Statligt stöd (95-002 - Norge) (95/C 212/06)

EFTA:s övervakningsmyndighets tillkännagivande, i enlighet med artikel 1.2 i protokoll 3 till övervakningsavtalet, till andra EFTA-stater, EG:s medlemsstater och berörda parter om stöd som Norge föreslår att ge i form av en befrielse för glasförpackningar från en grundskatt på icke återanvändningsbara dryckesförpackningar

Genom beslut 40/95/COL av den 13 april 1995, som i huvudsak återges nedan, inledde EFTA:s övervakningsmyndighet ett förfarande i enlighet med artikel 1.2 i protokoll 3 till övervakningsavtalet. Den norska regeringen har blivit informerad genom en kopia av beslutet.

"I. BAKGRUND

1. Anmälan

I sitt brev av den 20 januari 1995, som inkom till EFTA:s övervakningsmyndighet den 24 januari (ref. 95-512 A), anmälde den norska regeringen, i enlighet med artikel 1.3 i protokoll 3 till övervakningsavtalet, sina planer på att bevilja ett undantag för glasförpackningar i fråga om grundskatten (1) (`grunnavgiften`) på icke återanvändningsbara dryckesförpackningar. I sitt brev av den 3 februari 1995 (ref. 95-573 D), begärde EFTA:s övervakningsmyndighet ytterligare information från den norska regeringen. Den begärda informationen inlämnades till myndigheten per fax (ref. 95-979 A), daterat den 15 februari 1995 och mottogs den 16 februari 1995.

2. Stödåtgärdens innehåll och syfte

Den norska regeringen har föreslagit att undanta glasförpackningar från en indirekt skatt på icke återanvändningsbara dryckesförpackningar. Skattesatsen är för närvarande 0,70 NOK per enhet innerförpackning. Trots att skattebefrielsen kommer att tillämpas på samma sätt för alla glasbehållare, både inhemskt tillverkade och importerade, är den huvudsakliga målsättningen ett branschinriktat stöd, d.v.s. att trygga en fortsatt tillverkning vid PLM Moss Glassverk A/S. Ägaren till PLM Moss Glassverk A/S hade ursprungligen bestämt att lägga ner tillverkningen i Norge på grund av bristande lönsamhet.

Lönsamheten för PLM Moss GlassverkA/S har, enligt de norska myndigheterna, allvarligt påverkats av miljöskatternas struktur i Norge, särskilt beskattningen av dryckesförpackningar. Norska skatter på dryckesförpackningar och energirelaterade skatter är, enligt anmälan, ovanligt höga i jämförelse med andra länder inom EES.

PLM Moss Glassverk A/S är den största användaren av insamlat glasavfall som bearbetats för återvinning och de norska myndigheterna anser därför att de utgör en väsentlig del av det norska systemet för glasåteranvändning. De norska myndigheterna betonar att eftersom marknadsalternativen för bearbetat glasavfall är mycket begränsade, kommer det norska systemet för glasåteranvändning att hotas allvarligt om PLM-koncernen lägger ner PLM Moss Glassverk A/S.

De norska myndigheterna menar att de oförutsedda effekterna för ett företag av skatten på icke återanvändningsbara dryckesförpackningar och dess kombinerade effekt med andra miljöskatter har gjort det nödvändigt för den norska regeringen att motverka dessa effekter. De norska myndigheterna menar att stödet kan rättfärdigas i enlighet med undantagen som föreskrivs i artikel 61.3 c i EES-avtalet med hänvisning till vikten av att behålla glastillverkning i Norge, de relaterade miljöaspekterna och de effekter en eventuell nedläggning skulle få på sysselsättningen i en region där industrin är på tillbakagående.

3. PLM Moss Glassverk A/S och marknaden för dryckesförpackningar

PLM Moss Glassverk A/S

PLM Moss Glassverk A/S är den enda tillverkaren av glasförpackningar i Norge. Företagets tillverkningsanläggningar ligger i Moss, som är det regionala förvaltningscentret i regionen Østfold, där det är en av de största arbetsgivarna. Företaget är ett dotterbolag till PLM-koncernen, som har liknande tillverkningsanläggningar i Sverige och andra länder inom EES. PLM-koncernen förvärvade Moss Glassverk (2) A/S efter att företaget 1989 ställt in sina betalningar. Det norska dotterbolaget har emellertid på grund av effekten av två miljöskatter på dryckesförpackningar, andra energi- eller miljöskatter samt en minskad efterfrågan på glasförpackningar, dragits med förluster sedan 1992. 1993 var förlusten 10,3 miljoner NOK.

