ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
EFTA:S ÖVERVAKNINGSMYNDIGHETS BESLUT nr 68/95/COL av den 19 juni 1995 om godkännande av den plan för övervakning och bekämpning av salmonella hos fjäderfä som lagts fram av Norge

EFTA:S ÖVERVAKNINGSMYNDIGHET HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, anpassat genom protokollet om anpassning av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 17 och protokoll 1.4 d i detta,

med beaktande av den rättsakt som avses i kapitel I punkt 34 c i bilaga I till avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet om skyddsåtgärder mot specifika zoonoser och zoonotiska agenser hos djur och animaliska produkter för att förhindra utbrott av livsmedelsburna infektioner och förgiftningar (rådets direktiv 92/117/EEG; härefter kallad zoonosakten), särskilt artikel 8.3 i denna,

med beaktande av avtalet mellan EFTA-staterna om inrättandet av en övervakningsmyndighet och en domstol, anpassat genom protokollet om anpassning av avtalet mellan EFTA-staterna om inrättandet av en övervakningsmyndighet och en domstol, särskilt artikel 5.2 d och protokoll 1, artikel 1 e i detta, och

med beaktande av följande:

Norge har i enlighet med artikel 8.2 i zoonosakten genom en skrivelse daterad den 24 april 1995 insänt en plan för övervakning och bekämpning av salmonella hos fjäderfä i Norge.

Planen uppfyller de kriterier som fastställs i artikel 8.2 i zoonosakten.

De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från EFTA:s veterinärkommitté som bistår EFTA:s övervakningsmyndighet.

Planen bör följaktligen godkännas.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

1. Den plan för övervakning och bekämpning av salmonella hos fjäderfä som lagts fram av Norge godkänns härmed.

2. Norge skall senast den 1 september 1995 sätta i kraft de lagar och andra författningar som behövs för genomförandet av den plan som avses i punkt 1.

3. Detta beslut träder i kraft den 1 september 1995.

4. Detta beslut riktar sig till Norge.

5. Detta beslut är giltigt på engelska.

Utfärdat i Bryssel den 19 juni 1995.

På EFTA:s övervakningsmyndighets vägnar

Björn FRIÐFINNSSON

Kollegieledamot
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 142 , 08/06/1995 s. 0005 - 0005



Offentliggörande av medlemsstaters beslut att bevilja eller återkalla operativa licenser enligt artikel 13.4 i förordning (EEG) nr 2407/92 om utfärdande av tillstånd för lufttrafikföretag (1) (95/C 142/07) NORGE Återkallade tillstånd >Plats för tabell> (1) EGT nr L 240, 24.8.1992, s. 1.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 12/18

Offentliggörande av Norges Samferdselsdepartements planer att direkt tilldela avtal om allmän trafik i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1370/2007 om kollektivtrafik på järnväg och väg och om upphävande av rådets förordning (EEG) nr 1191/69 och (EEG) nr 1107/70 (1)

2012/C 12/06

1. Den behöriga myndighetens namn och adress: Samferdselsdepartementet Avdelningen for jernbane og jernbanetransport Postboks 8010 Dep 0030 Oslo NORWAY

2. Planerad tilldelningsmetod: Direkttilldelning

3. Tjänster och geografiska områden som kan omfattas av avtalet: Nationell persontransport med tåg, alla tjänster som omfattas av ett avtal om allmän trafik 2011, undantaget linjerna Gjøvik och Ofoten.

(1) Published in the EEA Supplement No 2, 12.1.2012, page 5.
Tröskelvärden för offentlig upphandling från den 1 januari 2000

(2000/C 91/10)

1. Följande tröskelvärden skall tillämpas från den 1 januari 2000 vid offentlig upphandling av varor enligt den rättsakt som det hänvisas till i punkt 3 i bilaga XVI till EES-avtalet (rådets direktiv 93/36/EEG):

>Plats för tabell>

2. Följande tröskelvärden skall tillämpas från den 1 januari 2000 vid offentlig upphandling av bygg- och anläggningsarbeten enligt den rättsakt som det hänvisas till i punkt 2 i bilaga XVI till EES-avtalet (rådets direktiv 93/37/EEG):

>Plats för tabell>

3. Följande tröskelvärden skall tillämpas från den 1 januari 2000 vid offentlig upphandling av tjänster enligt den rättsakt som det hänvisas till i punkt 5b i bilaga XVI till EES-avtalet (rådets direktiv 92/50/EEG):

