституцiйно-демократичної партii Росiї, членом Всеросiйської лiги освiти.

content: 1906Обраний ад'юнктом Росiйської академiї наук.1908Обраний екстраординарним академiком Росiйської академiї наук, членом Комiтету слов'янського взаємозв'язку, членом товариства слов'янської культури.1909Обраний членом товариства єднання народностей Росiї, членом товариства сприяння успiхам дослiдницьких наук iм. Х.С. Леденцова.1911Обраний членом Росiйського географiчного товариства, почесним членом Московського товариства дослiдникiв природи, членом товариства дiячiв перiодичноi преси й лiтератури.1912Обраний ординарним академiком Росiйськоi академii наук, членом Лiтературно-художнього гуртка iм. О.I. Герцена.1914Обраний директором Геологiчного й Мiнералогiчного музею iм. Петра Великого, почесним членом Мiнералогiчного товариства; публiкує працю: Очерки по истории естествознания в России в XVIII в. // Рус. мысль. - 1914. - N 1. - С. 1-23.1915Обраний Головою Ради по вивченню продуктивних сил Росiї; публiкує працi: О ближайших задачах Комиссии по изучению производительных сил России. - Пг. - Тип. Имп. Акад. наук, 1915. - 15 с., Об изучении естественных прозводительных сил России // Изв. Имп. Акад. наук. Сер. 6. - 915. - 15 с.1916Починає роботи по живiй речовинi.

content: В колі сім'їсин – Георгійдочка - Ніна25 років разом1911З дружиною та дочкою, 19211940 рікЗ дочкоюЗ внучкоюТетяною

content: Гео́ргій (Джордж) Володи́мирович Верна́дський (* 20 серпня 1887, Санкт-Петербург — † 12 червня 1973, Нью-Гевен, штат Коннектікут, США) — російський і американський історик українського походження. Фахівець у галузі історії Русі і Росії.Син Володимира Вернадського, онук Івана Вернадського.Закінчив Московський університет. Захистив дисертацію, присвячену російському масонству доби Катерини II.Навчався в Берлінському та Фрайбурзькому університетах.У 1917—1918 роках був професором Пермського університету, у 1918—1920 роках — професором Таврійського університету в Сімферополі.Від 1920 року — в еміграції.У 1922—1927 роках був професором Карлового університету в Празі, у 1927—1956 роках — професором Єльського університету в США.Був прибічником євразійської історичної концепції.

content: В роки I світової війни жила з батьками в Україні. В 1922 р. переїжджає до Чехословаччини, закінчила там медичний факультет Празького Карлового університету. Працювала в представництві Російського червоного хреста в Празі. В 1926 році вийшла заміж за М.П.Толя[1].В 1929 році народжується дочка Тетяна.В 1939 році вони переїхали в США, де в 1940-1953 рр. Ніна працювала в психіатричній клініці недалеко від міста Бостона.[ред.] Примітки↑ Толь Микола Петрович (1894 — 1975) — археолог, чоловік дочки Вернадського, Ніни Володимирівни. Доктор філософії Карлового університету (Прага), співробітник Кондаковського інституту, потім в США - співробітник Art School Йельского університету.Толь (Верна́дська) Ні́на Володи́мирівна (1898 — 1986) — лікар-психіатр, виїхала з Росії у 1922 р., жила і працювала у Чехословаччині (1922 — 1939), США (1939 — 1986), донька Володимира Вернадського.

content: Радянський період життя і творчості1918Призначений Головою Комiсiї по виробленню законопроекту по створенню Української академiї наук, нацiональної бiблiотеки України, обраний першим Президентом Всеукраїнської академiї наук у Києвi; публiкує працi: Вiд Тимчасового Комiтету для заснування Нацiональноiї бiблiотеки Української держави в Києвi - К.: Друк. А.I. Гросмана, 1918. - 16 с.; В справi заснування Української Академiї Наук у Києвi: промова акад. В.I. Вернадського // Збiрник праць Комiсiї для вироблення законопроекту про заснування Українськоi Академiї Наук у Києвi. - К.: 1919. - С. 5-8.1920Обраний ректором Таврiйського унiверситету1921Переїжджає до Петрограду, починає серiю робiт по бiогеохiмiї, призначений директором Геологiчного й Мiнералогiчного музеїв, створює метеоритний вiддiл при музеях, вiддiл живої речовини при Радi по вивченню виробничих сил.1922Призначений директором Радiєвого Iнституту.1926Обраний iноземним членом Чеської академiї наук i мистецтв, iноземним членом Югославської академiї наук i мистецтв, членом Геологiчного товариства Францiї, членом Нiмецького хiмiчного товариства, членом Нiмецького мiнералогiчного товариства, членом Американського мiнералогiчного товариства, Таврiйського товариства iсторiї, археологiї та етнографiї; публiкує працю: "Бiосфера" (Ленинград. Научн. хим-техн. из-во, 1926. - 232 с.).