PLM Moss Glassverk A/S sysselsätter 285 personer. Tillverkningsanläggningarna består av två smältugnar och fyra uppsättningar maskinell utrustning för tillverkning som samtidigt kan tillverka längs fem tillverkningslinjer. Smältugnarna har en livslängd på åtta år varefter de måste byggas om. Livslängden på en av ugnarna kommer att gå ut under 1995 medan den andra ugnens livslängd kommer att gå ut 1996. PLM-koncernen måste därför besluta om att antingen 1) tillfälligt reparera ugnen till en kostnad av 20 miljoner NOK eller 2) att investera i en ny smältugn till en kostnad av 33 miljoner NOK och att göra ytterligare investeringar under de kommande åren.

Ett beslut enligt det första alternativet skulle tas under förutsättning att tillverkningen i Norge gradvis kommer att avvecklas under perioden 1995-98 med ökade investeringar och tillverkning vid PLM-koncernens fabrik i Limmared i Sverige. Det andra alternativet kommer att göra det möjligt att fortsätta tillverkningen i Norge efter år 2000. PLM har emellertid, för att välja det andra alternativet, satt som villkor att tillverkningen i Norge ska bedömas bli lönsam. Enligt de norska myndigheterna behövs för det andra alternativet en tillfredsställande efterfrågan av engångsglasförpackningar i Norge, vilket endast kan tryggas genom att glas befrias från grundskatten på icke återanvändningsbara förpackningar eller genom andra åtgärder med samma effekt (3).

Den 5 december beslutade PLM-koncernen först att gradvis lägga ner tillverkningen vid PLM Moss Glassverk A/S. Beslutet grundade sig på det ofördelaktiga kostnadsläget för tillverkning i Norge på grund av höga miljö- och energiskatter. Efter överläggningar mellan PLM-koncernen och den norska regeringen har emellertid PLM-koncernen gått med på det andra alternativet som nämnts ovan.

Stöd till Moss Glassverk A/S

De norska myndigheterna har beräknat den finansiella vinsten för PLM Moss Glassverk A/S av skattebefrielsen för glasförpackningar till 13 miljoner NOK per år genom att multiplicera antalet icke återanvändningsbara dryckesförpackningar av glas som tillverkas vid Moss Glassverk A/S med skatten per enhet på 0,70 NOK.

Under 1994 fick Moss Glassverk A/S ett direkt bidrag på 11 miljoner NOK som tilldelats av det norska parlamentet (4) 1993 genom en tillfällig bidragsordning för att säkerställa insamlingen och återvinningen av glas i Norge. Norsk Glassgjenvinning A/S (5), som är specialiserat på insamling och bearbetning av glas för återanvändning som en råvara, fick 1994 ett anslag på 1 miljon NOK under samma program. Den tillfälliga bidragsordningen upphörde den 31 december 1994.

Tillverkningsstatistik för PLM Moss Glassverk A/S

Tillverkningsstatistiken för PLM Moss Glassverk A/S under perioden 1990-94 visar på betydande variationer både vad avser värdet och den fysiska volymen av företagets tillverkning. En viktig anmärkning är emellertid att det verkade som om priset per enhet på engångsförpackningar för läskedrycker, som är den produktkategori inom företaget som förväntas bli mest påverkad av befrielsen från grundskatten, minskade kraftigt under hela perioden för undersökningen.

Marknadsstatistik över dryckesförpackning i Norge

Marknaden för dryckesförpackningar kan inte särskiljas från marknaden för drycker. På efterfrågesidan gör konsumenten vanligtvis ett samtidigt val mellan olika drycker och olika förpackningsalternativ. På utbudssidan, beroende av förpackningsmaterialet, sker ofta tillverkningen av förpackningen och tillverkning och buteljering av drycken samtidigt. Glasförpackningar måste emellertid tillverkas i en separat process. Av detta och av historiska skäl är kvantitativ information om glasförpackningar mer lättillgänglig än information om andra förpackningsmaterial.

