SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/58

BESLUT AV EFTAS ÖVERVAKNINGSMYNDIGHET

nr 469/15/KOL

av den 4 november 2015

om avslutande av ett formellt granskningsförfarande avseende det misstänka statliga stödet till Innovasjon Norge för verksamheten på marknaden för webbinfrastruktur och kringtjänster, samt eventuellt stöd till förmån för de regionala turistråden och destinationsorganisationerna (Norge) [2017/1150]

Eftas övervakningsmyndighet (nedan kallad myndigheten) har antagit detta beslut,

MED BEAKTANDE av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (nedan kallat EES-avtalet), särskilt artikel 61.1,

MED BEAKTANDE av avtalet mellan Eftastaterna om upprättande av en övervakningsmyndighet och en domstol (nedan kallat övervakningsavtalet), särskilt artikel 24,

MED BEAKTANDE av protokoll 3 i övervakningsavtalet (nedan kallat protokoll 3), särskilt artiklarna 7.2 och 13.1 i del II,

EFTER att i enlighet med nämnda artiklar ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig och med beaktande av deras yttranden, och

av följande skäl:

I. FAKTA

1. FÖRFARANDE

(1) I en skrivelse av den 5 juli 2013 (1) framförde tellUs IT AS (senare sammanslaget med New Mind (2) och därför nedan kallat New Mind tellUs eller klaganden) ett klagomål om statligt stöd till myndigheten avseende den verksamhet Innovasjon Norge (nedan kallat Innovasjon Norge eller IN) bedriver på marknaden för webbinfrastruktur och kringtjänster i turistnäringen. Myndigheten tog emot och registrerade klagomålet den 8 juli 2013.

(2) Efter en första granskning av klagomålet beslutade myndigheten den 16 juli 2014 att inleda ett formellt granskningsförfarande enligt artikel 1.2 i del I i protokoll 3 genom att anta beslut nr 300/14/KOL (nedan kallat inledningsbeslutet) (3). Genom det beslutet uppmanade myndigheten de norska myndigheterna och berörda parter att inkomma med synpunkter.

(3) Genom en skrivelse av den 1 september 2014 (4) lämnade de norska myndigheterna synpunkter rörande beslutet. Den 30 september 2014 träffade myndigheten de norska myndigheterna och IN. Vid det tillfället tillhandahöll de norska myndigheterna ny information och klargöranden om sin inlaga från den 1 september 2014. Myndigheten ställde vidare ytterligare frågor som besvarades i ett e-brev av den 17 oktober 2014 (5).

(4) I ett e-brev av den 9 oktober 2014 (6) mottog myndigheten synpunkter från en berörd part, klaganden. Via en skrivelse av den 10 oktober 2014 (7) vidarebefordrade myndigheten dessa till de norska myndigheterna. Myndigheten hade telefonkonferenser med IN den 27 oktober 2014 och den 5 november 2014.

(5) I en skrivelse av den 24 november 2014 (8), lämnade de norska myndigheterna sina synpunkter på klagandens kommentarer och ytterligare information i ärendet.

(6) Därefter har myndigheten tagit emot ytterligare information i ärendet från klaganden och IN (9). Den information som mottogs från klaganden vidarebefordrades till de norska myndigheterna.

2. BESKRIVNING AV ÅTGÄRDERNA

(7) Föreliggande beslut avser IN:s verksamhet inom turistnäringen.

(8) IN är ett offentligt företag som anförtrotts uppdraget att stödja innovation och utveckling av norska företag och norsk industri. IN stöder nationell turism. IN har startat och driver webbplatsen visitnorway.com, den mest besökta webbplatsen för turism i Norge (10).

(9) Genom visitnorway.com erbjuder IN tjänster till de regionala turistråden (nedan kallade turistråd) (11) och destinationsorganisationerna (nedan kallade DMO-aktörer) (12). Turistråden och DMO-aktörerna är lokala eller regionala organisationer med uppgift att främja turism i sina respektive geografiska områden.

(10) Tjänsterna omfattar i) webbinfrastruktur och kringtjänster samt ii) marknadsföring och säljfrämjande tjänster inom turistnäringen (13).

(11) I klagandens skrivelser och inledningsbeslutet hänvisas det till möjliga statliga stödåtgärder avseende webbinfrastruktur och kringtjänster. Närmare bestämt hänvisas det i artikel 1 i inledningsbeslutet till tre olika möjliga statliga stödåtgärder.

(12) Den första påstådda statliga stödåtgärden till förmån för IN utgörs av utebliven vinst vid tillhandahållande av webbinfrastruktur och kringtjänster till turistråden och DMO-aktörerna.

(13) Den andra åtgärden är påstådd avsaknad av särredovisning och genomsynlig kostnadsfördelningsmodell för IN:s ekonomiska och icke-ekonomiska verksamhet. I synnerhet är det relevant att utreda om IN:s tillhandahållande av webbinfrastruktur och kringtjänster korssubventioneras med offentliga medel som anslås för en icke-ekonomisk tjänst, dvs. den allmänna uppgiften att främja Norge som resmål.

(14) Den tredje påstådda statliga stödåtgärden till förmån för turistråden och DMO-aktörerna utgörs av att priserna för webbinfrastruktur och kringtjänster inte är tillräckligt höga för att ge IN rimlig avkastning på investeringarna.

2.1 MOTTAGARE AV DET PÅSTÅDDA STATLIGA STÖDET

(15) IN etablerades 2003 av den norska regeringen genom lagen om Innovasjon Norge (14) (nedan kallad lagen om IN). Staten äger 51 % av företaget och landstingen äger resterande 49 % (15).

(16) Företaget etablerades med ändamålet att vara den norska statens verktyg för att främja värdeskapande näringsutveckling i hela landet (16). IN förvaltar och genomför flera norska stödordningar. IN stöder den nationella turistnäringen. Enligt de norska myndigheterna har IN bl.a. uppdraget att bjuda ut webbmarknadsföringstjänster för att nå internationella och nationella besökare via den officiella webbplatsen visitnorway.com (17).

(17) Turistfrämjande på lokal och regional nivå sköts av turistråden och DMO-aktörerna. Enligt informationen från de norska myndigheterna (18) finns det i Norge omkring 300 regionala och lokala turistorganisationer, dvs. turistråd och DMO-aktörer. Deras huvuduppgift är att ordna aktiviteter för turister och erbjuda turistinformation. Turistråden marknadsför regionen internationellt, medan DMO-aktörerna arbetar både internationellt och nationellt med att marknadsföra särskilda resmål (19). I allmänhet är delägarna både offentliga och privata företag (20). Turistråden är generellt organiserade som aktiebolag med ägare såväl bland regionala myndigheter som bland företrädare för turistnäringen. DMO-aktörerna befinner sig på lokal nivå och ägarstrukturen varierar. De ägs dock vanligtvis av lokala myndigheter och aktörer inom den lokala turistnäringen.

(18) Turistråden och DMO-aktörerna försöker inte realisera maximal vinst för sina ägare. Deras syfte är snarare att stimulera näringsverksamhet inom turism i sina respektive geografiska områden (21).

2.2 WEBBINFRASTRUKTUREN OCH KRINGTJÄNSTER

(19) Webbinfrastruktur och kringtjänster inom turistnäringen tillhandahålls genom destinationssystem (nedan kallat DMS) (22).

(20) Ett DMS är en it-tjänst som ett företag erbjuder sina kunder (företag på resmålsorten i turistnäringen (23)) där de kan lägga ut och regelbundet uppdatera information om sevärdheter, hotell, restauranger, evenemang och liknande information samtidigt på den egna webbplatsen och via externa kanaler, t.ex. visitnorway.com, Google Maps, turistinfokiosker, mobila portaler och tryckta tidningar. Informationen används av allmänheten för bokning eller andra syften.

(21) Ett DMS kan fylla olika funktioner: i) En resmålsfunktion (dvs. en databas över sevärdheter eller snabbinformation om t.ex. evenemang, hotell, restauranger, konstutställningar. ii) En spridningsfunktion (dvs. informationen i databasen sprids till olika kanaler och plattformar. iii) En sökfunktion (som är tillgänglig på webbplatser för sökning och visning av turistprodukter).

(22) En illustration av dessa tjänster ingår i skäl 43.

2.3 MARKNADSFÖRING OCH FRÄMJANDE TJÄNSTER INOM TURISTNÄRINGEN

(23) Marknadsföring och främjande tjänster inom turistnäringen kan innebära att man framhäver ett geografiskt område eller särskilda företag.

(24) Allmänna främjande insatser innebär att man erbjuder besökarna allmän turistinformation om naturen, maten, vädret osv. Särskilda företagsfrämjande insatser betyder saluföring av visst innehåll (t.ex. information om hotell, restauranger och kulturella evenemang).

(25) Det finns vidare två sätt att ge publicitet åt särskilt innehåll på visitnorway.com – antingen läggs informationen ut direkt på webbplatsen (dvs. den finns på webbplatsen) eller läggs en länk ut till en extern webbplats som har information.

2.4 IN:S VERKSAMHET INOM TURISTNÄRINGEN

(26) Det ingår i IN:s uppdrag att främja turistnäringen på nationell nivå. Den norska staten har tagit aktiv del i turistnäringen sedan 1903 (24). Som anges i skäl 17 sköts främjandet av turistnäringen på regional och lokal nivå av turistråden och DMO-aktörerna. I den årliga statsbudgetens uppdragsbrev finns ett kapitel om IN med instruktioner för dess verksamhet i turistnäringen (25).

(27) Under 2007 antog de norska myndigheterna en nationell strategi för turistnäringen, där regeringens centrala målsättningar för näringen lades fast (26). En av målsättningarna var att stärka bilden av Norge som resmål. Med detta för ögonen startade och utvecklade IN webbplatsen visitnorway.com under 2007. Enligt strategin för turistindustrin ska portalen ge besökarna lust att resa till Norge och ge god och täckande information om Norge och turistnäringens utbud (27).

(28) Sedan webbplatsen visitnorway.com startade har IN dels tillhandahållit allmänt innehåll om Norge (icke-ekonomisk verksamhet), dels erbjudit turistråden och DMO-aktörerna en plattform för främjande av deras särskilda turistinnehåll (t.ex. information om evenemang, hotell, transporter). IN har slutit standardavtal med turistråden och DMO-aktörerna som innebär att deras särskilda turistinnehåll publiceras på visitnorway.com (direkt eller via hyperlänkar) mot en årlig avgift som beräknas på grundval av varje turistråds och DMO-aktörs årsomsättning. Turistråden och DMO-aktörerna har alltid också haft sina egna webbplatser där de tillhandahåller allmän information om sina respektive geografiska områden samt ger publicitet åt särskilda turistprodukter, dvs. ekonomiska tjänster för deras intressenter och ägares räkning.

(29) År 2012 antog den norska staten en ny strategi för turistnäringen i syfte att förbättra den nationella turistnäringens struktur (28). Den nya strategins målsättningar var att effektivisera det offentliga stödet för näringen, minska antalet inblandade aktörer och stärka samverkan mellan dem. Vidare har de norska myndigheterna uppgett att de ville undvika en uppsplittring av webbplatser om turism i Norge, med olika struktur och layout, bokningsmotorer, språk osv., alla delfinansierade av olika myndigheter, landsting eller kommuner.

(30) Därefter, år 2013, antog närings- och fiskeridepartementet en ny struktur för turistnäringen för att göra det lätt för turister att välja Norge som resmål (29).

(31) I 2013 års statsbudgets uppdragsbrev för IN (nedan kallat 2013 års uppdragsbrev (30)) står det: Innovasjon Norge skal sikre god distribusjon av norske reiselivsopplevelser gjennom visitnorway.com, og bidra til å gjøre aktørene i reiselivsnæringen […]. Webbplatsen visitnorway.com angavs därmed som ett nyckelelement i Norges strategi för att främja turistnäringen (31). IN ombads utöka webbplatsen och öka sitt stöd till turistnäringen. Målet var att erbjuda marknads- och säljstöd för att nå både den nationella och den internationella publiken på den officiella webbplatsen visitnorway.com (32).

