SV Europeiska unionens officiella tidning L 23/12

EFTAS ÖVERVAKNINGSMYNDIGHETS BESLUT

nr 176/11/KOL

av den 1 juni 2011

om att avsluta det formella granskningsförfarandet rörande finansieringen av fitnesscentrumet vid Kippermoen Idrettssenter (Norge)

EFTAS ÖVERVAKNINGSMYNDIGHET HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

MED BEAKTANDE AV avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (nedan kallat EES-avtalet), särskilt artiklarna 61 och 62,

MED BEAKTANDE AV avtalet mellan Eftastaterna om upprättande av en övervakningsmyndighet och en domstol (nedan kallat övervakningsavtalet), särskilt artikel 24,

MED BEAKTANDE AV protokoll 3 till övervakningsavtalet (nedan kallat protokoll 3), särskilt artikel 1.2 i del I och artiklarna 4.4, 6 och 7.3 i del II,

EFTER ATT ha uppmanat berörda parter att inkomma med synpunkter (1) på grundval av de bestämmelserna och med beaktande av dessa synpunkter, och

av följande skäl:

I. SAKFÖRHÅLLANDEN

1. Förfarande

Genom en skrivelse av den 27 januari 2009 (diarienr 506341) anmälde de norska myndigheterna i enlighet med artikel 1.3 i del I i protokoll 3 finansieringen av fitnesscentrumet vid Kippermoen Idrettssenter (nedan kallat KIS) till Eftas övervakningsmyndighet (nedan kallad övervakningsmyndigheten).

Efter diverse skriftväxling meddelade övervakningsmyndigheten genom en skrivelse av den 16 december 2009 (diarienr 538177) de norska myndigheterna att den hade beslutat att inleda det förfarande som anges i artikel 1.2 i del I i protokoll 3 med avseende på finansieringen av fitnesscentrumet vid KIS.

Genom en skrivelse av den 23 februari 2010 (diarienr 547864) inkom de norska myndigheterna med synpunkter på övervakningsmyndighetens beslut att inleda det formella granskningsförfarandet.

Övervakningsmyndighetens beslut om inledande av förfarandet (537/09/KOL) offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning och EES-supplementet till denna (2). Övervakningsmyndigheten uppmanade däri berörda parter att inkomma med synpunkter på beslutet.

Övervakningsmyndigheten fick in synpunkter från Treningsforbundet (3) i Norge och från European Health & Fitness Association (nedan kallad EHFA). Den 2 november 2010 höll övervakningsmyndigheten ett möte med Treningsforbundet. Genom en skrivelse av den 20 september 2010 (diarienr 567099) och en skrivelse av den 9 november 2010 (diarienr 576711) vidarebefordrade övervakningsmyndigheten de synpunkter och uppgifter som lagts fram vid mötet till de norska myndigheterna, som inkom med synpunkter på dessa genom en skrivelse av den 10 januari 2011 (diarienr 582713).

De norska myndigheterna inkom med ytterligare synpunkter genom en skrivelse av den 14 mars 2011 (diarienr 590193), en skrivelse av den 22 mars 2011 (diarienr 591454) och ett e-postmeddelande av den 28 mars 2011 (diarienr 592463).

2. KIS och dess fitnesscentrum

KIS inrättades såsom anges i beslut nr 537/09/KOL på 1970-talet. Idrottscentrumet ligger i Vefsns kommun i Nordlands fylke. Det ägs av kommunen och är inte organiserat som en separat juridisk person.

KIS bestod till att börja med av en inomhussimbassäng med solarium, en idrottshall samt ett fitnesscentrum med rätt begränsad utrustning. KIS och dess fitnesscentrum byggdes ut under 1997–1999 och under 2006–2007.

2.1 Finansieringen av KIS och dess fitnesscentrum

KIS har alltsedan idrottscentrumet inrättades på 1970-talet finansierats av användarna och via kommunens budget. Användarna bidrar till finansieringen genom att betala inträdesavgifter för att få utnyttja faciliteterna. Kommunen har full kontroll över priserna, över vilka typer av inträdesbiljetter som erbjuds och över allokeringen av intäkterna. Biljettpriserna har varit föremål för justeringar under årens lopp, men bidragen från användarna täcker trots detta inte alla kostnader för driften av KIS. Underskottet täcks via kommunens budget i enlighet med kommunstyrets budgetbeslut.

