‹‹SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 120/27 23. 4. 98
EUROPEISKA EKONOMISKA SAMARBETSOMRDET
EFTA:s VERVAKNINGSMYNDIGHET
EFTA:s VERVAKNINGSMYNDIGHETS BESLUT
nr 45/98/KOL
av den 4 mars 1998
om ndring fr trettonde gngen av procedurreglerna och de materiella reglerna inom
omrdet fr statligt std
EFTA:s VERVAKNINGSMYNDIGHET
har ndrat procedurreglerna och de materiella reglerna inom omrdet fr statligt std(1)a vd e n
19 januari 1994 (2), senast ndrade den 17 december 1997 (3), p fljande stt:
Fljande regler om kortfristiga exportkreditfrskringar och frteckning ver lnder med mark-
nadsmssiga risker (som skall glla vid tillmpningen av reglerna i kapitel 17A om kortfristigaexportkreditfrskringar) skall lggas till i riktlinjerna fr statligt std som ett nytt kapitel 17Aoch en ny bilaga IX:
”17A. KORTFRISTIGA EXPORTKREDITFRSKRINGAR (
1)
17A.1 Inledning
1. Exportstd har en direkt inverkan p konkurrensen p marknaden mellan potentiella le-
verantrer av varor och tjnster. EG-kommissionen och EFTA:s vervakningsmyndighet,som r medvetna om de skadliga verkningarna av exportstd, har alltid frdmt export-std till handeln inom EES (
2). ven om EES-staternas std till export utanfr EES ocks
kan pverka konkurrensen inom EES (3), har varken EG-kommissionen eller EFTA:s
vervakningsmyndighet systematiskt ingripit p detta omrde i enlighet med reglerna frstatligt std i EG-frdraget (artiklarna 92-94) eller EES-avtalet (artikel 61 samt artikel 1 iprotokoll 3 till vervakningsavtalet). Det finns flera orsaker till detta. Fr det frsta regle-ras detta omrde inom Europeiska gemenskapen delvis av EG-frdragets bestmmelserom handel med tredje land (artiklarna 112 och 113). Fr det andra r det inte enbartkonkurrensen inom gemenskapen och EES som pverkas av std till export till tredjeland, utan ven EES-exportrernas konkurrenskraft gentemot exportrer i de lnder somr EES-staternas handelspartner och som beviljar liknande std. Slutligen br detnmnas att man har gjort framsteg inom OECD och WTO nr det gller att kontrollerastdet.
(1) Nedan kallade ”riktlinjerna fr statligt std”.
(2) EGT L 231, 3.9.1994, s. 1; EES-supplementet till EGT 32, 3.9.1994.
(3) EGT C 38, 5.2.1998, s. 19; EES-supplementet till EGT 5, 5.2.1998, s. 214.
‹‹SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 120/28 23. 4. 98
2. Samtidigt som EG-kommissionen fram till antagandet av det meddelande som motsvarar
dessa regler har avhllit sig frn att utva sina kontrollbefogenheter i frga om statligtstd p omrdet fr exportkrediter och exportkreditfrskringar, har arbetet i EU-rdetsexportkreditgrupp (
4) och ml vid Europeiska gemenskapernas domstol (5) enligt kom-
missionen visat att tminstone inom ett omrde, dvs. kortfristiga exportkreditfrsk-ringar, kan den verkliga eller mjliga konkurrenssnedvridningen inom gemenskapen be-rttiga att kommissionen agerar i enlighet med reglerna fr statligt std, utan att invntaframsteg p andra omrden.
3. EES-avtalet innehller inte bestmmelser om en gemensam handelspolitik gentemot
tredje land och sledes inte heller bestmmelser som motsvarar artiklarna 112 och 113 iEG-frdraget. Avtalet begrnsar drfr inte EFTA-staternas frihet att stdja handeln medtredje land p det stt som EG-frdraget begrnsar EG-medlemsstaternas frihet i dettaavseende, men sdana stdtgrder fr likvl inte pverka handeln mellan avtalsparterna iEES-avtalet. tgrder av detta slag kan dock i enlighet med vad som sades ovan pverkakonkurrensen och handeln inom EES. Vidare kan snedvridning av konkurrensen uppstinte enbart mellan exportrer i olika EES-stater i handeln inom och utanfr EES, utanven mellan olika exportkreditfrskringsgivare som erbjuder sina tjnster inom EES.vervakningsmyndigheten anser drfr att det i frga om tillmpligheten av artikel 61 iEES-avtalet och artike l 1 i protokoll 3 till vervakningsavtalet p kortfristiga exportkre-
ditfrskringar r frga om motsvarande situation som i frga om tillmpningen av arti-klarna 92 och 93 i EG-frdraget. Fljaktligen br vervakningsmyndigheten p grund avverklig eller mjlig snedvridning av konkurrensen och handeln inom EES agera i enlig-het med reglerna om statligt std.
