ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SV Europeiska unionens officiella tidning C 372/18

DOMSTOLENS BESLUT

av den 7 oktober 2013

i de förenade målen E-4/12 och E-5/12

Risdal Touring AS och Konkurrenten.no AS mot Eftas övervakningsmyndighet

(Ogiltighetstalan mot ett beslut av Eftas övervakningsmyndighet – Tillgång till handlingar – Upptagande till sakprövning – Anledning saknas att döma i saken)

(2013/C 372/07)

Domstolen fattade den 7 oktober 2013 beslut i de förenade målen E-4/12 och E-5/12, Risdal Touring AS och Konkurrenten.no AS mot Eftas övervakningsmyndighet, angående, i mål E-4/12 Risdal Touring, ogiltigförklaring av svarandens beslut, först delgivet den 5 april 2012 utan någon motivering, samt därefter delgivet den 4 maj 2012, med nekad offentlig tillgång till det fullständiga innehållet och specifika handlingar i ärende nr 70506, ett statsstödsärende, med hänvisning till reglerna för tillgång till handlingar som införts genom övervakningsmyndighetens beslut nr 407/08/KOL av den 27 juni 2008; och i mål E-5/12 Konkurrenten angående ogiltigförklaring av svarandens beslut, delgivet den 5 april 2012 utan någon motivering och med nekad offentlig tillgång till det fullständiga innehållet i ärende nr 60510, ett statsstödsärende, med hänvisning till reglerna för tillgång till handlingar som införts genom övervakningsmyndighetens beslut nr 407/08/KOL av den 27 juni 2008. Domstolen var sammansatt av Carl Baudenbacher, president och referent, Per Christiansen och Páll Hreinsson, domare.

Beslutet lyder:

I mål E-4/12, Risdal Touring AS mot Eftas övervakningsmyndighet: 1. Den del av talan som avser specifika handlingar avvisas. 2. För återstoden av talan saknas anledning att döma i sak. 3. Eftas övervakningsmyndighet ska bära sina egna rättegångskostnader och ersätta hälften av sökandens rättegångskostnader. 4. Sökanden ska bära hälften av sina kostnader.
Domstolens rådgivande yttrande

av den 8 juli 2003

i mål E-3/02: Paranova AS och Merck & Co., Inc. m.fl.

(2003/C 222/10)

Parallellimport - Artikel 7.2 i direktiv 89/104/EEG - Användning av färgade remsor som utstyrsel på parallellimportörens förpackning - Skälig grund

Domstolen avgav den 8 juli 2003 i mål E-3/02, Paranova AS och Merck & Co., Inc. m.fl. ett rådgivande yttrande i enlighet med punkt 4 i bilaga XVII i EES-avtalet. Yttrandet hade begärts av Norges Høyesterett avseende tolkningen av artikel 7.2 i rådets första direktiv 89/104/EEG av den 21 december 1988 om tillnärmningen av medlemsstaternas varumärkeslagar (EGT L 40, 11.2.1989, s. 1). Domstolen, sammansatt av Carl Baudenbacher (referent), president, Per Tresselt och Thorgeir Örlygsson, domare, avgjorde frågan enligt följande:

1. Sådan "skälig grund" som avses i artikel 7.2 i direktivet för att invända mot marknadsföring av ompaketerade farmaceutiska produkter kan anses tillämplig på förpackningar som försetts med färgade remsor längs kanterna, om detta skulle kunna skada varumärkets renommé. Huruvida så är fallet måste avgöras av nationell domstol med utgångspunkt i föreliggande omständigheter.

2. Frågan om "skälig grund" är tillämplig på färgade remsor som används i skriftlig presentation av produkten kan inte avgöras mekaniskt med EG-domstolens nödvändighetsprövning.
Domstolens dom

av den 14 juli 2000

i mål E-2/00 - Begäran om ett rådgivande yttrande från Oslo byrett i målet Allied Colloids med flera mot Norges regering, företrädd av Kommunal- og regionaldepartementet

Fri rörlighet för varor - direktiv om farliga ämnen beredningar - gemensamt yttrande från Gemensamma EES-kommittén

(Enligt artikel 27.5 i arbetsordningen är endast de engelska och norska texterna giltiga)

(2000/C 368/18)

