Meddelande från EFTA:s övervakningsmyndighet av den 4 juni 1997 om tillämpning av EES-avtalets konkurrensbestämmelser på gränsöverskridande betalningar (97/C 301/07)

A. Detta meddelande har utfärdats i enlighet med bestämmelserna i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES-avtalet) och avtalet mellan medlemsstaterna i EFTA (1) om upprättande av en övervakningsmyndighet och en domstol (övervakningsavtalet).

B. Europeiska kommissionen har utfärdat ett meddelande om tillämpning av EG:s konkurrensregler på gränsöverskridande girosystem (EGT C 251, 27.9.1995, s. 3). Denna icke bindande rättsakt innehåller de principer och regler som Europeiska kommissionen följer inom konkurrensområdet.

C. EFTA:s övervakningsmyndighet anser att den ovan nämnda rättsakten är av betydelse för EES. För att likartade konkurrensvillkor skall råda och för att säkerställa en enhetlig tillämpning av EES-avtalets konkurrensregler i hela europeiska ekonomiska samarbetsområdet, utfärdar EFTA:s övervakningsmyndighet detta meddelande med utövande av de befogenheter som myndigheten givits i artikel 5.2 b i övervakningsavtalet. Myndigheten kommer att följa de principer och regler som fastslås i detta meddelande när den tillämpar EES-avtalets konkurrensregler (2) på ett enskilt fall.

INLEDNING

1. Detta meddelande fastställer den hållning som EFTA:s övervakningsmyndighet avser att inta då den bedömer om gränsöverskridande betalningssystem är förenliga med artiklarna 53 och 54 i EES-avtalet.

2. Vid tillämpningen av konkurrensreglerna måste hänsyn tas till EFTA:s övervakningsmyndighets övergripande policy för gränsöverskridande betalningar. Ett viktigt mål för EFTA:s övervakningsmyndighet är att på medellång sikt säkerställa att genomblickbarheten, prestandan och stabiliteten hos de gränsöverskridande betalningssystemen är densamma som hos de bästa inhemska systemen. Alla fördelar med det europeiska ekonomiska samarbetsområdet kommer att uppnås endast om det är möjligt för företag och enskilda att överföra pengar snabbt och tillförlitligt från en del av EES till en annan.

3. Fram till nyligen har de flesta gränsöverskridande överföringar gjorts med hjälp av traditionella förbindelser mellan korrespondentbanker. Inom sådana system har normalt sett varje överföring gjorts och avvecklats var för sig. För överföringar av små belopp har detta inneburit att kostnaderna har utgjort en stor andel av det överförda beloppet. Många banker inom EES har samarbetat för att utveckla nya system för att hantera gränsöverskridande betalningar. Dessa system som normalt använder inhemska clearingsystem för att distribuera inkommande gränsöverskridande betalningar i destinationslandet, omfattar

- system som bygger på utökade förbindelser av samma typ som mellan korrespondentbanker mellan institutioner i olika EFTA-stater eller i EU:s medlemsstater,

- system som bygger på grupperingar av olika typer av institutioner, och

- system som använder sig av direkta förbindelser mellan automatiserade clearingsystem.

4. En del större banker använder sitt eget nätverk av filialer och dotterbolag som sitt nät av korrespondentbanker. En annan möjlighet för en bank är att försöka delta direkt i ett automatiserat clearingsystem eller i andra clearingsystem i en annan EFTA-stat eller i en medlemsstat i EU.

5. EFTA:s övervakningsmyndighet välkomnar dessa ansträngningar att förbättra kvaliteten på de tjänster som erbjuds kunderna. Myndigheten har konstaterat att Europaparlamentet och Europeiska unionens råd nyligen antog ett direktiv om gränsöverskridande betalningar (3) i syfte att öka genomblickbarhet och prestande för gränsöverskridande betalningar. Direktivets införlivande med EES-avtalet diskuteras för närvarande och slutgiltigt beslut om detta fattas av Gemensamma EES-kommittén.

6. Syftet med detta meddelande är att bistå marknadsaktörerna genom att ange EFTA:s övervakningsmyndighets hållning på områden som ger upphov till konkurrensfrågor. EFTA:s övervakningsmyndighets allmänna hållning kommer att vara att se positivt på sådana arrangemang mellan banker som gör det möjligt för dem att erbjuda förbättrade gränsöverskridande betalningssystem. Sådana arrangemang måste dock vara förenlig med artiklarna 53 och 54 i EES-avtalet. En effektiv konkurrens mellan banker och mellan system spelar en viktig roll för att förbättra effektiviteten vad avser tjänster och att minska det pris som konsumenten måste betala. Syftet med detta meddelande är att göra klart vilka former av samarbete som är liktydiga med oönskat hemligt samförstånd, och därigenom klargöra var gränsen går mellan de sammanhang då samarbete är nödvändigt och de sammanhang där konkurrens är möjlig.