De norska myndigheterna har försett EFTA:s övervakningsmyndighet med ett omfattande bakgrundsmaterial om den norska dryck- och förpackningsmarknaden. En fullständig bild av marknaden för dryckesförpackningar skulle kräva en matris där de olika dryckessorterna är fördelade på respektive förpackningskategori. Denna typ av information är emellertid inte tillgänglig. Tabellerna 1 och 2 samt tillverkningsstatistiken för PLM Moss Glassverk, vilken har hämtats från ett mer omfattande material, visar några av den norska marknadens viktigaste särdrag, framförallt när de ses tillsammans.

Tabell 1 nedan visar den grundläggande strukturen och tendenserna på marknaden för dryckesförpackningar i Norge. Öl säljs normalt antingen i återfyllningsbara glasflaskor eller som fatöl. Vad avser icke återanvändningsbara förpackningar är, enligt tabell 1, metallburkar den enda förpackningen med en andel på endast 1 % av ölmarknaden. Plastbehållare har uppenbarligen inte gjort sitt inträde på ölmarknaden.

Vad avser kolsyrade läskedrycker går det tydligt att se i tabell 1 hur återfyllningsbara plastförpackningar har tagit över denna marknad på bekostnad av glasflaskor. Marknadsandelen för återfyllningsbara glasflaskor har sjunkit från 88 % 1990 till 26 % 1993 samtidigt som plastbehållare har ökat sin andel från 1 % till 73 % under samma period. Vad avser öl, har metallburkar en marknadsandel på 1 %. Marknadsandelarna för glasförpackningar för juice och andra icke kolsyrade läskedrycker förefaller vara relativt stabila även om tabell 1 visar en liten minskning för glasbehållare också i detta marknadssegment.

Den totala konsumtionen i Norge under 1990 var 222 miljoner liter öl, 370 miljoner liter kolsyrade läskedrycker och 200 miljoner liter icke kolsyrade läskedrycker (6).

>Plats för tabell>

Handelsstatistik, glasförpackningar för drycker

Tabell 2 härrör från statistik (7) som publicerats av den norska förbundet för förpackningstillverkare (8). Klassificeringssystemet HS tillåter inte en unik identifikation avexport och import av metall- eller plastinnerförpackningar för drycker. Sådana behållare har därför inte medtagits i tabell 2. Tabellen visar en allmän ökning av exporten av glasflaskor för alkoholhaltiga och icke alkoholhaltiga produkter vilka endast kan ha tillverkats vid PLM Moss Glassverk A/S. Denna observation förefaller stämma överens med PLM-koncernens beslut om att lägga ned en av sina tillverkningsanläggningar i Sverige (Hammar) efter sitt förvärv av Moss Glassverk A/S och överföra delar av tillverkningen till Norge. Importen av glasflaskor till Norge ökade också under samma period även om volymerna är mindre.

>Plats för tabell>

4. Skatter på dryckesförpackningar

Den 1 januari 1994 infördes genom ett beslut av parlamentet (9) en grundskatt (`grunnavgiften`) på alla icke återanvändningsbara dryckesförpackningar. Skatten är en indirekt skatt på 0,70 NOK per enhet. Skatten ingår inte i basen för beräkning av moms eller särskilda avgifter på drycker. Skatten läggs på alla icke återanvändningsbara förpackningar oberoende av återvinnings- eller återanvändningsgrad. Icke återanvändningsbara förpackningar definieras (10) som alla förpackningar som inte kan återanvändas för samma ändamål. Grundskatten läggs på icke återanvändningsbara förpackningar (11) för alla drycker utom: a) mjölk och mjölkprodukter, b) drycker som är baserade på kaffe, te, kakao, choklad och koncentrat av sådana produkter och c) produkter i pulverform.

Grundskatten uppbärs (12) i den utsträckning som detta är möjligt på tillverknings- eller grossistnivån i samband med uppbärandet av särskilda avgifter på drycker. För inhemskt tillverkade glasförpackningar innebär detta att grundskatten betalas direkt av PLM Moss Glassverk A/S medan den för övriga inhemskt tillverkade förpackningsmaterial normalt betalas av drycktillverkaren eller på grossistnivå när detta är mer praktiskt. Enligt de norska myndigheterna kännetecknas detta skatteuppbördssystem av ett begränsat antal uppbördspunkter.