content: 1928Обраний членом-кореспондентом Паризької Академiї Наук.1929Публiкує працю "La biosphere". - Paris: Alcan. - 1929. - XII. - 232 p.1930Обраний членом-кореспондентом Чехословацького мiнералогiчного й геологiчного товариства, президентом Ленiнградського товариства природодослiдникiв.1934Створює комiсiю по важкiй водi АН СРСР1935Обраний вiце-президентом Московського товариства природодослiдникiв.1936Обраний почесним членом товариства бiологiчної хiмiї Iндiї.1938Призначений Головою комiтету по метеоритах; обраний iноземним членом-кореспондентом Бельгiйського геологiчного товариства.1939Організував і очолив комісію по ізотопах. Обраний членом 3-х відділень АН СРСР: геолого-географічних, хімічних і фізико-математичних наук.1940Початок роботи над проблемою “Життя в космосі”. Участь в роботі наукових конференцій по порівняльній фізіології та по проблемах пегматитів (Київ).1941Евакуація в санаторій Борове Кокчетавської області Казахстану.1942Нагороджений Державною (Сталінською) премією СРСР за багаторічну роботу в області науки і техніки. Нагороджений орденом Трудового Червоного Прапору за заслуги в розвитку геохімії і генетичної мінералогії.

content: З асистентами (Ферсман О.Є. стоїть) 1911В робочому кабінеті 19211930Одне з останніх фото

content: 1943Смерть дружини. Повернення із евакуації до Москви.1944Публiкує працю “Несколько слов о ноосфере” // Успехи современной биологии. - 1944. - Т. 18., вып. 2. - С. 113-120; обраний почесним членом Всесоюзного хiмiчного товариства iм. Д.I.Менделєєва. Затверджений членом комісії АН СРСР з історії біологічних наук в Росії.1945 6 сiчняПомер о 5-й годині дня на 82 році життя від крововиливу в мозок, похований на Новодiвичому цвинтарi в Москвi.Пам'ятник на могиліВ.І.Вернадського

content: В.І.Вернадський і УкраїнаВ.І.Вернадський (у центрі) з родиноюу Великих Шишаках (Полтавщина). 1916 р.Багато років життя Вернадськогопов'язані з Україною. У Харковіминули його перші десятьщасливих літ. На Полтавщині вселі Великі Шишаки Вернадськімали садибу, куди майже щорокуприїздили на літо всією родиною.Батько багато розповідав ВолодіПро історію та культуру українсь-кого народу, про походженняроду Вернадських. Один з предківпо батьковій лінії належав дозапорізької старшини, воював увійську Богдана Хмельницького.“Завжди, коли починаю якусьсправу, у мене в голові проноси-ться запорізька приказка:“або збуду, або вдома не буду!”,з якою вони кидалися на якусьважку справу.” (з листа, 1886 р.)

content: Доля України і її народу хвилювали Вернадського завжди:“у Росії зовсім заборонено друкувати книги моєю рідною мовою. На канікулахя із всім завзяттям візьмуся за неї. У Києві, якщо в якомусь будинку побачатьпортрет Шевченка, то його відбирають.” (із щоденника, 1878 р.)“Відродження української мови та інтересу й відчуття своєї національноїособистості я гаряче переживаю і цим відрізняюся від тутешніх кадетів. Слід сказати,що в Полтаві серед українців майже немає яскравих людей і справжньогонаціонального міцного середовища немає. Чи можна за цих умов створити щосьміцне? Особливо якщо вони діятимуть кулаком і палицею!” (з листа доМ.П.Василенка,академіка, юриста, міністра народної освіти в уряді Скоропадського,1918 р.)“Ви знаєте, яка мені дорога Україна, і як глибоко українське відродженняпроникає весь мій національний та особистий світогляд, і я вважаю, що на мою долю випало велике щастя взяти в ньому участь… І хоча в моєму світоглядісталися під впливом подій глибокі зрушення – моє ставлення до українськоїкультури та її майбутнього залишилося незмінним.” (з листа до М.П.Василенка,1921 р.)В.І.Вернадський написав статтю “Українське питання і російське суспільство”, яка була вперше опублікована лише у 1988 році.Саме Володимир Вернадський, вчений та громадянин світу, доклав чималих зусиль для створення Української Академії Наук і став її першим “головою” (президентом) у1918 році.Очолив універсальну Національну бібліотеку України при УАН у 1918 році.