>Plats för tabell>

4. Följande tröskelvärden skall tillämpas från den 1 januari 2000 vid upphandling av varor, tjänster samt bygg- och anläggningsarbeten inom den allmännyttiga sektorn enligt den rättsakt som det hänvisas till i punkt 4 i bilaga XVI till EES-avtalet (rådets direktiv 93/38/EEG):

>Plats för tabell>
SV Europeiska unionens officiella tidning C 119/11

Begäran om ett rådgivande yttrande från Eftadomstolen enligt beslut av Borgarting lagmannsrett av den 23 november 2017 i målet Nye Kystlink AS mot Color Group AS och Color Line AS

(Mål E-10/17)

(2018/C 119/12)

Borgarting lagmansrett (appellationsdomstolen i Borgarting) har i ett beslut av den 23 november 2017, som inkom till Eftadomstolens kansli den 24 november 2017, begärt ett rådgivande yttrande i målet Nye Kystlink AS mot Color Group AS och Color Line AS beträffande följande frågor:

1. Följer det av EES-lagstiftningens likvärdighetsprincip att en nationell regel om preskription som begränsar den tid inom vilken man får väcka talan om skadestånd till följd av ett brott fastställt i en lagakraftvunnen dom till ett år ska tillämpas på motsvarande sätt vid talan om skadestånd till följd av en överträdelse av artiklarna 53 och 54 i EES-avtalet som fastställts i ett lagakraftvunnet beslut om böter av Eftas övervakningsmyndighet?

2. Innebär EES-lagstiftningens effektivitetsprincip en inskränkning av EES-staternas rätt att tillämpa en preskriptionstid på tre år för att väcka talan om skadestånd till följd av en överträdelse av artiklarna 53 och 54 i EES-avtalet, när preskriptionstiden kombineras med en utredningsskyldighet för den skadelidande parten som kan leda till att preskriptionstiden löper ut innan övervakningsmyndigheten har fattat ett beslut i ett ärende om överträdelse av artiklarna 53 och 54 i EES-avtalet baserat på ett klagomål från den skadelidande parten?
4.

Utgör artiklarna 1.1 och 2.1 c i direktiv 89/665/EEG, eller andra bestämmelser i det direktivet, hinder för nationell lagstiftning varigenom den upphandlande myndigheten kan befria sig från skadeståndskrav genom att göra gällande att anbudsförfarandet under alla omständigheter borde ha ställts in till följd av ett fel som begåtts av den upphandlande myndigheten, ett annat fel än det som åberopats av käranden, om felet i fråga inte har åberopats under anbudsförfarandet? Om ett sådant fel kan åberopas av den upphandlande myndigheten, utgör då direktiv 89/665/EEG hinder för nationell lagstiftning, varigenom leverantören som väcker talan har bevisbördan för påvisa att ett sådant fel inte finns?
Begäran om ett rådgivande yttrande från Eftadomstolen enligt beslut av Héraðsdómur Reykaness av den 27 juni 2003 i målet statsåklagaren mot Ásgeir Logi Ásgeirsson, Axel Pétur Ásgeirsson och Helgi Már Reynisson

(Mål E-2/03)

(2003/C 248/05)

Héraðsdómur Reykaness (Häradsrätten i Reykjaness), Hafnarfirði, Island, har i ett beslut av den 27 juni 2003, som inkom till Eftadomstolens kansli den 9 juli 2003 begärt ett rådgivande yttrande i målet statsåklagaren mot Ásgeir Logi Ásgeirsson, Axel Pétur Ásgeirsson och Helgi Már Reynisson beträffande följande frågor:

1. Omfattar termen "handelsvillkor" i artikel 7 i protokoll 9 till EES-avtalet och bilaga 3 till samma protokoll även ursprungsreglerna i avtalet mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Island, undertecknat den 22 juli 1972, så att de har företräde framför ursprungsreglerna i protokoll 4 till EES-avtalet?

2. Om ursprungsreglerna i protokoll 4 till EES-avtalet, oavsett bestämmelserna i artikel 7 i protokoll 9, anses vara tillämpliga på omständigheterna i målet, utgör då upptining, huvudskärning, filetering, urbening, putsning, saltning och förpackning av fryst hel fisk som importerats till Island från länder utanför ESS tillräcklig bearbetning och behandling i den mening som avses i dessa regler för att produkten skall anses vara av isländskt ursprung?