I mål E-2/00 - Begäran till domstolen, i enlighet med artikel 34 i avtalet mellan Efta-staterna om upprättande av en övervakningsmyndighet och en domstol, från Oslo byrett om ett rådgivande yttrande i målet Allied Colloids med flera mot Norges regering, företrädd av Kommunal- og regionaldepartementet, om tolkningen av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt om följande lagar: den lag som åsyftas i kapitel XV.1 i bilaga II (rådets direktiv 67/548/EEG av den 27 juni 1967) om tillnärmning av lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen, med senare ändringar; den lag som åsyftas i kapitel XV.1 i bilaga II (rådets direktiv 88/379/EEG av den 7 juni 1988) om tillnärmning av lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen, med senare ändringar; den gemensamma förklaring som antogs av Gemensamma EES-kommittén vid dess sammanträde den 22 juni 1995 om kapitel XV i bilaga II i EES-avtalet rörande översynsbestämmelserna avseende farliga ämnen(1), särskilt bilaga II till den gemensamma förklaring om vissa undantag för Norge; samt den gemensamma förklaring som antogs av Gemensamma EES-kommittén vid dess sammanträden den 26 mars 1999 om kapitel XV i bilaga II i EES-avtalet rörande översynsbestämmelserna avseende farliga ämnen(2), särskilt bilaga II till den gemensamma förklaringen om vissa undantag för Norge - lämnade domstolen, sammansatt av Thór Vilhjálmsson (referent), president, Carl Baudenbacher och Per Tresselt (domare), samt Gunnar Selvik (justitiesekreterare), följande rådgivande yttrande den 14 juli 2000, vars lydelse är följande:

Den gemensamma förklaring som antogs av Gemensamma EES-kommittén vid dess sammanträde den 22 juni 1995 om kapitel XV i bilaga II i EES-avtalet rörande översynsbestämmelserna avseende farliga ämnen skall tolkas som att Norge ej har befogenhet att införa ett krav på märkning för polyakrylamid som cancerogent om det innehåller restmängder av akrylamid som är mindre än 0,1 % av den totala volymen.

Den gemensamma förklaring som antogs av Gemensamma EES-kommittén vid dess sammanträde den 26 mars 1999 om kapitel XV i bilaga II i EES-avtalet om bestämmelser på området farliga ämnen skall tolkas som att Norge ej har befogenhet att införa ett krav på märkning för polyakrylamid som cancerogent om det innehåller restmängder av akrylamid som är lika stor eller större än 0,01 % av den totala volymen.

(1) EGT C 6, 11.1.1996, s. 7.

(2) EGT C 185, 1.7.1999, s. 6.
BESLUT av den 22 augusti 1996 om officiella helgdagar för EFTA-domstolen i Luxemburg

EFTA-DOMSTOLEN HAR BESLUTAT FÖLJANDE

med beaktande av artikel 24.3 i arbetsordningen, enligt vilken domstolen skall iaktta de officiella helgdagar som gäller där den har sitt säte, och

med beaktande av artikel 76.2 i arbetsordningen, enligt vilken domstolen skall upprätta en förteckning över officiella helgdagar och kungöra den i EES-delen av och EES-supplementet till Europeiska gemenskapernas officiella tidning, och

med beaktande av följande:

På grund av att EFTA-domstolens säte flyttats från Genève, Schweiz, till staden Luxemburg, storhertigdömet Luxemburg, med verkan från och med den 1 september 1996, måste en ny förteckning över officiella helgdagar för EFTA domstolen fastställas som ersätter den som publicerades i EES-delen av Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 123 av den 23 maj 1996 och i EES-supplementet till Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 23 av den 23 maj 1996.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Så länge som domstolens säte förblir i Luxemburg kommer domstolen att vara stängd följande officiella helgdagar:

Nyårsdagen

Annandag påsk

1 maj

Kristi Himmelsfärdsdag

Annandag pingst

23 juni (Luxemburgs nationaldag)

24 juni, om 23 juni är en söndag

15 augusti (Marie himmelsfärd)

1 november (Allhelgonadagen)

