Beslut av Efta:s övervakningsmyndighet

nr 32/00/KOL

av den 16 februari 2000

om införande av riktlinjer för samarbete mellan nationella domstolar och EFTA:s övervakningsmyndighet inom området för statligt stöd samt om ändring för tjugotredje gången av procedurreglerna och de materiella reglerna inom området för statligt stöd

EFTA:s ÖVERVAKNINGSMYNDIGHET HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet(1), särskilt artiklarna 61-63 i detta,

med beaktande av avtalet mellan Efta-staterna om upprättande av en övervakningsmyndighet och en domstol(2), särskilt artikel 24 i detta och artikel 1 i protokoll nr 3 till detta, och

av följande skäl:

Enligt artikel 24 i övervakningsavtalet skall Eftas övervakningsmyndighet förverkliga bestämmelserna om statsstöd i EES-avtalet.

Enligt artikel 5.2 b i övervakningsavtalet skall Eftas övervakningsmyndighet utfärda meddelanden eller riktlinjer i frågor som behandlas i EES-avtalet, om det avtalet eller övervakningsavtalet uttryckligen föreskriver det eller om Eftas övervakningsmyndighet anser det nödvändigt.

Eftas övervakningsmyndighet erinrar om procedurreglerna och de materiella reglerna inom området för statligt stöd(3), antagna av Eftas övervakningsmyndighet den 19 januari 1994(4).

Europeiska kommissionen har antagit ett tillkännagivande om samarbete mellan nationella domstolar och kommissionen på området statligt stöd(5).

En enhetlig tillämpning av bestämmelserna om statligt stöd i EES-avtalet måste garanteras i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet.

Enligt punkt II, under rubriken "Allmänt", i slutet av bilaga XV till EES-avtalet skall Eftas övervakningsmyndighet efter samråd med Europeiska kommissionen anta rättsakter som motsvarar dem som antagits av kommissionen, för att upprätthålla lika konkurrensvillkor.

Eftas övervakningsmyndighet har samrått med Europeiska kommissionen.

Eftas övervakningsmyndighet har samrått med Efta-staterna om införandet av dessa nya riktlinjer.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

1. Riktlinjerna för statligt stöd skall ändras genom införandet av ett nytt kapitel 9A om samarbete mellan nationella domstolar och Eftas övervakningsmyndighet inom området för statligt stöd. Riktlinjerna återfinns i bilaga I till detta beslut.

2. Efta-staterna skall underrättas om detta beslut genom en skrivelse med en kopia av beslutet inklusive bilaga I.

3. Europeiska kommissionen skall underrättas om detta beslut genom en kopia av beslutet inklusive bilaga I, i enlighet med punkt d i protokoll nr 27 till EES-avtalet.

4. Beslutet inklusive bilaga I skall offentliggöras i EES-delen av och EES-supplementet till Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

5. Detta beslut är giltigt på engelska.

Utfärdat i Bryssel den 16 februari 2000.

På Eftas övervakningsmyndighets vägnar

Knut Almestad

Ordförande

(1) Nedan kallat EES-avtalet.

(2) Nedan kallat övervakningsavtalet.

(3) Nedan kallade riktlinjerna för statligt stöd.

(4) Offentliggjorda i EGT L 231, 3.9.1994 och i EES-supplement 32 till denna, 3.9.1994; senast ändrade (för tjugoandra gången) genom beslut nr 329/99/KOL av den 16 december 1999 (Se sidan 1 i detta nummer av EGT).

(5) Offentliggjort i EGT C 312, 23.11.1995, s. 8.

BILAGA I

"9A. SAMARBETE MELLAN NATIONELLA DOMSTOLAR OCH EFTA:s ÖVERVAKNINGSMYNDIGHET INOM OMRÅDET FÖR STATLIGT STÖD

1) Syftet med kapitlet är att ge ledning för samarbetet mellan nationella domstolar och Eftas övervakningsmyndighet på området för statligt stöd. Kapitlet begränsar på intet sätt de rättigheter som EES-rätten tilldelar Efta-staterna, enskilda eller företag. Det är utan rättsverkan på varje tolkning av EES- eller EG-rätten som Efta-domstolen, EG-domstolen eller förstainstansrätten kan komma att ge. Slutligen söker det inte på något sätt inkräkta på det sätt på vilket nationella domstolar fullgör sina uppgifter.

