ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Begäran om ett rådgivande yttrande från EFTA-domstolen enligt beslut av Héra ssdómur Reykjavíkur (Reykjaviks tingsrätt) av den 17 april 1998 i målet Isländska handelsförbundet (Samtók verslunarinnar - Félag íslenskra stórkaupmanna, FÍS) mot isländska regeringen och nämnden för läkemedelsprissättning (Lyfjaver ssnefnd) (Mål E-2/98) (98/C 268/10)

Héra ssdómur Reykjavíkur, Island, har i ett beslut av den 17 april 1998, som inkom till EFTA-domstolens kansli den 22 april 1998, begärt ett rådgivande yttrande i målet Isländska handelsförbundet (Samtók verslunarinnar - Félag íslenskra stórkaupmanna, FÍS) mot isländska regeringen och nämnden för läkemedelsprissättning (Lyfjaver ssnefnd) beträffande följande frågor:

1a) Äger rådets direktiv 89/105/EEG, särskilt artiklarna 2 och 3, tillämpning om en ansvarig myndighet med befogenhet att godkänna högsta tillåtna pris på läkemedel på eget initiativ - i syfte att anpassa de priser som allmänheten betalar för läkemedel till nivån i grannländerna och minska statens utgifter för läkemedel - beslutar att sänka grossistpriserna med 2,65 % för alla receptbelagda läkemedel, när försäljning är tillåten först sedan den ansvariga myndigheten har godkänt priset på produkten och priset får höjas först sedan medgivande erhållits från den ansvariga myndigheten samt priset överstiger 3 000 isländska kronor?

b) Är ett sådant ensidigt beslut av en ansvarig myndighet förenligt med rådets direktiv 89/105/EEG?

c) Påverkas svaret av om det är möjligt att ansöka om prishöjningar på enskilda produkter trots det allmänna beslutet om att sänka grossistpriserna?

2a) Skall artikel 2.2 i direktiv 89/105/EEG förstås så, att ett ensidigt beslut av en ansvarig myndighet såsom det som nämns i fråga 1, innebär att myndigheten inte medger försäljning av ett läkemedel till ett visst pris?

b) Om så är fallet och det är möjligt att ansöka om prishöjningar på enskilda produkter trots det allmänna beslutet att sänka grossistpriserna, påverkar detta bestämmelserna den ansvariga myndighetens motivering av beslutet och om information om återförsäljarens möjlighet till rättslig prövning av beslutet samt tidsfrister för
Begäran från Héra ssdómur Reykjavíkur (Reykjavíks tingsrätt) om ett rådgivande yttrande i målet Erla María Sveinbjörnsdóttir mot isländska staten, beslut i Héra ssdómur Reykjavíkur av den 12 november 1997 (Mål E-9/97) (98/C 84/05)

Héra ssdómur Reykjavíkur har i ett beslut av den 12 november 1997, som inkom till EFTA-domstolens kansli den 18 november 1997, begärt ett rådgivande yttrande i målet Erla María Sveinbjörnsdóttir mot isländska staten beträffande följande frågor:

1. Skall den akt som omtalas i punkt 24 i bilaga XVIII till EES-avtalet (rådets direktiv 80/987/EEG av den 20 oktober 1980, ändrat genom rådets direktiv 87/164/EEG av den 2 mars 1987), särskilt artiklarna 1.2 och 10 i direktivet, tolkas så att en anställd i ett företag på obestånd enligt nationell lagstiftning kan förvägras utbetalning av löneanspråk ur den statliga lönegarantifonden på grund av släktskap med en ägare till 40 % av andelarna i detta företag? I det aktuella fallet rör det sig om släktskap på sidolinjen, dvs. syskon.