(32) Med beaktande av det målet startade IN ett projekt inriktat på att ge webbplatsen visitnorway.com en ny struktur (nedan kallat strukturprojektet) (33). Genom strukturprojektet erbjöds turistråden och DMO-aktörerna inte bara marknads- och säljstöd, såsom var fallet med standardavtalet, se skäl 28, utan också ytterligare tjänster.

(33) IN har gjort ett antal nödvändiga ändringar av funktionerna på webbplatsen visitnorway.com för att hålla den tekniskt uppdaterad och göra det möjligt att driva den effektivt på längre sikt. Under 2013 började IN erbjuda vissa DMS-funktioner (nedan kallade webbinfrastruktur och kringtjänster) till de norska turistråd och DMO-aktörer som önskade flytta innehållet på sina egna webbplatser till visitnorway.com. Att samla innehåll på webbplatsen visitnorway.com är i linje med de mål som fastställts av de norska myndigheterna i den nya strategin för turism, bland annat för att undvika en uppsplittring av webbplatser om turism i Norge (se skäl 29).

(34) Följaktligen erbjöds alla turistråd och DMO-aktörer förmånliga partnerskapsavtal år 2014 som inbegrep möjligheten att använda webbplatsen visitnorway.com som hemsida i stället för att utveckla eller driva en egen. Steget till visitnorway.com innebar stängning av deras egna webbplatser. Dessa tjänster erbjöds endast turistråden och DMO-aktörerna och inte alla aktörer på marknaden, dvs. de erbjöds inte alla potentiella användare, däribland andelsägare eller externa kunder till turistråden och DMO-aktörerna (34).

(35) Efter flytten till IN:s webbplats behövde turistråden och DMO-aktörerna inte längre vissa av de tjänster man tidigare hade köpt av sådana företag som klagandens. I synnerhet blev det onödigt för turistråden och DMO-aktörerna att ha sökfunktionen, och avtalen med sådana företag som New Mind tellUs avslutades normalt. Andra funktioner, t.ex. resmålsfunktionen, behövdes fortfarande för att skapa och bibehålla information om sevärdheter eller den snabbinformation som skulle laddas upp på visitnorway.com.

(36) Trots de förmånliga partnerskapsavtal som hade erbjudits alla turistråd och DMO-aktörer var inte alla intresserade av de nya tjänsterna, eftersom en flytt till visitnorway.com bl.a. innebar att man godtog redigeringsrestriktioner påtvingade av IN (35). Därför behöll vissa turistråd och DMO-aktörer de standardavtal genom vilka IN tillhandahåller marknads- och säljstöd (se skäl 28).

(37) Strukturprojektet för webbplatsen visitnorway.com (se skäl 32) omfattade också två pilotprojekt (alfa och beta) som drevs under 2013 innan de förmånlig partnerskapsavtal som beskrivs i skäl 34 undertecknades under 2014. Detta kommer att beskrivas närmare i det följande.

Projektet ”Pilot Alfa”

(38) I mars 2013 lanserades ett projekt kallat Pilot Alfa tillsammans med två kunder: VisitSørlandet och VisitTrondheim. Pilot Alfa handlar om flytten av webbplatserna för Visit Sørlandet AS (36) (turistråd) och Visit Trondheim AS (37) (DMO-aktör) till webbplatsen visitnorway.com.

(39) De två företagen hade valts ut att delta i pilotprojektet, och de undertecknade förmånliga partnerskapsavtal med IN för att använda visitnorway.com. Till följd av avtalen lät bägge företagen sina webbadresser (38) vidarebefordra till visitnorway.com och lade ner sina egna hemsidor. Den information som fanns på sidorna (dvs. allmän turistinformation och särskilt turistinnehåll) flyttades till visitnorway.com.

(40) När de båda företagen hade egna webbplatser var de kunder hos klaganden. De använde alltså tellUs resmålsfunktion och tellUs sökfunktion och betalade klaganden en licensavgift för användningen. När de emellertid vidarebefordrade sina webbadresser till visitnorway.com och stängde ner sina egna webbplatser sa de upp sina kontrakt för användning av sökfunktionen, eftersom, av tekniska skäl, endast IN:s sökfunktion kan användas på visitnorway.com (den enda sökmotorn på webbplatsen är den som har utvecklats av IN och är installerad på plattformen).

(41) Båda företagen behövde fortfarande ingå avtal med klaganden eller en liknande firma om resmålsfunktionen. IN erbjuder inte den funktionen. Klaganden var tidigare den enda leverantören av DMS-tjänster på den norska marknaden. Under 2012–2013 gjorde dock en internationell konkurrent, CityBreak, sitt inträde på marknaden och erbjuder resmålsfunktionen, dvs. de resmålsfrämjande aktörerna kan skapa en databas över sevärdheter (39).

(42) De turistråd och DMO-aktörer som flyttade till visitnorway.com kunde därmed välja mellan olika företags utbud av resmålsfunktionen (New Mind tellUs eller CityBreak eller någon eventuell nykomling på marknaden), medan kunder som använde tellUs söktjänster endast kunde använda tellUs resmålsfunktion. När New Mind tellUs var ensam om att erbjuda webb- och infrastrukturtjänster var alla turistråd och DMO-aktörer tvungna att ingå avtal med New Mind tellUs både om sök- och resmålsfunktionerna.

(43) Användningen av de olika funktionerna, före och efter Pilot Alfa, redovisas i följande diagram: Text av bilden DMO-aktörens egen webbplats (före Pilot Alfa) DMO-aktörens egen webbplats tellUs sökfunktion tellUs databas tellUs resmålsfunktion Destinationsbolag Visitnorway.com (efter Pilot Alfa) tellUs resmålsfunktion CityBreaks resmålsfunktion Destinationsbolag Destinationsbolag Visitnorways sökfunktion Visitnorway.com CityBreaks databas tellUs databas IN:s databas Källa: Myndigheten enligt information från de norska myndigheterna (dokument nr 688213).

(44) De tjänster IN erbjöd turistråden och DMO-aktörerna innan man genomförde strukturprojektet (dvs. nätbaserat marknads- och säljstöd via visitnorway.com) tillhandahölls mot en avgift beräknad på grundval av vars och ens årsomsättning snarare än mot marknadspriset för tjänsterna (se skäl 28). Samma prissättning tillämpades för Pilot Alfa utan påslag för det utökade tjänsteutbudet från IN (webbinfrastruktur och kringtjänster).

(45) De norska myndigheterna har förklarat (40) att skälet till att inte ta mer betalt för det utökade tjänsteutbudet var att nya tjänster utvecklades, och de två företag som deltog i pilotprojektet lade mycket tid och arbete på att hjälpa IN att utveckla de nya funktionerna, så IN kompenserades genom värdefull feedback på de nya tjänsterna.

Projektet ”Pilot Beta”

(46) Från juli till november 2013 genomförde IN projektet Pilot Beta. Under pilotprojektet undersökte IN nya företagsmodeller, däribland möjligheten att ingå nya förmånliga partnerskapsavtal med alla turistråd och DMO-aktörer.

(47) Med början den 1 januari 2014 erbjöd IN alla turistråd och DMO-aktörer som var intresserade att teckna förmånliga partnerskapsavtal på jämbördiga villkor. IN införde en ny prissättningsmodell för tjänsterna, där priset, enligt de norska myndigheterna, skulle svara mot kostnaderna för tjänsterna plus en rimlig vinst. Den nya prismodellen tillämpades också på de två pilotprojekten, dvs. VisitSørlandet och VisitTrondheim från och med den 1 januari 2014.

(48) Såsom åskådliggörs i figur 2 erbjöd IN därmed turistråden och DMO-aktörerna ett val mellan två alternativ (41): i) tjänster enligt förmånsavtalet (42), och ii) marknads- och säljstöd enligt andra avtal (43). Oberoende av affärsrelation med turistråden och DMO-aktörerna marknadsför visitnorway.com resmålet Norge och tillhandahåller allmän information om landet (44).

(49) De förmånliga partnerskapsavtalen undertecknades med turistråd och DMO-aktörer som ville flytta till visitnorway.com. Till andra turistråd och DMO-aktörer som inte ville flytta sina webbplatser till visitnorway.com (partner utan förmånsavtal) erbjöd IN samma marknads- och säljstöd som tidigare via standardavtal. Figur 2 Nuvarande struktur på visitnorway.com Källa: IN.

3. KLAGOMÅLET

(50) New Mind tellUs hävdar i sitt klagomål att IN:s säljfrämjande verksamhet och uppgifter knutna till webbplatsen visitnorway.com, i egenskap av nationell turismportal, kan betraktas som en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse (nedan kallade allmännyttiga tjänster) i linje med bestämmelserna om statligt stöd i EES-avtalet.

(51) År 2013 gick dock IN in på en ny marknad (45) och erbjuder sedan dess nya ekonomiska tjänster till turistråden och DMO-aktörerna som tillåter dem att flytta sina webbplatser till visitnorway.com (dvs. webbinfrastruktur och kringtjänster). New Mind tellUs anser att de tjänsterna inte ingår i IN:s uppdrag och inte tillhandahålls i överensstämmelse med rättspraxis enligt Altmarkdomen (46).

(52) Klaganden understryker att IN:s utbud av ekonomiska tjänster inte får stöttas med statligt stöd (47).

(53) I klagomålet hänvisas särskilt till fyra olika former av statligt stöd: a) Avsaknad av särredovisning för IN:s ekonomiska verksamhet. b) Utebliven vinst genom IN:s icke vinstdrivande inriktning på den ekonomiska verksamheten. c) Påstått stöd till turistråden och DMO-aktörerna i form av webbinfrastruktur och kringtjänster till priser under marknadspriset. d) Befrielse från inkomstskatt för IN, inbegripet dess ekonomiska verksamhet.

(54) Slutligen hävdar New Mind tellUs också att IN uppmuntrar sina kunder att avsluta sina tidigare kontrakt med New Mind tellUs genom att erbjuda turistråden och DMO-aktörerna gratis översättning vid flytt till visitnorway.com (48).

4. SKÄL TILL ATT INLEDA DET FORMELLA GRANSKNINGSFÖRFARANDET

(55) Den 16 juli 2014 beslutade myndigheten att inleda det formella granskningsförfarande som anges i artikel 1.2 i del I i protokoll 3.

(56) Myndigheten inskränkte dock det formella granskningsförfarandet till att endast omfatta tre av de åtgärder klaganden utpekade: i) avsaknad av särredovisning för IN:s ekonomiska verksamhet och kostnadsfördelningsmetod, ii) utebliven vinst genom IN:s icke vinstdrivande inriktning på den ekonomiska verksamheten, och iii) påstått stöd till turistråden och DMO-aktörerna i form av priser för webbinfrastruktur och kringtjänster som inte är tillräckligt höga för att ge IN rimlig avkastning på investeringarna.

(57) IN:s befrielse från inkomstskatt undantogs från inledningsbeslutets räckvidd (49). Ett pågående stödförfarande har inletts avseende den frågan.

(58) När det gäller de åtgärder som omfattas av inledningsbeslutet drog myndigheten den preliminära slutsatsen att tillhandahållandet av webbinfrastruktur och kringtjänster är en ekonomisk verksamhet som går att särskilja från marknadsföring av Norge som resmål. De nya tjänsterna erbjöds alla turistråd och DMO-aktörer från och med den 1 januari 2014. Myndigheten drog därför slutsatsen att om åtgärderna var att betrakta som statligt stöd, skulle de anses utgöra nytt stöd (50).

(59) Dessutom ansåg myndigheten att om det fastställdes att IN inte begärde konkurrensmässiga marknadspriser för sitt tjänsteutbud till turistråden och DMO-aktörerna kunde förekomsten av nytt statligt stöd till förmån för de företagen inte uteslutas.