2) Den 23 november 1995 utfärdade Europeiska kommissionen (nedan kallad kommissionen) ett tillkännagivande om samarbete mellan nationella domstolar och kommissionen på området statligt stöd(1). Denna icke bindande rättsakt innehåller de principer och regler som kommissionen följer inom området för statligt stöd. Där förklaras också hur kommissionen avser att samarbeta med nationella domstolar. Eftas övervakningsmyndighet anser att detta tillkännagivande från kommissionen är av betydelse för EES. I syfte att upprätthålla lika villkor inom området för statligt stöd och att garantera en enhetlig tillämpning av bestämmelserna om statligt stöd i EES-avtalet i hela Europeiska ekonomiska samarbetsområdet ändrar Eftas övervakningsmyndighet sina gällande riktlinjer för tillämpning och tolkning av artiklarna 61 och 62 i EES-avtalet genom det här kapitlet(2). Eftersom gemenskapen kommer att kodifiera reglerna om statligt stöd, vilket kommer att få följdverkningar för Efta-staterna, kommer behovet av samarbete mellan Eftas övervakningsmyndighet och nationella domstolar att öka inom detta område.

9A.1 Inledning

1) Enligt EG-domstolens praxis har sista meningen i artikel 88.3 i EG-fördraget, som tjänat som förebild för sista meningen i artikel 1.3 i protokoll nr 3 till övervakningsavtalet, direkt effekt för EG-medlemsstaternas rättsordning(3). Meningen innehåller den så kallade stilleståndsklausulen: 'Medlemsstaten i fråga får inte genomföra åtgärden förrän detta förfarande lett till ett slutgiltigt beslut'. Att denna bestämmelse tillämpas fullt ut är av största betydelse för att kontrollen av statligt stöd skall bli effektiv. Bestämmelsen skall, i likhet med gemenskapsförordningar (vilka till sin art och funktion i gemenskapens rättskällesystem är direkt tillämpliga), tillämpas av nationella domstolar utan att det krävs lagstiftningsåtgärder för att införliva gemenskapsrätten med nationell rätt. Nationella domstolar i gemenskapen har befogenhet att genomdriva den direkta effekten hos sista meningen i artikel 88.3 i EG-fördraget.

2) Eftas övervakningsmyndighet anser att rättsläget är ett annat för Efta-staterna när det gäller EES-rätten. I dessa stater styrs EES-rättens verkan för nationell rätt av staternas respektive konstitutionella lagstiftning, med förbehåll för protokoll nr 35 till EES-avtalet. Enligt protokollet förbinder sig Efta-staterna, för fall när det kan uppstå konflikter mellan genomförda EES-regler och andra författningsbestämmelser, att vid behov införa en författningsbestämmelse som innebär att EES-reglerna skall ha företräde i dessa fall. Enligt Efta-domstolen ligger det i sakens natur att en sådan bestämmelse måste kunna åberopas inför en nationell rättsinstans av enskilda och av ekonomiska aktörer vid konflikt mellan genomförda EES-regler och nationell lagstiftning, och att de måste kunna göra gällande de rättigheter som följer av EES-rättens bestämmelser(4) och som är eller har gjorts till del av respektive nationell rättsordning, om dessa bestämmelser är ovillkorliga och tillräckligt precisa(5).

3) En korrekt tillämpning av stilleståndsklausulen inom EES kan kräva ett effektivt samarbete mellan Eftas övervakningsmyndighet och de nationella domstolarna. I kapitlet förklaras hur Eftas övervakningsmyndighet avser att bistå nationella domstolar genom att införa ett närmare samarbete vid tillämpning och tolkning i enskilda fall av artiklarna 61 och 62 i EES-avtalet. Eftersom Eftas övervakningsmyndighet inte alltid har möjlighet att agera snabbt för att tillvarata tredje mans intressen i ärenden som rör statligt stöd, kan nationella domstolar vara bättre lämpade att säkerställa att överträdelser av stilleståndsklausulen åtgärdas och gottgörs.

