Презентація на тему «Коцюбинський Михайло Михайлович» (варіант 1)

content: Коцюбинський Михайло МихайловичВиконалаучениця 10-А класуБілоцерківської загальноосвітньоїшколи I-III ступенів №8Кравчук Анастасія

content: БіографіяМихайло Коцюбинський народився 17вересня 1864 у Вінниці. Батько йогопрацював дрібним службовцем, пив, черезщо часто міняв роботу. Мати, ГликеріяМаксимівна Абаз, дуже любила сина,вкладала в нього всю душу. Коцюбинськізалишили Вінницю, і переїхалижити у село, згодом — у містечко Бар. Знав дев'ятьіноземних мов. Його називали Сонцепоклонником іСоняхом, бо над усе любив сонце, квіти і дітей.

content: БіографіяМихайло Коцюбинський народився 17вересня 1864 у Вінниці. Батько йогопрацював дрібним службовцем, пив, черезщо часто міняв роботу. Мати, ГликеріяМаксимівна Абаз, дуже любила сина,вкладала в нього всю душу. Коцюбинськізалишили Вінницю, і переїхалижити у село, згодом — у містечко Бар. Знав дев'ятьіноземних мов. Його називали Сонцепоклонником іСоняхом, бо над усе любив сонце, квіти і дітей.

content: На відкритті пам'ятника Іванові Котляревському в Полтаві, 1903 рік. Зліва направо: Михайло Коцюбинський, Василь Стефаник, Олена Пчілка, Леся Українка, Михайло Старицький, Гнат Хоткевич, Володимир Самійленко

content: Рідна садиба Коцюбинського у Вінниці, нині музей письменника. Музей Михайла Коцюбинського розташований у будинку, де народився класик української літератури.

content: Освіта майбутнього письменникаУ місті Бар Михайла віддали до початкової школи (1875 — 1876), де він бувдуже старанним учнем. Потім — навчався в духовному училищі у Шаргороді(1876 — 1880). Після закінчення Шаргородської семінарії у 1880 МихайлоКоцюбинський поїхав до Кам'янця-Подільського, маючи намір навчатися вуніверситеті, але ця мрія не здійснилася. Твори Т. Шевченка, Марка Вовчкасправили на Михайла таке сильне враження, що він і сам захотів статиписьменником. 1881 родина Коцюбинських, яка певний час переїздила змісця на місце, повернулася у Вінницю. Через тяжке матеріальне становищесім'ї, юнакові не вдалося продовжити освіту: мати осліпла, а згодом (1886року) помер батько. Відповідальність за досить велику родину лягла наплечі Михайла. У 1886–1889 він дає приватні уроки і продовжує навчатисясамостійно, а 1891-го, склавши іспит екстерном при Вінницькому реальномуучилищі на народного учителя, працює репетитором. Працював вчителем уМихайлівці.

content: Перше коханняУ Вінницькому місті Шаргороді сталася подія, про якуписьменник згадував з деяким гумором. Якось хлопчина,якому щойно виповнилось 11 років, по дитячому сильнозакохався у 16–річну дівчину, яка не звертала на ньогонайменшої уваги .

content: Перші кроки у письменницьку дорогуНевідомо,чи вдалося Михайлу справити враження на дівчину почерпнутими з книжок думками, алецілком зрозуміло, що прочитане покликало його у письменницьку дорогу, а щоб привернути її увагу,вирішив стати «великою людиною» і накинувся на книжки. 1880-і роки — один із складних періодів унелегкому житті молодого Михайла Коцюбинського. Ціла валка неприємностей згуртувалась і грізнорушила на нього. Тут і духовний та фізичний занепад хронічно безробітного батька, що скінчивсясмертю останнього; і сліпота матері;і страшні злидні родини, коли доводилось налатувати латку налатці, зв'язувати мотуззям черевики; і розбиті здавна плекані мрії про навчання та зв'язану з нимкорисну для народу роботу; і важка щоденна біганина з ранку до ночі з лекціями, про що вінговорив, що він «везе, як сліпа кляча в шеретівці»; і дикі наїзди жандармів з обшуками та допитами…Мабуть, тому, хоч у цей час 22-річний Михайло мав роботу у Вінниці, яка давала більші заробітки,ніж запропонована робота домашнім вчителем, 18 лютого 1886 року він виїхав з Вінниці у селоМихайлівка Ямпільського повіту. Він зважився покинути"захлялий город» і виїхати на село, щобпідкріпити своє кволе здоров'я. Роки бідувань, постійні недоїдання,непевність у завтрашньому дні,«ласкава опіка жандармів», переживання за долю своєї незабезпеченої родини підточувалинезміцнілий організм юнака. Коцюбинський був і залишається одним з найоригінальнішихукраїнських прозаїків. М. Коцюбинський одним із перших в українській літературі усвідомив потребуїї реформаторства в напрямі модерної європейської прози. Його творчість завжди була предметомсуперечок літературних критиків. Ще і дотепер деякі дослідники про модернізм М. Коцюбинськогоговорять обережно, називаючи його імпресіоністом у літературі.