(60) Slutligen ställde sig myndigheten tvivlande till att det påstådda statliga stödet skulle kunna anses förenligt med EES-avtalet enligt artikel 61.3 c i egenskap av stöd för att främja turistnäringen (51).

(61) Med hänsyn till dessa preliminära slutsatser ansåg myndigheten att den inte hade tillräckligt med uppgifter för att kunna utesluta förekomsten av statligt stöd eller dess oförenlighet med EES-avtalet. Det formella granskningsförfarandet inleddes därför.

5. SYNPUNKTER FRÅN TREDJE PARTER PÅ INLEDNINGSBESLUTET

(62) Endast New Mind tellUs, klaganden, lämnade synpunkter på inledningsbeslutet.

(63) I sak understryker klaganden att IN har gått in på en redan väl fungerande marknad för webbinfrastruktur och kringtjänster, vilka är ekonomiska tjänster. Inträdet på marknaden svarar inte mot någon instruktion från staten och torde stå i strid med IN:s huvuduppgift att främja privat företagande.

(64) New Mind tellUs instämmer i myndighetens preliminära slutsatser om förekomst av statliga medel, statens ansvar, selektivitet och eventuell snedvridning av konkurrensen.

(65) Om förekomsten av en fördel anser klaganden att IN har korssubventionerat sitt utbud av webbinfrastruktur och kringtjänster. Detta beror på att IN inte använder någon riktig särredovisning och på att IN avstår vinster vid tillhandahållandet av de ekonomiska tjänsterna till turistråden och DMO-aktörerna. Klaganden vidhåller dessutom att IN erbjuder gratis översättning (se skäl 54).

(66) Om det påstådda stödet till förmån för turistråden och DMO-aktörerna hävdar klaganden att de norska myndigheterna inte informerade dem om inledningsbeslutet.

(67) Det hävdas vidare att kunderna som deltog i pilotprojekten inte betalade för erhållna tjänster. Den prismodell som IN senare införde täcker inte alla relevanta kostnader och ger inte någon rimlig vinst. Särskilt har IN inte beaktat alla utvecklingskostnader för den infrastruktur som skapats för strukturprojektet (18 miljoner norska kronor), och IN beräknar inte någon avkastning på investeringarna. Därför har turistråden och DMO-aktörerna en fördel.

(68) När det gäller förenligheten hävdar klaganden att marknaden i fråga inte kännetecknas av något marknadsmisslyckande. Den omständigheten att IN vidare erbjuder turistråden och DMO-aktörerna gratis eller subventionerad översättning när de flyttar till visitnorway.com är ett extraerbjudande i strid med antitrustreglerna, och det påstådda statliga stödet kan därmed inte anses vara förenligt med EES-avtalet.

(69) Den 13 januari 2015 skickade klaganden en kopia av 2015 års uppdragsbrev (52) till myndigheten. Klaganden anser att uppdragsbrevet bekräftar att IN:s verksamhet på området webbinfrastruktur och kringtjänster inte faller inom IN:s uppdrag, vilket är begränsat till att i allmänhet främja Norge som resmål.

6. SYNPUNKTER FRÅN DE NORSKA MYNDIGHETERNA PÅ INLEDNINGSBESLUTET OCH PÅ DEN TREDJE PARTENS SYNPUNKTER

(70) De norska myndigheterna hävdar i sitt svar på inledningsbeslutet (53) att de aktuella åtgärderna inte utgör statligt stöd och att, om någon av åtgärderna trots allt utgör statligt stöd, så måste det stödet klassificeras som befintligt stöd eftersom främjande av turism i Norge var en uppgift som tillföll IN:s föregångare från tiden innan EES-avtalet undertecknades.

(71) I annat fall, om något nytt stöd skulle uppdagas, måste det anses förenligt med EES-avtalet i egenskap av ersättning för en allmännyttig tjänst eller i enlighet med artikel 61.3 c i EES-avtalet i egenskap av stöd för att främja turistnäringen.

(72) De norska myndigheterna hävdar att om en ekonomisk verksamhet kan särskiljas från det offentliga organets uppdrag, så kan organet betraktas som ett företag i den funktionen. All verksamhet måste dock betraktas som icke-ekonomisk om det inte går att särskilja det ena från det andra (54). Mot denna bakgrund anser de norska myndigheterna att myndigheten har missförstått sakfrågan, eftersom de aktuella tjänsterna, dvs. webbinfrastruktur och kringtjänster, inte tillhandahålls som separat produkt, utan som en integrerad del av tjänsteutbudet via webbplatsen visitnorway.com, vilken till sin helhet måste betraktas som en icke-ekonomisk verksamhet. Att erbjuda turistråden och DMO-aktörerna dessa tjänster är en del av IN:s uppdrag att främja Norge som resmål, vilket ingår i den nationella strategin för att främja turistnäringen. Följaktligen kan webbinfrastruktur och kringtjänster inte bedömas separat utan enbart som en del av IN:s marknads- och säljstödjande verksamhet.

(73) När IN ingår avtal för att tillhandahålla betaltjänster tillämpas under alla omständigheter en grundläggande kostnadsmodell för att säkerställa att alla relevanta kostnader har tagits med i beräkningen. Metoden fastställdes i anvisningarna för användarbetalningar i 2011 års uppdragsbrev (55) för IN, som har tillämpat dem sedan 2011. IN har också använt den kostnadsfördelningsmetoden i förmånsavtalen, vilket har gjort det möjligt för IN att täcka alla kostnader i förbindelse med förmånsavtalen. IN har vidare i sin budget och i sina priser inkluderat en förväntad vinst på […] % till […] %. De norska myndigheterna förklarade också att turistnäringen och särskilt marknaden för webbinfrastrukturtjänster är en mycket dynamisk sektor. Därför måste IN och visitnorway.com anpassa tjänsteutbudet till teknik- och marknadsutvecklingen.

(74) När det gäller förenligheten hävdar de norska myndigheterna att reglerna om allmännyttiga tjänster bör tillämpas. Om de tjänster som utreds ansågs vara ekonomisk verksamhet och stöd ansågs föreligga borde, enligt de norska myndigheternas åsikt, det stödet bedömas enligt reglerna för allmännyttig tjänster (56). De norska myndigheterna anser att tjänsteutbudet är i en anda som förespråkas i kommissionens beslut 2012/21/EU (57).

(75) De norska myndigheterna hävdar vidare att de aktuella åtgärderna bör förklaras förenliga med EES-avtalet enligt artikel 61.3 c i EES-avtalet i egenskap av statligt stöd för att främja turistnäringen.

(76) De norska myndigheterna betonar att tillträde till plattformen för turistråden och DMO-aktörerna har ökat konkurrensen nedströms på marknaden för resmålstjänster. Detta måste tas med i beräkningen som kompensation för eventuella negativa effekter av det påstådda stödet. De norska myndigheterna förklarar att konkurrensen på marknaden har ökat till följd av att visitnorway.com sammanställer information om reseprodukter från alla möjliga konkurrenter, dvs. New Mind tellUs eller CityBreak eller vilket annat företag som helst som eventuellt dyker upp på marknaden. Tidigare var New Mind tellUs den enda tjänsteleverantören på marknaden. Dessutom erbjuder IN plattformen till turistråden och DMO-aktörerna, vilka inte konkurrerar med företag utanför Norge.

(77) De norska myndigheterna bestrider uppgiften att IN erbjuder de turistråd och DMO-aktörer som har tecknat förmånsavtal gratis översättning, och de har förklarat hur IN ger stöd till översättningskostnader i olika scenarier. Generellt sett tar IN över en del av turistrådens och DMO-aktörernas kostnad för översättning av sådan allmän information som ingår i IN:s uppdrag att främja Norge som resmål. IN tar dock bara 50 % av kostnaden för översättning av turistrådens och DMO-aktörernas information om särskilda sevärdheter (58). Detta är den allmänna regel som gäller alla turistråd och DMO-aktörer. När det emellertid gäller turistråd och DMO-aktörer som har flyttat till visitnorway.com (dvs. förmånspartner), tar IN inte över några översättningskostnader. Med andra ord förlorar förmånspartner översättningshjälpen. Tvärtemot vad klaganden påstår finns det således inga incitament att teckna förmånsavtal för att få ersättning för kostnader för översättning.

(78) Som svar på synpunkter från klaganden betonar de norska myndigheterna att IN inte är en konkurrent till New Mind tellUs. Det är riktigt att turistråden och DMO-aktörerna när de fick tillträde till visitnorway.com inte längre behövde vissa tjänster som tidigare köptes av externa it-företag, men IN konkurrerar inte direkt med klaganden. Med andra ord ersätter IN inte New Mind tellUs som it-leverantör, men vissa funktioner (t.ex. TellUs sökfunktion) behövs inte längre eller är inte längre tekniskt möjliga.

(79) De norska myndigheterna har också lämnat in bevis till myndigheten på att IN har informerat turistråden och DMO-aktörerna om inledningsbeslutet. IN skickade e-postmeddelanden till alla förmånspartner (påstådda mottagare av statligt stöd), och IN:s webbplats hänvisade till inledningsbeslutet (59).

(80) Slutligen med hänvisning till det sista e-brevet från klaganden (60) (se skäl 69) ansåg de norska myndigheterna att den fråga New Mind tellUs pekar på redan har besvarats på vederbörligt sätt. Det fanns därför inget behov av ytterligare klargöranden (61).

II. BEDÖMNING

1. FÖREKOMST AV STATLIGT STÖD

(81) Artikel 61.1 i EES-avtalet har följande lydelse: ”Om inte annat föreskrivs i detta avtal, är stöd som ges av EG-medlemsstater, Eftastater eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med detta avtal i den utsträckning det påverkar handeln mellan de avtalsslutande parterna.”

(82) En åtgärd utgör statligt stöd enligt artikel 61.1 i EES-avtalet om den uppfyller följande fyra villkor: För det första måste åtgärden finansieras av staten eller med hjälp av statliga medel och kunna tillskrivas staten. För det andra måste åtgärden ge en fördel. För det tredje måste åtgärden gynna utvalda företag eller ekonomiska verksamheter. För det fjärde måste åtgärden innebära att handeln mellan avtalsslutande parter kan påverkas och att konkurrensen inom EES kan snedvridas.

(83) För att statligt stöd ska anses föreligga ska alla de kumulativa villkoren i artikel 61.1 vara uppfyllda (62).

1.1 BESLUTETS TILLÄMPNINGSOMRÅDE

(84) Inledningsbeslutet avser ett påstått statligt stöd till förmån för IN samt för turistråden och DMO-aktörerna. Baserat på den information som erhållits från klaganden och de norska myndigheterna var myndigheten främst tveksam till IN:s utbud av webbinfrastruktur och kringtjänster via förmånsavtal med turistråden och DMO-aktörerna.

(85) Under det formella granskningsförfarandet drog dock myndigheten slutsatsen att IN:s uppträdande på marknaden för webbinfrastruktur och kringtjänster inte går att bedöma utan att man också bedömer de övriga kommersiella tjänster som IN tillhandahåller turistråden och DMO-aktörerna, dvs. marknads- och säljstöd för särskilt innehåll. Detta beror på att IN:s affärsplan för strukturprojektet omfattar båda typerna av tjänster.

(86) Även om särskilt marknads- och säljstöd inte omfattades av inledningsbeslutet och inte heller omfattas av detta beslut kommer myndigheten att hänvisa till det i den utsträckning som behövs för att den ska kunna besluta om det påstådda statliga stödet via webbinfrastruktur och kringtjänster.

1.2 MÖJLIGA STATLIGA STÖDÅTGÄRDER TILL FÖRMÅN FÖR IN

1.2.1 Huruvida IN kan anses vara ett företag

(87) Det följer av artikel 61.1 i EES-avtalet att åtgärderna för att betraktas som statligt stöd måste gynna vissa företag eller produktionen av vissa varor. Artikel 61.1 i EES-avtalet gäller endast om mottagaren av stödet är ett företag. Det är därför nödvändigt att undersöka om IN kan betraktas som ett företag i den mening som avses i artikel 61.1 i EES-avtalet.

