STATLIGT STÖD

(99-002 Island)

Tillkännagivande enligt artikel 1.2 i protokoll 3 till övervaknings- och domstolsavtalet från EFTA:s övervakningsmyndighet till övriga EFTA-stater, EG:s medlemsstater och berörda parter om statligt stöd i form av tillfällig återbetalning av kostnaderna för film som produceras på Island (stöd nr 99-002)

(1999/C 223/12)

Genom beslut nr 114/99/COL av den 4 juni 1999 inledde EFTA:s övervakningsmyndighet ett förfarande i enlighet med artikel 1.2 i protokoll 3 till övervakningsavtalet. Beslutet redovisas i korthet nedan. Island har underrättats genom en kopia av beslutet.

"I. SAKFÖRHÅLLANDE

1. Anmälan

Genom en skrivelse från industri- och handelsministeriet av den 10 mars 1999, mottagen och registrerad av övervakningsmyndigheten den 7 april 1999 (Dok. nr 99-2531-A), anmälde Island enligt artikel 1.3 i protokoll 3 till övervakningsavtalet vissa åtgärder till förmån för filmproduktion på Island. I skrivelsen uppgavs att de isländska myndigheterna var osäkra på om statligt stöd till kulturell verksamhet, till exempel filmproduktion, skall anmälas. Till skrivelsen bifogades ett lagförslag om tillfällig återbetalning av kostnaderna för filmer som produceras på Island.

Övervakningsmyndigheten har senare erfarit att ett lagförslag med samma innehåll antogs av det isländska alltinget den 11 mars 1999 (lag nr 43/1999).

2. Allmän beskrivning av åtgärderna

Enligt artikel 1 i den nya isländska lagen är syftet med åtgärderna att locka till sig utländska parter för att producera filmer och TV-program på Island genom återbetalning av en viss procentandel av de produktionskostnader som uppstår på Island. Lagen är tillfällig, eftersom det inte kommer att ges något stöd till filmproduktion som inleds efter år 2005.

I den isländska lagen avses med begreppet produktionskostnader alla de utgifter och ersättningar inom verksamheten som är avdragsgilla enligt lagen om företagsbeskattning. En förutsättning är dock att kostnaderna har uppstått på Island och att löner och betalningar till underleverantörer beskattas på Island.

Ansökningar om återbetalning skall lämnas till industriministeriet innan projektet inleds. Industriministeriet skall utse en kommitté som skall behandla ansökningarna och föreslå ett stödbelopp i varje ärende.

För att kunna komma i fråga för stöd, skall ansökan uppfylla följande villkor:

a) Ett företag med säte på Island skall bildas för att producera filmen.

b) En detaljerad plan över produktionskostnaderna och finansieringen skall utarbetas.

c) Produktionskostnaderna skall i regel vara minst 80 miljoner isländska kronor för att en film skall kunna komma i fråga för stöd.

d) När filmen är klar, skall produktionskostnaderna kontrolleras av en revisor.

e) Produktionen av filmen skall vara avslutad inom tre år från det att återbetalningen har gjorts.

Om dessa villkor inte är uppfyllda, kan ansökan om återbetalning avslås.

Produktionskostnaderna skall återbetalas med följande procentandelar:

Åren 1999-2002: 12 %

Åren 2003-2005: 9 %.

Om produktionskostnaderna uppgår till mellan 80 och 100 miljoner isländska kronor, skall procentandelen minskas till hälften. Om produktionskostnaderna uppgår till mellan 101 och 120 miljoner isländska kronor, skall procentandelen minskas med en fjärdedel. Detta innebär att en full procentandel uppnås endast för filmer vars produktionskostnader uppgår till 121 miljoner isländska kronor och att ingen återbetalning görs för filmer vars produktionskostnader understiger 80 miljoner isländska kronor.

Beslut om återbetalning fattas av industriministeriet. Besluten skall bygga på produktionskostnader som kontrollerats av revisor. Procentandelen beror på under vilket år produktionen inleddes.

Återbetalningen kommer inte att göras innan produktionen har avslutats och det företag som bildades för att producera filmen har avvecklats. Alla eventuella obetalda skatter och avgifter till staten eller kommuner skall dras av.

Om den sökande har fått ett bidrag från den isländska filmfonden (Kvikmyndasjóður Íslands) för samma film kommer ingen återbetalning enligt dessa åtgärder att göras.

Industriministeriet är bemyndigat att utfärda en förordning om genomförandet av lagen.

I ministeriets anmälan av stödordningen uppges att målet är att öka mångfalden och produktionen av filmer och TV-serier på Island. Det betonas också att det i lagförslaget inte ställs några krav på nationalitet eller språk.

