Uppmaning enligt artikel 1.2 i del 1 av protokoll 3 till övervakningsavtalet att inkomma med synpunkter på ett statligt stöd i form av befrielse från dokumentavgifter och registreringsavgifter i samband med skapandet av det norska bolaget Entra Eiendom AS (nedan kallat Entra)

(2004/C 319/07)

Eftas övervakningsmyndighet har genom beslut 132/04/COL av den 16 juni 2004, som återges på det giltiga språket på de sidor som följer på denna sammanfattning, inlett ett förfarande enligt artikel 1.2 i del I av protokoll 3 till avtalet mellan EFTA-staterna om upprättande av en övervakningsmyndighet och en domstol (övervakningsavtalet). Norges regering har underrättats genom en kopia av beslutet.

Eftas övervakningsmyndighet uppmanar härmed övriga Eftastater, EU:s medlemsstater samt andra berörda parter att inom en månad från den dag då detta meddelande offentliggörs inkomma med synpunkter på åtgärden i fråga till

Synpunkterna kommer att meddelas Norges regering. Den tredje part som inkommer med synpunkter kan skriftligen begära konfidentiell behandling av sin identitet, med angivande av skälen för begäran.

SAMMANFATTNING

Förfarande

Eftas övervakningsmyndighet begärde den 22 maj 2002 information från Norges regering om ett påstått statligt stöd till förmån för fastighetsbolaget Entra Eiendom AS. En skriftväxling följde därefter mellan Norges regering och övervakningsmyndigheten.

Beskrivning av stödåtgärden

Norges regering informerade den 4 juni 1999 Stortinget om omorganisationen av Statsbygg, dvs. det offentliga bygg- och egendomsdirektoratet, och om skapandet av aktiebolaget Entra.

Egendom, kapital och personal (tillgångar och fordringar) överfördes med verkan från och med den 1 juli 2000 från staten till Entra i utbyte mot andelar i bolaget. Äganderätten till egendomarna överfördes från norska staten till Entra och registrerades i Entras namn. Bolaget ägs till 100 % av norska staten. Bolaget äger cirka 120 fastigheter, vilket motsvarar 880 000 m2.

Alla fastigheter i Norge finns registrerade i ett fastighetsregister, som inrättats i enlighet med lag nr 2 om registrering av fastigheter (Lov om tinglysing) av den 7 juni 1935. Enligt §7 första stycket i lag nr 59 om dokumentavgift (Lov om dokumentavgift) från 1975 skall en dokumentavgift tas ut när en överföring av äganderätten till en egendom registreras. I enlighet med lag nr 86 om domstolsavgifter (Lov om rettsgebyr) från 1982 skall en avgift tas ut för registrering av ägarbyten.

I den rättsakt som förelades Stortinget den 4 juni 1999 angavs att omregistreringen i fastighetsregistret och andra offentliga register skulle göras i form av ett namnbyte. Entra behövde därför inte betala några dokument- och registreringsavgifter. Norges regering anser att ett sådant förfarande är i linje med tidigare omorganisationer av statliga enheter.

Enligt de uppgifter som lämnats in skulle avgifterna för överföringen av äganderätten till Entra uppgå till cirka 80,6 miljoner norska kronor (cirka 10,4 miljoner euro).

Bedömning

Entra har befriats från dokument- och registreringsavgifter genom att det antagits särskilda bestämmelser. Övervakningsmyndigheten anser att detta innebär att företaget beviljats en ekonomisk fördel. Det finns inga andra bestämmelser i norsk lag som säger att transaktioner av detta slag skulle vara undantagna från den allmänna regeln att dokument- och registreringsavgifter skall tas ut när en överföring av äganderätten till en egendom registreras.

Norges regering hävdar att åtgärden inte innebär en ekonomisk fördel av samma slag som det skulle ha varit om det hade varit fråga om ett privat företag i samma situation. Inom en stödordning definieras statligt stöd som stöd som gynnar vissa företag framför andra företag som i förhållande till syftet med stödet befinner sig i samma faktiska och juridiska situation som företaget som får stöd. Övervakningsmyndigheten håller inte med om att artikel 61.1 i EES-avtalet inte skulle vara tillämplig på den aktuella befrielsen från dokument- och registreringsavgifter bara för att det inte är fråga om ett privat företag.