4. Avsikten med dessa regler r att undanrja sdan snedvridning av konkurrensen som be-
ror p statligt std inom den sektor av branschen fr exportkreditfrskringar dr det f-rekommer konkurrens mellan offentliga eller offentligt understdda exportkreditfrsk-ringsgivare och privata exportkreditfrskringsgivare. Denna kommersiella sektor avbranschen fr exportkreditfrskringar har avseende p frskring av kortfristiga export-kreditrisker i samband med handel inom EES och med mnga lnder utanfr samarbets-omrdet. Dessa risker betecknas som ’marknadsmssiga’ och definieras i avsnitt 17A.2nedan. Definitionen omfattar fr nrvarande endast s.k. ’affrsmssiga’ risker till skillnadfrn ’politiska’ risker i samband med handel inom EES och med de flesta OECD-lnder,vilka anges i bilaga IX till dessa riktlinjer. ven om EFTA-staterna har gjort en stor in-sats fr att undanrja std i samband med kommersiella exportkreditfrskringar krvsdet fr att EES-avtalet skall fungera vl en rad skerhetstgrder fr att skerstlla attlikartade konkurrensvillkor rder under alla omstndigheter.
5. Dessa regler berr inte frskringar fr medel- och lngfristiga exportkreditrisker, vilka i
stor utstrckning inte r marknadsmssiga i dagens lge. P detta omrde talar de fakto-rer som har ftt EG-kommissionen och EFTA:s vervakningsmyndighet att avst frn atti strre utstrckning utnyttja sina befogenheter att kontrollera statligt std fortfarandestarkt emot ett ingripande.
6. I avsnitt 17A.2 av dessa regler beskrivs strukturen hos marknaden fr exportkreditfr-
skringar. I frga om den kommersiella eller marknadsmssiga sektorn, inom vilken pri-vata frskringsgivare r verksamma och som omfattas av dessa regler, skiljer man mellan ena sidan privata frskringsgivare och  andra sidan offentliga eller offentligt under-stdda frskringsgivare. I samma avsnitt frklaras det varfr och i vilken utstrckningEES-avtalets bestmmelser om statligt std r tillmpliga. Slutligen anger vervaknings-myndigheten i avsnitt 17A.4 vilka tgrder den anser vara ndvndiga fr att skerstllaatt alla de former av statligt std som fortfarande ges och som anges i avsnitt 17A.3 un-danrjs frn den marknadsmssiga sektorn och uppmanar vidare EFTA-staterna att i en-lighet med artikel 1.1 i protokoll 3 till vervakningsavtalet vid behov vidta tgrder frdetta ndaml.
‹‹SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 120/29 23. 4. 98
17A.2 Den marknadsmssiga sektorn och den icke-marknadsmssiga sektorn fr
kortfristiga exportkreditfrskringar
1. En rapport som utarbetats av EU-rdets exportkreditgrupp och som nmns i en fotnot
till punkt 17A.1.2 (nedan kallad ’rapporten’) samt klagoml till EG-kommissionen frnprivata exportkreditfrskringsgivare och ml vid Europeiska gemenskapernas domstolhar visat att det i vissa EG-medlemsstater r s att de ’officiella’ exportkreditorgan somfr statens rkning eller med statliga garantier (
6) frskrar exportrernas medel- eller
lngfristiga risker, samtidigt ocks agerar fr statens rkning eller med statliga garantierp delar av marknaden fr kortfristiga exportkreditfrskringar, dr dessa organ konkur-rerar med privata exportkreditfrskringsgivare som inte har ngon sdan frbindelse tillstaten. Den preliminra granskningen som EFTA:s vervakningsmyndighet har genom-frt tyder p att detta ven r fallet i tv av de tre EFTA-stater som r parter i EES-avta-let, nmligen i Norge och Island. De ’officiella’ exportkreditfrskringsorganen kan varastatsorgan, statsgda fretag eller statskontrollerade fretag eller helt privatgda och pri-vat kontrollerade fretag. I dessa regler benmns dessa organ ’offentliga eller offentligtunderstdda exportkreditfrskringsgivare’. P samma stt som de ’officiella’ organ somr verksamma svl inom omrdet fr medel- och lngfristiga exportkrediter som inomomrdet fr kortfristiga exportkrediter kan vissa privatgda och privat kontrollerade ex-portkreditfrskringsgivare som endast tillhandahller kortfristiga frskringar f statligtstd i form av garantier eller motsvarande terfrskringsarrangemang fr vissa delar avsin verksamhet. Dessa frskringsgivare br anses vara ’offentliga eller offentligt under-stdda’. Dremot kommer de exportkreditfrskringsgivare som endast eller huvudsakli-gen handhar kortfristiga exportkrediter och som inte har ngon verksamhet fr statensrkning eller med statliga garantier (
7) att benmnas ’privata exportkreditfrskringsgiva-
re’.