9A.2 Befogenheter

1) Eftas övervakningsmyndighet ansvarar för att förverkliga bestämmelserna om statligt stöd i EES-avtalet och att se till dessa bestämmelser tillämpas av Efta-staterna. Nationella domstolar å sin sida skall skydda rättigheter och se till att skyldigheter verkställs, vanligtvis på begäran av enskilda parter. Eftas övervakningsmyndighet skall granska alla stödåtgärder som omfattas av artikel 61.1 i EES-avtalet för att bedöma om de är förenliga med EES-avtalets funktion. I enlighet med tillämplig nationell processrätt får nationella domstolar säkerställa att Efta-staterna uppfyller sina skyldigheter enligt förfarandereglerna.

2) Stilleståndsklausulen innebär att Efta-staterna inte får genomföra planerade åtgärder förrän förfarandet i artikel 1.2 i protokoll nr 3 till övervakningsavtalet har lett till ett slutgiltigt beslut. Bestämmelsen innebär ett generellt förbud mot att genomföra stödet innan Eftas övervakningsmyndighet har fattat beslut. Detta gäller även i ärenden där det formella granskningsförfarandet inte inleds.

3) Bestämmelsens förbud mot genomförande omfattar allt stöd som har genomförts utan att ha anmälts(6) eller, om det har anmälts, som genomförs under det inledande förfarandet. Om Eftas övervakningsmyndighet inleder det formella granskningsförfarandet, gäller förbudet fram till det slutgiltiga beslutet.

4) En domstol måste naturligtvis avgöra om de planerade åtgärderna utgör statligt stöd enligt innebörden i artikel 61.1 i EES-avtalet innan den fattar ett beslut i enlighet med stilleståndsklausulen. Begreppet statligt stöd måste ges en vid tolkning så att det omfattar inte bara direkta subventioner utan också skattelättnader och investeringar med statliga medel som görs under omständigheter då en privat investerare inte skulle ha givit stöd. Stödet skall komma från staten, vilket omfattar alla nivåer, uttryck och förgreningar av statlig myndighet. Stödet skall gynna vissa företag eller viss produktion; detta för att skilja mellan statligt stöd på vilket artikel 61.1 i EES-avtalet är tillämplig och allmänna åtgärder på vilka artikeln inte är tillämplig. Åtgärder som varken har som syfte eller som resultat att gynna vissa företag eller viss produktion, eller som omfattar personer enligt objektiva kriterier utan avseende på var de befinner sig, vilken bransch eller företag de är sysselsatta i, betraktas till exempel inte som statligt stöd.

5) Endast Eftas övervakningsmyndighet kan besluta att statligt stöd är förenligt med EES-avtalets goda funktion, det vill säga tillåta stödet.

6) Vid tillämpning av stilleståndsklausulen får de nationella domstolarna naturligtvis begära att Efta-domstolen avger ett rådgivande yttrande angående tolkningen av artikel 61 i EES-avtalet i enlighet med artikel 34 i övervakningsavtalet. De får också begära bistånd från Eftas övervakningsmyndighet för att få ekonomisk och rättslig information(7).

7) Det är den nationella domstolens uppgift att tillvarata rättigheter som enskilda åtnjuter som en följd av förbudet i stilleståndsklausulen, som har införlivats med Efta-staternas inhemska rättsordningar(8). Genom att sista meningen i artikel 1.3 i protokoll nr 3 till övervakningsavtalet, som enligt Eftas övervakningsmyndighet uppfyller det underförstådda villkoret i protokoll nr 35 till EES-avtalet att vara ovillkorlig och tillräckligt precis, har införlivats med Efta-staternas inhemska rättsordningar har nationella domstolar givits tillräckliga befogenheter för att kunna se till att stilleståndsklausulen iakttas. En domstol skall vidta alla lämpliga åtgärder, använda sig av samtliga juridiska möjligheter samt tillämpa alla relevanta bestämmelser i den nationella lagstiftningen för att ge verkan åt den nationella författning varigenom sista meningen i artikel 1.3 i protokoll nr 3 till övervakningsavtalet införlivas. En nationell domstol skall inom sitt behörighetsområde skydda de rättigheter som den lagen ger enskilda. Om så behövs kan en domstol i enlighet med tillämpliga regler i den nationella lagstiftningen samt Efta-domstolens, EG-domstolens och förstainstansrättens praxis, vidta interimistiska åtgärder, till exempel beordra att belopp som har betalats ut olagligt skall spärras eller återbetalas, samt utdöma skadestånd, om nationell lagstiftning tillåter detta.