I de förklarande anmärkningarna till lagförslaget anges att även om återbetalningen sker när filmen är klar, skulle ministeriet redan innan arbetet med en film inleds på grundval av en ansökan kunna avgöra om filmen berättigar till återbetalning. I sådana fall skulle ministeriet kunna ge producenten ett löfte om att en viss procentandel av de produktionskostnader som uppstår på Island kommer att återbetalas när produktionen avslutas.

II. BEDÖMNING

1. Begreppet statligt stöd och förekomsten av sådant stöd

I artikel 61.1 i EES-avtalet anges följande: 'Om inte annat föreskrivs i detta avtal, är stöd som ges av EG-medlemsstater, EFTA-stater eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med detta avtal i den utsträckning det påverkar handeln mellan de avtalsslutande parterna.'

Detta innebär att fyra kumulativa kriterier skall uppfyllas för att en stödåtgärd skall anses utgöra statligt stöd. Stödåtgärden skall 1) gynna ett eller flera företag, 2) lämnas av staten eller med statliga medel, 3) vara av riktad karaktär, och 4) kunna snedvrida konkurrensen och påverka handeln inom EES.

Det bör först och främst konstateras att filmproduktion är ett område som helt och hållet omfattas av tillämpningsområdet för EES-avtalet och som inte berörs av den begränsning för avtalets tillämpningsområde som fastställts i artikel 8.

Att subventionera produktionskostnaderna för vissa filmer på grundval av ansökningar från filmproducenter som är verksamma på Island är en åtgärd av riktad karaktär som gynnar vissa företag. Åtgärden har formen av direkta bidrag som uppenbarligen lämnas av staten. De första tre villkoren är därför uppfyllda.

I allmänhet påverkar stödåtgärder konkurrensen och handeln mellan de avtalsslutande parterna i EES-avtalet, om det företag som beviljas stöd utövar en ekonomisk verksamhet som omfattar handel mellan de avstalsslutande parterna och om stödet förstärker företagets ställning i förhållande till konkurrenterna. Denna regel gäller både export- och importföretag. Eftersom EES-marknaderna är beroende av varandra, är det sannolikt att denna regel är tillämplig även på stödmottagare som har för avsikt att exportera större delen av sin produktion till marknader utanför EES.

Hur handeln påverkas av stöd till filmproduktion och produktion av TV-serier beror bland annat på vilken typ av filmer som får stöd och vilken publik filmerna riktar sig till. I detta fall finns inga begränsningar för vilka typer av filmer och TV-serier som berättigar till stöd.

Ovan angavs att syftet med lagen är att locka till sig utländska parter för att producera filmer och TV-program på Island. Enligt finansministeriets yttrande, som bifogas lagförslaget, är det högst sannolikt att syftet verkligen kommer att uppnås. Finansministeriet beräknar att statens kostnader för lagförslaget årligen kommer att uppgå till omkring 100-300 miljoner isländska kronor. Av dessa medel kommer endast 20-30 miljoner isländska kronor att ges till inhemska filmer. Övervakningsmyndigheten finner därför att åtgärden kommer att snedvrida konkurrensen och påverka handeln mellan de avtalsslutande parterna i EES-avtalet på ett märkbart sätt. Åtgärden utgör därför statligt stöd enligt artikel 61.1 i EES-avtalet.

2. Procedurregler

Enligt artikel 1.3 i protokoll 3 till övervakningsavtalet skall EFTA-staterna underrätta övervakningsmyndigheten om alla planer på att vidta eller ändra stödåtgärder i så god tid att myndigheten kan yttra sig. Staten i fråga får inte genomföra åtgärden förrän förfarandet inför EFTA:s övervakningsmyndighet har lett till ett slutgiltigt beslut. Enligt bestämmelserna i del II i övervakningsmyndighetens riktlinjer för statligt stöd, som bygger på rättspraxis, betyder 'i god tid' i detta sammanhang två månader efter det att myndigheten har mottagit fullständiga upplysningar.

Åtgärderna i fråga anmäldes genom en skrivelse av den 10 mars 1999 från industri- och handelsministeriet, som inkom till övervakningsmyndigheten den 7 april 1999. Enligt de uppgifter övervakningsmyndigheten har tillgång till antogs det lagförslag som bifogats anmälan av det isländska alltinget den 11 mars 1999, dvs. dagen efter den dag då skrivelsen är daterad, och innan skrivelsen inkom till EFTA:s övervakningsmyndighet. I lagen bemyndigas industriministeriet att tillämpa den utan några ytterligare genomförandeåtgärder. Övervakningsmyndigheten finner därför att de isländska myndigheterna genom att anmäla åtgärderna sent och genomföra dem utan att avvakta EFTA:s övervakningsmyndighets beslut har underlåtit att iaktta procedurreglerna. Åtgärderna utgör därför en överträdelse av dessa regler.