2. Om svaret på fråga 1 innebär att en anställd inte får förvägras utbetalning av löneanspråk, är staten då ansvarig inför den anställde för att inte ha anpassat nationell lagstiftning i samband med ratificeringen av EES-avtalet, så att den anställde har laglig rätt till utbetalning av
SV Europeiska unionens officiella tidning C 130/4

DOMSTOLENS BESLUT

av den 22 december 2017

i mål E-1/17

Konkurrenten.no AS mot Eftas övervakningsmyndighet

(Rättegångshinder som inte kan avhjälpas – Statligt stöd – Beslut om att avsluta det formella granskningsförfarandet)

(2018/C 130/04)

Den 22 december 2017 meddelade domstolen dom i mål E-1/17, Konkurrenten.no AS mot Eftas övervakningsmyndighet. Talan enligt artikel 36 andra stycket i avtalet mellan Eftastaterna om upprättande av en övervakningsmyndighet och en domstol gällde ogiltigförklaring av Eftas övervakningsmyndighets beslut nr 179/15/KOL av den 7 maj 2015 om avslutande av det formella granskningsförfarandet avseende statligt stöd som beviljats Nettbuss Sør AS, vilket offentliggjordes i EES-supplement nr 59/1 till Europeiska unionens officiella tidning den 27 oktober 2016. Domstolen var sammansatt av Carl Baudenbacher, president, Per Christiansen (referent) och Páll Hreinsson, domare. Domslutet lyder:

1. Talan avvisas.

2. Konkurrenten.no AS ska bära sina rättegångskostnader och dem för övervakningsmyndigheten, Aust-Agder fylke och Nettbuss AS.
1.

En genomsnittlig veckoarbetstid på 84 timmar på ett behandlingshem är förenlig med artikel 6 i direktiv 2003/88/EG, under de förhållanden som anges i artikel 22.1 a, under förutsättning att den enskilde arbetstagaren uttryckligen och frivilligt har samtyckt till att utföra sådant arbete och att de allmänna principerna för arbetstagarnas hälsa och säkerhet iakttas. Detta innebär att den nationella lagstiftaren måste beakta arbetstagarnas fysiska och psykiska välbefinnande, när en EES-stat använder den möjlighet som ges i artikel 22.1 i direktivet. Sådana arbetstidsvillkor är dock förenliga med artiklarna 3 och 5 i direktivet endast om villkoren för avvikelser i artikel 17.2 jämförd med artikel 17.3 c i uppfylls.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 118/33

DOMSTOLENS DOM

av den 11 december 2012

i mål E-2/12

HOB-vín ehf. mot The State Alcohol and Tobacco Company of Iceland (ÁTVR)

(Varors fria rörlighet – direktiv 2000/13/EG – produkttäckning – märkning av livsmedel – vilseledande märkning – bristande anmälan till tillsynsmyndigheten om en nationell åtgärd – motivering – statens ansvar)

2013/C 118/09

I mål E-2/12 hob-vín ehf. mot The State Alcohol and Tobacco Company of Iceland (ÁTVR) – begäran till domstolen enligt artikel 34 i avtalet mellan Eftaländerna om upprättande av en övervakningsmyndighet och en domstol från Héraðsdómur Reykjavíkur (Reykjavik tingsrätt) om förenlighet med EES-avtalet av nationella bestämmelser enligt vilka statliga monopol för detaljhandel med alkohol på vissa villkor får vägra att godkänna försäljning av alkoholhaltiga drycker som lagligen tillverkas och saluförs i en annan EES-stat. Domstolen, bestående av ordförande Carl Baudenbacher, Per Christiansen (referent) och Páll Hreinsson, domare, gav sin dom den 11 december 2012. Domslutet lyder:

1. Artikel 18 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/13/EG av den 20 mars 2000 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om märkning och presentation av livsmedel samt om reklam för livsmedel hindrar en sådan bestämmelse som artikel 5.10 i produkturvalsreglerna enligt vilken ÁTVR avvisar försäljning av alkoholhaltiga drycker som lagligen tillverkas och saluförs i en annan EES-stat på grund av att dryckernas förpackningar eller etiketter innehåller värdeladdade eller irrelevanta uppgifter. Det saknar betydelse om produkturvalsreglerna gäller på samma sätt för både inhemska och utländska produkter.