2. Rapporten visade att nr offentliga eller offentligt understdda exportkreditfrskringsgi-
vare var verksamma fr statens rkning eller med statliga garantier p delar avmarknaden fr kortfristiga exportkrediter i konkurrens med privata frskringsgivare ha-de de vissa finansiella frdelar som kunde orsaka en snedvridning av konkurrensengentemot privata frskringsgivare. De offentliga eller offentligt understdda exportkre-ditfrskringsgivarna hade inte monopol p den kortfristiga verksamheten i ngot land.
3. Ett av de svraste omrden som behandlas i rapporten r terfrskring som tillhanda-
hlls av staten, antingen direkt eller indirekt. I rapporten konstateras att det finns terfr-skringsarrangemang som ger 100 % tckning och som br anses vara std. Numera er-knns det att sdana terfrskringsordningar dr staten endast deltar i eller kompletterarett privat terfrskringsavtal ocks kan ge frskringsgivare som omfattas av sdana ord-ningar en frdel gentemot privata frskringsgivare som inte har ett sdant skydd, vilketdrmed leder till en snedvridning av konkurrensen.
4. Trots att det under senare tid skett frbttringar genom att de offentliga eller offentligt
understdda exportkreditfrskringsgivarna i kande omfattning skiljer ut den kortfristi-ga exportkreditverksamheten och verfr den p separata fretag eller infr separat bok-fring, krvs det fortfarande enligt vad som konstateras ovan vissa tgrder fr att skapade efterstrvade likartade konkurrensvillkoren. Den frsta uppgiften blir att urskilja densektor inom vilken det finns en konkurrensutsatt marknad. Det avgrande kriteriet i rap-porten fr att urskilja den marknadsmssiga sektorn var huruvida privata terfrskringarvar allmnt tillgngliga och inte enbart i enskilda fall. Det konstaterades att svaret i all-mnhet var ’ja’ fr affrsmssiga risker vad avser icke-offentliga kpare, men att de till-gngliga frskringarna fr politiska risker (inbegripet risker vad avser offentliga kpare,risker vid valutaverfringar och risker vid andra n affrsmssiga katastrofer) inte vartillrckliga fr att tckningen av sdana risker skall kunna betraktas som en marknads-aktivitet. Mot bakgrund av en analys av marknaden fr privata terfrskringar som gjortsutifrn tre kriterier, dvs. den frskrade riskens varaktighet, lokalisering och art, har mani rapporten ansett att ’marknadsmssiga’ risker inbegriper affrsmssiga risker med enriskperiod som vanligen inte verstiger tre r vid export ver hela vrlden.
‹‹SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 120/30 23. 4. 98
5. Av de synpukter som EG-medlemsstater, EFTA-stater, olika handelsorganisationer och
frskringsgivare framfrt om detta framgr att denna definition allmnt sett r fr vid.Huvudparten av dem som framfrde synpunkter delar den sikt som framfrs i rappor-ten, dvs. att politiska risker br uteslutas eftersom marknaden fr privat terfrskring in-te r tillrckligt stor, och de fredrog en riskperiod fr affrsmssiga risker p maximalttv r. Det frefll ocks mycket svrt att p den privata marknaden terfrskra den af-frsmssiga risken fr lngvarigt frsenade betalningar i lnder utanfr OECD.
6. P grund av den nra kopplingen mellan lngvarigt frsenade betalningar och insolvens
– de risker som r kopplade till frsenade betalningar leder ofta till insolvens – ochdet hrav fljande behovet av att hnfra bda dessa risker till samma kategori (mark-nadsmssiga eller icke-marknadsmssiga) r det klokt att man tillsvidare utesluter alla af-frsmssiga risker vad avser lnder utanfr OECD frn att omfattas av definitionen avmarknadsmssiga risker och tillmpningsomrdet fr dessa regler. Slutligen verkar detsom om det fr nrvarande fortfarande r svrt att teckna avtal om privat terfrskringav affrsmssiga risker vid handel med vissa OECD-lnder.
7. I dessa regler och mot bakgrund av vad som framkommit ovan definieras ”marknadsms-
siga” risker som affrsmssiga risker vad avser med icke-offentliga gldenrer (
8) som r
etablerade i de lnder som finns frtecknade i bilaga IX till dessa riktlinjer. Fr dessa ri-sker r den maximala riskperioden (dvs. tillverkningstid plus en kredittid med normalstartpunkt i enlighet med Bernunionen och sedvanliga kreditvillkor) mindre n tv r.
8. Alla andra risker (dvs. politiska risker, katastrofrisker (
9) och affrsmssiga risker vad avser
offentliga kpare och lnder som inte anges i bilaga IX) betraktas nnu som icke-mark-nadsmssiga.