(88) Företag är enheter som bedriver ekonomisk verksamhet oberoende av organisationsform och finansieringsmetod (63). Ekonomisk verksamhet innebär att bjuda ut varor eller tjänster på en marknad (64). Alla enheter som är rättsligt fristående från staten och bedriver ekonomisk verksamhet betraktas som företag. Artikel 61.1 i EES-avtalet gäller alla offentliga och privata företag (65).

(89) Om en enhet bedriver ekonomisk verksamhet ska den betraktas som ett företag med avseende endast på dessa särskilda tjänster, utan något ställningstagande till hur övrig verksamhet bör klassificeras (66).

(90) De norska myndigheterna har vidhållit att tillhandahållande av webbinfrastruktur och kringtjänster inte kan definieras som ekonomisk verksamhet. Deras uppfattning är att de tjänsterna inte kan skiljas ut från de tjänster som erbjuds turistråden och DMO-aktörerna för att främja Norge som resmål genom visitnorway.com. Eftersom utveckling och drift av plattformen svarar mot målet att främja Norge som resmål, och det allmänna uppdraget inte kan definieras som ekonomisk verksamhet, kan inte heller de här granskade tjänsterna definieras som sådan.

(91) Myndigheten vidhåller den motsatta slutsatsen och bekräftar därmed den preliminära åsikt man gav uttryck för i inledningsbeslutet.

(92) Myndigheten noterar för det första att 2013 års uppdragsbrev (67) tillåter IN att bedriva både ekonomisk och icke-ekonomisk verksamhet, eftersom en åtskillnad görs mellan finansieringen av dessa typer av verksamhet: den ekonomiska verksamheten måste tillhandahållas på marknadsvillkor och ska därför finansieras av kunder. IN har följaktligen en juridisk möjlighet att samtidigt tillhandahålla både ekonomiska och icke-ekonomiska tjänster.

(93) För det andra anser myndigheten att det faktum att IN vid vissa tillfällen fungerar som ett statligt instrument för allmänt främjande av Norge och i den rollen inte tillhandahåller tjänster eller varor på marknaden, inte är ett tillräckligt skäl att dra slutsatsen att IN inte bjuder ut andra ekonomiska tjänster inom turistnäringen.

(94) För det tredje instämmer myndigheten i att främjande av Norge som resmål inte är en ekonomisk verksamhet. IN bjuder dock ut olika typer av tjänster på plattformen. IN erbjuder marknads- och säljstöd genom allmänt innehåll om Norge, t.ex. allmän information om de ljusa nätterna, väder och landets geografi, men också genom särskilt turistinriktat innehåll, dvs. publicitet för hotell, restauranger eller andra företag. Att sprida allmän information om Norge är inte någon ekonomisk verksamhet, men att göra publicitet för särskilda företag i turistnäringen är ekonomisk verksamhet.

(95) Myndigheten kan inte godta argumentet att webbinfrastruktur och kringtjänster till turistråden och DMO-aktörerna inte utgör ekonomisk verksamhet av det skälet att det yttersta syftet är att tillhandahålla en icke-ekonomisk verksamhet, nämligen allmän publicitet för Norge som resmål. Myndigheten anser att de norska myndigheternas syfte inte är relevant vid fastställandet av huruvida IN bedriver ekonomisk verksamhet. Myndigheten anser att publicitet för privata företag i turistnäringen innebär ekonomisk verksamhet.

(96) Enligt rättspraxis gäller nämligen i vissa fall att det ”inte finns någon anledning att särskilja den verksamhet som avser inköp av en produkt från den senare användningen av den produkt som köparen förvärvat och att det är frågan huruvida den senare användningen av den köpta produkten är av ekonomisk karaktär eller inte som oundvikligen avgör inköpsverksamhetens art” (68). Myndigheten erinrar dock om att mottagarna av IN:s it-tjänster, turistråden och DMO-aktörerna, också använder sig av dessa tjänster för att utföra både ekonomiska och icke-ekonomiska tjänster. Turistråden och DMO-aktörerna främjar turistnäringen allmänt i sina respektive geografiska områden, men stödjer också särskild verksamhet i turistnäringen på sina delägares och kunders vägnar. Myndigheten drar därför slutsatsen att IN tillhandahåller ekonomiska tjänster.

(97) För det fjärde anser myndigheten tvärtemot vad de norska myndigheterna hävdar, se skäl 90, att det i syfte att främja Norge som resmål inte är nödvändigt att också tillhandahålla webbinfrastruktur och kringtjänster. Fram till 2013 marknadsförde IN i själva verket Norge framgångsrikt utan webbtjänsterna, som IN först därefter började erbjuda via de förmånliga partnerskapsavtalen. Myndigheten understryker att de norska myndigheterna inte har lagt fram några bevis för att IN:s arbete med att främja turism i Norge skulle bli ineffektivt om webbtjänsterna inte erbjöds via visitnorway.com. Därför godtar myndigheten inte argumentet att Norge inte kan främjas som resmål annat än om webbinfrastruktur och kringtjänster också erbjuds. Myndigheten förstår alltså inte att tjänsterna inte skulle gå att skilja åt.

(98) För det femte erinrar myndigheten om att en viktig faktor när en tjänst definieras som ekonomisk är huruvida marknaden i fråga är konkurrensutsatt, dvs. om det finns andra enheter som erbjuder samma eller liknande varor och tjänster (69). Webbinfrastruktur och kringtjänster bjuds också ut av privata aktörer, t.ex. klaganden, och därför drar myndigheten slutsatsen att detta villkor är uppfyllt i föreliggande fall.

(99) Domstolen betonar i sin rättspraxis att ekonomisk verksamhet normalt bjuds ut mot ersättning (70). Både klaganden och IN tillhandahåller webbinfrastruktur och kringtjänster mot ersättning, och myndigheten anser att detta är ytterligare ett skäl till att tjänsterna bör definieras som ekonomiska.

(100) Det är myndighetens uppfattning att denna slutsats gäller även om IN inte tillhandahåller webbinfrastruktur och kringtjänster som en fristående tjänst. När turistrådens och DMO-aktörernas webbplatser är integrerade i visitnorway.com får de tjänster från plattformen som de tidigare köpte av privata aktörer mot ersättning. Följaktligen är det inte relevant huruvida dessa tjänster endast bjuds ut till turistråden och DMO-aktörerna och inte till andra destinationsbolag.

(101) Följaktligen drar myndigheten slutsatsen att IN är ett företag i den mening som avses i artikel 61.1 i EES-avtalet vid tillhandahållande av webbinfrastruktur och kringtjänster.

1.2.2 Ekonomisk fördel

(102) Som redan nämnts har de norska myndigheterna hävdat att tillhandahållandet av webbinfrastruktur och kringtjänster måste förstås mot bakgrund av IN:s verksamhet för att främja turismen, som en del av den norska målsättningen att minska antalet turistråd och DMO-aktörer och göra turistnäringen mer effektiv. Myndigheten erinrar om att artikel 61.1 i EES-avtalet inte särskiljer mellan statliga ingripanden genom hänvisning till orsak eller syfte utan definierar dem genom hänvisning till deras verkningar (71). Domstolen har angett att det ”[a]v detta följer att begreppet stöd är ett objektivt begrepp, och att det uteslutande sammanhänger med huruvida en statlig åtgärd gynnar ett eller flera företag” (72). Avsikterna med den nya norska strukturen för turistnäringen är därför inte relevant för att avgöra om de påstådda åtgärderna innebär en fördel och ett statligt stöd.

(103) I föreliggande fall beror förekomsten av en fördel på i) om IN har korssubventionerat den ekonomiska verksamheten med offentliga medel som erhållits för att stötta den icke-ekonomiska verksamheten, och på ii) om IN har begärt tillräcklig avkastning på kapitalet (rimlig vinst) för de ekonomiska tjänster som erbjudits turistråden och DMO-aktörerna.

(104) Dessa två frågor kommer att bedömas i nästa två avsnitt. Vid bedömningen kommer myndigheten att fastställa huruvida turistråden och DMO-aktörerna betalade ett pris för de tjänster de köpte av IN som ligger under den nivå som skulle råda på en konkurrensutsatt marknad (dvs. avsaknad av marknadsstyrka). Myndigheten anser att en rimlig skattning av en sådan konkurrenskraftig nivå är ett pris som är tillräckligt för att täcka marginalkostnaderna, dvs. direkta rörliga kostnader och en lämplig andel av gemensamma (fasta) kostnader plus en rimlig avkastning på eget kapital (73).

1.2.2.1 Korssubventionering av webbinfrastrukturen och kringtjänster

(105) När ett företag bedriver både ekonomisk och icke-ekonomisk verksamhet bör det ha ett kostnadsredovisningssystem som säkerställer att den ekonomiska verksamheten inte subventioneras genom statliga medel anslagna till den icke-ekonomiska verksamheten (74).

(106) Objektiva och genomsynliga metoder för kostnadsfördelning bör finnas för att garantera att statliga medel anslagna till icke-ekonomisk verksamhet inte används till att täcka marginalkostnader knutna till den ekonomiska verksamheten. Utan ett sådant system kan den ekonomiska verksamheten ha fördel av de offentliga medel som tilldelats icke-ekonomisk verksamhet. Vidare bör intern redovisning göra det möjligt att identifiera de kostnader och inkomster som motsvarar de olika tjänsterna (75).

(107) För att utesluta risken för korssubventionering mellan IN:s olika verksamheter kommer myndigheten följaktligen att kontrollera om IN har haft en metod som gör det möjligt att separera kostnaderna och intäkterna från den ekonomiska verksamheten och den icke-ekonomiska verksamheten. Myndigheten kommer också att undersöka hur IN har bokfört de ekonomiska tjänster man tillhandahåller turistråden och DMO-aktörerna.

Metod för kostnadsfördelning

(108) Som redan nämnts måste ett offentligt företag som bedriver ekonomisk och icke-ekonomisk verksamhet ha ett redovisningssystem och förfaranden som gör det möjligt att bokföra alla marginalkostnader för tillhandahållandet av ekonomiska tjänster på konton för ekonomisk verksamhet (76).

(109) På grundval av information från IN har myndigheten dragit slutsatsen att de gemensamma kostnaderna är följande i) utvecklingskostnaderna för strukturprojektet, ii) allmänna driftskostnader, t.ex. uppföljning och administration samt webbmästarstöd, och iii) tekniska driftkostnader för plattformen, t.ex. it-konsulter, licensavgifter för programvara, underhåll av maskinvara och programvara (77).

(110) De norska myndigheterna har förklarat att utvecklingskostnaderna består av kostnader för projektledning, utveckling av koncept, teknisk utveckling och förbättringar, provning och arbete som utförts av konsulter för att förbereda visitnorway.com för strukturprojektet. Utvecklingskostnaderna var runt 18 miljoner norska kronor år 2013 (78).

(111) Enligt svaret från de norska myndigheterna på inledningsbeslutet (79), anslogs 4 miljoner norska kronor till ekonomiska tjänster via plattformen. Enligt den information som lämnats, med hänsyn tagen till kostnadsdelning baserad på fullständig genomsynlighet mellan allmän marknadsföring och särskild marknadsföring (80), är den övervägande majoriteten av de operativa och tekniska kostnaderna för strukturprojektet (ca 89 %) knuten till allmän marknadsföring av Norge (icke-ekonomisk verksamhet). Därför ingick det i IN:s affärsmodell att räkna 4 miljoner norska kronor av utvecklingskostnaderna som investeringskostnader. De norska myndigheterna har lämnat uppgifter som bekräftar att detta är en rimlig fördelning av utvecklingskostnaderna. Genom att bevaka 15 766 informationssidor och 19 000 företagssidor har IN kunnat informera myndigheten att 84,3 % av alla sidvisningar var allmän marknadsföring och 15,7 % av sidvisningarna var företagsinformation under perioden den 23 mars 2014 till den 23 mars 2015 (81). Därför bör den största delen av utvecklingskostnaderna hänföras till plattformens icke-ekonomiska tjänster.

