Diskuse:L-60 Brigadýr

message: Pojmenování "Brigadýr" se pro typ běžně používá v literatuře, viz např. Němečkova Československá letadla II. Původně to bylo označení zemědělské verze (mimo exportního označení, kde se ze začátku užívalo jméno "Agricolta", ale i v zahraničí nakonec převážil Brigadýr), ale v podstatě se tak běžně označují všechny varianty, včetně vojenské, kde jméno nebylo oficiální součástí označení. --2A00:1028:83BE:518E:18B0:500E:7247:B3B3 2. 4. 2019, 15:44 (CEST)
replies: text: , Prosím o opravu odkazů --Khamul1 (diskuse) 10. 4. 2019, 19:22 (CEST)
replies: text: :Napřímil jsem odkaz v navigační šabloně , jinde spíše namátkou - myslím, že přesměrování většinou stačí.-2A00:1028:83BE:518E:3C89:48E7:EA76:1C70 12. 4. 2019, 15:11 (CEST)
thread_title:  K návrhu na přesun 

message: Předchozí verze článku o L-60 na Wikipedii měla titulek: Aero L-60 Brigadýr. Jako výrobce bylo v infoboxu mylně uváděno též Aero Vodochody. U letadel je celkem běžné, že spolu s jejich typovým označením se uvádí i název výrobce, tedy firmy, která letadlo vyvinula a/nebo vyrábí. Tedy právnické osoby, která je vlastníkem jeho dokumentace a certifikátu, tedy schválení příslušným dohlédacím úřadem. Vzhledem ke specifické situaci v tehdejším československém leteckém průmyslu to ale u L-60, stejně jako řady dalších letadel vzniklých v téže době, není správní.
Jak je zde na stránce L-60 Brigadýr uvedeno, letoun vznikl v konstrukční skupině LB (Letecká konstrukční skupina B), vedené Ondřejem Němcem, která původně působila jako vývojová konstrukce zestátněného závodu Aero ve Vysočanech. V té době však již konstrukční skupina LB působila jen jako útvar Ústřední konstrukce v jedné z budov bývalé továrny Aero (tzv. "Bílý dům") ve Vysočanech, kam byly v rámci snah o centralizaci celého československého leteckého průmyslu sestěhovány i konstrukční skupiny dalších leteckých továren: LA (Letov), LC (Praga), LD (Beneš), LE (Avia), LF (větroně), LG (Otrokovice). Letadla v těchto skupinách pak vznikala pod označením oněch skupin, které bylo abecední a už v ničem neodkazovalo na letecké továrny, ke kterým dříve patřily. Pokud začala vznikat ještě pod původním firemním označením, byla obvykle přeznačena. Tak Šlechtův víceúčelový letoun Praga E-55 (E bylo tradiční označení letadel Praga) byl nyní nazýván LC-55 (Letadlo konstrukční skupiny C). Šlechtovy vrtulníky, původně značené E (XE-I, XE-II), byly počínaje typem HC-2 značeny jako HC (Helikoptéra konstrukční skupiny C).
Celý proces centralizace československého leteckého průmyslu a zániku původně samostatných, ale v roce 1945 znárodněných leteckých továren, probíhal od roku 1946 v rámci Leteckých závodů n. p., spadajících pod Generální ředitelství (GŘ) Československých závodů kovodělných a strojírenských, od roku 1949 pod GŘ Československých závodů automobilových a leteckých (ČZAL) a od roku 1952 pod Hlavní správu letecké výroby na Ministerstvu strojírenství. Ani po vzniku Sdružení přesných strojíren (SPS) v roce 1961 nedošlo k návratu ke struktuře původních leteckých podniků, ani k návratu k jejich původním názvům. V rámci SPS tak vznikly Středočeské strojírny Vodochody a Letňany, SPP Kunovice a další. Ke změně došlo teprve se vznikem VHJ (výrobně hospodářská jednotka) Aero v roce 1965, kdy se vrací Aero (jako Aero Vodochody), Letov (tehdy ještě jako Rudý Letov), atd., jako továrny s vlastním vývojem a výrobou. To už je ale jiná kapitola.
Stejně jako byla centralizována letecká konstrukce, byla v té době centralizována i výroba prototypů do prototypové dílny bývalé továrny Aero ve Vysočanech. Označení prototypů pak bylo tradičně obvykle doplňováno písmenem X. Výjimkou byly prototypy XL-60, jejichž výroba byla z kapacitních důvodů přesunuta do závodu v Chocni. 
Po založení VZLÚ 1. ledna 1954 se sem přesunuli i konstruktéři, včetně nyní již Rubličovy skupiny, působící zde v rámci Ústřední konstrukce, takže převážná část vývojových prací na sériové verzi L-60 probíhala ve VZLÚ.
Na rozdíl od centralizovaného vývoje, byla sériová výroba přidělována do sériových závodů (v té době již zbavených vlastního vývoje a samostatnosti), podle volné kapacity a vhodného technologického vybavení. Tak se direktivně dostala i výroba L-60 do závodu v Chocni. Letadla, která se dostala do sériové výroby pak byla označována obvykle jen počátečním písmenem L, aby bylo zřejmé, že jsou dílem sjednoceného československého leteckého průmyslu (a možná taky pro utajení místa sériové výroby). Ostatně, neustálé reorganizace by asi označení příslušnosti k nějaké konkrétní firmě ani neumožňovaly. Tak se z LB-60, který vznikl v konstrukční skupině LB pocházejí původně z Aera ve Vysočanech, která se v průběhu jeho vývoje stala součástí Ústřední konstrukce VZLÚ, stal L-60 Brigadýr, vyráběný v n. p. Orličan v Chocni. Ten byl ale až do roku 1953 součástí n. p. Let (jako Let závod 03) a následně se stal filiálkou Avie Letňany, která se ovšem v té době jmenovala Závody Jiřího Dimitrova. 
Je tedy zřejmé, že označovat letoun L-60 jako výrobek firmy Aero, natož pak Aero Vodochody, nemá opodstatnění. Totéž se týká i dalších letadel z té doby (viz též diskuse u článku o vrtulníku HC-2).
Podrobněji viz literatura u článku o HC-2. Především NĚMEČEK, Václav. --Adolap (diskuse) 17. 12. 2021, 12:10 (CET)
thread_title:  Název letounu L-60 Brigadýr a značení československých letadel vyvíjených na přelomu 40. a 50. let.