3. Oavsett om domstolen tar ställning i fråga om tolkningen av protokoll 3 till avtalet från 1972, begärs en tolkning av ursprungsreglerna i protokoll 4 till EES-avtalet av huruvida upptining, huvudskärning, filetering, urbening, putsning, saltning och förpackning av fryst hel fisk som importerats till Island från länder utanför ESS utgör tillräcklig bearbetning och behandling av produkten för att den skall anses vara av isländskt ursprung.

4. Om artikel 7 i protokoll 9 till EES-avtalet anses vara tillämplig på ursprungsreglerna i det avtal mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Island som nämns i fråga 1, och om dessa ursprungsregler anses ha företräde framför ursprungsreglerna i protokoll 4 till EES-avtalet, och om Eftadomstolen har befogenhet att lämna ett yttrande om tolkningen av ursprungsreglerna i detta avtal, är då behandling av den typ som beskrivs i fråga 2 tillräcklig bearbetning och behandling i den mening som avses i protokollet i fråga för att produkten skall anses vara av isländskt ursprung?

5. På vilka medlemsstater i Europeiska unionen är, under samma förebehåll som i fråga om Eftadomstolens befogenhet att tolka det avtal som undertecknades den 22 juli 1972 mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Island, protokoll 6 till detta avtal tillämpligt?
Begäran om ett rådgivande yttrande från Efta-domstolen enligt beslut av Verwaltungsbeschwerdeinstanz des Fürstentums Liechtenstein (furstendömet Liechtensteins förvaltningsdomstol) av den 12 mars 2001 i målet Dr Martin Franz Pucher

(Mål E-2/01)

(2001/C 242/08)

Verwaltungsbeschwerdeinstanz des Fürstentums Liechtenstein har i ett beslut av den 12 mars 2001, som inkom till Efta-domstolens kansli den 14 mars 2001, begärt ett rådgivande yttrande i målet Dr Martin Franz Pucher beträffande följande frågor:

1. Frågan gäller bosättningskravet i artikel 180a.1 i PGR. Innebär den bestämmelsen öppen eller dold diskriminering på grund av nationalitet enligt artikel 4 i EES-avtalet, alternativt innebär bosättningskravet inskränkningar i rätten att fritt etablera sig i artikel 31 i EES-avtalet?

2. Om fråga 1 besvaras jakande, är i så fall diskrimineringen eller begränsningen tillåten med hänvisning till allmänintresset, i synnerhet allmän ordning och säkerhet (artikel 33 i EES-avtalet)?
Begäran från Héraðsdómur Reykjavíkur (Reykjaviks tingsrätt) om ett rådgivande yttrande i målet Lánasýsla ríkisins mot Fjárfestingarbanka atvinnulífsins hf enligt ett beslut av Hæstiréttur Íslands (Islands högsta domstol) av den 13 januari 2000

(Mål E-1/00)

(2000/C 130/11)

Héraðsdómur Reykjavíkur (Reykjaviks tingsrätt) har i en begäran som inkom till EFTA-domstolens kansli den 7 februari 2000 begärt ett rådgivande yttrande i målet Lánasýsla ríkisins mot Fjárfestingarbanka atvinnulífsins hf om följande frågor:

Är det förenligt med EES-avtalet, och särskilt med artiklarna 4, 40, 42 och 61, att den avtalsslutande partens nationella lagstiftning föreskriver följande:

a) Att en låntagare som är berättigad till en statlig garanti skall betala garantiavgift på lån i utlandet men inte på inhemska lån?

b) Att en låntagare som är berättigad till en statlig garanti måste betala högre garantiavgifter på lån från inrättningar i andra EES-länder än på lån från inhemska inrättningar?
Begäran från Oslo byrett enligt beslut av den 14 maj 1998 om ett rådgivande yttrande från EFTA-domstolen i målet Blyth Software Ltd mot AlphaBit AS (Mål E-4/98) (98/C 331/10)

Oslo byrett har i ett beslut av den 14 maj 1998, inkommet till EFTA-domstolens kansli den 2 juni 1998, begärt ett rådgivande yttrande i målet Blyth Software Ltd mot AlphaBit AS beträffande följande frågor:

1. Är det oförenligt med EES-avtalets artikel 4 att en norsk domstol genom nationella rättegångsregler bemyndigas att på en svarandes begäran fatta beslut om att ett företag med centrum för sin affärsverksamhet (hemvistadress) i ett annat EES-land än Norge måste ställa säkerhet för betalning av rättegångskostnader när det väcker talan mot ett företag med centrum för sin affärsverksamhet (hemvistadress) i Norge, då ett sådant ställande av säkerhet inte kan krävas av juridiska personer vars centrum för affärsverksamheten (hemvistadress) finns i Norge?