För importerade varor kan grundskatten antingen betalas av importören när varorna klareras av tullmyndigheterna eller när de börjar omsättas efter att de har hållits i förvar i ett tullager. Chefen för distriktets tullmyndigheter kan under vissa förutsättningar som fastställs av tulldirektoratet, tillåta att en importör förvarar de aktuella varorna i ett tulllager eller låter transportera varorna till en tillverkare innan en tullkorrigering utförs. Förpackningar som exporteras från Norge beskattas inte.

Den norska regeringen har antagit förordningar om återvinningssystem för dryckes förpackningar (13) (14). Förordningarna tillämpas på återvinningssystem för förpackningar som används för distribution av drycker till konsumenter.

Enligt punkt 4 i de förordningar som anges ovan kan de enskilda tillverkarna eller importörerna av drycker upprätta och förvalta eller ansluta sig till ett återvinningssystem för innerförpackningar. De statliga kontrollmyndigheterna för föroreningar skall godkänna återvinningssystemet. En förutsättning för att återvinningssystemet skall godkännas är att det kan förväntas uppnå en återvinningsnivå på minst 25 % och att förpackningarna genomgår en för miljön lämplig återvinning. Ett återvinningssystem som baseras på energiåtervinning kommer endast att godkännas i de fall där återanvändningen eller återvinningen av materialet inte är tekniskt, miljömässigt eller ekonomiskt genomförbar. Godkännandet kan göras avhängigt av villkor. Beslutet om förväntade återvinningsnivåer ligger till grund för fastställande av tillämplig miljöskatt på återanvändnings- eller återvinningsbara dryckesförpackningar.

Den 1 juli 1993 infördes en differentierad miljöskatt på i princip alla dryckesbehållare (15). Utöver denna skatt påläggs grundskatten på icke återanvändningsbara behållare. Systemet med differentierad skatt på dryckesförpackningar ersatte den tidigare `anti-nedskräpningsskatten` som påförde en hel skattesats på 3,50 NOK (16) per enhet på alla dryckesförpackningar som inte ingick i ett återvinningssystem. Återfyllningsbara behållare var undantagna från skatt. Den differentierade miljöskatten uppbärs enligt samma principer som grundskatten för icke återanvändningsbara dryckesförpackningar.

Miljöskatten är differentierad alltefter återvinningsresultatet för varje typ av behållare. På behållare som inte ingår i ett återvinnings- eller återanvändningssystem eller som har en mycket låg återvinnings- eller återanvändningsprocent (mindre än 25 %) påförs hela skattesatsen, medan behållare med en mycket hög återvinnings- eller återanvändningsprocent (mer än 95 %) inte beskattas alls. Procentsatserna för återvinning på mellan 25 och 95 % är differentierade enligt en linjär skala, d.v.s. 50 % av skattesatsen betalas om den förväntade nivån på återvinning eller återanvändning är 50 %. Den maximala skattesatsen är för närvarande 3,00 NOK per enhet för behållare för öl, alkohol (vin eller sprit) och kolsyrade alkoholfria drycker samt 0,30 NOK per enhet för behållare för icke kolsyrade alkoholfria drycker (17).

5. Det norska systemet för insamling och återvinning av glasavfall

Även insamlingen och återvinningen av glasförpackningar är baserat på regler som föreskrivs i förordningarna av den 10 december 1993 om återvinningssystemet för dryckesförpackningar.

Norsk Glassgjenvinning A/S (NGG), som är det företag som specialiserat sig på insamling och bearbetning av glas för återanvändning som ett råmaterial, är godkänt av den statliga kontrollmyndigheten för föroreningar som ett återvinningssystem enligt den förordning som anges ovan. Den förväntade återvinningsnivån för NGG:s återvinningssystem under 1995 är 65 %. Medlemmarna av NGG betalar dessutom en återvinningsavgift för varje glasförpackning till NGG för att täcka kostnaderna för återvinningssystemet. NGG:s medlemmar måste därför för närvarande betala grundskatten på icke återanvändningsbara dryckesbehållare (0,70 NOK per enhet), 35 % av miljöskatten (1,05 NOK per enhet) och återvinningsavgiften till NGG.