2.2 Nya upplysningar från de norska myndigheterna

2.2.1 Uttaget av avgifter från fitnesscentrumets användare

I beslut nr 537/09/KOL konstaterade övervakningsmyndigheten att KIS alltsedan idrottscentrumet inrättades på 1970-talet hade finansierats via användaravgifter och via kommunens budget (4). Under det formella granskningsförfarandet klargjorde de norska myndigheterna att användarna till att börja med fick betala bara för att utnyttja en del av KIS faciliteter (bl.a. simbassängen) och att alla fick använda fitnesscentrumet gratis fram till 1996, då kommunen började ta ut avgifter från användarna (5).

2.2.2 Utbyggnaden under 1997–1999

I beslut nr 537/09/KOL konstaterade övervakningsmyndigheten att hela KIS byggdes ut 1997 och att utbyggnaden finansierades bl.a. genom ett lån på 10 miljoner norska kronor. Övervakningsmyndigheten hade inte fått några närmare uppgifter om lånet, t.ex. om i vilken utsträckning detta kom fitnesscentrumet vid KIS till godo (6). Under det formella granskningsförfarandet klargjorde de norska myndigheterna att lånebeloppet uppgick till 5,8 miljoner kronor, inte 10 miljoner som det uppgavs i beslutet om inledande av förfarandet (7). De norska myndigheterna klargjorde också att kommunen inte tog upp lånet för att finansiera utbyggnaden av fitnesscentrumet utan för att bl.a. bygga en ny fotbollsarena (Mosjøhallen), till en sammanlagd kostnad av 14 miljoner norska kronor (8).

Under 1997–1999 byggdes fitnesscentrumet ut, och KIS köpte under den perioden in ny utrustning till fitnesscentrumet (tyngdlyftningsutrustning, motionscyklar och annan fitnessutrustning). Kostnaderna uppgick sammanlagt till ca 870 000 norska kronor (ungefär 109 000 euro) (9).

2.2.3 Utbyggnaden under 2006–2007

De norska myndigheterna inkom även med nya upplysningar om utbyggnaden av KIS under 2006–2007.

År 2005 beslutade kommunen att utvidga fitnesscentrumet genom att bygga ett annex som skulle koppla samman de befintliga byggnaderna vid KIS. Tanken var att göra idrottscentrumet mer användarvänligt. Kommunen beslutade dessutom att samtidigt uppgradera de befintliga faciliteterna (10). Sammankopplingen och uppgraderingen av de befintliga byggnaderna företogs för att KIS faciliteter skulle hålla samma standard som andra jämförbara idrottscentrums faciliteter (11).

Under 2006–2007 byggdes det nya annexet (Mellombygningen), och KIS och dess fitnesscentrum uppgraderades. De sammanlagda kostnaderna uppgick till ca 14,2 miljoner norska kronor. I syfte att se till att fitnesscentrumet fick bära sin andel av kostnaderna (ca 80 % (12)) upprättades en kostnadsallokeringsplan. Resten av kostnaderna (ca 20 %) skulle täckas på annat sätt, eftersom dessa kostnader inte rörde fitnesscentrumet utan andra faciliteter vid KIS. I beslutet om inledande av förfarandet konstaterade övervakningsmyndigheten att fitnesscentrumet inte hade burit hela sin andel av kostnaderna för lånet under 2008 enligt kostnadsallokeringsplanen. Under det formella granskningsförfarandet klargjorde de norska myndigheterna att fitnesscentrumet genom att det överförde årsintäkterna till kommunen faktiskt bar hela sin andel av dessa kostnader (13).

2.2.4 Inga medel från Nordlands fylkeskommun

På grundval av de uppgifter som var tillgängliga när övervakningsmyndigheten beslutade att inleda det formella granskningsförfarandet kunde myndigheten inte utesluta att fitnesscentrumet vid KIS hade fått medel från Nordlands fylkeskommun (14). De norska myndigheterna ombads därför att lämna upplysningar om detta. De klargjorde att fitnesscentrumet vid KIS inte hade fått några medel från Nordlands fylkeskommun (15).

3. Skälen för inledandet av förfarandet

Övervakningsmyndigheten inledde det formella granskningsförfarandet för att den hyste tvivel om huruvida finansieringen av fitnesscentrumet vid KIS utgjorde statligt stöd i den mening som avses i artikel 61 i EES-avtalet. Övervakningsmyndigheten hyste tvivel också om huruvida finansieringen av fitnesscentrumet ifall den skulle betraktas som statligt stöd kunde anses som förenlig med EES-avtalets funktion antingen på grundval av artikel 59.2 som stöd för en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse eller på grundval av artikel 61.3 c som stöd för att underlätta kulturella eller regionala verksamheter.