content: Вулиці на честь М. М. Коцюбинського

content: Лютеранська кірха.ВулицяКоцюбинского,5. Житомир, 1991 рік

content: Київ. Вихід з скверу на вул. Михайла Коцюбинського

content: Київ. Вулиця М. Коцюбинського

content: Вулиця Коцюбинського, Ужгород. 2012-05-04

content: ОсвітаТвори Т. Шевченка, Марка Вовчка справили на Михайла такесильне враження, що він і сам захотів стати письменником. 1881родина Коцюбинських, яка певний час переїздила з місця намісце, повернулася у Вінницю. Через тяжке матеріальнестановище сім'ї юнакові не вдалося продовжити освіту: матиосліпла, а згодом (1886 року) помер батько. Відповідальність задосить велику родину (4 чоловік) лягла на плечі Михайла. У1886–1889 він дає приватні уроки і продовжує навчатисясамостійно, а 1891-го, склавши іспит екстерном приВінницькому реальному училищі на народного учителя,працює репетитором. Працював вчителем у Михайлівці.

content: Друге коханняОдного разу до господарів приїхала молодша сестра дружини, дзигівська попівнаМарія Міхнєвич, вона познайомилась з Коцюбинським і незабаром зблизилась зним. Нові знайомі чимало часу проводили за спільними розмовами, нерідко разомчитали книги, робили прогулянки в чудовий ліс. Зі спільно прочитаних книжок МаріяФедорівна пригадувала «Преступление и наказание», п'єси М. Кропивницького.Крім того, Михайло Михайлович вчив її польської мови, читаючи з нею роман Г.Сенкевича «Вогнем і мечем». Захоплений передовими народницькими ідеями,молодий юнак намагається свою молоду приятельку, що була розумною дівчиною,витягти з-під опіки батька-священика. Коцюбинський агітував її йти у люди, вчитися,щоб стати фахівцем і бути незалежною, корисною для суспільства людиною. Заприкладом тодішніх народників. Наприкінці травня 1886 р. Михайло повертається доВінниці і з головою поринає в роботу... Незважаючи на зміни, що сталися у взаєминахмолодих друзів, вплив Коцюбинського на Марію Міхнєвич мав свої наслідки. Їїлистування з Коцюбинським продовжувалося ще кілька років. Небуденна постатьписьменника, видно, врізалась їй у пам'ять на все життя. Вже на схилі літ, у 1920-хроках, Марія Федорівна згадувала дуже багато деталей про свої зустрічі й розмови зКоцюбинським.

content: Літературна кар'єраЛітературна кар'єра Михайла почалася з повногопровалу. У 1884 р. він написав оповідання «АндрійСоловко, або Вченіє світ, а невченіє тьма». Цю першуспробу молодого автора було оцінено вельмискептично. Один із критиків радив початківцевізалишити цю справу. Проте присуд критиків не спинивтворчого запалу Коцюбинського, він пише й далі, алетвори до друку не подає. Коцюбинський почавдрукуватися в 1890 р. — львівський дитячий журнал«Дзвінок» опублікував його вірш «Наша хатка».