1. Räckvidd och definitioner

7. I detta meddelande förstås med

a) automatiserat clearingsystem: ett elektroniskt clearingsystem som är baserat på ett antal förfaranden för att kredit- och finansinstitut skall kunna mata in och byta ut uppgifter eller dokument som avser gränsöverskridande betalningar, i första hand genom magnetmedier eller telekommunikationsnät och som hanteras av en databehandlingscentral,

b) girering: en betalning som består av en rad moment som initieras genom avsändarens betalningsuppdrag i syfte att göra medel tillgängliga för mottagaren. Både betalningsinstruktionerna och de medel som beskrivs i dessa flyttas från avsändarens bank till mottagarens bank, möjligen via ett antal andra förmedlande banker eller mer än ett girosystem,

c) gränsöverskridande girering: en girering från en avsändare via en bank eller dess filial i en EFTA-stat eller medlemsstat i EU till en mottagare hos en bank eller dess filial i en annan EFTA-stat eller medlemsstat i EU,

d) gränsöverskridande girosystem: ett system inom vilket betalningsinstruktioner och medel som beskrivs i dessa kan överföras i syfte att göra gränsöverskridande gireringar,

e) multilaterala betalningsinstrument: ett betalningsmedel (inklusive girering, betalkort eller check) som kan användas för att göra gränsöverskridande betalningar. En gränsöverskridande betalning kan ske på samma plats eller över långt avstånd, beroende på om avsändaren och mottagaren möts personligen då betalningen initieras,

f) multilaterala transaktionsavgifter: en mellan banker gemensamt överenskommen transaktionsavgift.

8. Detta meddelande är endast tillämpligt på gränsöverskridande girosystem. I detta meddelande avses med girosystem i en enskild EFTA-stat eller medlemsstat i EU ett gränsöverskridande girosystem om det utför gränsöverskridande gireringar.

9. Artiklarna 53 och 54 i EES-avtalet är endast tillämpliga om handeln mellan medlemsstater kan påverkas. Gränsöverskridande girosystem kommer att kunna ha en sådan effekt just därför att de utför gränsöverskridande gireringar (4).

10. Detta meddelande riktar sig till kreditinstitut och andra institutioner som deltar i gränsöverskridande girosystem och som gör sådana överföringar. I detta meddelande avses med banker även sådana institutioner.

2. Marknaden

1) Relevant marknad

11. För att kunna bedöma effekterna av ett avtal om konkurrens enligt artikel 53 i EES-avtalet och om någon har en dominerande ställning på marknaden enligt artikel 54 i EES-avtalet är det nödvändigt att definiera den relevanta marknaden.

12. Den relevanta produktmarknaden omfattar alla sådana produkter som konsumenten anser vara utbytbara eller som kan ersätta varandra, på grund av sina egenskaper, pris och det användningsområde de är avsedda för. Utbuds- och efterfrågestrukturen på marknaden skall också beaktas. Den relevanta geografiska marknaden är ett område där de konkurrensförhållanden som gäller för den relevanta produkten är tillräckligt homogena och som kan skiljas från intilliggande områden, särskilt därför att konkurrensförhållandena är märkbart olika i dessa områden. EFTA:s övervakningsmyndighet kan endast i enskilda fall exakt definiera marknader. Den kan dock ange på vilket sätt den kommer att definiera marknaden då den bedömer gränsöverskridande girosystem.

13. Avsändarens bank väljer normalt inte vilken bank som skall vara mottagarens bank för en viss gränsöverskridande girering. Detta innebär dock inte att det inte finns någon möjlighet för bankerna att konkurrera om kunderna. Konkurrens kan förekomma i varierande grad och på olika nivåer. För att fastställa den relevanta marknaden i ett särskilt fall är det nödvändigt att beakta hur stor konkurrensen är på dessa olika nivåer. Konkurrens inom systemet kommer att uppstå då de banker som deltar i ett visst system konkurrerar med varandra om kunderna genom att erbjuda den bästa kombinationen av priser och villkor för att göra och motta gränsöverskridande gireringar. Konkurrens mellan systemen uppkommer när banker som deltar i olika gränsöverskridande girosystem konkurrerar med varandra om kunderna. Konkurrens inom instrumenten uppkommer då banker erbjuder olika men utbytbara typer av gränsöverskridande gireringar, t.ex. brådskande och icke-brådskande överföringar eller överföringar som åtföljs eller inte åtföljs av extra uppgifter. Konkurrens mellan instrumenten uppkommer då andra gränsöverskridande betalningsinstrument än gränsöverskridande gireringar är utbytbara mot gränsöverskridande gireringar.