De norska myndigheterna anmälde finansieringen av fitnesscentrumet till övervakningsmyndigheten i januari 2009 och tillhandahöll därvid inga uppgifter som rättfärdigade en preliminär slutsats att finansieringen ifall den skulle betraktas som statligt stöd utgjorde ett befintligt stöd i den mening som avses i artikel 1.1 i del I i protokoll 3. På grund av de tvivel övervakningsmyndigheten hade inledde den det formella granskningsförfarandet enligt artikel 1.2 och 1.3 i del I i protokoll 3.

4. Synpunkter från tredje parter

Övervakningsmyndigheten fick in synpunkter från två tredje parter, EHFA och Treningsforbundet.

4.1 Synpunkterna från EHFA

EHFA är en obeoende organisation som drivs utan vinstsyfte och företräder den europeiska hälso- och fitnessbranschens intressen. Organisationen gjorde gällande att fitnesscentrum bör behandlas lika oavsett om de tillhör privata intressen eller den offentliga sektorn och att fitnesscentrum som tillhör den offentliga sektorn inte bör ges fördelar som strider mot artikel 59 i EES-avtalet.

4.2 Synpunkterna från Treningsforbundet

Treningsforbundet, en norsk organisation för kommersiella fitnesscentrum, gjorde gällande att statliga medel som selektivt gynnar fitnesscentrum på den norska marknaden som regel utgör statligt stöd i den mening som avses i artikel 61.1 i EES-avtalet eftersom sådan finansiering snedvrider konkurrensen och påverkar handeln inom EES. För att underbygga dessa argument tillhandahöll Treningsforbundet övervakningsmyndigheten allmän information om fitnesscentrummarknaden i Norge (16).

Treningsforbundet gjorde också gällande att statligt stöd till fitnesscentrum tillhörande den offentliga sektorn inte kan anses som förenligt med EES-avtalets funktion på grundval av artikel 59.2 som stöd för en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse eller på grundval av artikel 61.3 c som stöd för att underlätta kulturella eller regionala verksamheter ifall stödet inte erbjuds fitnesscentrum tillhörande privata intressen på samma villkor.

5. Synpunkter från de norska myndigheterna

De norska myndigheterna anser av följande skäl att finansieringen av fitnesscentrumet vid KIS inte utgör statligt stöd i den mening som avses i artikel 61.1 i EES-avtalet: i) fitnesscentrumet erhåller inte en selektiv förmån som härrör från statliga medel, ii) fitnesscentrumet utgör inte ett företag, och iii) finansieringen av fitnesscentrumet påverkar inte handeln mellan de avtalsslutande parterna i EES-avtalet.

De norska myndigheterna gör också gällande att de kommunala medel som anslås till fitnesscentrumet uppfyller kraven i förordningen om stöd av mindre betydelse (17) och därför inte utgör statligt stöd i den mening som avses i artikel 61.1 i EES-avtalet.

För den händelse att övervakningsmyndigheten skulle dra slutsatsen att finansieringen innebär statligt stöd anser de norska myndigheterna att det rör sig om ett befintligt stöd eftersom KIS finansierades via kommunens budget (och användaravgifter) redan innan EES-avtalet trädde i kraft och finansieringsmetoden inte har ändrats sedan dess.

Oberoende av det som anges ovan anser de norska myndigheterna att det eventuella statliga stödet är förenligt med EES-avtalets funktion antingen på grundval av artikel 59.2 som stöd för en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse eller på grundval av artikel 61.3 c som stöd för att underlätta kulturell verksamhet. Slutligen gör de norska myndigheterna gällande att finansieringen av utbyggnaden av fitnesscentrumet under 2006–2007 utgör en form av regionalstöd som är förenlig med EES-avtalets funktion på grundval av artikel 61.3 c i EES-avtalet och övervakningsmyndighetens riktlinjer för statligt regionalstöd 2007–2013 (18).

II. BEDÖMNING

1. Medlen från Vefsns kommun

De norska myndigheterna anmälde finansieringen av fitnesscentrumet till övervakningsmyndigheten i januari 2009. De lade därvid inte fram några argument för att finansieringen av fitnesscentrumet borde anses utgöra ett befintligt stöd, trots att anmälan omfattade en kopia av en stämningsansökan från ett förfarande inför en norsk domstol i vilken sökanden ganska utförligt anförde skäl för att finansieringen borde anses utgöra ett nytt stöd (19).