NGG är inte bara ett återvinningssystem utan också ett företag som bearbetar glasavfall. NGG köper glasavfall från kommuner som samlar in det var för sig. NGG bearbetar sedan glasavfallet och säljer det som råmaterial till PLM Moss Glassverk eller andra företag som använder glas som en råvara i tillverkningsprocessen. Fram till slutet av 1994 var PLM Moss Glassverk den enda köparen av bearbetat glasavfall från NGG. NGG har nu funnit vissa andra köpare av bearbetat glasavfall. Ett projekt håller på att startas om möjligheten att använda glasavfall som en råvara i tillverkningen av en särskild kvalitetsbetong (`glass betong`). Detta projekt är fortfarande i sin inledningsfas och tillverkningen har inte börjat.

II. BEDÖMNING

De norska myndigheterna har genom sin anmälan av den 20 januari 1995 uppfyllt sina skyldigheter enligt artikel 1.3 i protokoll 3 till övervakningsavtalet att anmäla planer att bevilja eller ändra stöd.

Eftersom stödet skall ges i form av ett undantag från en skatt som de norska myndigheterna uppbär, beviljas det av staten genom statliga medel. Trots att undantaget från grundskatten på icke återanvändningsbara förpackningar för drycker kommer att tillämpas lika för både inhemska och importerade produkter och inte gynna den enda norska tillverkaren, PLM Moss Glassverk A/S, gentemot andra tillverkare av glasförpackningar i EES, kan man ändå dra slutsatsen att åtgärden utgör statligt stöd. En befrielse för glasbehållare från grundskatten på icke återanvändningsbara dryckesförpackningar kommer först och främst att gynna PLM Moss Glassverk A/S som är den ledande tillverkaren av glasförpackningar på den norska marknaden. Företaget kommer att befrias från sin nuvarande skyldighet att betala grundskatten på sin tillverkning av icke återanvändningsbara glasbehållare för drycker. De återstående ekonomiska fördelarna av skattebefrielsen för glasförpackningar kommer sannolikt att fördelas på ett stort antal glasförpackningstillverkare eller andra aktörer på dryckesmarknaderna. Då PLM Moss Glassverk A/S står inför faktisk och möjlig konkurrens från likartade ersättningsvaror som tillverkats av andra förpackningsmaterial än glas i EES, hotar emellertid stödet att snedvrida konkurrensen och påverka handeln inom det område som omfattas av EES-avtalet. Därför kan slutsatsen dras att den föreslagna åtgärden utgör stöd i enlighet med artikel 61.1 i EES-avtalet.

Det bör därför fastställas om någon av undantagsklausulerna i artikel 61.2 och 61.3 i EES-avtalet är tillämpliga för att stödet skall kunna undantas från det allmänna stödförbudet i artikel 61.1.

För att kunna omfattas av någon av undantagsklausulerna, får åtgärden inte strida mot andra regler i EES-avtalet, som t.ex. reglerna om fri rörlighet för varor.

Den norska differentierade miljöskatten som läggs på återvinningsbara behållare, skiljer mellan behållare beroende på i vilken utsträckning de återvinns. Grundskatten bestraffar marknadsföringen av drycker som tappats i icke återanvändningsbara behållare oavsett om behållarna återvinns eller inte. Utifrån den statistik som övervakningsmyndigheten har tillgång till kan man inte klart och tydligt fastställa om den högre skattebördan som införts för icke återanvändningsbara behållare, t.ex. icke återanvändningsbart glas, PET-flaskor och aluminiumburkar, framförallt påverkar utländskt tillverkade produkter och om de behållare som inte är föremål för beskattning, d.v.s. återanvändningsbara behållare, t.ex. återanvändningsbart glas och PET-flaskor, är de behållare som framförallt används för inhemska produkter. Det går heller inte att fastställa utifrån den tillgängliga informationen varför återvinningsbara och inte återanvändningsbara produkter beläggs med grundskatten, då denna grundskatt läggs på även när en maximal återvinningsnivå uppnås och således under förhållanden som verkar ha samma effekt med avseende på miljöskydd som användningen av återanvändningsbara förpackningar. Skattesystemet undersöks för närvarande av övervakningsmyndigheten för att avgöra om det är förenligt med bestämmelserna i EES-avtalet, i synnerhet artikel 14.