2. En nationell bestämmelse som artikel 8 i den isländska förordningen nr 828/2005 om kommersiell produktion, import och grossistförsäljning av alkohol, som förutsätter att det på förpackningar för drycker som innehåller mer än 1,2 volymprocent alkohol, anges på annat sätt än genom uppgift om den faktiska alkoholhalten i volymprocent, att innehållet är alkoholhaltigt, kan inte anses vara giltig och får inte medföra bördor för enskilda och ekonomiska aktörer om den har antagits utan beaktande av det förfarande som föreskrivs i artikel 19 i direktiv 2000/13/EG.
Beslut av domstolens president av den 21 maj 2002



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 177 , 25/07/2002 s. 0007 - 0007



Beslut av domstolens president av den 21 maj 2002 (2002/C 177/06) I mål E-8/01, Gunnar Amundsen AS med flera mot Vectura AS, angående frågan om artikel 54 i EES-avtalet har överträtts samt ett yrkande om skadestånd till följd av överträdelsen, fattade domstolens president den 21 maj 2002 följande beslut: Mål E-8/01 skall avföras från dagboken.
Domstolens rådgivande yttrande

av den 14 juni 2001

i mål E-7/00 (begäran om ett rådgivande yttrande enligt beslut av Héraðsdómur Reykjavíkur i målet Halla Helgadóttir mot Daníel Hjaltason och Iceland Insurance Company Ltd)

Fordonsförsäkringsdirektiv - Schablonersättning - Ersättning till skadelidande

(Enligt artikel 27.5 i rättegångsreglerna är endast de engelska och isländska texterna giltiga)

(2001/C 237/08)

Domstolen avgav den 14 juni 2001 i mål E-7/00 ett rådgivande yttrande i enlighet med artikel 34 i avtalet mellan Efta-staterna om upprättande av en övervakningsmyndighet och en domstol. Yttrandet hade begärts av Héraðsdómur Reykjavíkur (Reykjavik tingsrätt) i målet Halla Helgadóttir mot Daníel Hjaltason och Iceland Insurance Company Ltd och avser tolkningen av EES-avtalet, närmare bestämt rättsakter som det hänvisas till i bilaga IX punkt 8 (rådets direktiv 72/166/EEG av den 24 april 1972 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om ansvarsförsäkring för motorfordon och kontroll av att försäkringsplikten fullgörs beträffande sådan ansvarighet), punkt 9 (rådets andra direktiv 84/5/EEG av den 30 december 1983 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om ansvarsförsäkring för motorfordon) och punkt 10 (rådets tredje direktiv 90/232/EEG av den 14 maj 1990 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om ansvarsförsäkring för motorfordon). Domstolen, sammansatt av Thór Vilhjálmsson, president, Carl Baudenbacher (referent) och Per Tresselt, domare, samt Gunnar Selvik, justitiesekreterare, avgjorde frågan enligt följande:

1. Domstolen finner att lagstiftning, där ersättningen till skadelidande från ansvarsförsäkringen för motorfordon fastställs i enlighet med nationella skadeståndsregler om schablonersättning för ideell skada (invaliditet), oavsett om det rör sig om en schablon för bestående invaliditet (arbetsoförmåga), i fall där de skadelidande när olyckan inträffar använder sin förvärvsförmåga på ett sätt om inbringar liten eller ingen förvärvsinkomst, är förenlig med EES-rätten, närmare bestämt med rådets direktiv 72/166/EEG av den 24 april 1972 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om ansvarsförsäkring för motorfordon och kontroll av att försäkringsplikten fullgörs beträffande sådan ansvarighet, rådets andra direktiv 84/5/EEG av den 30 december 1983 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om ansvarsförsäkring för motorfordon och rådets tredje direktiv 90/232/EEG av den 14 maj 1990 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om ansvarsförsäkring för motorfordon.

2. De ovannämnda fordonsförsäkringsdirektiven innehåller inga särskilda krav på en lägsta ersättning till skadelidande som befinner sig i en situation som avses i första frågan.