I beslutet om inledande av det formella granskningsförfarandet angav övervakningsmyndigheten att metoden för finansiering av fitnesscentrumet (täckande av det samlade underskottet för KIS via kommunens budget och allokering av intäkter från biljettförsäljning) fanns redan innan EES-avtalet trädde i kraft och att finansieringen på grundval av detta skulle kunna anses utgöra ett befintligt stöd i den mening som avses i artikel 1 b i i del II i protokoll 3 (20). Ändringar av befintligt stöd utgör emellertid nytt stöd, i enlighet med artikel 1 c i del II i protokoll 3.

I beslutet om inledande av förfarandet angav övervakningsmyndigheten att den inte hade fått tillräckligt utförliga uppgifter om finansieringen av de två utbyggnaderna av fitnesscentrumet och om ändringarna av systemet för allokering av intäkter från biljettförsäljning. Den konstaterade att det befintliga stödet på grund av dessa faktorer skulle ha kunnat omvandlas till ett nytt stöd i den mening som avses i artikel 1 c i del II i protokoll 3 (21).

I överensstämmelse med principerna i Europeiska unionens domstols rättspraxis (22) behandlade övervakningsmyndigheten de potentiella stödåtgärderna inom ramen för reglerna om nytt stöd.

Det går inte att komma ifrån att varje bedömning i ett beslut att inleda det formella granskningsförfarandet av huruvida en potentiell stödåtgärd utgör nytt stöd eller befintligt stöd endast är av preliminär karaktär. Även om övervakningsmyndigheten på basis av de uppgifter som är tillgängliga vid den berörda tidpunkten beslutar att inleda ett formellt granskningsförfarande på grundval av artikel 1.2 i del I i protokoll 3 kan den i ett beslut att avsluta det förfarandet dra slutsatsen att åtgärden (om det överhuvudtaget rör sig om statligt stöd) utgör ett befintligt stöd (23). Om det rör sig om ett befintligt stöd måste övervakningsmyndigheten följa det förfarande som rör befintliga stödordningar (24). I enlighet med detta skulle övervakningsmyndigheten i ett sådant fall vara tvungen att avsluta det formella granskningsförfarandet och att inleda det särskilda förfarande för befintligt stöd som anges i artiklarna 17–19 i del II i protokoll 3 (25). Enligt detta senare förfarande – och endast enligt det förfarandet – skulle övervakningsmyndigheten bedöma huruvida åtgärden utgör statligt stöd och, om så är fallet, huruvida den är förenlig med EES-avtalets funktion.

Såsom angivits i avsnitt I.2.2 inkom de norska myndigheterna med nya upplysningar om finansieringen och utbyggnaderna av fitnesscentrumet vid KIS.

Eftersom fitnesscentrumet inte finansierats som en separat verksamhet, kan finansieringen av det inte bedömas oberoende av finansieringen av KIS i sig. KIS har alltsedan idrottscentrumet inrättades på 1970-talet finansierats via användaravgifter och kommunens budget. Kommunen började inte ta ut avgifter från användarna av fitnesscentrumet förrän 1996, men tog redan från 1970-talet ut avgifter från användarna av andra delar av KIS, särskilt simbassängen. På grundval av detta konstaterar övervakningsmyndigheten att systemet för finansieringen av KIS i sig inte har ändrats.

Utbyggnaden av fitnesscentrumet under 1997–1999 och införskaffandet av ny utrustning till detta under den perioden var av mindre omfattning än de uppgifter som övervakningsmyndigheten ursprungligen tillhandahölls antydde. De norska myndigheterna klargjorde under det formella granskningsförfarandet att det lån på 5,8 miljoner norska kronor som kommunen tog upp (inte 10 miljoner som det uppgavs i beslutet om inledande av förfarandet) inte användes för utbyggnaden av och införskaffandet av ny utrustning till fitnesscentrumet. Utbyggnaden av och införskaffandet av ny utrustning till fitnesscentrumet under 1997–1999 var av relativt blygsam omfattning: byggarbetena och utrustningen kostade sammanlagt ca 870 000 norska kronor och finansierades via intäkter från användaravgifter.