(112) På grundval av den erhållna informationen enligt ovan konstaterar myndigheten att procentsatsen för de utvecklingskostnader som tillskrivits ekonomiska tjänster är över 20 %, vilket är högre än den faktiska andelen av de kostnader för marknadsföring av särskilt innehåll som anges ovan. Myndigheten drar därför slutsatsen att anslaget på 4 miljoner norska kronor till affärsmodellen för förmånliga partnerskapsavtal är rimligt och motiverat.

(113) Klaganden hävdar dock att delar av kostnaderna för att etablera plattformen under 2007 också borde räknas till utvecklingskostnaderna.

(114) IN bekräftar att dessa kostnader inte har tagits med i kostnadsberäkningen. IN framhåller att plattformen redan fanns när förmånsavtalen undertecknades och att turistråden och DMO-aktörerna redan hade samarbetsavtal och betalade en årlig partneravgift, vilken bidrog till lanseringen av plattformen (82). Vidare inkluderades inte de första kostnaderna för de var inte kapitaliserade (83), vilket är tillåtet enligt norsk bokföringsstandard (NRS 19) (84). NRS 19 handlar om relevant direkt kostnad och kapitalisering av kostnader. Enligt standarden behöver immateriella tillgångar, dvs. icke-monetära tillgångar utan fysisk substans, som företaget använder vid tillverkningen eller försäljningen av varor och tjänster, inte kapitaliseras. I enlighet med reglerna har därför inget av utvecklingskostnaden för visitnorway.com kapitaliserats.

(115) Dessutom har de norska myndigheterna förklarat att år 2015 tas en ny molnbaserad DMS-plattform i bruk för visitnorway.com. Den nuvarande plattformen med allt innehåll, rutiner, programlicenser osv. kommer att finnas kvar fram till slutet av 2015 och sedan avskaffas. Endast text och foton kommer att flyttas till den nya plattformen och den gamla plattformen kommer inte att ha något värde på grund av den tekniska utvecklingen på marknaden. Därför, anser IN, finns det inga ekonomiska skäl att kapitalisera sådana it-projekt som visitnorway.com.

(116) Myndigheten godtar argumentet eftersom den norska standarden för bokföring tillåter att denna typ av kostnader inte kapitaliseras. Eftersom alla företag i Norge har rätt att avstå från att kapitalisera denna typ av kostnader anser myndigheten att den eventuella fördelen inte är selektiv. I alla branscher, alla typer av företag och typer av produktion kan man avstå från att kapitalisera dessa kostnader. När man således har kostnader som omfattas av regeln i NRS 19 är denna praxis varken en selektiv fördel eller statligt stöd (85).

(117) När det gäller de allmänna driftskostnaderna för perioden 2013–2018 tillämpar IN en timfullkostnadsmetod vid fördelning av olika kostnader (86). Metoden baseras på de anvisningar som nämns i punkt 73. De antogs 2011 och tillämpas sedan dess. Enligt den metoden baseras priset för tjänster på det antal timmar anställda har lagt på att tillhandahålla tjänsterna (87). IN:s timkostnader omfattar direkta personalkostnader för den person som utför arbetet och omkostnader som är nödvändiga för att personen ska kunna utföra sitt jobb (88). I omkostnaderna ingår t.ex. hyra, kontor, telefon, ledning och gemensamma funktioner såsom finans, data och personal. Sedan 2014 höjer IN timkostnaden med 3 % varje år för att säkerställa att alla kostnader fortsatt förblir täckta (89).

(118) Genom att tillämpa den metoden säkerställer IN att olika projekt finansieras genom ersättningen från enskilda kunder och att ersättningen faktiskt täcker IN:s utgifter för att tillhandahålla dem en tjänst.

(119) Följaktligen är myndighetens uppfattning att detta, åtminstone i förevarande fall, är en tillfredsställande metod för att fördela gemensamma kostnader.

(120) Myndigheten konstaterar att den timkostnad som användes för de två pilotfallen under försöksverksamheten (2012–2013) var lägre än den standardtimpeng som IN hade fastställt (90). Den lägre timavgiften måste dock ses som kompensation för den tid turistråden och DMO-aktörerna lade på att tillhandahålla innehåll, återkoppling och stöd för strukturprojektet (91).

(121) När det gäller fördelningen av tekniska kostnader använder IN en metod baserad på ”kostnad per sidvisning” (92). Den metoden går ut på att IN beräknar kostnaden per sidvisning på plattformen och därefter räknar ut vilken andel av de tekniska kostnaderna som ska betalas av turistråden/DMO-aktörerna beroende på deras faktiska andel av sidvisningarna. Myndigheten anser att metoden gör det möjligt att på ett lämpligt sätt fördela kostnaderna mellan allmän marknadsföring och kommersiella tjänster. IN:s affärsplan innehåller avgifter för ekonomiska tjänster till turistråden och DMO-aktörerna enligt den metoden fram till 2018.

(122) Därför anser myndigheten att IN har en objektiv och genomsynlig metod för kostnadsfördelning som gör det möjligt att säkerställa att endast inkomster från ekonomisk verksamhet används för att täcka kostnaderna för att driva den verksamheten (inklusive marginalkostnader och en rimlig andel av de gemensamma kostnaderna).

Särredovisning

(123) Under det formella granskningsförfarandet har de norska myndigheterna lämnat ytterligare upplysningar om redovisningssystemet hos IN.

(124) IN:s årsredovisning innehåller den sammanställda redovisningen, inklusive resultaträkning, balansräkning och noter enligt den norska räkenskapslagen. Räkenskaperna granskas av en extern revisor, som har godkänts av bolagsstämman och är registrerad i det norska nationella bolagsregistret. Den sammanställda redovisningen kan delas upp på åtta olika konton, ett för varje verksamhetsområde/program som IN arbetar på (t.ex. lån, fonder och projekt). Varje konto har separat resultaträkning samt balansräkning.

(125) Visitnorway.com ingår i kontot för projektverksamhet. Dessutom har IN förklarat att varje enskilt projekt – t.ex. visitnorway.com – har ett angivet underkonto. Projekten har vidare separata projektnummer för kommersiell, extern verksamhet (93). På detta sätt borgar man för att intäkter och kostnader för all verksamhet hos IN kan klassificeras och fördelas riktigt.

(126) Visitnorway.com har fyra projektkonton, på vilka IN delar upp alla kostnader och intäkter knutna till driften av plattformen (94). De fyra projektkontona är i) texttjänster, externa konsulter, ii) underhållstjänster, externa konsulter, iii) teknisk drift, externa tjänster och iv) strukturprojektet, externa tjänster (95). Kostnader och intäkter knutna till förmånsavtalen hör till kontot för strukturprojektet, externa tjänster (96).

(127) De fyra projektkontona innehåller alla kostnader och intäkter för plattformen visitnorway.com. Kostnader och intäkter för ekonomiska och icke-ekonomiska tjänster är tydligt angivna, men klassade tillsammans. Myndigheten har inte funnit något som tyder på att kostnader och intäkter inte har blivit korrekt angivna som ekonomiska eller icke-ekonomiska. Slutsatsen blir alltså att det inte finns någon formell särredovisning, men att kostnader och intäkter för olika slags tjänster kan urskiljas entydigt.

(128) Under det formella granskningsförfarandet (97) lovade IN att öka genomsynligheten i redovisningssystemet när det gäller ekonomisk verksamhet med anknytning till turistnäringen och att föra bok på ett mer detaljerat sätt från och med den 1 januari 2014.

(129) För att göra det nuvarande redovisningssystemet mer genomsynligt kommer IN att se över de fyra kontona inom projektkontot visitnorway.com. Kostnader och intäkter i vart och ett av de fyra kontona kommer att delas upp ytterligare mellan ekonomisk och icke-ekonomisk verksamhet. Följaktligen kommer formell särredovisning att föreligga från januari 2014.

(130) Myndigheten anser att korrekt och formell särredovisning från och med den 1 januari 2014 kommer att vara tillräckligt för att förhindra korssubventionering av de ekonomiska tjänster som tillhandahålls genom de förmånliga partnerskapsavtalen. Myndigheten noterar att IN, före 2014, erbjöd ekonomiska tjänster endast till dem som deltog i pilotprojektet och att IN, från den 1 januari 2014, tillämpade samma priser för dem som deltog i pilotprojektet och dem som slöt förmånsavtal.

(131) Myndigheten betonar att det faktum att det är möjligt att skapa åtta konton visar att de nuvarande kontona redan är tillräckligt genomsynliga. Myndigheten anser således att IN:s nuvarande redovisningssystem gör det möjligt att skilja ut ekonomiska tjänster från icke-ekonomiska tjänster med tillräcklig noggrannhet, även om det inte finns någon formell åtskillnad i räkenskaperna mellan ekonomiska och icke-ekonomiska tjänster.

(132) Avslutningsvis noterar myndigheten förslagen från de norska myndigheterna och konstaterar att det nuvarande redovisningssystemet redan gör det möjligt att ange vilka kostnader och intäkter som hör hemma under de ekonomiska respektive de icke-ekonomiska tjänster som tillhandahålls via visitnorway.com och att det inte finns något som tyder på korssubventionering från den icke-ekonomiska till den ekonomiska verksamheten.

1.2.2.2 Påstått utebliven vinst

(133) Offentliga företag måste uppträda på marknaden som vanliga ekonomiska aktörer (98). Staten beviljar inte någon fördel i den mening som avses i artikel 61.1 i EES-avtalet, om en privat investerare kan förväntas agera på samma sätt, dvs. när ett offentligt företag agerar i enlighet med den marknadsekonomiska investerarprincipen (99).

(134) Företag och investerare efterfrågar normalt avkastning på investeringen för att investera i ett kommersiellt företag (100). Sådana förväntningar på lönsamhet är en normal och väntad kostnad för företaget. Följaktligen föreligger det inte någon fördel finansierad med statliga medel när ett offentligt företag täcker kostnaderna (rörliga och en rimlig del av de gemensamma kostnaderna) och realiserar en rimlig avkastning på investeringarna (101).

(135) Myndigheten har redan angett i sina tillverkningsriktlinjer: ”Om räntabiliteten i ett offentligt företag är otillfredsställande, kan Eftas övervakningsmyndighet betrakta detta som tecken på att det förekommer stöd som måste bedömas i enlighet med artikel 61. Under sådana förhållanden får det offentliga företaget i själva verket sitt kapital billigare än till marknadsränta, vilket innebär en subvention” (102).

(136) Myndigheten erinrar dock även om att ägarföretaget enligt samma riktlinjer har stort utrymme för skönsmässig bedömning och att ”[s]å länge investerarens bedömning håller sig inom denna breda marginal kan investerarens satsningar inte anses utgöra statsstöd”. Härav följer: ”Endast när det saknas objektiva skäl för att förvänta sig att en investering ger en avkastning som en privat investerare skulle kunna godta i ett jämförbart privat företag som arbetar på normala marknadsmässiga villkor är det fråga om statsstöd även om det offentliga företaget finansieras helt eller delvis med offentliga medel” (103).

(137) Myndigheten har därför gjort en bedömning av IN:s prissättning av de ekonomiska tjänster som tillhandahölls genom plattformen visitnorway.com inom ramen för pilotprojekten och de förmånliga partnerskapsavtalen. Avsikten var att bedöma om IN:s affärsmodell för it-tjänster via strukturprojektet för visitnorway.com (dvs. förmånliga partnerskapsavtal) inkluderade rimliga förväntningar på vinst.