Norges regering hävdar vidare att befrielsen från dokument- och registreringsavgifter inte innebär någon fördel då bolagets kapitalstruktur, soliditet och totala värde enligt den ingående balansräkningen förblir oförändrade. Övervakningsmyndighetens preliminära åsikt är emellertid att dokument- och registreringsavgifterna utgör en fordran på företaget, varför befrielse från denna fordran är en fördel för företaget av det slag som avses i artikel 61.1 i EES-avtalet. Det är inte möjligt att bortse från en sådan fördel på grundval av hur balansräkningen upprättats.

Övervakningsmyndigheten anser dessutom att bortfallet av skatteintäkter är likvärdigt med förbrukning av statliga medel i form av skatteutgifter.

Enligt de norska myndigheterna är det fråga om en allmän åtgärd som inte omfattas av artikel 61.1. Övervakningsmyndigheten påpekar att skatteåtgärder som är öppna för alla företag inom en Eftastat i princip är att betrakta som allmänna åtgärder. Att vissa åtgärder är av selektiv art måste inte nödvändigtvis innebära att de skall betraktas som statligt stöd. Så är fallet om de kan motiveras ekonomiskt med att de är nödvändiga eller ändamålsenliga för ett effektivt skattesystem. Enligt övervakningsmyndigheten finns det heller inget i gällande lagstiftning och praxis beträffande punktskatter som gör att det skulle vara möjligt att anse att Entra när det gäller dokument- och registreringsavgifter skall betraktas som en eller flera delar av Statsbygg. Åtgärden måste därför betraktas som selektiv i den mening som avses i artikel 61.1.

Övervakningsmyndigheten noterar också att företaget är verksamt i hela Norge på en marknad som dessutom är öppen för aktörer från andra EES-stater. Åtgärden påverkar eller hotar således att påverka konkurrensen och handeln mellan de avtalsslutande parterna.

Sammanfattning

Mot bakgrund av ovanstående hyser övervakningsmyndigheten tvivel om att den aktuella åtgärden, dvs. befrielse från dokument- och registreringsavgifter i samband med skapandet av bolaget Entra Eiendom AS, inte är förenlig med EES-avtalets funktion. Övervakningsmyndigheten måste därför inleda det formella undersökningsförfarande som anges i artikel 1.2 i del I av protokoll 3 till övervakningsavtalet.

EFTA SURVEILLANCE AUTHORITY DECISION

No 132/04/COL

of 16 June 2004

to initiate the procedure provided for in Article 1 (2) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement with regard to the exemptions from document duties and registration fees provided for in the establishment of Entra Eiendom as

(NORWAY)

THE EFTA SURVEILLANCE AUTHORITY,

Having regard to the Agreement on the European Economic Area (1), in particular to Articles 61 to 63 and Protocol 26 thereof,

Having regard to the Agreement between the EFTA States on the establishment of a Surveillance Authority and a Court of Justice (2), in particular to Article 24 and Article 1 in Part I of Protocol 3 thereof,

Having regard to the Authority's Guidelines (3) on the application and interpretation of Articles 61 and 62 of the EEA Agreement,

Whereas:

I. FACTS

1. PROCEDURES AND CORRESPONDENCE

2. THE ESTABLISHMENT OF ENTRA

3. THE NORWEGIAN LEGISLATION AND PRACTICE CONCERNING DOCUMENT DUTIES AND REGISTRATION FEES ON THE REGISTRATION OF TRANSFER OF REAL ESTATE PROPERTY IN CONNECTION WITH REORGANISATION OF UNDERTAKINGS

3.1. Introduction

3.2. Exemptions based on the Registration Act construed in the light of the company legislation

3.3. Exemptions based on special legislation

3.4. Methods used to avoid excise duties

4. THE NORWEGIAN GOVERNMENT'S ASSESSMENT OF WHETHER THE EXEMPTION OF DOCUMENT DUTIES AND REGISTRATION FEES IS IN COMPLIANCE WITH THE STATE AID PROVISIONS OF THE EEA AGREEMENT