2. Skall EES-avtalets artikel 4 likväl tolkas så att krav om ställande av säkerhet för rättegångskostnader kan rättfärdigas (proportionellt) på grundval av lagrummets syfte och objektiva grunder, även om ett sådant krav i princip inte är förenligt med
Fredrikstad byrett begär genom beslut av den 16 maj 1997 i målet Mag Instrument Inc. mot California Trading Company Norway, Ulsteen om ett rådgivande yttrande från EFTA- domstolen (Mål E-2/97) (97/C 209/06)

Fredrikstad byrett (Fredrikstads tingsrätt) begär genom beslut av den 16 maj 1997 i målet Mag Instrument Inc. mot California Trading Company Norway, Ulsteen om ett rådgivande yttrande från EFTA-domstolen. Begäran inkom till EFTA-domstolens kansli den 21 maj 1997 och avser följande frågor:

1. Skall artikel 7.1 i rådets direktiv 89/104/EEG förstås så, att den ger varumärkesinnehavare rätt att hindra import från ett tredje land utanför EES som sker utan varumärkesinnehavarens medgivande?

2. Skall denna bestämmelse med andra ord förstås så, att varumärkesrättens konsumtion varken kan begränsas till nationell konsumtion eller utvidgas till att omfatta internationell
C 153/14

DOMSTOLENS DOM

av den 14 december 2021

i mål E-2/21

Norep AS mot Haugen Gruppen AS

(självständiga handelsagenter – direktiv 86/653/EEG – artikel 1.2 – definitionen av handelsagent – förhandling om försäljning eller köp av varor för huvudmannens räkning)

(2022/C 153/08)

Domstolen meddelade den 14 december 2021 dom i mål E-2/21, Norep AS mot Haugen Gruppen AS. Norges Høyesterett hade i enlighet med artikel 34 i avtalet mellan Eftastaterna om upprättande av en övervakningsmyndighet och en domstol begärt ett yttrande från Eftadomstolen om tolkningen av rådets direktiv 86/653/EEG av den 18 december 1986 om samordning av medlemsstaternas lagar rörande självständiga handelsagenter. Domstolen var sammansatt av Páll Hreinsson, ordförande (referent), Per Christiansen och Bernd Hammermann, domare. Domslutet lyder:

1. Artikel 1.2 i rådets direktiv 86/653/EEG av den 18 december 1986 om samordning av medlemsstaternas lagar rörande självständiga handelsagenter, och i synnerhet begreppet ”förhandla”, bör tolkas som att det inte nödvändigtvis förutsätter agentens direkta inblandning i kundernas order till huvudmannen eller utesluter ett scenario där orderna går direkt från kunderna till huvudmannen.
C 378/6

Domstolens beslut

av den 26 juli 2019

i mål E-1/17 COSTS

Nettbuss AS mot Konkurrenten.no AS

(Fastställande av rättegångskostnader – Ersättningsgilla kostnader – Dröjsmålsränta)

(2019/C 378/05)

Den 26 juli 2019 meddelade domstolen ett beslut i målet E-1/17 COSTS, Nettbuss AS mot Konkurrenten.no AS, avseende ansökan om fastställande av de rättegångskostnader som domstolen förelade Nettbuss AS i sitt beslut av den 22 december 2017 i mål E-1/17, Konkurrenten.no mot Eftas övervakningsmyndighet [2017] Efta Ct. Rep. 989. Domstolen var sammansatt av presidenten Páll Hreinsson (referent) samt domarna Bernd Hammermann och Ola Mestad (ad hoc). Beslutet lyder enligt följande:

1. De kostnader som Konkurrenten.no AS ska betala till Nettbuss AS fastställs till 351 738 norska kronor.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 92/34