(138) De norska myndigheterna har förklarat (104) att IN:s prissättning säkerställer att alla relevanta kostnader är täckta och att en rimlig vinst görs genom intäkterna från den ekonomiska verksamheten (105). Även om de anser att IN:s verksamhet på detta område inte är ekonomisk till sin art, så är de kommersiella avtalen utformade för att täcka alla kostnader och generera en vinst för IN.

(139) Baserat på den kostnadsfördelningsmetod som beskrivs ovan, se skälen 108 till 122, har de norska myndigheterna förklarat den prissättning som användes under pilotprojekten och de förmånliga partnerskapsavtalen och försökt visa att priserna för webbinfrastruktur och kringtjänster till turistråden och DMO-aktörerna är tillräckliga för att generera en rimlig avkastning.

(140) Lönsamheten mäts inte för hela plattformen visitnorway.com (106), utan för den ekonomiska verksamheten (ekonomiska tjänster som tillhandahålls turistråden och DMO-aktörerna genom förmånsavtalen och standardavtalen). IN:s ursprungliga affärsplan för strukturprojektet inbegrep intäkter från de tjänster som tillhandahålls turistråden och DMO-aktörerna enligt följande två typer av avtal: i) förmånsavtal och ii) standardavtal.

(141) Efter en noggrann bedömning av den information som lämnats, fann myndigheten inga bevis för att IN inte försöker göra en rimlig vinst på de kommersiella avtalen, inbegripet förmånsavtalen. Tvärtemot finns det bevis för att IN praktiskt sett väntade sig en vinst på den ekonomiska verksamheten under perioden 2013–2018. IN har lämnat en analys till myndigheten baserad på beräknade kostnader och intäkter från de kommersiella avtalen, som visar ett positivt nettonuvärde (107) med en diskonteringsränta på 7 %. Närmare bestämt räknade IN i affärsmodellen med en nettovinst på mellan […] och [... %] (108).

(142) Under det formella förfarandet har IN också förklarat (109) att man håller på att ändra till ett nytt molnbaserat DMS där det har […].

(143) Myndigheten noterar att jämförelsen mellan hur en offentlig och en privat aktör uppträder måste göras med hänvisning till en privat aktörs inställning vid tiden för investeringen eller arbetet på affärsplanen, dvs. ”med hänsyn till tillgängliga uppgifter och den utveckling som kunde förutses vid tidpunkten” (110). De ändringar av visitnorway.com som kom efter det att affärsmodellen för strukturprojektet skrevs är därför inte relevanta för bedömningen av det statliga stödet. Den relevanta frågan är huruvida den ursprungliga affärsmodellen syftade till att göra vinst på att tillhandahålla tjänster till turistråden och DMO-aktörerna.

(144) I analysen av de två pilotprojekten – under fasen Pilot Alfa – betonar de norska myndigheterna att VisitSørlandet och VisitTrondheim bidrog intensivt till att utveckla modellen och investerade mycket tid i projekten. I bilaga 6 till IN:s svar på inledningsbeslutet (111) finns en förteckning över de typer av extraarbete som ingick i pilotprojekten under 2013 medan strukturprojektet för visitnorway.com pågick. Bland de extrauppgifter som pilotkunderna åtog sig nämner IN följande: i) bedöma vilket innehåll som borde stanna kvar på plattformen, ii) planera flytten av länkarna från dåvarande lösningar så att sökmotorns rankning av innehållet bibehölls, iii) planera/bedöma grundstrukturen, ingångssidan, undersidor och mappstrukturen för innehåll som inte var deras eget osv.

(145) Följaktligen kan pilotprojektens lönsamhet inte bedömas separat utan endast som en del av ett långsiktigt projekt. Frågan är inte om IN skulle göra kortsiktiga vinster på pilotprojekten, utan snarare om strukturprojektet och de förmånliga partnerskapsavtalen skulle säkerställa långsiktig lönsamhet (112). Till sin natur är pilotprojekt sådana att offentliga eller privata bolag inte driver dem med förväntningar på omedelbar lönsamhet, utan snarare för att de vill bedöma hur de fungerar ekonomiskt och affärsmässigt (113). I rättspraxis medges att det inte automatiskt handlar om statligt stöd varje gång staten avstår från vinst. Med stöd av domstolens (114) och kommissionens praxis (115) anser myndigheten att rabatterade priser inte är statligt stöd, om de är objektivt motiverade av ekonomiska skäl.

(146) Vidare konstaterar myndigheten att de två pilotkunderna sedan 2014 haft samma prissättning i de förmånliga partnerskapsavtalen som de andra turistråden och DMO-aktörerna (116). Detta förklarar klagandens hänvisning till en ”prishöjning” mellan de gamla förmånsavtalen och de nya förmånsavtalen. Faktiskt innehåller de partnerskapsavtal som undertecknades från och med 2014 högre priser än vad som var fallet under pilotfaserna (se skäl 44) (117).

(147) De uppgifter som lämnats till myndigheten (118) visar att den genomsnittliga vinst som ursprungligen väntades från de förmånliga partnerskapsavtalen för perioden 2013–2018 (mellan [... % och ... %]) är i nivå med den vinst som realiseras av privata aktörer som erbjuder turistråden och DMO-aktörerna webbtjänster (119).

(148) IN har förklarat i sitt svar på inledningsbeslutet (120) att även om konkurrentens prissättningsmodeller inte är kända, så kan man samla in offentligt tillgängliga årsredovisningar för de största webbutvecklingsbolag som bjuder ut tjänster till turistråden och DMO-aktörerna. Enligt IN har privata aktörer som erbjuder webbtjänster åt turistråden och DMO-aktörerna en genomsnittlig vinstmarginal på […] (121). Därför vidhåller IN att dess beräknade vinstmarginal på mellan [... % och ... %] stämmer med de marginaler som förekommer på marknaden (122).

(149) Myndigheten erinrar om att det enligt rättpraxis går att använda genomsnittlig avkastning i branschen som en indikation på avsaknad av stöd (123). Eftersom en vinstmarginal på […] % vore godtagbar för en marknadsinvesterare vid tillhandahållande av webbinfrastruktur och kringtjänster, finner myndigheten således att IN:s affärsmodell var i linje med den marknadsekonomiska investerarprincipen.

(150) Slutligen lämnade IN vissa uppgifter (124) om de av klagandens argument, enligt vilka visitnorway.com har ett värde i sig, på grund av varumärke och domän (en av de mest besökta resmålsplattformarna i Norge), som inte har beaktats. Myndigheten uppfattar att klagandens argument går ut på att turistråden och DMO-aktörerna också borde betala för den indirekta vinsten av att använda ett inarbetat varumärke, visitnorway.com, med ett ekonomiskt värde.

(151) IN anser att detta värde är försumbart. För att stötta sin åsikt hyrde IN in en extern konsult, NetNames, som skattade värdet av domänen till 20 000 US-dollar (125). Domänvärdet baserades på en jämförelse med olika men jämförbara domäner. Med hänsyn tagen till kostnaderna för visitnorway.com bekräftade den externa experten IN:s slutsats att domänens värde är försumbart. Myndigheten kan inte se någon grund för att ifrågasätta denna slutsats.

(152) Därför anser myndigheten att IN agerade riktigt när varumärket visitnorway.com inte angavs som en extra kostnad för turistråden och DMO-aktörerna.

(153) Myndigheten drar därför slutsatsen att IN:s kommersiella avtal, inbegripet förmånsavtalen, förvaltas med förväntad långsiktig lönsamhet och i linje med den marknadsekonomiska investerarprincipen.

1.2.3 Slutsats

(154) Myndigheten drar slutsatsen att IN vid tillhandahållande av webbinfrastruktur och kringtjänster till turistråden och DMO-aktörerna har inrättat en lämplig kostnadsfördelningsmodell och ett lämpligt redovisningssystem som gör det möjligt att noggrant identifiera de kostnader och intäkter som hänför sig till tjänsterna.

(155) Det har vidare fastställts att IN inte har avstått från vinster vid tillhandahållandet av tjänsterna. IN har agerat i enlighet med den marknadsekonomiska investerarprincipen.

(156) Myndighetens slutsats är följaktligen att IN inte har fått något statligt stöd i den mening som avses i artikel 61.1 i EES-avtalet vid tillhandahållande av webbinfrastruktur och kringtjänster till turistråden och DMO-aktörerna genom förmånliga partnerskapsavtal.

1.2.4 Påstått statligt stöd till förmån för turistråden och DMO-aktörerna

1.2.5 Huruvida turistråden och DMO-aktörerna kan betraktas som ”företag”

(157) Som redan förklarats ovan, se skäl 87, är artikel 61.1 i EES-avtalet endast tillämplig när mottagaren av ett statligt stöd är ett företag.

(158) Som redan nämnts i skäl 18 konstaterar myndigheten att turistråden och DMO-aktörerna inte har bildats i syfte att maximera vinsten för företaget i sig eller dess delägare, utan snarare för att öka och främja delägarnas och kundernas verksamhet.

(159) Myndigheten vill dock erinra om att tillämpningen av reglerna om statligt stöd inte är beroende av om enheten har skapats för att generera vinst. Enligt rättspraxis kan icke vinstdrivande enheter också bjuda ut varor och tjänster på en marknad (126). När så är fallet kan icke vinstdrivande aktörer befinna sig inom tillämpningsområdet för reglerna om statligt stöd.

(160) Myndigheten anser att, i likhet med vad som gäller för IN, turistråden och DMO-aktörerna erbjuder ekonomiska och icke-ekonomiska tjänster. Främjande av särskilda turisttjänster utgör en ekonomisk verksamhet, se skäl 28. Därför betraktas enheterna som företag när de bjuder ut dessa tjänster.

1.2.6 Förekomsten av en fördel till förmån för turistråden och DMO-aktörerna

(161) IN är visserligen en organisation som drivs utan vinstsyfte, men den har visat att de förmånliga partnerskapsavtalen har undertecknats med rimliga förväntningar på långsiktig lönsamhet. IN:s prissättningsmodell är inriktad på en avkastning på [...–... %] (se avsnitt 1.2.2.2). De uppgifter som IN har lämnat visar att den förväntade lönsamheten också i praktiken har nåtts. Uppgifterna tyder på att IN:s investeringar i strukturprojektet för visitnorway.com har genererat en vinst 2013. Under 2014 och 2015 förväntas ett negativt resultat, men en stabil och rimlig vinst prognosticeras för perioden 2016–2018. Den genomsnittliga vinsten ligger i nivå med vinsten för en privat aktör som erbjuder webbtjänster till turistråden och DMO-aktörerna (127).

(162) Följaktligen drar myndigheten slutsatsen att det inte förekommer någon förmån för turistråden och/eller DMO-aktörerna i form av webbinfrastruktur och kringtjänster till under marknadspris.

(163) I motsats till klagandens påståenden om gratis översättning, se skälen 54 och 65, har myndigheten fått övertygande information om att de turistråd och DMO-aktörer som går över till IN inte får några gratis översättningstjänster.

(164) De norska myndigheterna har förklarat att förmånspartner inte får gratis översättning, utan tvärtom får mindre hjälp med översättning än vad övriga partner får, dvs. turistråd och DMO-aktörer som inte migrerar till visitnorway.com, se skäl 77.

(165) På grundval av det som anges ovan drar myndigheten slutsatsen att det påstådda extraerbjudandet för att sluta ett förmånsavtal inte existerar.

1.2.7 Slutsats

(166) På dessa grunder anser myndigheten att turistråden och DMO-aktörerna inte har fått något statligt stöd i den mening som avses i artikel 61.1 i EES-avtalet när de tillhandahålls webbinfrastruktur och kringtjänster.