3. De avtalsslutande parterna får själva avgöra om och i vilken utsträckning ersättningen från obligatorisk ansvarsförsäkring enligt direktiven skall jämkas med hänvisning till att den skadelidande kan få ersättning från andra källor.
DOMSTOLENS RÅDGIVANDE YTTRANDE av den 24 november 1998 i mål E-1/98 (begäran om ett rådgivande yttrande från Borgarting lagmannsrett i målet norska regeringen, företrädd av Det kongelige sosial- og helsedepartement, mot Astra Norge AS) (1) (Varors fria rörlighet - Upphovsrätt - Förtäckt begränsning av handeln) (Enligt artikel 27.5 i rättegångsreglerna är beslutet giltigt på engelska och norska) (1999/C 44/09)

I mål E-1/98 - begäran om ett rådgivande yttrande från EFTA-domstolen i enlighet med artikel 34 i Avtalet mellan EFTA-staterna om upprättande av en övervakningsmyndighet och en domstol, enligt beslut av Borgarting lagmannsrett, Norge, i målet norska regeringen, företrädd av Det kongelige sosial- og helsedepartement, mot Astra Norge AS angående tolkningen av artiklarna 11 och 13 i Avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet samt rådets direktiv 65/65/EEG om tillnärmning av bestämmelser som fastställs genom lagar eller andra författningar och som gäller farmaceutiska specialiteter (EGT 22, 9.2.1965, s. 369; svensk specialutgåva område 13, volym 1, s. 67), i dess ändrade lydelse enligt direktiv 75/318/EEG, 75/319/EEG och 83/570/EEG, som det hänvisas till i punkt 1 i kapitel XIII i bilaga II till EES-avtalet - avgav domstolen, sammansatt av Bjørn Haug, president, Thór Vilhjálmsson och Carl Baudenbacher (referent), domare, samt Gunnar Selvik, justitiesekreterare, följande rådgivande yttrande den 24 november 1998, vars domslut lyder:

Artiklarna 11 och 13 i EES-avtalet jämförda med direktiv 65/65/EEG skall tolkas så, att de inte tillåter skydd av en direktimportörs nationella upphovsrätt i en sammanfattning av produktens kännetecken vilken godkänts av en behörig läkemedelsmyndighet, vilket skulle få till följd att läkemedelsmyndigheten inte får lämna ut, godkänna eller fastställa en likadan sammanfattning av produktens kännetecken för en produkt som parallellimporterats utan direktimportörens samtycke.

(1) EGT C 263, 20.8.1998, s. 7.
DOMSTOLENS RÅDGIVANDE YTTRANDE av den 12 juni 1998 i mål E-8/97 (begäran om ett rådgivande yttrande från Oslo byrett): TV 1000 Sverige AB mot den norska regeringen, företrädd av Det kongelige kulturdepartement (1) (Rådets direktiv 89/552/EEG - Television utan gränser - pornografi) (Enligt artikel 27.5 i rättegångsreglerna är beslutet giltigt enbart på engelska och norska) (98/C 268/12)

I mål E-8/97 (begäran från Oslo byrett, Norge, om ett rådgivande yttrande i enlighet med artikel 34 i avtalet mellan Eftastaterna om upprättande av en övervakningsmyndighet och en domstol i målet som anhängiggjorts vid byretten mellan TV 1000 Sverige AB och den norska regeringen, företrädd av Det kongelige kulturdepartement, om tolkningen av rådets direktiv 89/552/EEG) avgav domstolen, sammansatt av ordföranden Bjørn Haug, domarna Thór Vilhjálmsson (referent) och Carl Baudenbacher och protokollföraren/justitiesekreteraren Asle Aarbakke, den 12 juni 1998 följande rådgivande yttrande, vars domslut lyder:

Enligt artikel 2.2 i rådets direktiv 89/552/EEG har de nationella myndigheterna i mottagarstaten rätt att i enlighet med landets värderingar och nationella lagstiftning avgöra vilka program som allvarligt kan skada den fysiska, mentala eller moraliska utvecklingen hos minderåriga på det sätt som anges i artikel 22.1 första meningen i direktivet.