8) Eftas övervakningsmyndighet anser att det går att tillämpa nationell lagstiftning om statligt stöd jämsides med EES-rättens bestämmelser om statligt stöd, under förutsättning att det inte är till hinder för en praktisk och enhetlig tillämpning av EES-rättens bestämmelser om statligt stöd och deras verkställighet. De konflikter som kan uppstå när nationella rättsregler och införlivade EES-bestämmelser om statligt stöd tillämpas jämsides skall enligt EES-avtalet lösas genom att EES-rätten ges företräde. Syftet med principen är att utesluta att en nationell åtgärd äventyrar ett fullständigt genomförande av EES-rätten.

9A.3 Eftas övervakningsmyndighets begränsade befogenheter

1) Nationella domstolars tillämpning av införlivade EES-bestämmelser om statligt stöd innebär betydande fördelar för enskilda och företag. Eftas övervakningsmyndighet kan inte utdöma skadestånd för förluster som åsamkats till följd av en överträdelse av nationell lagstiftning som införlivar den sista meningen i artikel 1.3 i protokoll nr 3 till övervakningsavtalet. Sådana anspråk kan endast väckas i nationella domstolar. Nationella domstolar kan vanligtvis vidta interimistiska åtgärder och snabbt fatta beslut om att överträdelser skall upphöra. Dessutom kan sådana domstolar besluta att den förlorande parten skall betala båda parternas rättegångskostnader, vilket inte är möjligt i det administrativa förfarandet inför Eftas övervakningsmyndighet.

9A.4 Tillämpning av artikel 1 i protokoll nr 3 till övervakningsavtalet

(1) Efta-staterna skall anmäla alla planer på att bevilja stöd eller att ändra godkända stöd till Eftas övervakningsmyndighet. Detta gäller också i fråga om stöd som kan godkännas enligt artikel 61.2 i EES-avtalet, eftersom Eftas övervakningsmyndighet måste kontrollera att de nödvändiga villkoren är uppfyllda. Det enda undantaget till anmälningsskyldigheten gäller stöd som omfattas av regeln om stöd av mindre betydelse, eftersom det inte har en märkbar inverkan på handeln mellan de avtalsslutande parterna i EES-avtalet och således inte omfattas av artikel 61.1(9).

2) Eftas övervakningsmyndighet tar emot anmälningar om allmänna stödordningar och stödprogram, liksom planer på att bevilja stöd till enskilda företag. När en stödordning har godkänts av Eftas övervakningsmyndighet behöver normalt inte beviljande av stöd i enskilda fall enligt denna ordning anmälas. Enligt vissa regler eller rambestämmelser för särskilda näringsgrenar eller typer av stöd krävs dock separata anmälningar av allt stöd som beviljas eller av stöd som överstiger ett visst belopp. Separata anmälningar kan också krävas i vissa fall i villkoren för Eftas övervakningsmyndighets beslut att godkänna en viss stödordning. Efta-staterna skall anmäla stöd som de önskar bevilja utanför ramarna för en godkänd stödordning. Anmälan krävs för planerade åtgärder, däribland planer på att göra ekonomiska överföringar av offentliga medel till företag inom den offentliga eller den privata sektorn, vilka kan utgöra stöd enligt artikel 61.1.

3) Den första fråga som nationella domstolar har att ta ställning till i ett mål enligt nationell, lagstiftning, varigenom sista meningen i artikel 1.3 i protokoll nr 3 till övervakningsavtalet införlivas, är huruvida åtgärden utgör ett nytt eller befintligt statligt stöd enligt artikel 61.1. Den andra frågan som skall besvaras är huruvida åtgärden har anmälts, separat eller som en del av en stödordning, och, om så skett, huruvida Eftas övervakningsmyndighet har haft tillräcklig tid för att fatta beslut.

4) Beträffande stödordningar anses en period av två månader vara tillräcklig tid varefter den berörda Efta-staten, efter förhandsanmälan till Eftas övervakningsmyndighet, kan genomföra den anmälda åtgärden. Eftas övervakningsmyndighet har på eget initiativ förkortat denna tidsfrist till 30 arbetsdagar för enskilda fall och 20 arbetsdagar enligt det påskyndade förfarandet och för nya stödordningar för små och medelstora företag. Tidsfristerna löper från den tidpunkt då Eftas övervakningsmyndighet har förvissat sig om att de upplysningar som Efta-staten lämnat är tillräckliga för att övervakningsmyndigheten skall kunna fatta ett beslut.