25 december

26 december
DOMSTOLENS RÅDGIVANDE YTTRANDE av den 12 juni 1998 i mål E-8/97 (begäran om ett rådgivande yttrande från Oslo byrett): TV 1000 Sverige AB mot den norska regeringen, företrädd av Det kongelige kulturdepartement (1) (Rådets direktiv 89/552/EEG - Television utan gränser - pornografi) (Enligt artikel 27.5 i rättegångsreglerna är beslutet giltigt enbart på engelska och norska) (98/C 275/06)

I mål E-8/97 (begäran från Oslo byrett, Norge, om ett rådgivande yttrande i enlighet med artikel 34 i avtalet mellan Eftastaterna om upprättande av en övervakningsmyndighet och en domstol i målet som anhängiggjorts vid byretten mellan TV 1000 Sverige AB och den norska regeringen, företrädd av Det kongelige kulturdepartement, om tolkningen av rådets direktiv 89/552/EEG) avgav domstolen, sammansatt av ordföranden Bjørn Haug, domarna Thór Vilhjálmsson (referent) och Carl Baudenbacher och protokollföraren/justitiesekreteraren Asle Aarbakke, den 12 juni 1998 följande rådgivande yttrande, vars domslut lyder:

Enligt artikel 2.2 i rådets direktiv 89/552/EEG har de nationella myndigheterna i mottagarstaten rätt att i enlighet med landets värderingar och nationella lagstiftning avgöra vilka program som allvarligt kan skada den fysiska, mentala eller moraliska utvecklingen hos minderåriga på det sätt som anges i artikel 22.1 första meningen i direktivet.

Det undantag som anges i artikel 22.1 andra meningen gäller inte program "som allvarligt kan skada den fysiska, mentala eller moraliska utvecklingen hos minderåriga" enligt artikel 22.1 första meningen.

Alla de villkor som anges i artikel 2.2 a-d i direktivet måste vara uppfyllda för att mottagarstaten skall kunna begränsa återutsändning, varvid hänsyn måste tas till proportionalitetsprincipen och till att beslutet skall övervakas antingen av kommissionen aller av Eftas övervakningsmyndighet.

Kriterierna i artikel 2.2 a och artikel 2.2 b är åtskilda, varvid överträdelsens svårighetsgrad behandlas i a, medan det i b föreskrivs att rätt att interimistiskt inställa återutsändning uppstår när material som strider mot artikel 22 på det sätt anges i artikel 2.2 a har återutsänts vid tre tillfällen inom tolv månader.

(1) EGT C 20, 22.1.1998, s. 18.
ÄNDRINGAR TILL EFTA-DOMSTOLENS RÄTTEGÅNGSREGLER antagna den 9 januari 1995 (1*) (Endast den engelska texten är giltig)

EFTA-DOMSTOLEN

Som beaktar Avtalet om övergångsbestämmelser för en period efter vissa EFTA-staters anslutning till Europeiska unionen, som undertecknades i Bryssel den 28 september 1994, särskilt artikel 6 c,

Som beaktar att artikel 6 c i det avtalet uppmuntrar domstolen att förkorta processuella tidsfrister och att artikel 7 däri föreskriver att domstolen skall avsluta alla anhängiga ärenden inom sex månader efter anslutning.

ANTAR FÖLJANDE BESLUT:

Artikel 1

Ändringar

1. Artikel 64, första stycket, skall ersättas med följande:

"Skulle domstolen underlåta att fatta beslut vad gäller ett särskilt yrkande eller kostnader, kan part inom två veckor från delgivningen av domen begära att domstolen skall komplettera domen."

2. Artikel 89.1, första stycket, skall ersättas med följande:

"En ansökan om intervention måste göras inom en månad från kungörandet av det meddelande som anges i artikel 14.6. En ansökan enligt artikel 36, första stycket, i stadgan måste emellertid göras inom en månad efter den underrättelse som skall göras enligt artikel 20 i stadgan."

3. Artikel 91.1, tredje stycket, skall ersättas med följande:

"Om domen har kungjorts i EES-delen av och EES-supplementet till de Europeiska gemenskapernas officiella tidning, måste ansökan ha inkommit inom en månad från kungörelsen."

4. Artikel 92 skall ersättas med följande:

"En ansökan om resning (återbrytande av dom) skall göras inom en månad från det att sökanden erhöll kännedom om de förhållanden varpå ansökan grundas."