9. I dessa regler definieras ”affrsmssiga risker” ssom risker varvid
— en gldenr godtyckligt avvisar ett kontrakt, dvs. en icke-offentlig gldenr utan
laglig grund beslutar sig fr att avbryta eller hva ett kontrakt,
— en icke-offentlig gldenr godtyckligt och utan laglig grund vgrar ta emot de varor
som ett kontrakt omfattar,
— den icke-offentliga gldenren eller dennes garant blir insolvent,— den icke-offentliga gldenren eller en garant inte betalar en skuld i enlighet med
kontraktet dvs. lngvarigt frsenad betalning.
10. Kapaciteten p marknaden fr privat terfrskring varierar. Detta innebr att definitio-
nen av marknadsmssiga risker inte r ofrnderlig och kan komma att ndras med ti-den. Den kan exempelvis komma att utkas till att omfatta politiska risker. Det kommerdrfr att vara ndvndigt att vervakningsmyndigheten med jmna mellanrum (minsten gng om ret) gr en ny bedmning av vad definitionen skall omfatta. I samband hr-med skall myndigheten samrda med EFTA-staterna och, vid behov, med andra intresse-rade parter. Vid ndring av definitionen mste man i den mn det r ndvndigt beaktarckvidden fr EES-lagstiftningen fr exportkreditfrskringar fr att undvika konfliktereller bristande rttsskerhet.
17A.3
Faktorer som orsakar snedvridning av konkurrensen mellan privata exportkre-
ditfrskringsgivare och offentliga eller offentligt understdda exportkreditfr-
skringsgivare
1. De faktorer som kan orsaka snedvridning av konkurrensen till frmn fr offentliga eller
offentligt understdda exportkreditfrskringsgivare som frskrar marknadsmssiga ri-sker r fljande (
10):
— Statliga garantier (rttsligt eller i praktiken) fr ln eller frlusttckning. Genom dessa
garantier kan frskringsgivarna lna till lgre rnta n den normala marknadsrntan,samt ta ln i strsta allmnhet. Dessutom innebr en statligt garanti att frskringsgi-varna inte behver teckna terfrskringar p den privata marknaden.
‹‹SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 120/31 23. 4. 98
— Alla skillnader i krav p tillrckligt reservkapital, jmfrt med de krav som stlls p
den privata frskringsgivaran. Det br ppekas att nr rdets direktiv 73/239/EEG (
11) ndrades genom direktiv 87/343/EG (12) skulle den verksamhet som undan-
togs frn direktivets tillmpningsomrde, dvs. exportkreditfrskring fr statens rk-ning eller med statliga garantier (artikel 2.2. d i det ursprungliga direktivet) inte om-fatta verksamhet inom omrdet kortfristiga affrsmssiga risker som offentliga elleroffentligt understdda exportkreditfrskringsgivare bedrev fr egen rkning och sominte garanterades av staten (
13). Detta innebr att offentliga eller offentligt understdda
exportkreditfrskringsgivare, fr att kunna frskra kortfristiga affrsmssiga risker,mste ha ett visst eget kapital (solvensmarginal inklusive garantifond) och frs-kringsmssiga reserver (framfrallt en utjmningsfond) samt ha erhllit auktorisation ienlighet mer artikel 6 ff. i direktiv 73/239/EEG.
— Nedsttning av eller befrielse frn de skatter som normalt betalas (t.ex. bolagsskatt
och skatter p frskringar).
— Beviljande av statligt std eller kapitaltillskott frn staten. Vad avser kapitaltillskott
gller principen att om staten inte agerar som en privat investerare skulle gra i enmarknadsekonomi s skall kapitaltillskott betraktas som statligt std (
14); fri tillgng
till statlig infrastruktur och fri tillgng till konfidentiell information (t.ex. uppgifterom gldenrer som samlats in av ambassader) p villkor som inte avspeglar de hr-med frbundna kostnaderna; terfrskring frn staten, antingen direkt, eller indirektvia en offentlig eller offentligt understdd exportkreditfrskringsgivare p villkorsom r mer frmnliga n de villkor som marknaden fr privat terfrskring kan er-bjuda vilket leder till att terfrskringen stts ett fr lgt pris eller att det artificielltskapas kapacitet, som inte skulle uppst p den privata marknaden.
2. De tgrder som anges i punkt 17A.3.1 ger eller kan ge de exportkreditfrskringsgivare
som tnjuter dessa frmner finansiella frdelar i frhllande till andra exportkreditfrs-kringsgivare. Att dessa finansiella frdelar beviljas vissa fretag leder till en snedvridningav konkurrensen och utgr statligt std i enlighet med artikel 61.1 i EES-avtalet.
3. Artikel 61.1 r tillmplig p alla former av tgrder som innebr att vissa fretag eller
produkter ges finansiella eller ekonomiska frdelar som faktiskt eller potentiellt belastareller medfr minskade intkter fr de offentliga medlen och dr det inte stlls ngra kraveller lga krav p den berrda mottagaren i den utstrckning som sdana tgrder pver-kar handeln mellan avtalsparterna och snedvrider eller hotar att stedvrida konkurrensengenom att gynna vissa fretag eller produktion av vissa varor (
15).