5) Om Eftas övervakningsmyndighet har beslutat att inleda det förfarande som avses i artikel 1.2 i protokoll nr 3 till övervakningsavtalet, skall den tidsfrist under vilken genomförandet av en stödåtgärd är förbjudet löpa fram till dess att Eftas övervakningsmyndighet har fattat ett beslut om godkännande. För stödåtgärder som inte har anmälts finns ingen tidsfrist för Eftas övervakningsmyndighets beslutsprocess, även om Eftas övervakningsmyndighet kommer att agera så skyndsamt som möjligt. Stöd får inte beviljas före Eftas övervakningsmyndighets slutgiltiga beslut.

6) Om Eftas övervakningsmyndighet inte har fattat beslut angående en stödåtgärd, kan nationella domstolar få vägledning vid tolkningen av nationell lagstiftning som införlivar EES-rätten av Efta-domstolens, EG-domstolens och förstainstansrättens praxis, liksom av beslut som Eftas övervakningsmyndighet och kommissionen har fattat. Eftas övervakningsmyndighet har udtfärdat riktlinjer(10) som kan vara till hjälp i detta avseende.

7) En nationell domstol bör på detta sätt kunna avgöra om åtgärden i fråga är olaglig därför att Efta-staten inte iakttagit anmälningsskyldigheten. Om domstolen är osäker, kan den begära ett rådgivande yttrande från Efta-domstolen enligt artikel 34 i övervakningsavtalet(11).

8) Om en nationell domstol i en dom konstaterar att stilleståndsklausulen inte har iakttagits, skall den fastställa att åtgärden strider mot den nationella lagstiftningen som införlivar EES-rätten, och vidta lämpliga åtgärder för att skydda enskildas och företags rättigheter.

9A.5 Rättsverkan av Eftas övervakningsmyndighets beslut

1) Om en stödmottagare försöker ifrågasätta giltigheten av ett beslut som Eftas övervakningsmyndighet har riktat till en Efta-stat enligt artikel 1.2 i protokoll nr 3 till övervakningsavtalet, är den nationella domstolen bunden av beslutet, under förutsättning att stödmottagaren har underrättats skriftligen av den berörda Efta-staten och underlåtit att föra ogiltighetstalan mot beslutet inom den tidsfrist som anges i artikel 36 i övervakningsavtalet.

9A.6 Samarbete mellan nationella domstolar och Eftas övervakningsmyndighet

1) Eftas övervakningsmyndighet inser att principerna ovan för nationella domstolars tillämpning och tolkning av regler om statligt stöd är komplicerade och ibland inte tillräckligt utvecklade för att göra det möjligt för domstolarna att utöva sina dömande uppgifter på ett riktigt sätt. Nationella domstolar kan därför begära bistånd från Eftas övervakningsmyndighet.

2) Enligt artikel 3 i EES-avtalet, som är utformad med artikel 10 (tidigare artikel 5) i EG-fördraget som förebild, skall de avtalsslutande parterna vidta alla lämpliga åtgärder för att säkerställa att de skyldigheter som följer av EES-avtalet fullgörs och för att underlätta samarbetet inom ramen för avtalet(12).

3) EG-domstolen har funnit att kommissionen enligt artikel 10 i EG-fördraget är skyldig att lojalt samarbeta med de domstolar i medlemsstaterna som har till uppgift att övervaka tillämpningen och efterlevnaden av gemenskapsrätten inom ramen för den nationella rättsordningen(13). Eftas övervakningsmyndighet anser att den själv har en liknande skyldighet att lojalt samarbeta med domstolar i Efta-staterna enligt motsvarande artiklar, artikel 3 i EES-avtalet och artikel 2 i övervakningsavtalet. Den anser vidare att sådant samarbete kan vara en viktig faktor för att säkerställa en effektiv och konsekvent tillämpning av EES-bestämmelserna om statligt stöd. Dessutom är de nationella domstolarnas medverkan vid tillämpning av konkurrenslagstiftningen inom området för statligt stöd nödvändig för att ge verkan åt stilleståndsklausulen. Enligt övervakningsavtalet skall Eftas övervakningsmyndighet följa förfarandet enligt artikel 1.2 i protokoll nr 3 innan den kan besluta om återbetalning av stöd som är oförenligt med EES-avtalets goda funktion. Bestämmelserna om anmälningsskyldighet för statligt stöd utgör en väsentlig länk i kedjan av rättsliga åtgärder som kan vidtas av enskilda och företag.