2. SLUTSATS

(167) Eftersom myndigheten nu har fastställt att det inte finns någon fördel till förmån för turistråden och DMO-aktörerna är det inte nödvändigt att bedöma huruvida de övriga villkoren i artikel 61.1 i EES-avtalet är uppfyllda.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. Innovasjon Norge har inte fått något statligt stöd i den mening som avses i artikel 61.1 i EES-avtalet genom att korssubventionera webbinfrastruktur och kringtjänster inom turistnäringen med offentliga medel som erhållits för att kompensera icke-ekonomiska tjänster inom samma bransch, dvs. allmänt främjande av Norge som resmål. Innovasjon Norge har haft en kostnadsfördelningsmodell och ett redovisningssystem som gör det möjligt att tillräckligt väl särskilja de kostnader och intäkter som hör till webbinfrastruktur och kringtjänster.

2. Innovasjon Norge har inte fått statligt stöd i den mening som avses i artikel 61.1 i EES-avtalet genom att ge avkall på vinst vid tillhandahållande av webbinfrastruktur och kringtjänster till de regionala turistråden och destinationsorganisationerna.

Artikel 2

De regionala turistråden och destinationsorganisationerna har inte fått något statligt stöd i den mening som avses i artikel 61.1 i EES-avtalet genom att erhålla webbinfrastruktur och kringtjänster till priser under konkurrensutsatta marknadspriser.

Artikel 3

Detta beslut riktar sig till Konungariket Norge.

Artikel 4

Endast den engelska versionen av detta beslut är giltig.

Utfärdat i Bryssel den 4 november 2015. För Eftas övervakningsmyndighet Sven Erik SVEDMAN Ordförande Helga JÓNSDÓTTIR Ledamot av kollegiet

(1) Dokument nr 678002 och bilagor, dokument nr 678003–678007, 678010–678013 och 678017.

(2) I oktober 2013 gick klaganden, tellUs IT AS, samman med företaget New Mind och bildade New Mind|tellUs. Se www.newmind.co.uk.

(3) Offentliggjort i EUT C 334, 25.9.2014, s. 8, och EES-supplement nr 53, 25.9.2014, s. 1.

(4) Dokument nr 720775 och 12 bilagor (dokument nr 720776–720788).

(5) Dokument nr 726058.

(6) Dokument nr 725167.

(7) Dokument nr 725174.

(8) Dokument nr 730559, 730560 och 730561.

(9) Myndigheten har mottagit ett antal e-brev från klaganden och IN med ytterligare information. Tellus skickade ett e-brev daterat den 1 januari 2015 (dokument nr 734800). IN skickade flera e-brev, dokument nr 742759 (e-brev daterat den 16 januari 2015), 744264 (e-brev daterat den 5 februari 2015), 753927 (e-brev daterat den 14 april 2015), 754218 (e-brev daterat den 17 april 2015), 757843 (e-brev daterat den 20 maj 2015) och 758656 (e-brev daterat den 29 maj 2015) och höll en telefonkonferens med IN den 16 april 2015.

(10) Närmare bestämt hade visitnorway.com 22,5 miljoner besökare och 50 miljoner sidvisningar under 2013 och 21,3 miljoner besökare och 50,3 miljoner sidvisningar under 2014. För mer information, se http://www.slideshare.net/hanspetteraalmo/new-structure-for-destinations-on-visitnorwayvom och dokument nr 758656.

(11) På norska Regionalt selskap.

(12) På norska Destinasjonsselskap.

(13) Myndigheten kommer att beskriva tjänsterna i avsnitten 2.2 och 2.3.

(14) LOV-2003-12-19-130 (på norska Lov om Innovasjon Norge), se http://lovdata.no/dokument/NL/lov/2003-12-19-130?q=lov+om+innovasjon+norge

(15) 2 § i lagen om IN.

(16) De uppgifter som nu åligger IN utfördes tidigare i princip av dess fyra föregångare: Statens närings- och regionutvecklingsfond (nedan kallad SND), Statens rådgivningskontor för uppfinnare (nedan kallat SVO), Norges Turistråd (nedan kallat NT) och Norges exportråd (nedan kallat NE). På norska: Statens nærings- og distriktsutviklingsfond, Statens Veiledningskontor for Oppfinnere, Norges Turistråd och Norges Eksportråd. År 2004 slogs dessa fyra tillsammans och bildade IN.

(17) IN:s skrivelse av den 28 oktober 2013 (dokument nr 688213).

(18) IN:s skrivelse av den 28 oktober 2013 (dokument nr 688213).

(19) Se Regjeringens reiselivsstrategi. Destinasjon Norge. Nasjonal strategi for reiselivsnæringen. Norska närings- och handelsdepartementet, 10 april 2012, s. 44. Dokumentet skickades till myndigheten som bilaga 4 (dokument nr 688216) till IN:s skrivelse av den 28 oktober 2013 (dokument nr 688213).

(20) Ibid.

(21) Till exempel anger Visit Trondheim AS (ett turistråd) i sin affärsprofil att företaget inte strävar efter att ge ägarna direkt ekonomisk vinning (fri översättning). På norska: Selskapet har ikke som formål å skaffe eierne direkte økonomisk utbytte (betoning tillagd). Se den offentliga informationen i Enhetsregistret som ingår i Brønnøysundregistren. Länken finns på http://w2.brreg.no/enhet/sok/detalj.jsp?orgnr=955715209

Om Visit Sørlandet AS (en DMO-aktör) anges att företagets verksamhet inte är avsedd att ge ägarna någon vinst. På norska: ”Områdemarkedsføring, profilering og merkevarebygging via tilrettelegging for salg og markedsføring for reiselivet på Sørlandet. Selskapets virksomhet tar ikke sikte på å skaffe aksjeeierne økonomisk utbytte. Eventuelt overskudd skal benyttes til å fremme selskapets formål. Selskapet kan eie aksjer/andeler i andre selskap” (betoning tillagd). Se företagets profil som finns i Enhetsregistret som ingår i Brønnøysundregistren: http://w2.brreg.no/enhet/sok/detalj.jsp?orgnr=993995282

(22) De definieras som [s]ystems that consolidate and distribute a comprehensive range of tourism products through a variety of channels and platforms, generally catering for a specific region, and supporting the activities of a destination management organisation within that region. DMS attempt to utilise a customer centric approach in order to manage and market the destination as a holistic entity, typically providing strong destination related information, real-time reservations, destination management tools and paying particular attention to supporting small and independent tourism suppliers. Definitionen av DMS finns på http://www.newmind.co.uk/technology-platform/destination-management-system.

(23) Begreppet destinationsbolag (DMC) är den term som används inom turistnäringen för professionella tjänsteföretag som erbjuder lokalkännedom och lokalt baserade resurser och som är specialiserade på att utforma och ordna evenemang, aktiviteter, rundturer, transporter osv. Allmänt sett avser begreppet tjänsteföretag i rese- och turistnäringen.

(24) IN:s skrivelse av den 20 december 2013 (dokument nr 694258). Den nationella turistföreningen, som var det gemensamma organet för statliga, kommunala och privata aktörer inom turistnäringen, inrättades 1903 och fanns fram till 1984. Därefter sköttes den nationella turistföreningens marknadsföringsarbete av NORTRA, som 1999 bytte namn till NT. Sedan 2004 har NT:s arbetsuppgifter skötts av IN, efter det att de båda organisationerna slogs ihop. Ytterligare information om de organisationer som traditionellt har haft i uppgift att främja Norge som resmål lämnades också i IN:s skrivelse av den 20 december 2013 (dokument nr 694258).

(25) Statsbudsjettet 2013 – oppdragsbrev Innovasjon Norge. Sidan 14. Finns på https://www.regjeringen.no/globalassets/upload/nhd/vedlegg/brev/2013_oppdragsbrev_innovasjonnorge.pdf

Statsbudsjettet 2014 – oppdragsbrev Innovasjon Norge. Finns på https://www.regjeringen.no/contentassets/ab7b70cc80924f038a26a89417d0eb66/in_oppdragsbrev_2014.pdf

Statsbudsjettet 2015 – oppdragsbrev Innovasjon Norge. Finns på http://www.innovasjonnorge.no/PageFiles/2814818/Oppdragsbrev%20KLD%20(2).pdf

(26) Se Regjeringens reiselivsstrategi. Verdifulle opplevelser. Nasjonal strategi for reiselivsnæringen. Norska närings- och handelsdepartementet, den 18 december 2007. Bilaga 1 (dokument nr 688214) till IN:s skrivelse av den 28 oktober 2013 (dokument nr 688213).

(27) Ibid., kapitel 7.5. Visitnorway.com, s. 68.

(28) Se Regjeringens reiselivsstrategi. Destinasjon Norge. Nasjonal strategi for reiselivsnæringen. Norska närings- och handelsdepartementet, den 10 april 2012. Bilaga 4 (dokument nr 688216) till IN:s skrivelse av den 28 oktober 2013 (dokument nr 688213). Finns på https://www.regjeringen.no/contentassets/1ce1d6cdcbac47739b3320a66817a2dd/lenke_til_strategien-engelsk.pdf

(29) För ytterligare information, se projektplanen för en ny nationell struktur på turistnäringen av närings- och fiskeridepartementet (version 1.2 av den 20 juni 2013): http://www.regjeringen.no/upload/NHD/Temasider/Reiseliv/Riktigprosjektplan.pdf

(30) Se fotnot 25.

(31) I 2014 års uppdragsbrev står det att Innovasjon Norge skal videreutvikle den nasjonale reiselivsportalen på Internett, visitnorway.com. […].

(32) IN:s skrivelse av den 28 oktober 2013 (dokument nr 688213).

(33) IN:s skrivelse av den 28 oktober 2013 (dokument nr 688213).

(34) Tvärtemot vad som gäller för IN:s tjänster bjuder New Mind tellUs ut sin lösning till alla bolag i turistnäringen (inte bara turistråden och DMO-aktörerna) och distribuerar information som laddas upp till databasen till ett antal olika mediakanaler på samma gång.

(35) I sitt svar på inledningsbeslutet (dokument nr 720775) förklarade IN att man erbjuder alla turistråd och DMO-aktörer samma avtal (det finns en mall, en kopia skickades till myndigheten). Men flera turistråd och DMO-aktörer är inte intresserade av att skriva på förmånsavtalen på grund av de restriktioner IN påtvingar. Till exempel följande: i) många DMO-aktörer tycker att publicitet för den egna regionen via den gemensamma, nationella ram som utgörs av visitnorway.com är främmande, ii) IN:s redigerare kan stoppa eller ändra innehåll som en förmånspartner har lagt upp på webbplatsen om det finns en intressekonflikt eller om innehållet inte passar den profil som visitnorway.com har, iii) om en DMO-aktör stänger ner sin egen webbplats förlorar den sitt domännamn osv.

(36) Turistrådet inrättades som ett regionalt företag för Aust-Agder och Vest-Agder under 2010. Företaget ägs av regionala och lokala myndigheter och vissa privata företag, t.ex. Color Line, Fjord Line, nöjesparker. Se Regjeringens reiselivsstrategi. Destinasjon Norge. Nasjonal strategi for reiselivsnæringen. Se fotnot 19. Ytterligare information om företaget finns i Enhetsregistret som ingår i Brønnøysundregistren på http://w2.brreg.no/enhet/sok/detalj.jsp?orgnr=993995282

(37) Visit Trondheim AS grundades 1989 i syfte att utveckla Trondheims turistnäring. Följande är delägare: Rezidor Hotels Norway AS (12,77 %), Bo-hotell AS (7,34 %), Realinvest AS (6,78 %) och övriga (73,11 %).

Företaget presenterar sig enligt följande: Visit Trondheim er destinasjonsselskapet for organisasjoner, institusjoner, bedrifter og offetlige etater som har interesser knyttet til reiselivsnæringen i Trondheim og Trondheimsregionen. Destinasjonsutviklingsarbeidet skal skje på en koordinert måte med samarbeidspartnere innen samfunns, nærings og reiselivsutvikling. Visit Trondheim har som oppgave å definere og utøve vertskapsfunksjonene og profilmarkedsføringen, selge og markedsføre samt medvirke til utviklingen av Trondheim og Trondheimsregionen som turist, møte, kultur og arrangementsby. Visit Trondheim skal bidra sterkt til at alle aktører drar i samme retning, for å sikre at Trondheim inntar ønsket posisjon som destinasjon og innfrir ønsket ambisjonsnivå i forhold til attraktivitet og omdømme. Selskapet har ikke som formål å skaffe eierne direkte økonomisk utbytte. Ved likvidasjon av selskapet tilfaller formue/overskudd selskapets formål. Ytterligare information om företaget finns i Enhetsregistret som ingår i Brønnøysundregistren på http://w2.brreg.no/enhet/sok/detalj.jsp?orgnr=955715209

(38) Webbadress eller URL som står för Uniform Resource Locator. En webbadress eller URL är en formaterad textsträng som används av webbläsare, e-postprogram och annan programvara för att hitta nätsidor på Internet.