content: Революційність наукових поглядів В.І.Вернадського“Найперше місце у моєму житті займав і займає науковий пошук, науковаробота, вільна наукова думка, і творче шукання правди особистістю”.(запис у щоденнику)В одному із французьких наукових журналів В.І.Вернадського названохрещеним батьком глобальної екології

content: В.І.Вернадський читав наукову літературу на 15 іноземних мовах, деякі своїнаукові статті писав французькою, англійською, німецькою мовами. Окреміпраці Вернадського за його життя не друкували, інші – вилучали з друку і продажта забороняли. Його думки та наукові погляди часто були пророчими:“Неможливо відкласти турботу про вічне і велике на той час, коли буде досягнутадля всіх можливість задоволення своїх елементарних потреб. Інакше буде пізно.”“Ми стоїмо перед майбутнім владарюванням радіоактивної енергії, більшпотужної, ніж електрична”“Вдивляючись у зміни, що вносяться новою геологічною силою – силоюкультурного людства - створеною підготовкою мільйонів років змін живоїречовини, - бачиш, що агентом, який приводить її в рух, є свідомість, розум,нова сила на нашій поверхні”“В науці нема до цих пір ясної свідомості, що явища життя і явища неживоїприроди, взяті з геологічної, тобто планетної, точки зору, є проявамиєдиного процесу”

content: “З усього обсягу фактів, точно встановлених, мені здається випливає, щоцим майбутнім людства є автотрофність людства – більш простимисловами, незалежність його існування від навколишньої живої матерії –рослин і тварин”“Ідеї вічності та безначальності життя, тісно пов'язані з її організованістю,є тією течією наукової думки, послідовне проявлення якої відкриваєперед науковою творчістю надзвичайно широкі горизонти”

content: Роботи Вернадського,сучасні видання:

content: “Десятиліттями, цілими століттями будуть вивчатися і поглиблюватися його геніальні ідеї, а в працях його - відкриватись нові сторінки, що послужать джерелом нових пошуків; багатьом дослідникам доведеться навчитись його гострій, наполегливій і відточеній, завжди геніальній, але важко зрозумілій творчій думці; молодим же поколінням він завжди буде служити учителем в науці і яскравим зразком плідно прожитого життя”(академік О.Є.Ферсман, ученьВ.І. Вернадського)

content: Вшанування пам'яті Володимира Івановича ВернадськогоПроспекти ім. Вернадськогоу Києвіта Москві

content: Меморіальні дошки Вернадському на будівлях Радієвого інституту(Москва) та готелю “Вікторія” (Кременчук)

content: Меморіальні дошки Вернадському на будівлях Радієвого інституту(Москва) та готелю “Вікторія” (Кременчук)

content: Пам'ятники Вернадськомуу Києві та Кременчуці

content: Таврійський Національний Університетім. В.І.Вернадського(Сімферополь)Інститут геохімії тааналітичної хіміїім. ВернадськогоРАН, Москва

content: Національна бібліотека Україниім. В.І.Вернадськогом. Київ

content: Антарктична науково-досліднастанція “Академік Вернадський”65º15´пд.ш., 64º16´зах.д. – о. Галіндез

content: Наукові читання академікаВ.І.Вернадського в НаціональнійБібліотеці України(Росія)

content: З метою відзначення вчених за видатні досягнення в галузі природничих, технічних та соціогуманітарних наук, наукові праці, відкриття та винаходи, що мають важливе наукове й практичне значення та утверджують авторитет української науки, на честь першого президента Української академії наук – видатного вченого, академіка Володимира Івановича Вернадського, а також з нагоди святкування  85-річчя створення Академії у 2003 році Президією НАН України засновано золоту медаль імені В.І.Вернадського Національної академії наук України.Золота медаль імені В.І.Вернадського є найвищою відзнакою НАН України, яка присуджується щорічно до дня народження академіка В.І.Вернадського (12 березня) двом вченим – одному вітчизняному і одному зарубіжному.Медаль присуджується лише окремим особам персонально як за окремі наукові досягнення, так і за сукупність наукових праць.Одна і та ж особа не може бути нагороджена медаллю більше одного разу.Медаль не присуджується посмертно, окрім випадку, коли лауреат помер після прийняття рішення про його нагородження.