Artikel 2

Slutbestämmelser

1. Detta beslut skall tillämpas på ärenden som handläggs av domstolen enligt Avtalet om övergångsbestämmelser för en period efter vissa EFTA-staters anslutning till Europeiska unionen, inbegripet ärenden som omfattas av artikel 1.2, första stycket, i det avtalet.

2. Detta beslut träder i kraft med effekt från dagen för Österrikes, Finlands och Sveriges anslutning till Europeiska unionen, förutsatt att det ovannämnda Avtalet om övergångsbestämmelser träder i kraft. Det skall gälla för tidsfrister som börjar löpa efter ikraftträdandet av detta beslut.

3. Detta beslut, som äger giltighet på det engelska språket, skall kungöras i EES-delen av och EES-supplementet till de Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

4. Domstolen skall utarbeta officiella översättningar av dessa regler till finska, tyska, isländska, norska och svenska.

(1*) Rättegångsreglerna antogs av domstolen den 4 januari och den 1 februari 1994 och godkändes av EFTA-staterna.

FÖRKLARING

Domstolen kommer, i enskilda ärenden, att utöva de behörigheter som den tilldelats genom rättegångsreglerna för att föreskriva eller förkorta processuella tidsfrister, på ett sätt som tar vederbörlig hänsyn till de berörda parternas grundläggande processuella rättigheter liksom till det faktum att domstolens framtid i sin nuvarande form är begränsad i tiden, såsom de föreskrivs i Avtalet om övergångsbestämmelser för en period efter vissa EFTA-staters anslutning till Europeiska unionen.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 111 , 09/04/1998 s. 0021 - 0021



Förteckning över reglerade marknader som meddelats EFTA-ländernas ständiga kommitté enligt artikel 16 i rådets direktiv 93/22/EEG om investeringstjänster inom värdepappersområdet som ingår i punkt 30b i bilaga IX till EES-avtalet (98/C 111/10) ISLAND - Ver sbréfa ling Íslands (Islands fondbörs) LIECHTENSTEIN - NORGE - Oslos
21.

Utöver de kumulativa kriterierna i avsnitt 3.2.1, kommer kommissionen att med bifall notera om följande element föreslås av medlemsstaterna: a) Utformningen av projektet inbegriper kommissionen eller andra rättsliga organ till vilka kommissionen delegerat sina befogenheter, t.ex. Europeiska investeringsbanken och Europeiska investeringsfonden. b) Urvalet av projektet involverar kommissionen eller en eventuell annan rättslig enhet till vilken kommissionen delegerat sina befogenheter, under förutsättning att denna enhet agerar i detta syfte som genomförandestruktur. c) Projektets styrningsstruktur involverar kommissionen, eller en eventuell annan rättslig enhet till vilken kommissionen delegerat sina befogenheter, samt de deltagande medlemsstaterna. d) Projektet omfattar viktigt samarbete i fråga om antalet partner, deltagande av organisationer från olika sektorer eller deltagande av företag av olika storlek och, i synnerhet, samarbete mellan stora företag och små och medelstora företag, inbegripet nya företag, i olika medlemsstater och stödjer utvecklingen i mer missgynnade regioner. e) Projektet innefattar samfinansiering från en unionsfond (21) som står under direkt, indirekt eller delad förvaltning. f) Projektet inbegriper ett betydande bidrag från oberoende privata investerare (22). g) Projektet är inriktat på ett tydligt identifierat och betydande strategiskt beroende.
Adress där texten och all annan relevant information och/eller dokumentation om den allmänna trafikplikten kan erhållas

Den allmänna trafikplikt som offentliggjordes den 2 juni 2016 i Europeiska unionens officiella tidning C 195 och EES-supplementet nr 31 ska upphöra att gälla för de berörda flyglinjerna. Den allmänna trafikplikt som offentliggjordes den 4 juni 2020 i Europeiska unionens officiella tidning C 185 och EES-supplementet nr 37 ska upphöra att gälla för den berörda flyglinjen (Harstad/Narvik – Bodø (eller omvänt)). Den allmänna trafikplikt som offentliggjordes den 15 april 2021 i Europeiska unionens officiella tidning C 132 och EES-supplementet nr 27 ska upphöra att gälla för de berörda flyglinjerna (Stokmarknes – Bodø och Stokmarknes – Tromsø (eller omvänt)). Samferdselsdepartementet Finn dokument – regjeringen.no
Benämning (och/eller de potentiella stödmottagarnas namn)