4.1. Assessment in connection with the establishment of Entra

4.2. Arguments in the correspondence with the Authority

By letter dated 4 June 2003, the Ministry of Trade and Industry submitted additional information and arguments concerning i.a. the so called continuity principle, clarification concerning the measures used by private undertakings, why the non-payment does not constitute an advantage, information on the current law with regard to mergers and de-mergers and on exemption from the duty to pay registration fees. The Ministry reiterates the arguments in the letter dated 7 November 2002 as to why the non-payment does not constitute an advantage for Entra. In addition, the Ministry argues that the exemption is a general measure, which does not constitute state aid within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement. Point 9, Conclusion, of the letter dated 4 June 2003, reads:

”The common system regarding registration fee and document duty is that the continuity principle determines if conversion processes, both public and private, may be done as a name change in relation to inter alia the rules on registration fee and document duty. The purpose of the continuity principle is to facilitate the implementation of mergers, de-mergers and restructurings, which is regarded as socio-economically desirable. The special legislation and the reimbursement of accrued document duty resulting from the reorganisation of hydropower/ electricity companies are a result of the same considerations. Thus, the practice is a general measure, which according to well-established case law does not constitute State aid within the meaning of Article 61 of the EEA Agreement.”

II. APPRECIATION

1. The existence of State aid

Article 61(1) of the EEA Agreement reads as follows:

”Save as otherwise provided in this Agreement, any aid granted by EC Member States, EFTA States or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Contracting Parties, be incompatible with the functioning of this Agreement.”

To be considered as state aid under Article 61(1) of the EEA Agreement, a tax measure must fulfil the following four criteria:

1. The measure must confer the beneficiaries an advantage that reduces the costs they normally bear in the course of the business.

2. The advantage must be granted by the State or through State resources.

3. The measure must be specific or selective in that it favours ”certain undertakings or the production of certain goods”.

4. The measure must affect competition and trade between the Contracting Parties.

Condition 1: The measure must confer on the beneficiaries an advantage that reduces the costs they normally bear in the course of the business.

Condition 2: The advantage must be granted by the State or through State resources.

Condition 3: The measure must be specific or selective in that it favours ”certain undertakings or the production of certain goods”.

Firstly, the Authority makes reference to Chapter 17B.3.1 of the Authority's State Aid Guidelines on direct business taxation concerning the specificity or selectivity of tax measures, which reads:

”Tax measures, which are open to all economic agents operating within the EFTA State, are in principle general measures. They must be effectively open to all firms on an equal access basis, and they may not de facto be reduced in scope through, for example, the discretional power of the State to grant them or through other factors that restrict their practical effect.”

According to the case law of the Court of Justice, it is possible to draw a distinction between:

— differentiated treatment that results from the application, to specific situations, of the same principles as those underlying the ordinary rules (no aid)

— differentiated treatment, which, favouring certain undertakings, departs from the internal logic of the ordinary rules (aid) (19).

Condition 4: The measure must affect or threaten to affect competition and trade between the Contracting Parties.

2. Compatibility of the aid

3. The character of the aid

4. Conclusion

HAS ADOPTED THIS DECISION:

1. The Authority has decided to open the formal investigation procedure provided for in Article 1(2) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement with regard to the exemptions from document duties and registration fees provided for in the establishment of Entra Eiendom AS.

2. The Norwegian Government is invited, pursuant to Article 6 in Part II of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement, to submit its comments on the opening of the formal investigation procedure within two months from notification of this decision.

3. The Norwegian Government shall be informed by means of a letter containing a copy of this decision.

4. The EC Commission shall be informed, in accordance with Protocol 27(d) of the EEA Agreement, by means of a copy of this decision.

5. Other EFTA States, EC Member States, and interested parties shall be informed by the publishing of this decision in its authentic language version, accompanied by a meaningful summary in languages other than the authentic language version, in the EEA Section of the Official Journal of the European Communities and the EEA Supplement thereto, inviting them to submit comments within one month from the date of the publication.

6. This decision is authentic in the English language.