14. För det första skulle den vidaste tolkningen av utbytbarhet vara utbytbarhet med andra långväga gränsöverskridande betalningsinstrument. Produktmarknaden kan omfatta andra betalningsinstrument än gränsöverskridande gireringar, men sådana betalningsinstrument som kan användas för att göra långväga gränsöverskridande betalningar har andra egenskaper och slutliga användningsområden än betalningsinstrument som bara kan användas för att göra antingen betalningar på samma plats eller inhemska betalningar.

15. För det andra kan inom kategorin långväga gränsöverskridande betalningar (eller inom kategorin gränsöverskridande gireringar) enskilda smalare marknader mycket väl förekomma. Det kan hända att betalningssystem avsedda för små belopp inte kan användas för stora belopp. Detsamma gäller för betalningar som görs till detaljhandlare och andra leverantörer av varor och tjänster i motsats till betalningar som görs till enskilda personer eller brådskande betalningar till skillnad från icke-brådskande betalningar.

16. För det tredje kan ett visst betalningsinstrument (eller till och med en särskild komponent hos instrumentet) i sig självt utgöra en relevant marknad. I beslutet om Helsingforsavtalet fann Europeiska kommissionen t.ex. att den direkt relevanta marknaden var marknaden för utländska eurocheckar dragna inom handelssektorn i Frankrike (5). I enskilda fall kan det mycket väl vara lämpligt att betrakta gränsöverskridande gireringar (eller särskilda komponenter som t.ex. detaljhandels gränsöverskridande gireringar) som den relevanta marknaden.

17. Förutom en relevant marknad där bankerna konkurrerar om kunderna kommer det också att finnas en relevant marknad där olika gränsöverskridande girosystem, automatiserade clearingsystem samt banker konkurrerar om att erbjuda andra banker olika kanaler för hantering av gränsöverskridande gireringar. T.ex. kan olika banker i en viss EFTA-stat eller medlemsstat i EU konkurrera om att fungera som korrespondentbank för banker i andra EFTA-stater eller medlemsstater i EU. Korrespondentbanken skulle då vidarebefordra inkommande gränsöverskridande gireringar till mottagarens bank. Konkurrensen mellan bankerna på denna marknad kan även beskrivas som konkurrens mellan system.

18. Den geografiska marknaden förefaller fortfarande att i stora drag vara nationell eftersom de konkurrensförhållanden som gäller för gränsöverskridande betalningar skiljer sig åt mellan olika EFTA-stater eller medlemsstater i EU.

2) Konkurrens på de relevanta marknaderna

19. Konkurrensen mellan bankerna om kunderna kommer att bli effektiv endast om priser och villkor är genomblickbara för kunderna. Konkurrensen kommer att hårdna om kunderna har låga kostnader för att byta bank, t.ex. om bankerna erbjuder att göra överföringar för sådana kunder som inte har konto på banken i fråga.

20. I fråga om banker verkar det för närvarande förekomma en viss konkurrens mellan systemen vad avser olika gränsöverskridande girosystem för gireringar från avsändarens bank till det land där mottagarens bank är belägen. I många EFTA-stater eller medlemsstater i EU kan det samtidigt mycket väl förekomma att de inhemska clearingsystem som används för att distribuera inkommande gränsöverskridande gireringar i dessa EFTA-stater eller medlemsstater i EU möter endast begränsad eller ingen konkurrens av detta slag.

21. En begränsning vad avser konkurrens inom systemet i ett visst system kommer att ha mindre allvarliga effekter om den kompenseras av ytterligare konkurrens från andra system (konkurrens mellan systemen), från andra instrument eller båda. Om denna ytterligare konkurrens däremot är svag eller obefintlig kommer det att vara särskilt viktigt att säkerställa att eventuell konkurrens inom systemet inte begränsas. Om liknande begränsningar (inom systemet) dessutom uppkommer inom konkurrerande system kan mindre tilltro ges åt förekomsten av ytterligare konkurrens för att kompensera för den minskade konkurrensen inom systemet.

3. Annan konkurrens än priskonkurrens

1) Medlemskap i ett system

22. Vid behandling av frågan om medlemskap i gränsöverskridande girosystem skall även hänsyn tas till andra aspekter av EES-lagstiftningen än konkurrensreglerna. Principerna om fri etableringsrätt, frihet att tillhandahålla tjänster samt fri rörlighet för kapital och betalningar i EES-avtalet i den rättsakt som hänvisas till i punkt 16 i bilaga IX till EES-avtalet (6) är tillämpliga särskilt på system som införts lagstiftningsvägen eller som övervakas av myndigheter. Dessa aspekter av offentlig lagstiftning behandlas inte i detta dokument.