Utbyggnaden och uppgraderingen av fitnesscentrumet under 2006–2007 var visserligen mer omfattande än utbyggnaden och uppgraderingen under 1997–1999 men projektet under 2006–2007 genomfördes bara för att faciliteterna skulle hålla samma standard som andra jämförbara fitnesscentrums faciliteter. Typen av verksamhet på fitnesscentrumet var densamma före och efter utbyggnaden. Faciliteterna anpassades bara för att följa utvecklingen i fitnesssektorn och tillgodose användarnas krav. Kommunen har med sitt fitnesscentrum vid KIS varit verksam på fitnesscentrummarknaden både före och efter ikraftträdandet av EES-avtalet. Den har vid ett par tillfällen utvidgat och uppgraderat fitnesscentrumet, men enbart för att kunna erbjuda användarna faciliteter som står i överensstämmelse med vad man kan vänta sig av ett fitnesscentrum. Finansieringssystemet (användaravgifter och kommunala medel) och det eftersträvade målet (att ge befolkningen tillgång till fitnessutrustning) har inte ändrats (26). Utvidgningarna och uppgraderingarna har inte gjort det möjligt för kommunen att gå in på nya marknader. I det avseendet skiljer sig det föreliggande ärendet från ärendet BBC Digital Curriculum (27). Det ärendet rörde ändringar av den befintliga stödordningen för BBC, det brittiska radio- och tevesändningsföretaget i allmänhetens tjänst. Kommissionen fann i sitt beslut i ärendet att ändringarna av den befintliga stödordningen innebar nytt stöd, eftersom de gjorde det möjligt för företaget att bedriva verksamhet som saknade en ”nära anknytning” till den befintliga stödordningen och att gå in på utvecklade marknader där de kommersiella aktörerna inte – eller endast i begränsad omfattning – hade varit exponerade för BBC som konkurrent (28).

På grundval av det som anges ovan drar övervakningsmyndigheten slutsatsen att finansieringen av fitnesscentrumet vid KIS med medel från Vefsns kommun i den utsträckning den innebär statligt stöd utgör en befintlig stödordning. I artikel 1.1 i del I i protokoll 3 föreskrivs ett särskilt förfarande för befintligt stöd. Enligt den bestämmelsen ska övervakningsmyndigheten i samarbete med Eftastaterna fortlöpande granska alla stödprogram som förekommer i dessa stater. Vidare ska den till Eftastaterna lämna förslag till lämpliga åtgärder som krävs med hänsyn till den pågående utvecklingen eller EES-avtalets funktion.

2. Medel från Nordlands fylkeskommun

Såsom angivits ovan har de norska myndigheterna klargjort att fitnesscentrumet vid KIS inte har fått några medel från Nordlands fylkeskommun. I enlighet med detta har det inte förekommit någon överföring av statliga medel från Nordlands fylkeskommun. Överföring av sådana medel är det första av fyra kumulativa kriterier som ska vara uppfyllda för att en åtgärd ska anses utgöra statligt stöd i den mening som avses i artikel 61.1 i EES-avtalet. På grundval av de nya upplysningarna från de norska myndigheterna drar övervakningsmyndigheten slutsatsen att fitnesscentrumet vid KIS i detta sammanhang inte har fått något statligt stöd i den mening som avses i artikel 61.1 i EES-avtalet i form av förmåner härrörande från statliga medel från Nordlands fylkeskommun.

3. Slutsats

Enligt de nya upplysningarna från de norska myndigheterna beviljade Nordlands fylkeskommun inte fitnesscentrumet vid KIS några ekonomiska förmåner under den period som omfattas av det formella granskningsförfarandet. På grundval av detta drar övervakningsmyndigheten slutsatsen att fitnesscentrumet vid KIS inte har fått något statligt stöd från Nordlands fylkeskommun under perioden i fråga.

Övervakningsmyndigheten drar också slutsatsen att medlen från Vefsns kommun i den utsträckning som dessa har bidragit till finansieringen av fitnesscentrumet vid KIS och utgör statligt stöd har beviljats inom ramen för en befintlig stödordning. Övervakningsmyndigheten har på grundval av bedömningen ovan beslutat att avsluta det formella granskningsförfarandet och att inleda förfarandet enligt artikel 1.1 och 1.2 i del I i protokoll 3 för granskning av befintliga stödordningar.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Det formella granskningsförfarandet rörande finansieringen av fitnesscentrumet vid Kippermoen Idrettssenter med medel från Nordlands fylkeskommun under den period som granskats saknar föremål och avslutas därför härmed.