Det undantag som anges i artikel 22.1 andra meningen gäller inte program "som allvarligt kan skada den fysiska, mentala eller moraliska utvecklingen hos minderåriga" enligt artikel 22.1 första meningen.

Alla de villkor som anges i artikel 2.2 a-d i direktivet måste vara uppfyllda för att mottagarstaten skall kunna begränsa återutsändning, varvid hänsyn måste tas till proportionalitetsprincipen och till att beslutet skall övervakas antingen av kommissionen eller av Eftas övervakningsmyndighet.

Kriterierna i artikel 2.2 a och artikel 2.2 b är åtskilda, varvid överträdelsens svårighetsgrad behandlas i a, medan det i b föreskrivs att rätt att interimistiskt inställa återutsändning uppstår när material som strider mot artikel 22 på det sätt anges i artikel 2.2 a har återutsänts vid tre tillfällen inom tolv månader.

(1) EGT C 20, 22.1.1998, s. 18.
RÅDGIVANDE YTTRANDE AV DOMSTOLEN 14 mars 1997 (Rådets direktiv 77/187/EEG - överlåtelse av del av verksamhet) (97/C 136/06)

i mål E-3/96:

BEGÄRAN från Gulating lagmansrett (överrätten i Gulating) till domstolen, enligt artikel 34 i Avtalet mellan EFTA-staterna om inrättandet av en övervakningsmyndighet och en domstol, om ett rådgivande yttrande i målet som anhängiggjorts vid den mellan

Tor Angeir Ask mfl.

och

ABB Offshore Technology AS och Aker Offshore Partner AS

om tolkningen av rådets direktiv 77/187/EEG av den 14 februari 1977 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om skydd för arbetstagares rättigheter vid överlåtelse av företag, verksamheter eller delar av verksamheter.

DOMSTOLEN HAR,

såsom svar på de frågor som ställts av Gulatings lagmansrett genom beslut av den 21 maj 1996, och med fråga 1 och 3 behandlade tillsammans, avgett följande rådgivande yttrande:

1. Artikel 1.1 i den akt som hänvisas till i punkt 23 i bilaga XVIII till EES-avtalet (rådets direktiv 77/187/EEG av den 14 februari 1997 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om skydd för arbetstagares rättigheter vid överlåtelse av företag, verksamheter eller delar av verksamheter) skall tolkas så, att den kan tillämpas i en situation då ett tidsbegränsat kontrakt för underhåll och ombyggnad av en oljeplattform löper ut, och huvudmannen sluter ett nytt tidsbegränsat kontrakt med en annan uppdragstagare. Den skall emellertid inte tillämpas i fall då inga materiella eller immateriella tillgångar, inklusive nödvändig utrustning, överförs, och där det heller inte sker någon vad avser antal eller expertis betydande överföring eller återanställning av den personal som den tidigare uppdragstagaren särksilt avdelat för kontraktet i fråga.

2. Det faktum att en transaktion omfattas av direktiven om offentlig upphandling innebär inte automatiskt att rådets direktiv 77/187/EEG inte kan tillämpas i ett fall som detta.

Bjørn HAUG

Thór VILHJÁLMSSON

Carl BAUDENBACHER

Avkunnat vid offentligt sammanträde i Luxemburg den 14 mars 1997.