4. De finansiella frdelar som anges i punkt 17A.3.1 i samband med marknadsmssiga ri-
sker i enlighet med definitionen i punkterna 17A.2.7–17A.2.9 pverkar handeln medtjnster inom EES. Vidare leder detta till uppkomsten av variationer i det tillgngliga fr-skringsskyddet fr marknadsmssiga risker i de olika EES-staterna, vilket innebr ensnedvridning av konkurrensen mellan fretag i olika EES-stater och sekundra effekterp handeln inom EES oavsett om det r frna om export inom EES eller export utanfravtalsparternas territorium (
16). Bestmmelserna om undantag i artikel 61 i EES-avtalet r
inte tillmpliga p std i samband med frskring av marknadsmssiga risker. De sned-vridande effekter som sdant std fr inom EES vger tyngre n eventuella nationella in-tressen eller gemensamma EES-intressen att stdja exporten. Ovanstende stndpunkthar bekrftats genom EG-domstolens dom i ml C-63/89, som direkt berrde den frgasom dessa regler gller. Domstolen slog fast att ven om direktivet om delvis harmonise-ring av frskringsfretagens utjmningsfonder, vilket undantog exportkreditfrskrings-verksamhet fr statens rkning eller med statlig garanti, inte var olagligt s skulle de fak-
‹‹SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 120/32 23. 4. 98
torer som snedvrider konkurrensen mellan privat och offentliga eller offentligt under-
stdda exportkreditfrskringsgivare ”kunna berttiga till att saken frs infr domstol fratt bestraffa vertrdelsen av bestmmelserna” (
17) (dvs. artikel 92 i EG-frdraget). I
domen i ml C-44/93 drog domstolen slutsatsen att dessa frmnter utgr statligt stdoch bekrftade att kommissionen kan vidta tgrder fr att skerstlla att dessa upphr.
17A.4
Ndvndiga tgrder ft att eliminera snedvridning av konkurrensen vad gller
kortfristiga exportkreditfrskringar avseende markmadsmssiga risker
1. Statligt std av det slag som anges ovan i punkt 17A.3.1 och som beviljas offentligt un-
derstdda exportkreditfrskringsgivare avseende marknadsmssiga risker i enlighet meddefinitionen i punkt 17A.2.7–17A.2.9 snedvrider konkurrensen och kan inte beviljasundantag i enlighet med EES-avtalets regler fr statligt std.
2. EFTA-staterna uppmanas sledes i enlighet med artikel 1.1 i protokoll 3 till vervak-
ningsavtalet att dr det r ndvndigt ndra sina system fr exportkreditfrskring avmarknadsmssiga risker, s att beviljande av statligt std av de slag som anges nedan tilloffentliga eller offentligt understdda exportkreditfrskringsgivare vad avser dessa riskerupphr fre den 1 januari 1999. De berrda formerna av statligt std r fljande:
a) Statliga garantier fr ln eller frluster.b) Befrielse frn kravet p att det skall avsttas tillrckliga reserver och befrielse frn v-
riga krav som anges i punkt 17A.3.1 andra strecksatsen.
c) Nedsttning av eller befrielse frn skatter eller andra avgifter som normalt skall beta-
las.
d) Kapitaltillskott eller andra former av finansiering under sdana omstndigheter d en
privat investerare som agerar under normala marknadsfrhllanden inte skulle inves-tera i fretaget, eller p sdana villkor som en privat investerare skulle godta.
e) Tjnster in natura frn staten, ssom tillgng till och utnyttjande av statlig infrastruk-
tur, faciliteter eller konfidentiell information (t.ex. uppgifter om gldenrer som sam-lats in av ambassader) p villkor som inte terspeglar kostnaderna fr desamma.
f) terfrskring frn staten, antingen direkt eller indirekt via en annan offentlig eller
offentligt understdd exportkreditfrskringsgivare p frmnligare villkor n vadmarknaden fr privat terfrskring kan erbjuda, eftersom terfrskringsgivaren frstatligt std av sdant slag som anges i fregende strecksatser, vilket antingen ledertill att frskringsskydd stts ett fr lgt pris eller till att det artificiellt skapas en ka-pacitet som inte skulle uppst p den privata marknaden.
3. I vntan p resultatet av den genomgng som anges i punkt 17A.4.6, frblir dock befint-
liga kompletterande statliga terfrskringsarrangemang tilltna under en vergngspe-riod, frutsatt att fljande krav r uppfyllda:
— Statlig terfrskring skall endast utgra en underordnad del av frskringsgivarens
totala terfrskringsskydd.