:
(222)

Den befintliga stödordning som tillämpas i Aust-Agder har säkerställt tillhandahållandet av lokal busslinjetrafik och skolbusstransporttjänster i Aust-Agder sedan innan EES-avtalet trädde i kraft i Norge den 1 januari 1994. Tjänsterna tillhandahålls av följande operatörer: Birkeland Busser AS, Frolandsruta Frode Oland, Høyvågruta AS, Nettbuss Sør AS, RTB, L/L Setesdal Bilruter och Telemark Bilruter. Från 2009, och efter sammanslagningen av Nettbuss Sør AS med Høyvågruta AS och RTB, återstod fem operatörer för att utföra de transporttjänster som avtalats med Aust-Agder. Koncessionsavtalet med Nettbuss Sør AS löpte ut den 31 december 2014. För närvarande finns det bara fyra transportföretag kvar som tillhandahåller de aktuella tjänsterna inom ramen för den befintliga stödordningen. Deras koncessionsavtal löper ut den 31 december 2016.
(59)

När naturgas (eller råolja) upptäcks är tillståndshavarna, om de beslutar att utveckla fältet, skyldiga att lämna in en utbyggnads- och driftsplan för fältet till Olje- og energidepartementet för godkännande. I tabellen nedan anges de fält på den norska kontinentalsockeln som huvudsakligen producerar naturgas (41) och för vilka en utbyggnads- och driftsplan har lämnats in och godkänts under de senaste fem åren: År Beskrivning (Fältets namn och tillstånd) Tilldelat 2008 Yttergryta, PL062 Statoil Petroleum Total E&P Norge Petoro AS Eni Norge 2008 Troll redevelopment, PL054, PL085, PL085C Petoro AS Statoil Petroleum Norske Shell Total E&P Norge ConocoPhillips 2009 Oselvar, PL274 DONG E&P Norge Bayerngas Norge Noreco Norway 2010 Trym, PL147 Bayerngas Norge DONG E&P Norge 2010 Gudrun, PL025 Statoil Petroleum GDF SUEZ E&P Norge 2010 Marulk, PL122 Statoil Petroleum DONG E&P Norge Eni Norge 2010 Gaupe, PL292 BG Norge Lundin Norway 2011 Valemon, PL050, PL050B, PL050C, PL050D, PL193B, PL193D Statoil Petroleum Petoro AS Centrica Resources Norge Enterprise Oil Norge 2011 Visund, Sør, PL120 Statoil Petroleum Petoro AS ConocoPhillips Total E&P Norge 2012 Åsgard subsea compression Petoro AS Statoil Petroleum Eni Norge Total E&P Norge ExxonMobil E&P Norway 2011 Atla, PL102C Total E&P Norge Petoro AS Centrica Resources Norge Det norske oljeselskap 2012 Martin Linge, PL040, PL043 Total E&P Norge Petoro AS Statoil Petroleum
Nationell rättslig grund (hänvisning till landets officiella kungörelseorgan)

Den nationella rättsliga grunden för stödåtgärder som förvaltas av Enova SF utgörs av följande rättskällor: — Den årliga statsbudgeten, i vilken energipolitiken fastställs och budgeten för det kommande året läggs fram. — Parlamentets beslut av den 5 april 2001 (1) på grundval av olje- och energidepartementets proposition av den 21 december 2000 (2). Parlamentets beslut om ändring av energilagen av den 29 juni 1990 nr 50 (Energiloven). — Avtalet mellan departementet och Enova. I den senaste versionen av avtalet fastställs målen för Enova SF:s förvaltning av Energifonden under perioden 1 juni 2008–31 december 2011. — Förordning (EG) nr 1377/2001 av den 10 december 2001 om påslaget på eldistributionsavgiften (Forskrift om innbetaling av påslag på nettariffen til Energifondet). Genom en förordning om Energifonden (Vedteker for energifondet) placeras Energifonden under olje- och energidepartementet och det föreskrivs att Enova ska förvalta fonden.
31.