23. Privata arrangemang mellan banker i syfte att inrätta nya eller sammanbinda befintliga gränsöverskridande girosystem skall vara förenliga med artiklarna 53 och 54 i EES-avtalet.

24. Om ett gränsöverskridande girosystem utgör en "nödvändig funktion" skall det vara öppet för ytterligare medlemmar (till skillnad från ägare) förutsatt att kandidaterna uppfyller lämpliga kriterier för medlemskap (se punkt 25 nedan). En "nödvändig funktion" är en funktion eller infrastruktur som konkurrenter måste ha tillgång till för att kunna tillhandahålla sina kunder tjänster (7). Ett gränsöverskridande girosystem är en "nödvändig funktion" om det är nödvändigt för banker att delta i systemet för att kunna konkurrera på den relevanta marknaden. Med andra ord utgör brist på tillgång till systemet ett betydande hinder för att komma in på marknaden för en ny konkurrent. Detta skulle vara fallet om en ny konkurrent omöjligen kan få tillgång till ett annat system eller skapa ett eget system för att konkurrera på den relevanta marknaden.

25. Ett gränsöverskridande girosystem som utgör en "nödvändig funktion" kan tillämpa kriterier för medlemskap om dessa är berättigade ur objektiv synvinkel. Medlemskap kan vara i form av direkt eller indirekt deltagande (8), med kriterier för medlemskap vad avser direkta medlemmar och indirekta medlemmar som skiljer sig åt i förhållande till karaktären av deras respektive ansvar. Kriterierna för medlemskap skall vara skriftliga, tillgängliga och icke-diskriminerande. De kan t.ex. fastställa krav för medlemmar vad avser deras finansiella ställning, tekniska eller förvaltningsmässiga kapacitet och krav på att de har en viss kreditvärdighet. Erläggande av en inträdesavgift får också krävas. En inträdesavgift får dock inte vara så hög att den blir ett hinder för att komma in på marknaden. Under alla omständigheter får inte storleken på en inträdesavgift överstiga en skälig andel av de verkliga kostnaderna för tidigare investeringar i systemet. Kriterierna för medlemskap får inte innehålla villkor som gör att medlemskap i systemet medför godtagande av andra tjänster till vilka det inte finns något naturligt samband.

26. Ett krav på ett lägsta antal transaktioner skulle hindra mindre banker från att komma in på marknaden. Ett gränsöverskridande girosystem som utgör en "nödvändig funktion" skulle om så är möjligt tillåta banker med enbart ett litet antal transaktioner att bli medlemmar. Ett godtagbart sätta att uppnå detta skulle vara att tillåta sådana banker att delta indirekt. Om indirekt deltagande inte är möjligt måste det finnas objektivt godtagbara skäl för krav på ett lägsta antal transaktioner.

27. Förvägran av medlemskap i eller definitiv uteslutning från ett gränsöverskridande girosystem som utgör en "nödvändig funktion" skall åtföljas av en skriftlig motivering av skälen för förvägran eller uteslutningen och skall vara föremål för en oberoende genomgång.

28. Ett system som inte är en "nödvändig funktion" har ingen skyldighet att vara öppet för ytterligare medlemmar eller att ha kriterier för medlemskap som är berättigade ur objektiv synvinkel. Systemen kan, oavsett om de är nödvändiga funktioner eller inte, undantas enligt artikel 53.3 i EES-avtalet om de, för att försäkra sig om tillräckliga volymer, förhindrar enskilda medlemmar från att delta i andra system.

2) Driften av ett system

29. Avtal mellan banker får inte leda till några avtal om ensamrätt. Kunderna skall vara fria att byta bankförbindelser hos ett finansinstitut mot förbindelser med ett annat eller att samtidigt använda sig av flera sådana institutioner.

30. Banker inom ett gränsöverskridande girosystem kan komma överens om normer för driften av systemet, vilka typer av transaktioner som skall hanteras i systemet och kvaliteten på dessa transaktioner samt regler för säkerhet och riskhantering.

31. Avtal om normer, inklusive följande, kommer normalt inte att omfattas av artikel 53.1 i EES-avtalet:

- Standardiserade meddelandeformat och identifiering av sändvägarna (avtal om lämplig hårdvara skall dock undvikas förutom då det är nödvändigt för driften av systemet).

- Det minsta antal upplysningar som krävs för att en överföring skall göras i systemet.

- Arrangemang för avveckling, t.ex. om hur avvecklingen skall göras, hur man skall komma överens om totalbeloppen vid avvecklingen och hur man skall komma överens om när avvecklingen kan anses var slutlig.

32. Följande avtal om normer kan omfattas av artikel 53.1 i EES-avtalet. Om så är fallet kommer de normalt att kunna undantas enligt artikel 53.3 om de är icke-diskriminerande och begränsade till vad som krävs för att förbättra systemets funktion.