— Om frskringsgivarens terfrskringsavtal omfattar marknadsmssiga och icke-
marknadsmssiga risker, s att den statliga terfrskringen oundvikligen omfattarmarknadsmssiga risker, fr den statliga terfrskringen fr marknadsmssiga riskerinte omfatta mer n vad som erbjuds p marknaden fr privat terfrskring om manhade skt terfrskring fr enbart dessa risker.
— Den statliga terfrskringen fr inte vara sdan att den ger frskringsgivaren mj-
lighet att frskra affrer med enskilda kpare i en utstrckning som verstiger dengrns som berrda terfrskringsgivare p den privata marknaden tillmpar.
— Premien fr statlig terfrskring skall terspegla risken och berknas med kommer-
siella och markandsmssiga metoder, och om det frekommer en motsvarande pre-miesttning p marknaden fr statens premie inte underskrida denna.
— Det skall vara mjligt fr alla kreditfrskringsgivare som uppfyller det gemensamma
urvalskriteriet att erhlla statlig terfrskring av marknadsmssiga risker.
‹‹SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 120/33 23. 4. 98
4. Fr att efterkomma vad som anges i punkterna 17A.4.2–17A.4.3 blir offentliga eller of-
fentligt understdda exportkreditfrskringsgivare tvungna att som ett minimum inrttaen srskild frvaltning och srskild bokfring fr frskring av marknadsmssiga och ic-ke-marknadsmssiga risker fr statens rkning eller med statliga garantier, fr att kunnapvisa att de inte fr statligt std fr frskring av marknadsmssiga risker. Bokfringenfr verksamhet som frskras fr frskringsgivarens egen rkning skall verensstmmamed den rttsakt som nmns i punkt 12b i bilaga IX till EES-avtalet (
18).
5. Dessutom skall de EFTA-stater som tillhandahller terfrskringsskydd till en export-
kreditfrskringsgivare genom att delta eller engagera sig i avtal om terfrskring inomden privata sektorn vilka omfattar bde marknadsmssiga och icke-marknadsmssigarisker, pvisa att ett sdant arrangemang inte inbegriper statligt std enligt punkt17A.4.2 f.
6. Med detta ml i sikte kommer EFTA:s vervakningsmyndighet, i nra samarbete med
EFTA-staterna, att fortlpande – frn och med dagen fr offentliggrande av dessa reg-ler – vervaka arrangemang av detta slag genom att de berrda EFTA-staterna snder inhalvrsrapporter och fre februari mnad 1999 gra en fullstndig genomgng av dessaarrangemang. Vid denna genomgng kommer man att beakta alla kunskaper och erfa-renheter som man med tiden frvrvat om hur marknaden fr kortfristig exportkreditfr-skring fungerar samt hur EFTA-staterna gr interventioner p marknaden, utifrn derapporter om genomfrandet som skall lggas fram i enlighet med punkt 17A.4.14, denfrsta rliga versynen enligt punkt 17A.4.15 och eventuella anmlningar av att undan-tagsbestmmelsen i punkterna 17A.4.8–17A.4.13 har tillmpats. Skulle det vidversynen framkomma att ett arrangemang i en EFTA-stat inbegriper statligt std kom-mer denna EFTA-stat uppmanas att upphva detta std senast vid utgngen av 1999.
7. Under vissa omstndigheter kan undantag beviljas frn principen att exportkreditfr-
skring fr marknadsmssiga risker endast kan tillhandahllas av offentliga eller offent-ligt understdda exportkreditfrskringsgivare om de i punkt 17A.4.2 angivna finansiellafrmnerna upphvs, dock med frbehll fr punkt 17A.4.3. Dessa omstndigheterframgr av punkterna 8–13 nedan (undantagsklausul).
8. I vissa lnder kan det vara s att det tillflligt inte finns ngot frskringsskydd fr mark-
nadsmssiga exportkreditrisker att tillg frn privata exportkreditfrskringsgivare ellerfrn offentliga eller offentligt understdda exportkreditfrskringsgivare som r verksam-ma fr egen rkning, p grund av bristande frskrings- eller terfrskringskapacitet.Dessa risker anses drfr tillflligt som icke-marknadsmssiga.
9. Under sdana omstndigheter kan dessa tillflligt icke-marknadsmssiga risker tas av en
offentlig eller offentligt understdd exportkreditfrskringsgivare som frskrar icke-marknadsmssiga risker fr statens rkning eller med statlig garanti. Frskringsgivarenskall d, s lngt det r mjligt, anpassa sina premier fr sdana risker efter de premiersom privata exportkreditfrskringsgivare har fr risker av samma slag.