3. Tillämpning av de berörda reglerna för statligt stöd

De stödåtgärder som genomförs genom lagen gynnar en viss sektor och utgör också driftsstöd. Övervakningsmyndigheten har principiella invändningar mot driftstöd och godkänner sådant stöd endast under exceptionella omständigheter. Det måste dock framhållas att Europeiska kommissionen har varit positiv till stöd till filmindustrin, även i form av driftstöd, under förutsättning att stödet är nödvändigt för att främja kultur och bevara kulturarvet, att vissa grundläggande regler i EG-fördraget respekteras, till exempel att ingen får diskrimineras på grund av sin nationalitet, och under förutsättning att den fria rörligheten för varor, tjänster, personer och kapital inom hela EES skyddas.

Det bör noteras att EES-avtalets och EG-fördragets materiella regler på detta område inte helt motsvarar varandra. Detta beror på ett en ny undantagsbestämmelse (artikel 92.3 d) har införts i EG-fördraget genom Maastrichtfördraget. Enligt denna artikel är det tillåtet att bevilja 'stöd för att främja kultur och bevara kulturarvet, om sådant stöd inte påverkar handelsvillkoren och konkurrensen inom gemenskapen i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset'. Detta undantag har inte införts i EES-avtalet. Övervakningsmyndigheten kan därför endast grunda sitt beslut på undantagen i EES-avtalet, framför allt artikel 61.3 c. Kommissionens beslut på detta område tyder dock inte på att politiken på detta område förändrats nämnvärt. Övervakningsmyndigheten anser att den i sina beslut kan beakta beslut som kommissionen fattade innan det nya undantaget infördes, dvs. beslut som grundas på artikel 92.3 c i EG-fördraget. Myndigheten kan också beakta senare beslut enligt artikel 92.3 d, om dessa inte avviker från den tidigare politiken och avser stödåtgärder som skulle ha kunnat godkännas enligt artikel 92.3 c.

Varken Europeiska kommissionen eller EFTA:s övervakningsmyndighet har ännu utfärdat några riktlinjer för stöd till filmindustrin. Sådant stöd måste därför bedömas endast med utgångspunkt i de grundläggande reglerna för statligt stöd, rättspraxis och de två övervakningsorganens beslutspraxis.

Stöd till lokala TV-program eller filmer, som spelas in på ett litet språk som i princip inte talas utanför landets gränser (till exempel isländska) och som behandlar ett ganska 'smalt' ämne som huvudsakligen är av intresse endast för lokalbefolkningen, påverkar i allmänhet inte handeln annat än i begränsad omfattning. Det är sannolikt också svårt att helt finansiera sådana filmer på marknadsmässiga villkor. Det förefaller därför vara motiverat att bevilja stöd till sådana filmer. Stöd till filmer som spelas in på ett världsspråk och som behandlar ämnen som är av stort intresse för publiken oberoende av nationalitet skulle emellertid sannolikt påverka handeln mellan de avtalsslutande parterna på samma sätt som annat stöd inom känsliga sektorer.

Det bör ännu en gång påpekas att man i den nya isländska lagen inte på något sätt begränsar eller avgränsar de filmer som kan komma i fråga för stöd, till exempel genom att fastställa vilka ämnen de stödberättigande filmerna skall behandla eller vilka marknader och vilken publik filmerna skall rikta sig till. Detta överensstämmer med det mål som fastställs i artikel 1, dvs. att locka utländska filmproducenter till Island. Det är alltså inte bara filmer och TV-program av särskilt kulturellt värde som kan få stöd enligt lagen, utan även filmer av ren underhållningskaraktär. Marknaden för dessa filmer är global. Möjligheten att få stöd är i allmänhet inte någon förutsättning för att filmerna skall produceras, men kan avgöra var filmen produceras.

Övervakningsmyndigheten anser därför att det är ytterst tvivelaktigt om det statliga stöd till filmindustrin som fastställs i den berörda isländska lagen kan komma i fråga för undantag enligt artikel 61.2 eller 61.3 i EES-avtalet. Myndigheten måste därför inleda förfarandet i artikel 1.2 i protokoll 3 till övervakningsavtalet. Det bör emellertid påpekas att denna ståndpunkt inte påverkar myndighetens slutliga beslut i frågan. Syftet med förfarandena enligt artikel 1.2 i protokoll 3 till övervakningsavtalet är att se till att ärendet får en allsidig granskning och att alla berörda parter ges tillfälle att yttra sig."

EFTA:s övervakningsmyndighet uppmanar EFTA-staterna, EU:s medlemsstater och berörda parter att inom en månad från dagen för detta offentliggörande inkomma med sina synpunkter på åtgärderna i fråga. Synpunkterna skall sändas till följande adress: EFTA's övervakningsmyndighet Rue de Trèves/Trierstraat 74 B - 1040 Bryssel

Synpunkterna kommer att meddelas Island.