1) Avtal om normer för transaktioner, inklusive följande:

- Regler om transaktionstider som t.ex. anger att en girering kommer att tas emot av mottagarens bank före en viss tidpunkt om ett betalningsuppdrag tas emot före en viss tidpunkt (men sådana arrangemang får framför allt inte leda till ett samordnat förfarande gentemot kunder vad avser valutadag).

- Det högsta och lägsta belopp som ett system kan hantera.

2) Avtal om regler för säkerhet och riskhantering, inklusive följande:

- Kriterier för beviljande av avvecklingsstatus och förvaltning av avvecklingskonton.

- Arrangemang om normer vad avser likviditet (t.ex. ett krav på att ställa tillräcklig säkerhet för att täcka exponering).

- På förhand fastställd fördelning av förluster om medlemmar skulle underlåta att betala.

33. Avtal skall vara begränsade till förbindelser mellan banker och får inte leda till samordnade förfaranden gentemot kunder.

4. Priskonkurrens

1) Startkostnader för gränsöverskridande girosystem och driftskostnader för centrala organ

34. Kostnaderna för att inrätta ett gränsöverskridande girosystem och för att driva ett centralt organ (t.ex. ett automatiserat clearingsystem) kan fördelas mellan de deltagande bankerna t.ex. genom att de betalar en avgift till det automatiserade clearingsystemet (avgiften kan variera beroende på volym eller andra villkor som har fastställts i förväg). Om startkostnaderna med nödvändighet har uppkommit genom att deltagande banker fungerar som mottagarbanker kan det vara berättigat att dessa kostnader betalas genom en gemensamt överenskommen transaktionsavgift (i fråga om denna, se nedan).

2) Prissättning i gränsöverskridande girosystem

35. En transaktion i ett betalningssystem omfattar normalt minst fyra parter: avsändaren (den kund som gör betalningen), avsändarens bank, mottagaren (den kund som mottar betalningen) och mottagarens bank. Deras fyra ömsesidiga förbindelser utgör den ram inom vilken prissättningen sker i ett betalningssystem: avsändare - avsändarens bank, mottagare - mottagarens bank, avsändarens bank - mottagarens bank och avsändare - mottagare. Prissättningen för de fyra olika förbindelserna samverkar.

36. I fråga om en gränsöverskridande girering är det mycket möjligt att avsändarens bank och mottagarens bank inte har direkta kontraktsmässiga förbindelser. Då kommer överföringen att hanteras av en kedja av banker. Varje par av banker i kedjan är förbundna genom ett tvåpartsavtal och/eller, inom ett system, genom ett flerpartsavtal. Prissättningen mellan bankerna kan utgöra en del av förbindelsen mellan varje par av banker.

a) Prissättning mellan banker och kunder

37. Det förekommer olika metoder för prissättning, separata eller kombinerade med varanda. Dessa omfattar priser som framgår tydligt såsom avgifter i samband med transaktionen och årliga avgifter, liksom mindre genomblickbara priser såsom praxis vad avser valutadag, lägre ränta på innestående medel på kontot (eller högre ränta på lån och övertrasseringar) än vad annars skulle vara fallet, samt mindre fördelaktiga växelkurser

38. I detta fall, liksom inom andra områden för bankkonkurrens, får inte deltagande banker ingå avtal som fastställer typ av eller nivån på prissättningen gentemot kunder. Ibland begränsar dock lagstiftningen utrymmet vad avser bankernas prissättning gentemot kunder, med förbehåll för EFTA-domstolens praxis såvitt avser den kombinerade tillämpningen av artiklarna 3.2 och 53 i EES-avtalet och Europeiska gemenskapernas domstols praxis såvitt avser den kombinerade tillämpningen av artiklarna 5.2 och 85 i EG-fördraget.

b) Multilaterala transaktionsavgifter

39. EFTA:s övervakningsmyndighet anser att ett tvåpartsavtal om transaktionsavgifter normalt inte omfattas av artikel 53.1 i EES-avtalet. Däremot begränsar ett flerpartsavtal om transaktionsavgifter konkurrensen och omfattas av artikel 53.1 eftersom det i betydande grad begränsar bankernas frihet att enskilt bestämma sin egen policy i fråga om prissättning. Begränsningen kommer troligen också att ha till effekt att den snedvrider bankernas behandling av kunderna. Konkurrensen kommer att begränsas ytterligare enligt artikel 53.1 i EES-avtalet om det föreligger ett avtal eller ett samordnat förfarande mellan bankerna för att överföra effekten av transaktionsavgiften på det pris de tar ut av sina kunder.