10. Den EFTA-stat som avser att utnyttja undantagsbestmmelsen skall omedelbart anmla
utkastet till beslut till EFTA:s vervakningsmyndighet. Anmlan skall innehlla enmarknadsrapport som pvisar att den privata frskringsmarknaden inte kan tcka risker-na genom att bevis framlggs om detta av tv stora vlrenommerade internationella pri-vata exportkreditfrskringsgivare och frn en nationell kreditfrskringsgivare s atttillmpningen av undantagsbestmmelsen r berttigad. Alternativt skulle bevis p attriskerna inte kan tckas av den privata frskringsmarknaden kunna lggas fram genomatt ett oberoende konsultfretag som vervakningsmyndigheten anser vara tillfrlitligtoch opartiskt utarbetar en rapport avseende marknaden. Anmlan skall dessutom inne-hlla en beskrivning av de villkor som offentliga eller offenligt understdda exportkredit-frskringsgivare avser att tillmpa fr sdana risker.
11. Inom tv mnader frn mottagandet av en sdan anmlan skall vervakningsmyndighe-
ten underska om tillmpningen av undantagsbestmmelsen str i verensstmmelsemed de villkor som anges ovan och r frenlig med EES-avtalet.
‹‹SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 120/34 23. 4. 98
12. Om vervakningsmyndigheten anser att villkoren fr tillmpningen av undantagsbe-
stmmelsen r uppfyllda skall beslutet om detta glla i tv r frn dagen fr beslutet un-der frutsttning att marknadsvillkoren, som berttigar tillmpningen av undantagsbe-stmmelsen, inte ndras under perioden.
13. Vidare kan vervakningsmyndigheten i samrd med EFTA-staterna se ver villkoren fr
tillmpningen av undantagsbestmmelsen. vervakningsmyndigheten kan ocks upph-va bestmmelsen eller erstta den med ett annat lmpligt system.
14. Dessa regler gller frn och med den 1 juni 1998 till och med utgngen av r 2002.
EFTA-staterna uppmanas att inom tv mnader efter att dessa regler delgivits informeraEFTA:s vervakningsmyndighet om huruvida de godtar rekommendationerna i dessaregler. Dessutom skall EFTA-staterna senast den 1 januari 1999 informera vervaknings-myndigheten om vilka tgrder de har vidtagit fr att flja dessa regler. Om det genomdessa rapporter eller p ngot annat stt skulle visa sig att de system som r i bruk iEFTA-staterna fortfarande inbegriper statligt std skall vervakningsmyndigheten bed-ma detta std enligt artikel 61 i EES-avtalet, artike l 1 i protokoll 3 till vervakningsavta-
let och de riktlinjer som faststlls ovan.
15. vervakningsmyndigheten kommer i samarbete med EFTA-staterna och intresserade
parter att gra en versyn av definitionen av begreppet marknadsmssiga risker och sever hur dessa regler fungerar mot bakgrund av marknadsutvecklingen och eventuell lag-stiftning med betydelse fr EES. Alla upplysningar som vervakningsmyndigheten isamband med en sdan versyn tar emot frn EFTA-staterna och intresserade parterkommer, med tilltelse frn den som lmnat upplysningarna, att stllas till alla de vrigadeltagarnas frfogande.
(1) Detta kapitel motsvarar kommissionens meddelande till medlemsstaterna i enlighet med arti-
kel 93.1 i EG-frdraget avseende tillmpningen av artiklarna 92 och 93 i frdraget p kort-fristiga exportkreditfrskringar (EGT C 281, 17.9.1997, s. 4).
(
2) I punkt 242 i den sjunde rapporten om konkurrenspolitiken (1977) slog EG-kommissionen
fast att exportstd fr handeln inom gemenskapen ”inte kan beviljas undantag oavsett vilkenintensitet eller form stdet har eller vilken dess orsak eller avsikt r”.
(
3) Se domstolens dom av den 21 mars 1990 i ml C-142/87 Belgien mot kommissionen, REG
1990, s. I-959. Se ven domstolens dom av den 9 augusti 1994 i ml C-44/93, Assurances deCrdit mot OND och Belgien, REG 1994, s. I-3829, punkt 30.
(
4) ”L’assurance crdit et le march unique 1992 (court-terme)”, rapport till samordningsgruppen,
rapportavlggare: Ph. Callut.
(5) Se ml C-63/89, Assurances du Crdit och Cobac mot rdet och kommissionen, REG 1991,
s. I-1799 och ml C-44/93, Assurances du Crdit mot OND och Belgien, REG 1994,s. I-3829.
(
6) I vissa fall fr medel- och lngfristiga affrsfrbindelser inte tckas av ngon garanti, utan av
ett allomfattande terfrskringsavtal med staten.
(7) Eller med motsvarande terfrskringsarrangemang.
(8) Eller icke-offentliga garanter. En offentlig gldenr eller garant r en gldenr eller garant
som p ett eller annat stt representerar den offentliga myndigheten (staten, regionala ellerlokala myndigheter) och som inte kan frklaras insolvent vare sig juridiskt eller administra-tivt. I dessa regler betraktas de offentligt gda eller offentligt kontrollerade fretag som r eta-blerade i lnderna i bilaga IX till dessa riktlinjer och som lyder under normal bolagsrtt, somicke-offentliga gldenrer/garanter.