content: СлужбаУ вересні 1900 року Коцюбинський влаштувався доміського статистичного бюро, де працював до 1911.1911 р. «Товариство прихильників української науки іштуки» призначило М. Коцюбинському довічнустипендію в розмірі 2000крб. на рік, щоб він мігзвільнитись зі служби. Проте письменник почував себедедалі гірше. Його мучили астма і туберкульоз.Служив звичайним клерком у статистичному відділіЧернігівської управи, на роботу ходив з неодмінноюквіткоюу бутоньєрці.

content: Робота в селах Бессарабії далайому матеріал для написанняциклу молдавських оповідань:«Для загального добра»,«Пе-Коптьор»,«Дорогою ціною».

content: СвітоглядВажливу роль у формуванні світоглядуМ.Коцюбинського відіграла його поїздка доЛьвова того ж таки 1890 р. Тут вінзнайомиться з І.Франком, налагоджуєконтакти з редакціями журналів «Правда»,«Зоря», «Дзвінок» та ін. Поїздка поклалапочаток постійному співробітництвуписьменника із західноукраїнськимивиданнями.

content: Особисте життяВ Чернігові зустрів Віру Устимівну Дейшу, закохався, і вона стала його дружиною —вірним другом та помічником. Тут виросли його діти — Юрій, Оксана, Ірина, Роман.Щотижня у будинку письменника збиралась літературна молодь міста. Сюди приходилитакі відомі у майбутньому письменники і поети, як Василь Блакитний, Микола Вороний,Павло Тичина. Згодом Коцюбинський почав мандрувати. Він об'їздив майже всю Європу.На жаль, це був не лише потяг його душі, а й потреба лікуватися. Проте, що це булидійсно споріднені душі, свідчать слова Михайла Михайловича: «Я так звик до тебе, ні, цеслабий вираз, краще — так поріднився з тобою, що ти мені потрібна як повітря, як вода»Віра Дейша походила з старовинного українського дворянського роду. Але у першийперіод свого подружнього життя молодята змушені були жити окремо, спілкуючись восновному через листування, оскільки М.Коцюбинський продовжував працювати уКриму.Кохана жінка, Олександра Іванівна Аплаксіна (1880–1973), молодша за нього на 16 років. Щоденні зустрічі як радували, так і пригнічували. Вихід був один — розлука, адже ж у нього сім'я, діти. У 1907 р. з анонімного листа Віра Устимівна Дейша дізналася про стосунки чоловіка з Аплаксіною . Кохання Михайла Коцюбинського до Олександри Аплаксіної, його колеги по роботі у статистичному бюро — одна з найпристрасніших сторінок у житті митця. У певний час М. Коцюбинський навіть думав розлучитися з дружиною і побратися з О. Аплаксіною. Проте сімейний обов'язок переважив, О. Аплаксіна пережила письменника на кілька десятків років, але так і залишилась до кінця життя самотньою.

content: Смерть Михайла КоцюбинськогоІ хоча письменник й обіцяв дружині порвати з О. Аплаксіною, проте цього не сталося. Почуття М.Коцюбинського доОлександри взяло гору, й вони відновили побачення. Так тривало чотири роки — до останньої хвороби МихайлаКоцюбинського, під час якої він і Олександра вже не бачилися. Прикутий до ліжка письменник плекав надію назустріч зі своєю коханою Олександрою по швидкому одужанні, але цим планам не судилося здійснитися. СмертьКоцюбинського стала важким морально-психологічним випробуванням для Олександри Аплаксіної... Серед тих, хтопроводжав письменника в останню дорогу, була і вона, його Шурочка. Випав ясний квітневий день, цвіли яблуні.Вона трималась осторонь його рідних і близьких. Проте принесла віночок із цвіту яблуні і попросила приятелькупокласти його біля чола коханого. Коли він помер, їй було лише 32 роки, але більше нікого вона не кохала.«Не варто нічому дивуватися, адже він був живою людиною і нічого людське не було йому чуже …», — скаже згодом про М.Коцюбинського його лікар Аркадій Утєвський.Навесні 1913 Михайла Михайловича Коцюбинського не стало. Поховали письменника на Болдиній горі у Чернігові, улюбленому місці його щоденних прогулянок.

content: Дякую за увагу !