Презентація на тему «Пряма і непряма мова» (варіант 2)

content: Пряма і непряма мова

content: У процесі спілкування у мовців виникає потреба передавати чи відтворювати висловлювання інших.

content: Існує декілька способів передачі чужого мовленняПряма мова;Непряма мова;Цитата;

content: Способи передачі чужого мовленняПряма мова – це чуже мовлення, передане дослівно, з усіма граматичними, інтонаційними та стилістичними особливостями. Пряма мова може складатися з одного слова, одного речення і з кількох речень. Пряма мова супроводжується реченням, що вказує на те, хто є мовцем та адресатом, за яких обставин вона висловлена. Таке речення називається словами автора. Слова автора можуть стояти перед прямою мовою, у середині прямої мови, після неї, а також включати в себе пряму мову. Пряма мова і слова автора поєднуються за змістом та інтонаційно, тобто без допомоги сполучників. Інтонація слів автора завжди розповідна, а інтонація прямої мови може бути розповідною, питальною, спонукальною, окличною та неокличною

content: Способи передачі чужого мовленняНепряма мова – це чуже мовлення, що передається не дослівно, а зі збереженням лише основного змісту висловлювання (Дівчина замилувалася квітами і сказала, що вони чудові). У непрямій мові втрачається лексична, інтонаційна та стилістична своєрідність чужого мовлення. До непрямої мови належать як непрямі розповідні речення, так і непрямі питання й спонукання, але знак оклику чи знак питання в кінці таких речень не ставиться

content: Способи передачі чужого мовленняЦитата – дослівно наведений зі збереженням усіх граматичних та стилістичних особливостей уривок із чужого висловлювання, що використовується мовцем для підтвердження чи пояснення власних думок. Тому в цитаті не можна нічого змінювати, навіть розділових знаків. Цитата на письмі береться в лапки (Видатний український письменник Гр. Тютюнник був переконаний, що «кожен письменник обирає собі тему найближчу, найріднішу….»)

content: Пряма моваЧужа мова, передана дослівно від імені того, кому вона належить, називається прямою мовою (П, п).Слова, що вказують, кому належить пряма мова і як вона висловлена, називаються словами автора (А, а).

content: Пряма мова ПІСЛЯ слів автораУ липневий вечір якось біля школити мені сказала: “Пахнуть матіоли”.(Д.Луценко.)А: “П “.Он чутливо спить очеретина і шепочесвіту: “Не буди!” (П.Перебийніс.)А:“П! “Я спитав колись у батька: “Ви скажіть мені,на щирість, що найтяжче ранить серце?”І почув: “Несправедливість”. (М.Нагнибіда.)А: “П ? “

content: Пряма мова ПЕРЕД словами автора«Гарна музика»,— шепнулаЗаслухано Дарка (І. Вільде).“П “, - а.“Дивись, коханий мій, дивись! В моїхочах – весна!” – казала так меніколись красуня чарівна.(М.Вороний.)“П !“ - а.«А куди ви їдете, люди добрі?» —осмілився спитати Павлусь(А. Чайковський)“П ?“ - а.

content: Пряма мова В СЕРЕДИНІ слів автораЯ сказала: ”Я згодна, тату”, -і поцілувала йому руку(В.Підмогильний)А: “П “, - а…мені сказала: “ Здрастуй! ” –крізь туман (Л.Костенко)А: “П !“ - аДід бурчав: ” Тепер би тогодощу…” – і сердивсяневідомо на кого.А: “П ?“ - а

content: Пряма мова РОЗРИВАЄТЬСЯсловами автора. П – одне речення“ Хіба що… - майже пошепки промовилавона,- я сама спробую ”.“П…-а, - п”.«Рано ти,— каже батько,— закінчивнауку» (Остап Вишня).“П,- а, - п”.«Ні, - зринула мисль, - у такий спосібпожежі не згасити, треба тракторомперетнути дорогу стихії!» (В.Скуратівський)“П, -а, - п!”.“За що ж, - хто-небудь попитає, -Зозуля Півня вихваляє?” (Л.Глібов.)“П, -а,- п?”.

content: Пряма мова РОЗРИВАЄТЬСЯ словами автора. П – кілька речень«Ходять тут усякі... — бурмоче дід. —Недавно двоє пройшло» (О. Донченко).“П…-а. - П”.«Зажди! — просить хлопчина.— Нетікай від мене, візьми мене із собою,перевези!» (Б. Лепкий).“П!(?)-а.-П”.“Та ні, я того не кажу, - відповідавЗінько. – Знаю, що земля це ваша ”“П, -а. - П”.«Пізно, Володько,— і додала тимсамим легким смішком: — Ех ти,сторож!» (І. Сенченко).“П!(?)-а:-П”.