Förslaget om att undanta glas från grundskatten skulle dessutom vad gäller grundskatten leda till en annorlunda skattebörda för återvinningsbara glasbehållare i jämförelse med andra återvinningsbara behållare, t.ex. sådana som tillverkas av PET eller aluminium. Denna differentiering förefaller vara motiverad av att ett system för glasåtervinning görs lönsamt medan återvinningen av andra förpackningsmaterial inte underlättas av ett liknande undantag från grundskatten. Därför måste det antas att undantaget från grundskatten på återvinningsbara glasbehållare ger olika beskattning på liknande produkter. Det förefaller dessutom mot bakgrund av den information som övervakningsmyndigheten har tillgång till, att en del av dessa produkter som fortsättningsvis skulle drabbas av grundskatten, t.ex. aluminiumburkar, i stor utsträckning används för icke-inhemska produkter, medan de produkter som är befriade från skatten, oavsett om det beror på deras återanvändningsbarhet eller på grund av att återvinningsbara glasflaskor är befriade från grundskatten, normalt används för inhemska produkter. Under nuvarande förhållanden kan därför övervakningsmyndigheten inte godkänna planen då det föreslagna undantaget från skatten inte skulle förhindra den eventuella diskriminering som skatten medför utan tvärtemot eventuellt skulle kunna leda till ytterligare diskriminering till följd av att liknande produkter beskattas olika och att inhemska produkter främjas.

Vad avser tillämpningen av de individuella undantagsklausulerna, menar övervakningsmyndigheten följande:

Artikel 61.2 a föreskriver att stöd av social karaktär som ges till enskilda konsumenter skall anses vara förenligt med EES-avtalets funktion under förutsättning att sådant stöd ges utan diskriminering med avseende på varornas ursprung. Då skattebefrielsen emellertid inte har en social målsättning och då detta i princip inte ges för att gynna enskilda konsumenter utan snarare ett enskilt företag, är denna regel inte tillämplig. Artikel 61.2 b, som avser stöd för att avhjälpa skador som orsakats av naturkatastrofer eller andra exceptionella händelser, är helt klart inte tillämplig på det aktuella fallet. Detsamma gäller för artikel 61.2 c som avser stöd till vissa områden i Tyskland.

Artikel 61.3 föreskriver fyra olika undantagsklausuler (a-d) enligt vilka stöd kan anses vara förenligt med EES-avtalets funktion. Av dessa behandlar artikel 61.3 b `stöd för att främja genomförandet av viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse eller för att avhjälpa en allvarlig störning i en EG-medlemstats eller en EFTA-stats ekonomi` och artikel 61.3 d avser `stöd av annat slag i enlighet med vad Gemensamma EES-kommittén kan komma att ange i enlighet med del VII` i EES-avtalet. Ingen av dessa bestämmelser är aktuell för detta fall. Detta innebär att artikel 61.3 a och c är de enda återstående möjliga undantagsklausulerna.

Det framgår klart av den undersökning som utförts av övervakningsmyndigheten angående dess beslut av den 16 november 1994 (18) om viktiga stödområden i Norge, att regionen Østfold där PLM Moss Glassverk ligger inte är berättigat till regionalstöd enligt artikel 61.3 a som `en region där levnadsstandarden är onormalt låg eller där det råder allvarlig brist på sysselsättning`. Inte heller är regionen Østfold aktuellt som stödområde med rätt till regionalstöd enligt artikel 61.3 c. Med avseende på stödets regionala dimension, framhåller de norska myndigheterna de särskilda svårigheter som regionen Østfold erfarit i egenskap av ett industriellt område på tillbakagång. De norska myndigheterna har emellertid inte föreslagit en ändring av kartan över norska stödområden som har rätt till regionalstöd enligt artikel 61.3 c genom att bl.a. inkludera regionen Østfold. Stödet beviljas inte heller i enlighet med ett allmänt system för regionalstöd. Därför är det inte aktuellt att tillämpa undantaget i artikel 61.3 c, stöd för att `underlätta utvecklingen . . . av vissa regioner, när sådant stöd inte påverkar handeln i negativ riktning i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset`.