40. En tillräckligt hård konkurrens mellan systemen skulle kunna hämma effekterna av transaktionsavgiften på de priser som tas ut av kunderna. I en sådan situation skulle den hämmande effekten av den multilaterala transaktionsavgiften inom det ena systemet kanske inte vara märkbar (och på så sätt inte omfattas av artikel 53.1 i EES-avtalet), förutsatt att de konkurrerande systemen inte själva också har liknande multilaterala transaktionsavgifter.

41. Vid begränsad eller ingen konkurrens mellan systemen kommer en multilateral transaktionsavgift normalt att anses hämma konkurrensen i märkbar utsträckning och skulle därför omfattas av förbudet i artikel 53.1 i EES-avtalet.

42. Då flerpartsavtal om transaktionsavgifter omfattas av artikel 53.1 i EES-avtalet kan undantag beviljas enligt artikel 53.3 endast om det kan påvisas att dessa avgifter faktiskt är nödvändiga för att vissa samarbetsformer som i sig är positiva kan genomföras framgångsrikt. EFTA:s övervakningsmyndighet får inte ålägga banker särskilda arrangemang. När banker inför arrangemang för multilaterala transaktionsavgifter kommer EFTA:s övervakningsmyndighet dock (genom tillämpning av de kriterier som anges i artikel 53.3 om beviljande av undantag) att undersöka vilken ekonomisk fördel dessa arrangemang är tänkta att ge och överväga om konsumenterna (både de som är kunder och de som inte är kunder) kommer att få en rättvis del av fördelen samt om de särskilda arrangemangen för transaktionsavgifter verkligen behövs för att uppnå denna fördel.

c) Hantering av gränsöverskridande gireringar

43. Ett exempel på en gränsöverskridande girering som hanteras av en kedja banker är följande: Avsändarens bank kan lämna över överföringen till en första förmedlande bank inom samma EFTA-stat eller medlemsstat i EU. Den förmedlande banken tar hand om den gränsöverskridande länken genom att lämna överföringen vidare till en andra förmedlande bank (en korrespondentbank) i den EFTA-stat eller medlemsstat i EU som är destinationsland. Korrespondentbanken vidarebefordrar överföringen till mottagarens bank. Detta görs normalt genom ett inhemskt clearingsystem varvid korrespondentbanken fungerar som inkörsport till det inhemska systemet. Ett automatiserat clearingsystem kan fungera som första förmedlande bank eller korrespondentbank eller ha båda funktionerna.

44. Prissättningen mellan bankerna kan utgöra en del av förbindelsen mellan varje par av banker i kedjan. I det exempel som har givits kommer varje första förmedlande banken och korrespondentbanken normalt att kunna komma överens med avsändande banker respektive första förmedlande banker om ett pris för hantering av gränsöverskridande gireringar. Sådana prisarrangemang mellan två parter omfattas inte av artikel 53.1 i EES-avtalet. Alternativt, om en grupp banker skulle komma överens om en multilateral transaktionsavgift som täcker både dessa länkar i kedjan, så skulle detta i princip omfattas av artikel 53.1. Denna transaktionsavgifts hämmande effekt skulle kanske inte vara så märkbar (och på så sätt inte omfattas av artikel 53.1), förutsatt att det fanns konkurrerande system som inte hade liknande multilaterala transaktionsavgifter.

45. Det slutliga paret av banker i kedjan är korrespondentbanken och mottagarens bank. De kan använda sig av en inhemsk korrespondentförbindelse men båda är normalt medlemmar i det inhemska clearingsystemet (eller det automatiserade clearingsystemet) som används för att distribuera inkommande överföringar i den EFTA-stat eller medlemsstat i EU som är destinationsland. I detta fall kommer konkurrensen mellan systemen troligen att vara begränsad eller inte alls förekomma, eftersom det finns ett behov av att använda ett system som kan säkerställa leverans till alla eventuella mottagarbanker i destinationslandet. (Det skulle förstås inte förekomma någon konkurrens mellan systemen om bankerna enades om att endast ett särskilt system skulle användas för att hantera inkommande överföringar). En multilateral transaktionsavgift som tillämpas på gränsöverskridande gireringar som hanteras av ett sådant system ger upphov till konkurrensfrågor enligt artikel 53.1 i EES-avtalet.

d) Uttag av dubbla avgifter

46. Uttag av dubbla avgifter uppstår när avsändaren av en gränsöverskridande överföring begär att få betala alla kostnader för överföringen (en s.k. "OUR"-överföring (9)) men antingen en förmedlande bank eller mottagarens bank trots detta gör ett avdrag på det överförda beloppet eller i fall när mottagarens bank tar ut en avgift av mottagaren utöver den avgift som gäller vid inrikes överföring.