BESLUT AV DOMSTOLEN

av den 29 augusti 2014

i mål E-8/13

Abelia mot Eftas övervakningsmyndighet

(Ogiltighetstalan mot ett beslut av Eftas övervakningsmyndighet – Biträdes lämplighet – Statligt stöd – Påstått stöd beviljat till uthyrare av lokaler till offentliga skolor – Beslut att inte inleda något formellt utredningsförfarande – Laglig ränta – Status som berörd part – Konkurrensmässig koppling)

(2015/C 92/08)

Domstolen meddelade den 29 augusti 2014 ett beslut i mål E-8/13, Abelia, stödd av Akademiet Bergen AS, Akademiet Drammen AS, Akademiet Sandnes AS, Akademiet Oslo AS, Akademiet VGS Molde AS och Akademiet VGS Ålesund AS mot Eftas övervakningsmyndighet. Talan gällde ogiltighetsförklaring av övervakningsmyndighetens beslut nr 160/13/KOL av den 24 april 2013 om påstått stöd beviljat uthyrare av lokaler till offentliga skolor. Domstolen, sammansatt av Carl Baudenbacher, president, Per Christiansen och Páll Hreinsson (referent), domare, avgjorde enligt följande:

Domslutet lyder:

1. Talan ogillas eftersom processförutsättning saknas.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 232/13

Eftadomstolens avgörande av den 24 april 2007

(Mål E-9/04)

(2007/C 232/06)

I mål E-9/04 COSTS, de isländska bankernas och värdepappersmäklarnas sammanslutning (understödd av European Banking Federation) mot Eftas övervakningsmyndighet (understödd av Republiken Island)

(Beräkning av kostnader)

I mål E-9/04 COSTS, de isländska bankernas och värdepappersmäklarnas sammanslutning (Samtök banka og verðbréfafyrirtækja, företrädd av Hans-Jörg Niemeyer, advokat, Bryssel, Belgien och Ralf Sauer, advokat, Berlin, Tyskland och understödd av European Banking Federation, företrädd av Marc Pittie, advokat, Bryssel, Belgien) mot Eftas övervakningsmyndighet (företrädd av Niels Fenger och Bjørnar Alterskjær (direktör respektive tjänsteman vid myndighetens avdelning Legal and Executive Affairs, Bryssel, Belgien) i egenskap av ombud för myndigheten och understödd av Republiken Island, företrädd av Finnur Þór Birgisson (förstesekreterare och jurist vid utrikesministeriet) i egenskap av ombud för republiken och Peter Christian Dyrberg i egenskap av juridisk rådgivare åt denna), gällande en framställning om beräkning av det kostnadsbelopp som Eftas övervakningsmyndighet skulle betala European Banking Federation till följd av Eftadomstolens dom av den 7 april 2006 i mål E-9/04, de isländska bankernas och värdepappersmäklarnas sammanslutning mot Eftas övervakningsmyndighet [se Report of the EFTA Court 2006, s. 45], träffade Eftadomstolen (sammansatt av Carl Baudenbacher, president, Thorgeir Örlygsson och Henrik Bull (referent), domare, och Skúli Magnússon, registrator) den 24 april 2007 ett avgörande i vilket den bindande delen lyder som följer:

Det totala kostnadsbelopp som Eftas övervakningmyndighet ska betala European Banking Federation fastställs till 33 365,30 euro.
Domstolens dom

av den 5 december 2001

i mål E-5/01: Eftas övervakningsmyndighet mot Furstendömet Liechtenstein

Underlåtenhet av avtalsslutande part att uppfylla sina skyldigheter - rådets direktiv 87/344/EEG om samordning av lagar och andra författningar angående rättsskyddsförsäkring

(2002/C 34/12)

Domstolen meddelade den 5 december 2001 dom i mål E-5/01, Eftas övervakningsmyndighet mot Furstendömet Liechtenstein. Eftas övervakningsmyndighet hade yrkat att domstolen skulle fastställa att Furstendömet Liechtenstein har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 10 i den rättsakt som det hänvisas till i punkt 6 i bilaga IX till EES-avtalet (rådets direktiv 87/344/EEG av den 22 juni 1987 om samordning av lagar och artikel 7 i EES-avtalet genom att inte inom föreskriven tid anta de lagar och andra författningar angående rättsskyddsförsäkring) och andra författningar som är nödvändiga för att följa artikel 3.1 samt artiklarna 4, 6 och 7 jämförda med artikel 2 i direktivet. Domstolen var sammansatt av Thór Vilhjálmsson (referent), president, Carl Baudenbacher och Per Tresselt, domare. Domslutet lyder:

1. Furstendömet Liechtenstein har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 10 i den rättsakt som det hänvisas till i punkt 6 i bilaga IX till EES-avtalet (rådets direktiv 87/344/EEG av den 22 juni 1987 om samordning av lagar och andra författningar angående rättsskyddsförsäkring) och artikel 7 i EES-avtalet genom att inte inom föreskriven tid anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa artikel 3.1 samt artiklarna 4, 6 och 7 jämförda med artikel 2 i direktivet.