Artikel 2

Det formella granskningsförfarandet rörande finansieringen av fitnesscentrumet vid Kippermoen Idrettssenter med medel från Vefsns kommun avslutas härmed.

Artikel 3

Detta beslut riktar sig till Konungariket Norge.

Artikel 4

Endast den engelska versionen är giltig.

Utfärdat i Bryssel den 1 juni 2011. På Eftas övervakningsmyndighet Per SANDERUD Ordförande Sabine MONAUNI-TÖMÖRDY Ledamot av kollegiet

(1) EUT C 184, 8.7.2010, s. 5, och EES-supplement nr 35, 8.7.2010, s. 1.

(2) Se fotnot 1.

(3) Tidigare beteckning: Norges Treningssenterforbund.

(4) Avsnitt I.2.2 i beslutet.

(5) E-postmeddelande av den 28 mars 2011 från de norska myndigheterna (diarienummer 592463).

(6) Avsnitten I.2.2 och II.1.3 i beslut nr 537/09/KOL.

(7) Skrivelse av den 23 februari 2010 från de norska myndigheterna (diarienummer 547864), s. 6.

(8) Skrivelse av den 23 februari 2010 från de norska myndigheterna (diarienummer 547864), s. 2, 6 och 8.

(9) Skrivelse av den 23 februari 2010 från de norska myndigheterna (diarienummer 547864), s. 7–9.

(10) Besluten 10/05 och 152/05 av Vefsns kommunstyre (bilaga 2 till skrivelsen av den 23 februari 2010 från de norska myndigheterna (diarienr 547864)).

(11) Skrivelse av den 23 februari 2010 från de norska myndigheterna (diarienummer 547864), s. 10.

(12) Skrivelse av den 9 september 2009 från de norska myndigheterna (diarienummer 529846), s. 2–4.

(13) Skrivelse av den 23 februari 2010 från de norska myndigheterna (diarienummer 547864), s. 12.

(14) Avsnitt II.1.1 i beslut nr 537/09/KOL.

(15) Skrivelse av den 23 februari 2010 från de norska myndigheterna (diarienummer 547864), s. 19–20.

(16) Se skrivelsen av den 9 november 2010 från övervakningsmyndigheten (diarienr 576711).

(17) Kommissionens förordning (EG) nr 1998/2006 av den 15 december 2006 om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i fördraget på stöd av mindre betydelse (EUT L 379, 28.12.2006, s. 5). Förordningen införlivad med EES-avtalet i punkt 1ea i bilaga XV till avtalet.

(18) Riktlinjerna finns på http://www.eftasurv.int/?1=1&showLinkID=15125&1=1

(19) Skrivelse av den 27 januari 2009 från de norska myndigheterna (diarienummer 506341), s. 40.

(20) Enligt artikel 1 b i i del II i protokoll 3 avses med befintligt stöd ”allt stöd som fanns innan EES- avtalet trädde i kraft i respektive Eftastat, det vill säga stödordningar och individuellt stöd som infördes före och som fortfarande är tillämpliga efter EES-avtalets ikraftträdande”.

(21) Avsnitt II.1.3 i beslut nr 537/09/KOL.

(22) Dom av den 10 maj 2005 i mål C-400/99, Italien mot kommissionen (REG 2005, s. I-3657).

(23) Dom av den 10 maj 2005 i mål C-400/99, Italien mot kommissionen (REG 2005, s. I-3657), punkterna 47, 54 och 55.

(24) Dom av den 27 november 2003 i mål T-190/00, Regionen Sicilien mot kommissionen (REG 2003, s. II-5015), punkt 48.

(25) Dom av den 30 juni 1992 i mål C-312/90, Spanien mot kommissionen (REG 1992, s. I-4117), punkterna 14–17, och dom av den 30 juni 1992 i mål C-47/91, Italien mot kommissionen (REG 1992, s. I-4145), punkterna 22–25.

(26) Se förslag till avgörande av generaladvokat Trabucchi föredraget den 4 december 1974 i mål 51/74, P.J. van der Hulst's Zonen mot Produktschap voor Siergewassen (REG 1975, s. 79).

(27) Kommissionens beslut i ärende N 37/2003 (Förenade kungariket), som finns på http://ec.europa.eu/eu_law/state_aids/comp-2003/n037-03.pdf

(28) Kommissionens beslut i ärende N 37/2003, punkt 36.