47. EFTA:s övervakningsmyndighet anser att kundernas möjlighet att göra OUR-överföringar utgör en ekonomisk fördel enligt artikel 53.3 i EES-avtalet. Under vissa omständigheter kan ett avtal om en multilateral transaktionsavgift som tillämpas på gränsöverskridande gireringar vara nödvändigt för att undvika att dubbla avgifter tas ut för gränsöverskridande överföringar vilket gör det möjligt för banker att erbjuda OUR-överföringar (se punkt 52 och följande nedan). Om så är fallet kommer avgiften att undantas enligt artikel 53.3.

48. EFTA:s övervakningsmyndighet anser att en multilateral transaktionsavgift som tillämpas på gränsöverskridande gireringar normalt inte skulle vara nödvändig för att göra det möjligt för banker att erbjuda gränsöverskridande gireringar av typen SHARE eller BEN. I fråga om en SHARE-överföring kan avsändarens bank ta ut ett pris av sina kunder för att täcka sina egna kostnader, förmedlande banker kan från överföringen dra ett pris som täcker deras egna kostnader (eller låta avsändarens bank stå för dessa kostnader) och mottagarens bank kan ta ut ett pris av sina egna kunder som täcker dess egna kostnader. I fråga om en BEN-överföring kan avsändarens bank och förmedlande banker från det överförda beloppet dra ett pris som täcker deras egna kostnader och mottagarens bank kan ta ut ett pris av sina egna kunder som täcker dess egna kostnader.

49. Bankerna skall även fortsättningsvis vara fria att enskilt besluta om de skall erbjuda någon eller alla av de gränsöverskridande gireringarna av typen OUR-, BEN och SHARE (10).

e) Kostnader för gränsöverskridande överföringar

50. För att göra en gränsöverskridande överföring kan det behövas extra moment jämfört med vid en inhemsk överföring:

1. I fråga om systemet som helhet kan det finnas behov av att inrätta ett nytt system eller att anpassa ett befintligt system för att hantera gränsöverskridande överföringar.

2. I fråga om själva överföringen kan de extra momenten innebära att

i) en gränsöverskridande överföring behöver rapporteras som inkommande betalning till de myndigheter som ansvarar för betalningsbalansen,

ii) betalningen behöver räknas om till mottagarens valuta,

iii) stadgan innehåller krav på att mottagaren skall få ytterligare upplysningar (t.ex. uppgifter vad avser betalningsuppdraget) utöver vad som normalt brukar ges för inhemska betalningar,

iv) uppgifter om mottagaren, hans konto- och clearingnummer behöver kontrolleras eftersom dessa upplysningar ofta är ofullständiga eller felaktiga,

v) betalningsuppdraget behöver omformateras om det skall hanteras av destinationslandets clearingsystem,

vi) ytterligare clearing och avveckling behövs.

51. I de fall den avsändande banken, en korrespondentbank eller ett automatiserat clearingsystem kan utföra dessa extra moment kan överföringen matas in i det inhemska clearingsystemet i destinationslandet som om den vore en inhemsk överföring. Detta innebär att det inte skulle innebära någon skillnad för mottagarens bank mellan att ta emot en överföring från ett annat land eller en inhemsk överföring. I en sådan situation skulle problemet med uttag av dubbla avgifter inte uppstå och en multilateral transaktionsavgift på grund av att överföringen var gränsöverskridande skulle inte förefalla nödvändig.

f) Undvikande av uttag av dubbla avgifter då gränsöverskridande överföringar medför särskilda kostnader

52. EFTA:s övervakningsmyndighet inser inte desto mindre att det även fortsättningsvis kan uppkomma tillfällen då en mottagares bank med nödvändighet kommer att fortsätta att ha extra kostnader för att ta emot en gränsöverskridande överföring jämfört med vid en inhemsk överföring. Detta kommer särskilt att vara fallet i de EFTA-stater eller medlemsstater i EU där det krävs att mottagarens bank rapporterar inkommande betalningar till den myndighet som ansvarar för betalningsbalansen eller där det krävs att mottagaren får fler upplysningar från sin bank än vad som normalt ges för inhemska betalningar. Detta kommer även att vara fallet då mottagarbankerna har haft kostnader för att införa nya system (och även här kommer det att förekomma skillnader mellan olika EFTA-stat eller medlemsstater i EU). I sådana fall kan det vara berättigat att banker i destinationslandet kommer överens om en multilateral transaktionsavgift för att täcka dessa extra kostnader i syfte att undvika att dubbla avgifter tas ut. Medlemmarna i ett automatiserat clearingsystem eller vanligen alla eller de flesta banker i ett visst land kan komma överens om en sådan transaktionsavgift.