2. Furstendömet Liechtenstein skall ersätta rättegångskostnaderna.
EFTA-DOMSTOLENS SAMMANSÄTTNING

(2000/C 52/11)

1. Domstolens sammansättning

Vid domstolens offentliga sammanträde den 11 januari 2000 utsågs Per Tresselt till domare vid Efta-domstolen för tiden från den 1 januari 2000 till den 31 december 2005, efter nominering av Norges regering och beslut av företrädarna för de avtalsslutande parterna. Per Tresselt efterträder Bjørn Haug. Vid det offentliga sammanträdet den 11 januari 2000 avlade Per Tresselt ed i enlighet med artikel 2 i protokoll 5 till avtalet mellan Efta-staterna om upprättande av en övervakningsmyndighet och en domstol (övervakningsavtalet).

2. Val av domstolens ordförande

Den 11 januari 2000, efter det att den nye domaren vid Efta-domstolen utsetts, valdes Thór Vilhjálmsson till Efta-domstolens ordförande i enlighet med artikel 30 i övervakningsavtalet, för tiden från den 11 januari 2000 til den 31 december 2002.
DOMSTOLENS RÅDGIVANDE YTTRANDE av den 24 november 1998 i mål E-2/98 (begäran om ett rådgivande yttrande från Reykjaviks tingsrätt i målet Isländska handelsförbundet (Samtók verslunarinnar - Félag íslenskra stórkaupmanna, FÍS) mot isländska regeringen och nämnden för läkemedelsprissättning (Lyfjaver ssnefnd) (1) (Läkemedelsprissättning - Allmän prissänkning - Prisregleringssystem) (Enligt artikel 27.5 i rättegångsreglerna är beslutet giltigt på engelska och isländska) (1999/C 44/10)

I mål E-2/98-begäran om ett rådgivande yttrande från EFTA-domstolen i enlighet med artikel 34 i Avtalet mellan EFTA-staterna om upprättande av en övervakningsmyndighet och en domstol, enligt beslut av Héraõsdómur Reykjavíkur, Island, i målet Isländska handelsförbundet (Samtók verslunarinnar - Félag íslenskra stórkaupmanna, FÍS) mot isländska regeringen och nämnden för läkemedelsprissättning (Lyfjaver ssnefnd) angående tolkningen av rådets direktiv 89/105/EEG - avgav domstolen, sammansatt av Bjørn Haug, president, Thór Vilhjálmsson och Carl Baudenbacher (referent), domare, samt Gunnar Selvik, justitiesekreterare, följande rådgivande yttrande, vars domslut lyder:

1. Artikel 4 i direktiv 89/105/EEG äger tillämpning på fall där en ansvarig myndighet med befogenhet att godkänna högsta tillåtna pris på receptbelagda läkemedel, på eget initiativ beslutar att sänka de högsta tillåtna grossistpriserna på alla läkemedel vilkas pris överstiger ett visst belopp, i syfte att anpassa de priser allmänheten betalar för läkemedel till nivån i grannländerna och minska statens utgifter för läkemedel. Artiklarna 2 och 3 i direktiv 89/105/EEG äger inte tillämpning på sådana allmänna åtgärder.

2. Ett sådant allmänt beslut av en ansvarig myndighet är förenligt med direktiv 89/105/EEG om beslutet uppfyller förfarande- och öppenhetskraven enligt artikel 4.

3. Enligt artikel 4.2 i direktiv 89/105/EEG kan den som meddelats försäljningstillstånd för ett läkemedel ansöka om dispens från ett allmänt beslut om att sänka grossistpriserna. För att nationella åtgärder skall kunna anses vara förenliga med artikel 4 i direktivet måste en sådan dispensmöjlighet finnas.

(1) EGT C 275, 3.9.1998, s. 4.