Med beaktande av de finansiella svårigheter som PLM Moss Glassverk A/S erfarit, hade det möjligen varit relevant att undersöka stödet enligt artikel 61.3 c `som stöd för att underlätta utvecklingen av vissa näringsverksamheter . . . när det inte påverkar handeln i negativ riktning i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset` med hänvisning till reglerna för stöd för att undsätta och omstrukturera företag i svårigheter, som fastställs i kapitel 16 (19) i Procedurregler och materiella regler inom området för statligt stöd (20), som antogs av EFTA:s övervakningsmyndighet den 19 januari 1994. Även om anmälan framhåller vissa omständigheter som eventuellt skulle kunna beaktas med avseende på statligt stöd för att undsätta företag i svårigheter och att hjälpa dem med att omstrukturera, framhåller inte anmälan behovet av undsättningsstöd för att tillfälligt upprätthålla företagets finansiella ställning. Anmälan hänvisar inte heller till någon omstruktureringsplan för att återställa företagets långsiktiga lönsamhet eller andra allmänna villkor för godkännande enligt reglerna för stöd för att undsätta och omstrukturera företag i svårigheter vilka föreskrivs i kapitel 16 i riktlinjerna för statligt stöd.

Anmälan hänvisar framförallt till den finansiella inverkan på företaget som de två skatterna på dryckesförpackningar och andra miljöskatter har. Anmälan betonar också företagets roll i det norska systemet för återvinning av glasavfall. Det får därför anses vara relevant att undersöka stödförslaget med beaktande av inskränkningen i artikel 61.3 c, särskilt vad avser reglerna för stöd till miljöskydd som föreskrivs i kapitel 15 i riktlinjerna för statligt stöd.

Stödet skulle framförallt förbättra PLM Moss Glassverk A/S finansiella ställning och tillåta att företaget får en större andel av förpackningsmarknaden. Stödet skall inte knytas till investeringar för att starta en verksamhet, skapa nya arbetstillfällen eller något annat projekt som är tidsbegränsat och som således skulle utgöra driftsstöd.

Enligt punkt 15.4.3.1 i riktlinjerna för statligt stöd, godkänner EFTA:s övervakningsmyndighet normalt inte driftsstöd som befriar företag från kostnader som uppstått på grund av den förorening eller störning de orsakar. Övervakningsmyndigheten kan dock göra undantag från denna princip under vissa väldefinierade förutsättningar. EG-kommissionen har hittills gjort detta på områdena för avfallshantering och befrielse från miljöskatter (21). Sådana ärenden skall bedömas från fall till fall och med hänsyn till de strikta kriterier som skall tillämpas på de två nyss nämnda områdena. Dessa kriterier innebär att stödet endast får kompensera för ökade produktionskostnader jämfört med de traditionella kostnaderna och skall vara tillfälligt och i princip degressivt, så att det utgör ett incitament att minska föroreningar eller att snabbare införa ett mer effektivt resursutnyttjande. Dessutom får stödet inte strida mot andra bestämmelser i EES-avtalet, särskilt de som rör fri rörlighet för varor och tjänster.

På grundval av de skäl som angivits ovan går det för närvarande emellertid inte att fastslå att stödet som de norska myndigheterna föreslagit är förenligt med reglerna om fri rörlighet för varor.

Enligt punkt 15.4.3.3 kan dessutom tillfällig befrielse från miljöskatter godkännas om det är nödvändigt för att kompensera för minskad konkurrenskraft, särskilt på internationell nivå.

Den föreliggande skatt som förslaget om undantag avser, förefaller ha varit avsedd för att av miljöskäl minska användningen av icke återanvändningsbara dryckesförpackningar. En oundviklig konsekvens av detta är att tillverkare och importörer av sådana förpackningar kommer att drabbas av skatten. Det förefaller också som om Moss Glassverk borde, åtminstone delvis, kunna kompensera förluster på marknaden för icke återanvändningsbara förpackningar genom en ökad efterfrågan på marknaden för återanvändningsbara förpackningar. Dessutom tillämpas skatten på icke återanvändningsbara glasförpackningar på alla sådana förpackningar oavsett om de tillverkats av Moss Glassverk eller om de importerats till Norge. Skatten uppbärs å andra sidan inte på glasförpackningar som exporteras från Norge. Därför påverkas inte den internationella konkurrenskraften för Moss Glassverks tillverkning av skatten på icke återanvändningsbara glasförpackningar. Stödet skulle dessutom inte vara tillfälligt eftersom det kommer att ges för en obestämd tidsperiod. Kraven för att bevilja ett undantag från miljöskatter enligt punkt 15.4.3.3 i riktlinjerna om statligt stöd förefaller följaktligen inte vara uppfyllda.