(
9) Dvs. krig, revolution, naturkatastrofer, krnkraftsolyckor osv. och inte s kallade ”kommersiel-
la katastrofrisker” (katastrofal ackumulering av frluster vad avser handel med enskilda kpareeller lnder), vilka kan tckas av en skadeexcedentterfrskring (excess of loss) och som r af-
frsmssiga risker.
‹‹SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 120/35 23. 4. 98
(10) Om offentliga eller offentligt understdda exportkreditfrskringsgivare som frskrar icke-
marknadsmssiga risker lggs att acceptera att tcka marknadsmssiga risker kan dettautgra en vertrdelse av artikel 54 i EES-avtalet. EFTA:s vervakningsmyndighet eller EG-kommissionen kan ingripa emot ett sdant agerande liksom det ocks r mjligt att saken f-relggs domstolar och nationella konkurrensmyndigheter.
(
11) Rdets frsta direktiv 73/239/EEG av den 24 juli 1973 om samordning av lagar och andra
frfattningar angende rtten att etablera och driva verksamhet med annan direkt frskringn livfrskring (EGT L 228, 16.8.1973, s. 3), jfr punk t 2 i bilaga IX till EES-avtalet.
(
12) Rdets direktiv 87/343/EEG av den 22 juni 1987 om ndring av rdets direktiv 73/239/EEG
om samordning av lagar och andra frfattningar angende rtten att etablera och driva verk-samhet med annan direkt frskring n livfrskring (EGT L 185, 4.7.1987, s. 72), jfr punkt 2tredje strecksatsen i bilaga IX till EES-avtalet.
(
13) Se domstolens dom i ml C-63/89, Assurances du Crdit och Cobac mot rdet och kommis-
sionen, REG 1991, s. I-1848 (punkt 22), i fotnot 8.
(14) Se kapitlen 19 och 20 i dessa riktlinjer fr statligt std.
(15) Se domstolens dom av den 23 februari 1961 i ml 30/59, Steenkolenmijnen mot Hga myn-
digheten, REG 1961, s. 1–19, domstolens dom av den 2 juli 1974 i ml 173/73, Italien motkommissionen, REG 1974, s. 709 och domstolens dom av den 17 september 1980 i ml 730/79, Philip Morris mot kommissionen, REG 1980, s. 2671.
(
16) I domstolens dom i ml C-142/87, Belgien mot kommissionen, se fotnoten till punkt
17 A.1.1 ovan, slog Europeiska gemenskapernas domstol fast att inte enbart std till exportinom gemenskapen utan ven std till export utanfr gemenskapen kan pverka konkurren-sen och handeln inom gemenskapen, Bda dessa former av export frskras av exportkredit-frskringsgivare och std till bda dessa kan drfr f effekter fr konkurrensen och handelninom gemenskapen.
(
17) Se punkt 24 i Europeiska gemenskapernas domstols dom i ml C-63/89, som nmns i fotno-
ten till punkt 17 A.3.1 ovan. Generaladvokat Tesauro uttalade sikten att dr det freliggerkonkurrens mellan privata och offentliga eller offentligt understdda exportkreditfrskrings-givare ”r det hgst tvivelaktigt huruvida medlemsstaterna legitimt kan ge finansiellt std tillstatliga aktrer. Ett sdant handlande skulle kunna vara ofrenligt med reglerna fr statligtstd”, REG 1991, s. I-1835 (punkt 15).
(
18) Rdets direktiv 91/674/EEG av den 19 december 1991 om rsbokslut och sammanstlld re-
dovisning fr frskringsfretag (EGT L 374, 31.12.1991, s. 7), i dess lydelse enligt anpass-ningar fr EES-avtalet i Gemensamma EES-kommittns beslut nr 7/94 (EGT L 160,28.6.1994; EES-supplementet till EGT 17, 28.6.1994).”
”BILAGA IX
FRTECKNING VER LNDER MED MARKNADSMSSIGA RISKER VILKEN
SKALL ANVNDAS VID TILLMPNINGEN AV REGLERNA I KAPITEL 17A OM
KORTFRISTIGA EXPORTKREDITFRSKRINGAR
Lnder som r parter i EES-avtalet
Belgien
DanmarkFinland
‹‹SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 120/36 23. 4. 98
Frankrike
Frenade kungariketGreklandIrlandItalienLuxemburgNederlndernaPortugalSpanienSverigeTysklandsterrikeIslandLiechtensteinNorge
Andra lnder som r medlemmar i OECD och som anses vara lnder med marknadsmssiga
risker
Australien
KanadaJapanNya ZeelandSchweizFrenta staterna”
Utfrdat i Bryssel den 4 mars 1998.
P Eftas vervakningsmyndighets vgnar
Knut ALMESTAD
Ordfrande