4) Mot bakgrund av ovanstående avser Eftas övervakningsmyndighet att arbeta för närmare samarbete med nationella domstolar på följande sätt.

5) Eftas övervakningsmyndighet är fast besluten att föra en öppen och genomblickbar politik. Eftas övervakningsmyndighet för denna politik så att de berörda parterna kan erhålla användbar information om tillämpningen av reglerna om statligt stöd. I detta syfte kommer övervakningsmyndigheten att fortsätta att offentliggöra så mycket information som möjligt om ärenden om statligt stöd och om politiken inom detta område. Efta-domstolens, EG-domstolens och förstainstansrättens praxis, allmänna texter om statligt stöd som offentliggjorts av Eftas övervakningsmyndighet, beslut som fattats av Eftas övervakningsmyndighet eller kommissionen, kommissionens årliga rapporter om konkurrenspolitiken och den månatliga Europeiska unionens bulletin kan vara till hjälp för nationella domstolar vid granskningen av enskilda fall.

6) Om dessa allmänna riktlinjer är otillräckliga, kan de nationella domstolarna, inom ramen för den inhemska processlagstiftningen, be Eftas övervakningsmyndighet om information om förfarandet för att få reda på om ett visst ärende handläggs av Eftas övervakningsmyndighet, om ett ärende har anmälts eller om Eftas övervakningsmyndighet formellt har inlett ett förfarande eller fattat något annat beslut.

7) Nationella domstolar kan också rådgöra med Eftas övervakningsmyndighet i ärenden där tolkningen av artikel 61.1 i EES-avtalet eller artikel 1.3 i protokoll nr 3 i övervakningsavtalet bereder särskilda svårigheter. När det gäller artikel 61.1 kan sådana svårigheter i synnerhet röra fastställandet av huruvida en åtgärd utgör statligt stöd, den eventuella snedvridning av konkurrensen som en åtgärd kan ge upphov till samt påverkan på handeln mellan de avtalsslutande parterna. Domstolarna kan därför rådfråga Eftas övervakningsmyndighet om dess praxis i dessa frågor. De kan erhålla information från Eftas övervakningsmyndighet om sakuppgifter, statistik, marknadsundersökningar och ekonomiska analyser. Om möjligt kommer Eftas övervakningsmyndighet att översända sådana uppgifter eller ange från vilken källa uppgifterna kan erhållas.

8) I sitt svar kommer Eftas övervakningsmyndighet inte att beröra sakinnehållet i det enskilda ärendet eller åtgärdens förenlighet med EES-avtalets goda funktion. Svaret från Eftas övervakningsmyndighet är inte bindande för den domstol som har begärt det. Eftas övervakningsmyndighet kommer att göra klart att dess ståndpunkt inte är slutgiltig och att domstolens rätt att begära ett rådgivande yttrande från Efta-domstolen inte påverkas.

9) Det är av vikt för en god rättskipning att Eftas övervakningsmyndighet besvarar frågor av rättslig och faktisk natur så snabbt som möjligt. Eftas övervakningsmyndighet kan emellertid endast tillmötesgå en sådan begäran om en rad villkor är uppfyllda. De begärda uppgifterna måste vara tillgängliga för övervakningsmyndigheten och får inte vara sekretessbelagda.

10) Enligt artikel 14 i övervakningsavtalet får Eftas övervakningsmyndighet inte lämna ut upplysningar som omfattas av tystnadsplikt. Dessutom gäller skyldigheten till lojalt samarbete endast i förhållandet mellan nationella domstolar och Eftas övervakningsmyndighet, och omfattar inte parterna i mål vid de domstolarna. Eftas övervakningsmyndighet är skyldig att iaktta juridisk neutralitet och objektivitet. Följaktligen kommer övervakningsmyndigheten inte att tillmötesgå en begäran om upplysningar om den inte görs av en nationell domstol, antingen direkt eller indirekt genom parter som av den berörda domstolen ålagts att begära vissa upplysningar.

9A.7 Avslutande anmärkningar

1) Detta kapitel är endast vägledande och begränsar inte på något sätt de rättigheter som EES-rätten ger Efta-staterna eller som genomförd EES-lagstiftning ger enskilda och företag.