Per CHRISTIANSEN

Protokollförare

Bjørn HAUG
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 106 , 27/04/1995 s. 0006 - 0006



Avskrivning av mål E-4/94 (1) (95/C 106/06) Genom en order av den 27 februari 1995 beordrade den tillförordnade presidenten för EFTA-domstolen att mål E-4/94 (begäran om ett rådgivande yttrande från Marknadsdomstolen i mål mellan konsumentombudsmannen och De Agostini [Svenska] Förlags AB) skall avskrivas. (1) EGT nr C 347, 8.12.1994.
NrC239/6ISVIEuropeiskagemenskapernas officiellatidning 14.9.95
EFTA-DOMSTOLEN
DOMSTOLENS DOM
av16juni1995
ideforentesakeneE-8/94ogE-9/94(anmodningomenrådgivendeuttalelsefraMarkedsrå­
det):Forbrukerombudet mot1)MattelScandinaviaA/Sog2)LegoNorgeA/S(')
(Spørsmålomsakenkunnetasunderrealitetsbehandling —fribevegelighetfortjenester—Rådsdi­
rektiv89/552/EØF—senderstatsprinsippet —fjernsynsreklame rettetmotbarn—fjernsynsforetak!
annonsører—omgåelse—rettetreklame—Rådsdirektiv84/45O/EØF)
(95/C239/07)
(IhenholdtilRettergangsordningen artikkel27nr5autentiskpåengelskognorsk)
IsakeneE-8/94ogE-9/94:AnmodningtilDomstolenfraMarkedsrådet (Oslo,Norge)omen
rådgivendeuttalelseimedholdavartikkel34iAvtalemellomEFTA-stateneomopprettelseav
etOvervåkningsorgan ogenDomstol,idetosakenesomversererforrådetmellomForbruker­
ombudetog1)MattelScandinaviaA/Sog2)LegoNorgeA/S—omtolkningenavRådsdi­
rektiv89/552/EØFav3oktober1989omsamordningavvissebestemmelseromutøvelseav
fjernsynsvirksomhet fastsattvedlovellerforskriftimedlemsstatene ,ogEØS-avtalenartikkel
11,13og36.—Domstolen,sammensattavpresidentBjørnHaug,ogdommerneThor
Vilhjálmsson ,KurtHerndl,SvenNorberg(saksforberedende dommer)ogGustavBygglin,jus­
tissekretærKarinHökborg,avsa16juni1995dommedslikslutning:
Artikkel2nr2ogartikkel16iRådsdirektiv89/552/EØFav3oktober1989omsamordning
avvissebestemmelseromutøvelseavfjernsynsvirksomhet fastsattvedlovellerforskriftimed­
lemsstatene,somgjorttilendelavEØS-avtalen ,måtolkesslikatdeertilhinderforatdet
iverksettesetforbudmotenannonsør,hvoretterhaneravskåretfraåviseetreklameinnslag i
enfjernsynssending fraetfjernsynsforetak etablertienannenEØS-stat,dersomdetteskjer
somkonsekvensavetgenereltforbud,fastsattinasjonalrett,motreklamesomersærligrettet
motbarn.
OEFTnrC398,31.12.1994,s.19.
”6.

De uppgifter om bruttonationalprodukten som ska ligga till grund för bidragen under ett givet år t ska lämnas in senast den 1 februari under det aktuella året och uppgifterna ska avse åren t–4, t–3 och t–2. För Liechtenstein ska de tre senaste åren, för vilka det finns uppgifter, användas.”
Beslut av Efta-staternas ständiga kommitté

nr 1/2001/SK

av den 24 januari 2001

om ändring av arbetsordningen för Efta-staternas ständiga kommitté

EFTA-STATERNAS STÄNDIGA KOMMITÉ HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av avtalet om en ständig kommitté för Efta-staterna, justerat i det protokoll med justeringar av avtalet om en ständig kommitté för Efta-staterna, nedan kallat avtalet, särskilt artikel 7 i detta,

med beaktande av beslutet av Eftas ständiga kommitté nr 2/95/SK av den 18 maj 1995 om ändring av procedurreglerna för Eftas ständiga kommitté, och

av följande skäl:

Efta-staterna har samtyckt till att ändra Ständiga kommitténs arbetsordning beträffande orförandeskapet för underkommittéer och arbetsgrupper.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Beslut av Efta-staternas ständiga kommitté nr 1/94/SK (arbetsordning) skall ändras enligt nedan:

1. Följande skall läggas till i artikel 19.2: ", efter skriftligt förslag från en Efta-stat som kommit in i rätt tid till ordföranden för Ständiga kommittén."