Mot bakgrund av de skäl som anges ovan, reser det föreslagna stödet tvivel om huruvida det är förenligt med EES-avtalets funktion med hänvisning till artikel 61 i EES-avtalet. Övervakningsmyndigheten är därför tvungen att inleda ett förfarande i enlighet med artikel 1.2 i protokoll 3 till övervakningsavtalet beträffande den aktuella ordningen. Norge får inte genomföra sina föreslagna åtgärder förrän detta förfarande har resulterat i ett slutligt beslut."

Andra EFTA-stater som är parter i EES-avtalet, EG-medlemsstaterna, EG-kommissionen och berörda parter informeras genom offentliggörande av detta tillkännagivande i EES-delen av och EES-supplementet till Europeiska gemenskapens officiella tidning och uppmanas att lämna in synpunkter inom en månad från den dag det offentliggörs.

EFTA:s övervakningsmyndighet

1-3, rue Marie-Thérèse

B-1040 Bryssel

Synpunkterna kommer att vidarebefordras till den norska regeringen.

(1) Termen grundskatt tillämpas bl.a. för att särskilja denna skatt från den differentierade miljöskatten på återanvändningsbara förpackningar.

(2) Etablerat 1898.

(3) Enligt punkt 3 i den tilläggsinformation som lämnats av de norska myndigheterna.

(4) Budsjettinstilling S II (1993-94), kapitel 1442, post 70.

(5) Kommer i det följande att benämnas NGG.

(6) Källa: PLM Moss Glassverk A/S.

(7) Källa: NOS Utenrikshandel.

(8) Den Norske Emballasjeforening - Emballasjeindustriens Landsforening (EIL).

(9) St.prp.nr.1 (1994-95) Skatter og avgifter til statskassen. Grunnavgift på engangsemballasje for drikkevarer.

(10) Se punkt 2 b i `Forskrifter om grunnavgift på engangsemballasje för drikkevarer fastsatt av Finansdepartementet 30 desember 1993`.

(11) Volym på mindre än 4 liter.

(12) Se punkt 1 i förordningen av den 30 december 1993 om grundskatten på icke återanvändningsbara behållare för drycker, som hänvisar till förordningen av den 9 juli 1987 om skatter på kolsyrade, alkoholfria drycker antagen av finansministeriet, senast ändrad den 19 december 1989, och förordningen av den 30 december 1993 om tillverkning, import och beskattning av öl, senast ändrad den 22 december 1994.

(13) Drycker skall anses innefatta alla drycker i vätskeform, även sådana drycker som späs, men inte koncentrat i form av pulver.

(14) Förordningar som föreskrivs av miljöministeriet den 10 december 1993 i enlighet med akt nr 79 av den 11 juni 1976 som avser produktkontroll, § 4 jmf. den kungliga förordningen av den 5 augusti 1977.

(15) Återvinning innefattar återanvändning, återvinning av material och energibevarande enligt § 3 i förordningarna.

(16) Källa: Finansministeriet.

(17) Innehåller vanligtvis juicer.

(18) EGT nr C 14, 19.1.1995. Stöd nr 94-045. Karta över norska stödområden.

(19) Motsvarar gemenskapens riktlinjer för statligt stöd för att undsätta och omstrukturera företag i svårigheter, antagna den 27 juli 1994 (EGT nr C 368, 23.12.1994). Kapitel 16 i riktlinjerna för statligt stöd ändrades i ett beslut av EFTA:s övervakningsmyndighet av den 19 oktober 1994.

(20) I det följande omnämnt som riktlinjerna för statligt stöd.

(21) Kommissionen har godkänt driftsstöd i form av undantag från miljöskatter eller i form av direkta anslag för tillverkning baserad på återvunna produkter. Följande referenser kan tillämpas: mål nr N 684/93 Danmark, System för insamling och avyttring av begagnade däck och mål nr N 509/92 Nederländerna, Miljöskatteåtgärder (befrielse från skatt på utvinning av grundvatten). Kommissionen har också godkänt befrielse från koldioxidskatt för Danmark (Mål nr 4/92 koldioxidskatt och energibevarande åtgärder) och Nederländerna.