2) Detta kapitel påverkar inte tolkningar av EES-rätten som kan komma att göras av Efta-domstolen, EG-domstolen och förstainstansrätten."

(1) EGT C 312, 23.11.1995, s. 8.

(2) Riktlinjerna och det här nya kapitlet finns tillgängliga på hemsidan för Eftas övervakningsmyndighet (www.efta.int).

(3) EG-domstolens dom i mål 120/73, Lorenz mot Tyskland, Rec. 1973, s. 1471, punkt 8; svensk specialutgåva, volym II, s. 180.

(4) Se ingressen till övervakningsavtalet, där det klargörs att 'målsättningen för de avtalsslutande parterna i EES-avtalet [är] att, med full hänsyn till domstolarnas oberoende ställning, nå och upprätthålla en enhetlig tolkning och tillämpning av EES-avtalet samt de bestämmelser i gemenskapslagstiftningen som i sak återges i det avtalet samt att nå lika behandling av enskilda och företag vad avser de fyra friheterna och konkurrensvillkoren'. I ingressen sägs vidare att 'vid tillämpning av protokollen nr 1-4 till detta avtal, vederbörlig hänsyn skall tas till rättspraxis och administrativ sedvänja inom Europeiska gemenskapernas kommission från tiden före detta avtals ikraftträdande'.

(5) Efta-domstolens dom av den 16 december 1994 i mål E-1/94, Ravintoloitsijain Liiton Kustannus Oy Restamark, EFTA Court reports (1 januari 1994-30 juni 1995), punkt 77; på svenska i EES-supplement 59 till EGT, 31.12.1994.

(6) Med undantag för befintligt stöd. Sådant stöd får genomföras fram till dess Eftas övervakningsmyndighet har beslutat att det är oförenligt med EES-avtalets goda funktion.

(7) I analogi med EG-domstolens Delimitis-dom (dom av den 28 februari 1991 i mål C-234/89, Stergios Delimitis mot Henninger Bräu AG, Rec. 1991, s. I-935; svensk specialutgåva, volym XI, s. 65).

(8) Stilleståndsklausulen har genomförts i Island genom kapitel XI, 46 § i konkurrenslagen (Samkeppnislög), Islands författningssamling del A nr 8/1993, ändrad genom lag nr 24/1994, 83/1997 och 82/1998. I Norge har bestämmelsen genomförts genom § 2 i Forskrift om offentlig støtte (utfärdad genom Kongelige resolusjon av 4. december 1992 med stöd i Lov av 27. november 1992 nr. 117 om offentlig støtte; jämför artikel 61ff i EES-avtalet; framlagd av Næringsdepartementet, ändrad genom Kongelig resolusjon av 31. mars 1994 och Kongelig resolusjon av 13. september 1996). Eftersom Liechtenstein har ett monistiskt system, har stilleståndsklausulen inkorporerats direkt med Liechtenstein rättsordning (Liechtensteinisches Landesgesetzblatt, Jahrgang 1995, Nr. 72, 28 april 1995).

(9) Se kapitel 12 i riktlinjerna för statligt stöd angående regeln om stöd av mindre betydelse.

(10) Procedurregler och materiella regler inom området för statligt stöd (riktlinjerna för statligt stöd), antagna och utfärdade den 19 januari 1994. Offentliggjorda i EGT L 231, 3.9.1994 och i EES supplement 32 till denna samma dag; senast ändrade (för tjugoandra gången) genom beslut nr 329/99/KOL av den 16 december 1999 (ännu inte offentliggjort).

(11) Efta-domstolen avger normalt rådgivande yttranden inom åtta månader.

(12) Se även artikel 2 i övervakningsavtalet, där det sägs att 'Efta-staterna skall vidta alla lämpliga åtgärder, både allmänna och särskilda, för att säkerställa att de skyldigheter som följer av detta avtal fullgörs. De skall avstå från varje åtgärd som kan äventyra att avtalets mål uppnås'.

(13) EG-domstolens dom av den 13 juli 1990 i mål C-2/88 Imm., J. J. Zwartveld m.fl. (Rec. 1990, s. I-4405; svensk specialutgåva, volym X, s. 489, punkt 18) och mål C-234/89, Stergios Delimitis mot Henninger Bräu AG (Rec. 1991, s. I-935; svensk specialutgåva, volym XI, s. 65, punkt 53).