2. Följande punkt skall läggas till i artikel 20: "2. Ordföranden för varje arbetsgrupp skall utses av behörig underkommitté efter skriftligt från arbetsgruppen som kommit in i rätt tid till ordföranden för underkommittén i fråga."

3. Den nuvarande texten i artikel 20 skall bli i punkt 1.

Artikel 2

Detta beslut skall träda i kraft omedelbart.

Artikel 3

Detta beslut skall offentliggöras i EES-delen av och EES-supplementet till Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Utfärdat i Bryssel den 24 januari 2001.

På Ständiga kommitténs vägnar

N. v. Liechtenstein

Ordförande
BESLUT AV EFTA-STATERNAS STÄNDIGA KOMMITTÉ nr 4/94/SK av den 10 januari 1994 om upprättande av en kommitté för den finansiella mekanismen

EFTA-STATERNAS STÄNDIGA KOMMITTÉ HAR BESLUTAT FÖLJANDE

med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet i dess lydelse enligt protokollet med justeringar av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, nedan kallat EES-avtalet, särskilt del VIII i detta och artikel 1.2 i protokoll 38 till detta, och

med beaktande av samarbetsavtalet mellan EFTA-staterna och Europeiska investeringsbanken (EIB) i dess lydelse enligt protokollet med justeringar av samarbetsavtalet, nedan kallat samarbetsavtalet.

Artikel 1

En kommitté för den finansiella mekanismen, nedan kallad kommittén, inrättas härmed för förvaltningen av den finansiella mekanismen, som upprättats i enlighet med artikel 116 i EES-avtalet.

Artikel 2

1. Varje EFTA-stat i vilken avtalet om en ständig kommitté för EFTA-staterna har trätt i kraft skall vara representerad i kommittén och ha en röst.

2. Furstendömet Liechtenstein får delta i kommitténs arbete innan avtalet om en ständig kommitté för EFTA-staterna träder i kraft beträffande Liechtenstein, dock utan rösträtt.

Artikel 3

Kommittén skall utse en kontaktperson som även skall fungera som kommitténs sekreterare. Kontaktpersonen skall säkerställa ett nära och kontinuerligt samarbete mellan kommittén, EIB och EG-kommissionen vad gäller samarbetsavtalets genomförande.

Artikel 4

Kommitténs beslut skall fattas enhälligt om inte annat föreskrivs i dess arbetsordning.

Artikel 5

Kommittén skall fatta de beslut som är nödvändiga för att den finansiella mekanismen skall fungera effektivt, och den skall följa dess verksamhet. Kommittén skall särskilt ge EIB riktlinjer för den verksamhet som skall bedrivas inom ramen för samarbetsavtalet och fatta beslut om förslag till räntesubventioner och bidrag enligt artikel 2.4 respektive 3.2 i protokoll 38 till EES-avtalet, när sådana förslag av EIB har överlämnats till kommittén för godkännande och efter det att kommittén har underrättats om EG-kommissionens yttrande.

Artikel 6

Kommittén skall, förutsatt att Ständiga kommittén ger sitt godkännande, på grundval av samarbetsavtalet fastställa beloppet för de delposter som skall betalas in på EFTA-staternas konton i EIB och beräkna varje EFTA-stats andel och det belopp som varje EFTA-stat skall betala. Krav på betalning skall utfärdas av kontaktpersonen.

Artikel 7

Kommittén skall anta sin egen arbetsordning, vilken skall godkännas av Ständiga kommittén.

Artikel 8

Kommittén skall två gånger årligen till Ständiga kommittén överlämna en rapport om sin verksamhet och om den finansiella mekanismens funktion.

Artikel 9

Detta beslut träder i kraft omedelbart.

Artikel 10

Detta beslut skall offentliggöras i EES-delen av och EES-supplementet till Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Utfärdat i Bryssel den 10 januari 1994.

På Ständiga kommitténs vägnar

Antti SATULI

Ordförande