Презентація на тему «Остап Вишня» (варіант 15)

content: Остап Вишня. (Павло Михайлович Губенко)Огляд життя і творчості письменника.Підготувала учениця 11-А класуАндреєнкова Наталія

content: Життєвий шлях«У мене не було жодного сумніву в тому, що я народився, хоч і під час мого появлення на світ білий і потім — років, мабуть, із десять підряд—мати казали, що мене витягли з колодязя, коли напували корову Оришку».Трапилася ця подія 1 листопада (старого стилю) 1889 року, в містечку Груні Зіньківського повіту на Полтавщині.Родина Губенків не була заможною. У сім'ї було 17 дітей. Батько працював прикажчиком у поміщицькому маєтку. У шестилітньому віці Павлушу віддали до місцевої початкової школи. Він дуже рано навчився читати. Згодом навчався у Київській військово-фельдшерській школі. Вчився Павло з охотою і добре.Остап Вишня з сестрою Катериною

content: Батьки письменникаБатько-Михайло Кіндратович ГубенкоМати-Параска Олександрівна Губенко

content: Будинок Остапа Вишні

content: Життєвий шляхЗ 1918 — мобілізований до Армії УНР у медичні частини. Зробив швидку кар'єру — у полон до леніністів потрапив 1919 у ранзі начальника медично-санітарного управління Міністерства залізниць УНР.«Реанімував» Губенка мало не сам Микола Скрипник — соратник Леніна. Скрипник буцімто читав його гуморески в офіційних виданнях УНР. Павло Губенко немилосердно висміював недоліки Директорії, на кпини брав і особисто Головного Отамана Симона Петлюру. Згодом офіцеру Армії УНР помстилися за службу Україні: буде ленінська в'язниця і сталінський концтабір.Остап Вишня 1915 р.

content: Арешт під час Голодомору 1932–1933До арешту Остапа Вишні приклав руку український письменник Олексій Полторацький (1905–1977), який у 1930 році в журналі «Нова ґенерація» (№ 2—4) опублікував статтю «Що таке Остап Вишня» із брутальною ідеологічною критикою творчості гумориста. 1933 року популярний письменник був превентивно звинувачений в контрреволюційній діяльності й тероризмі. Запроторений до таборів ГУЛАГу.

content: ТворчістьПерший надрукований твір Остапа Вишні — «Демократичні реформи Денікіна (Фейлетон. Матеріалом для конституції бути не може).» — побачив світ за підписом «П. Грунський» у Кам'янці-Подільському в газеті «Народна воля» 2 листопада 1919. Остап Вишня проводив і велику громадську роботу. Він брав участь у діяльності літературних об'єднань «Плуг» і «Гарт», в організації та редагуванні, разом з Е. Блакитним, перших двох номерів журналу «Червоний Перець» (1922) і продовжив працю в цьому журналі, коли в 1927 р. було поновлено його вихід.

content: ТворчістьОстап Вишня є засновником жанру усмішка в українській літературі.Найвідомішими творами письменника є: «Вишневі усмішки», «Вишневі усмішки кримські», «Українізуємось», «Вишневі усмішки закордонні», «Мисливські усмішки», гумореска «Моя автобіографія», «Чухраїнці», «Демократичні реформи Денікіна» та інше.

content: Особисте життяЗ Вишні був бездоганно вірний друг і товариш. Його знайомі оповідають, що він рятував своїх товаришів матеріально і гумором в підвалах ЧК. Коли 1931 був арештований Максим Рильський, з яким Вишня дружив так само міцно, як з Хвильовим, Кулішем і Досвітнім, то Вишня, не боячись накликати на себе гнів НКВС кинувся з Харкова до Києва на допомогу безрадній родині поета, а після щасливого звільнення Рильського з тюрми — забрав його до себе в Харків на кілька тижнів у гості.Остап Вишня і МаксимРильський. 1945 р. Ленінград.Остап Вишня і Юрій Шумський.

content: Остап Вишня, Юрій Смолич, Андрій Малишко біля пам'ятника Котляревському. 1948 р. Полтава.Андрій Малишко, Остап Вишня, Володимир Сосюра. 1948 р.Особисті фото

content: Юрій Гонімов, Остап Вишня, Микола Бажан на V Пленумі письменників України. 1950 р. ДонбасОстап Вишня і Платон Воронько. 1952 р. Охтирка.

content: Остап Вишня з онукамиОстап Вишня з дружиною

content: Смерть письменникаУ щоденнику Остапа Вишні є такий запис (від 10 березня 1951 р.): «Умираючи, кажу вам усім: ніколи не сміявся без любові до вас усіх, до сонця, до вітру, до зеленого листу!У моєму сміхові завжди бачив народ: хорошого чоловіка, привітну жінку, дівчину веселооку, дитину, бабу з дідом... І так мені хотілося, щоб посміхнулися вони, щоб веселі вони були, радісні, хороші...».Помер великий гуморист 28 вересня 1956 року. Похований на Байковому кладовищіМогила Остапа Вишні