53. Ett arrangemang mellan medlemmarna i ett automatiserat clearingsystem skulle täcka de nödvändiga extra kostnaderna för mottagarbankerna genom en transaktionsavgift som det automatiserade clearingsystem och deltagande mottagarbankerna har enats om. Denna överenskomna multilaterala transaktionsavgift skulle grunda sig på de faktiska extrakostnaderna för mottagarbankerna och skulle kunna ingå i den totala (bilaterala) avgift som det automatiserade clearingsystemet tar ut av avsändarbankerna (eller det automatiserade clearingsystem som är avsändare). Det automatiserade clearingsystemet skulle då ersätta mottagarbankerna för deras nödvändiga extra kostnader genom att återföra transaktionsavgiften till dem.

54. Ett arrangemang mellan alla eller de flesta banker i ett visst land skulle även i detta fall täcka de nödvändiga extra kostnaderna för mottagarbankerna genom en transaktionsavgift som alla deltagande mottagarbanker har enats om. En av dessa banker skulle, för en viss överföring, vara korrespondentbank (inkörsport) för avsändarbanken. Även i detta fall skulle en överenskommen multilateral transaktionsavgift grunda sig på de faktiska extra kostnaderna för mottagarbankerna och skulle kunna ingå i den totala (bilaterala) avgift som korrespondentbankerna tar ut av avsändarbankerna (eller de automatiserade clearingsystem som är avsändare). Korrespondentbanken skulle ersätta mottagarbankerna för deras nödvändiga extra kostnader genom att återföra transaktionsavgiften till dem.

g) Villkor för multilaterala transaktionsavgifter

55. För att en multilateral transaktionsavgift som omfattas av artikel 53.1 i EES-avtalet skall kunna undantas såsom nödvändig för att undvika att dubbla avgifter tas ut, måste den uppfylla följande villkor:

1. Storleken på avgiften skall fastställas (och revideras regelbundet) i nivå med de genomsnittliga faktiska extra kostnader som de deltagande banker som fungerar som mottagarbanker har.

2. Avgiften skall definieras som en standardavgift som ger systemets medlemmar möjlighet att förhandla om bilaterala avgifter som är högre och lägre än referensavgiften.

(1) I detta meddelande skall varje hänvisning till medlemsstaterna i EFTA förstås som de stater som för närvarande är fördragsslutande parter till EES-avtalet (Island, Liechtenstein och Norge).

(2) De viktigaste konkurrensreglerna för företag inom EES återfinns i artiklarna 53, 54, 57 och 59 i EES-avtalet och i bilaga XIV till EES-avtalet.

(3) Europaparlamentets och rådets direktiv 97/5/EG av den 27 januari 1997 om gränsöverskridande betalningar.

(4) Mål 172/80 Züchner mot Bayerische Vereinsbank [1981] Rec. s. 2021, punkt 18.

(5) Kommissionens beslut av den 25 mars 1992, Eurocheck: Helsingforsavtalet, EGT L 95, 9.4.1992, punkterna 8 och 76; i detta avseende fastställt av förstainstansrätten, mål T-39/92 och T-40/92 Groupement des cartes bancaires "CB" och Europay International mot kommissionen [1994] Rec. II, s. 49, punkt 104.

(6) Denna rättsakt motsvarar rådets andra direktiv 89/646/EEG av den 15 december 1989 om samordning av lagar och andra författningar om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut (andra bankdirektivet) (EGT L 386, 30.12.1989, s. 1).

(7) Om begreppet nödvändig funktion, se målen 6/73 och 7/73 Istituto Chemioterapico Italiano och Commercial Solvents Corporation mot kommissionen [1974] Rec. s. 223; kommissionens beslut av den 4 november 1988 London European - Sabena (EGT L 317, 24.11.1988, s. 47); kommissionens beslut av den 11 juni 1992 B & I Line mot Sealink [1992] CMLR 225; kommissionens beslut av den 21 december 1993 Rødby (EGT L 55, 26.2.1994, s. 52); IGR Stereo Television, elfte konkurrensrapporten, punkt 4; tjugotredje konkurrensrapporten, punkt 223-224.

(8) Indirekt deltagande är en form av medlemskap som ger institutionerna vissa funktioner och visst ansvar som är förbundet med direkt deltagande utan att sträcka sig så långt som att anförtro dem sådant ansvar för avveckling som reserveras för deltagare som deltar direkt i systemet.

(9) Överföringar kan vara "OUR", "SHARE" eller "BEN" beroende på hur kunden begär att avgifterna skall fördelas:

- "OUR": alla avgifter betalas av avsändaren (our charges),

- "SHARE": avgifterna delas av avsändaren och mottagaren (shared charges),

- "BEN": mottagaren betalar alla avgifter (all charges to the beneficiary).

(10) Direktivet om gränsöverskridande betalningar (se punkt 5 i detta meddelande) medför att OUR-överföringar är standardlösningen om avsändaren av överföringen inte har angett annat.