Enligt formulär C skall de klagande ge in omfattande upplysningar avseende deras klagomål. De skall också tillhandahålla kopior av relevanta bevishandlingar som rimligen är tillgängliga för dem och i största möjliga utsträckning ange var Eftas övervakningsmyndighet kan få tag på relevanta upplysningar och handlingar som klagandena inte har tillgång till. I vissa fall får övervakningsmyndigheten bevilja undantag från skyldigheten att lämna in uppgifter i samband med delar av de uppgifter som krävs enligt formulär C (artikel 5.1 i kapitel III). Enligt övervakningsmyndighetens mening kan denna möjlighet ha särskild betydelse när det gäller att underlätta för konsumentorganisationer att lämna in klagomål när de, i samband med ett i övrigt välgrundat klagomål, inte har tillgång till vissa uppgifter från de företag som klagomålet avser.
96.

Så länge som ett företag dominerar en hel EES-stat spelar det normalt ingen roll om det särskilda missbruk som utövas av det dominerande företaget endast omfattar en del av dess territorium eller påverkar vissa köpare inom det nationella territoriet. Ett dominerande företag kan signifikant hämma handeln genom att använda sig av ett missbrukande beteende inom de områden eller gentemot de kunder som det är mest sannolikt att konkurrenter från andra EES-stater kan komma att rikta in sig på. Detta kan exempelvis vara fallet om en särskild distributionskanal utgör ett särskilt viktigt sätt att skaffa tillträde till breda kundgrupper. Om tillträdet till denna distributionskanal hindras kan detta ha betydande påverkan på handeln mellan EES-stater. Vid bedömningen av huruvida denna påverkan är märkbar måste det även beaktas att redan det faktum att det finns ett företag som dominerar en hel EES-stat sannolikt kommer att göra det svårare att komma in på marknaden. Alla typer av missbruk som gör det svårare att komma in på den nationella marknaden måste därför anses påverka handeln märkbart. Kombinationen av det dominerande företagets ställning på marknaden och dess konkurrensbegränsande beteende ger en indikation om att sådant missbruk genom själva sin art har en märkbar effekt på handeln. Om missbruket emellertid endast är av lokal natur eller om det bara omfattar en obetydlig del av det dominerande företagets försäljning inom den berörda EES-staten, är det möjligt att handeln inte påverkas i märkbar omfattning.
29.

Kapitel II ger nationella konkurrensmyndigheter möjlighet att begära bistånd från andra nationella konkurrensmyndigheter, som kan samla in uppgifter på de förstnämndas vägnar. En nationell konkurrensmyndighet kan också be en annan nationell konkurrensmyndighet att utföra utredningsåtgärder på dess vägnar. Artikel 12 i kapitel II ger den tillfrågade nationella konkurrensmyndigheten rätt att översända uppgifter som den har samlat in till den begärande nationella konkurrensmyndigheten. Allt utbyte mellan de nationella konkurrensmyndigheterna och den begärande nationella konkurrensmyndighetens användning av uppgifterna för bevisändamål skall ske i enlighet med artikel 12 i kapitel II. När en nationell konkurrensmyndighet handlar på en annan nationell konkurrensmyndighets vägnar, sker detta enligt de förfaranden och med de utredningsbefogenheter som gäller i det egna landet.
Godkännande av statligt stöd enligt artikel 61 i EES-avtalet och artikel 1.3 i del I i protokoll 3 till övervakningsavtalet

EFTA:s övervakningsmyndighet har beslutat att det anmälda stödet inte utgör något statligt stöd i den mening som avses i artikel 61.1 i EES-avtalet

(2004/C 76/05)

Dag för antagande: 18 december 2003

EFTA-stat: Norge

Stöd nr: SAM 030.03010

Titel: Föreslagna åtgärder till stöd för inrättandet av privata daghem på kommunala tomter genom subventionerade hyror i Oslo

Syfte: Att stödja inrättandet av privata daghem genom hyressubventioner till privata daghem på tomter som ägs av Oslo kommun

Rättslig grund: Paragraf 1 i fastighetslagen och Oslo kommuns riktlinjer av den 27 november 2002

Budget/varaktighet: Uppskattat stöd per tomt: 120000 norska kronor om året. Hyreskontrakt på högst 30 år

Den autentiska beslutstext från vilken alla konfidentiella uppgifter hämtats finns på följande adress:

http://www.eftasurv.int/ fieldsofwork/fieldstateaid/ stateaidregistry/