(39) IN:s skrivelse av den 28 oktober 2013 (dokument nr 688213).

(40) Den andra av IN:s skrivelser av den 28 oktober 2013 (dokument nr 688215). Se även IN:s svar på inledningsbeslutet (dokument nr 720775).

(41) Definieras som ”DMO specific” i figur 2.

(42) Definieras som ”new structure” i figur 2.

(43) Definieras som ”standard presentation” i figur 2.

(44) Definieras som ”generic marketing” i figur 2.

(45) Enligt klaganden har webbinfrastruktur för turistnäringen hitintills inte varit en del av IN:s verksamhet. Klagomålet (dokument nr 678002), s. 8.

(46) Enligt domstolens dom i mål Altmark Trans och Regierungspräsidium Magdeburg, C-280/00, ECLI:EU:C:2003:415, är ersättning för tjänster som uppfyller de fyra kriterierna i punkterna 89–93 i domen inte statligt stöd.

(47) Närmare information om klagomålet finns i det inledningsbeslut som avses i skäl 2.

(48) E-brev av den 15 november 2013 (dokument nr 690346).

(49) För närmare detaljer, se skälen 61 och 62 i inledningsbeslutet.

(50) För närmare detaljer, se skälen 115–126 i inledningsbeslutet.

(51) För ytterligare information om myndighetens resonemang om förenligheten, se skälen 129–137 i inledningsbeslutet.

(52) Ytterligare information från klaganden (e-brev från klaganden daterat den 13 januari 2015 [dokument nr 734800]).

(53) IN:s svar på inledningsbeslutet (dokument nr 720775).

(54) Ibid.

(55) Som bilaga 2 till svaret på inledningsbeslutet (dokument nr 720777) lämnade de norska myndigheterna en engelsk översättning av ett dokument om en översyn av tilldelningen för affärsutveckling och administration i IN (kapitel 2421, punkt 70) till myndigheten. Kostnadsmodellen bygger på det antal timmar IN har lagt på att tillhandahålla betaltjänsterna.

(56) De norska myndigheterna hävdar inte avsaknad av statligt stöd med hänvisning till rättspraxis enligt Altmark-domen, utan med hänvisning till att andemeningen i beslutet om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse bör avgöra frågan om det påstådda statliga stödets förenlighet med EES-avtalet.

(57) Kommissionens beslut 2012/21/EU av den 20 december 2011 om tillämpningen av artikel 106.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på statligt stöd i form av ersättning för allmännyttiga tjänster som beviljas vissa företag som fått i uppdrag att tillhandahålla tjänster av allmänt ekonomiskt intresse (EUT L 7, 11.1.2012, s. 3).

(58) De norska myndigheterna har förklarat att visitnorway.com erbjuder allmän information och produktinformation. Allmän information är information av allmänt intresse, såsom nyheter om norrsken osv. Produktinformation är information om specifika kommersiella aktiviteter, t.ex. hotell och turistverksamhet. Se skäl 48.

(59) Bilaga I till IN:s skrivelse av den 24 november 2014. Kommentarer till New Mind tellUs synpunkter (dokument nr 730560).

(60) Ytterligare information från klaganden. E-brev från klaganden daterat den 13 januari 2015 (dokument nr 734800).

(61) De norska myndigheternas svar på e-brev från klaganden daterat den 13 januari 2015, se fotnot ovan (dokument nr 742759).

(62) Domarna i mål Belgien mot kommissionen (Tubemeuse), C-142/87, ECLI:EU:C:1990:125, punkt 25, och France Télécom (Bouygues), T-425/04 RENV och T-444/04 RENV, EU:T:2015:450, punkt 186.

(63) Domarna i mål Höfner och Elser mot Macroton, C-41/90, ECLI:EU:C:2011:732, punkterna 21–23. Domarna i mål Pavlov m.fl., C-180/98–C-184/98, ECLI:EU:C:2000:428 och Private Barnehagers Landsforbund, E-5/07, Efta-domstolens rapport 2008, s. 62, punkt 78.

(64) Domen i mål Ministero dell'Economia e delle Finanze mot Cassa di Risparmio di Firenze SpA, C-222/04, ECLI:EU:C:2006:8, punkt 108.

(65) Domen i mål Banco Exterior de España, C-37/92, ECLI:EU:C:1993:836, punkt 11.

(66) Ekonomisk och icke-ekonomisk verksamhet kan förekomma samtidigt inom samma sektor och ibland till och med tillhandahållas av samma organisation. I så fall ska företaget betraktas som företag endast med avseende på den ekonomiska verksamheten. Se domen i mål kommissionen mot Italien, C-118/85, ECLI:EU:C:1987:283, punkt 7. Se även kommissionens beslut 2006/225/EG av den 2 mars 2005 om den stödordning som Italien genomfört för omstrukturering av institut för yrkesutbildning (EUT L 81, 18.3.2006, s. 25), skäl 43.

(67) Finns på https://www.regjeringen.no/globalassets/upload/NHD/Vedlegg/Brev/2013_oppdragsbrev_innovasjonnorge.pdf#search=OPPDRAGSBREV®j_oss=1

(68) Se domen i mål Federación Española de Empresas de Tecnología Sanitaria (FENIN) mot kommissionen, C-205/03, ECLI:EU:C:2006:453, punkt 26.

(69) Förslag till avgörande i mål Federación Española de Empresas de Tecnología Sanitaria (FENIN) mot kommissionen, C-205/03, ECLI:EU:C:2005:666, punkt 31.

(70) Se domarna i mål Pavel Pavlov m.fl., C-180/98–C-184/98, ECLI:EU:C:2000:428, punkt 76, och i mål Ambulanz Glöckner, C-475/99, ECLI:EU:C:2001:577, punkt 20.

(71) Mål E-6/98, Norge mot Eftas övervakningsmyndighet, Rapport 1998, s. 242, punkt 34. Se även domarna i mål kommissionen och Spanien mot Government of Gibraltar och Förenade kungariket, C-106/09 och C-107/09, ECLI:EU:C:2011:732 och Frankrike mot kommissionen, C-241/94, ECLI:EU:C:1996:353, punkterna 19 och 20.

(72) Domen i mål Ladbroke Racing mot kommissionen, T-67/94, ECLI:EU:T:1998:7, punkt 52, och SIC mot kommissionen, T-46/97, ECLI:EU:T:2000:123, punkt 83.

(73) Domen i mål Chronopost SA mot kommissionen, C-83/01 P, C-93/01 P och C-94/01 P, ECLI:EU:C:2003:388, punkt 40.

(74) Se t.ex. myndighetens beslut nr 84/15/KOL om den påstådda korssubventionering av marina kurser som tillhandahålls av Redningsselskapet och Universitetet i Tromsø (EUT C 193, 11.6.2015, s. 9), som finns på: http://www.eftasurv.int/media/esa-docs/physical/84-15-COL.pdf), nr 142/03/KOL omorganisation och överföring av offentliga medel till Arbeidsforskningsinstituttet (EUT C 248, 16.10.2003, s. 6), nr 343/09/KOL om de fastighetstransaktioner som Time kommun varit inblandad i och som rör fastigheter med beteckningarna 1/152, 1/301, 1/630, 4/165, 2/70 och 2/32 (EUT L 123, 12.5.2011, s. 72), nr 496/13/KOL om finansieringen av Harpa konserthus och konferenscenter (Island) (EUT L 172, 12.6.2014, s. 36), skäl 56 och de domar som nämns där, samt nr 174/13/KOL om finansiering av kommunala avfallsinsamlingsföretag (EUT C 263, 12.9.2013, s. 5). I samma anda anges i riktlinjerna för statligt stöd till forskning, utveckling och innovation att ”[o]m en och samma enhet bedriver verksamheter av såväl ekonomisk som icke-ekonomisk art ska den offentliga finansieringen av de icke-ekonomiska verksamheterna inte omfattas av artikel 61.1 i EES-avtalet, under förutsättning att de två typerna av verksamheter och kostnader, finansiering och intäkter från dessa klart kan skiljas från varandra så att korssubventionering av den ekonomiska verksamheten faktiskt kan undvikas. Bevis på korrekt kostnadsfördelning, finansiering och intäkter kan läggas fram i den berörda enhetens årsredovisning” (punkt 18, understrykning tillagd för betoning).

(75) Dessa villkor anges i insynsdirektivet (kommissionens direktiv 2006/111/EG av den 16 november 2006 om insyn i de finansiella förbindelserna mellan medlemsstater och offentliga företag samt i vissa företags ekonomiska verksamhet [EUT L 318, 17.11.2006, s. 17], införlivat i EES-avtalet genom Gemensamma EES-kommitténs beslut nr 55/2007 av den 8 juni 2007 [EUT L 266, 11.10.2007, s. 15 och EES-supplementet nr 48, 11.10.2007, s. 12]).

(76) Domen i mål Chronopost SA mot kommissionen, C-83/01 P, C-93/01 P och C-94/01 P, ECLI:EU:C:2003:388, punkt 40.

(77) Här hänvisas till diagrammet i IN:s skrivelse av den 28 oktober 2013 (dokument nr 688215).

(78) Myndigheten noterar att utvecklingskostnaderna har tagits med i beräkningen i IN:s budget för 2013, året då kostnaderna uppstod. Se närmare uppgifter i skälen 113–115.

(79) IN:s svar på inledningsbeslutet (dokument nr 720775).

(80) Bilaga till IN:s e-post till myndigheten av den 14 april 2015 (dokument nr 753927).

(81) Bilaga 2 till IN:s e-post till myndigheten av den 14 april 2015 (dokument nr 753927).

(82) Bilaga 3 till IN:s svar på inledningsbeslutet (dokument nr 720778).

(83) En kapitaliserad kostnad redovisas som en del av anläggningstillgångarna i ett företags balansräkning, i stället för att belasta resultatet för innevarande period. Följaktligen är en icke-kapitaliserad kostnad något som bara belastar innevarande år.

(84) Ett exemplar av NRS 19 skickades till myndigheten som bilaga II till skrivelsen av den 24 november 2014 (handling nr 730560).

(85) Enligt rättspraxis är en åtgärd som är potentiellt tillgänglig för samtliga företag inte selektiv. Se bl.a. domen i mål Tyskland mot kommissionen, C-156/98, ECLI:EU:C:2000:467, punkt 22.

(86) Myndigheten konstaterar att metoden har tillämpats konsekvent på alla förmånsavtal sedan 2013, inklusive avtalen för de två första pilotprojekten, dvs. VisitSørlandet och VisitTrondheim. I bilaga 4 till svaret på inledningsbeslutet (dokument nr 720779) gav IN myndigheten kopior av alla undertecknade förmånliga partnerskapsavtal.

(87) Timfullkostnadsmodellen avviker från den grundläggande kostnadsmodellen, där vissa gemensamma kostnader kan dras av från den totala kostnaden. Denna modell har inte tillämpats av IN inom ramen för partnerskapsavtalen. IN har förklarat att sedan anvisningarna för användarbetalningar från 2011 har den modellen tagits ur bruk. Fullkostnadsmetoden används för alla IN:s tjänster, om samma tjänst kan tillhandahållas av privata aktörer (dokument nr 720775, svar på inledningsbeslutet).

(88) Den procentandel av anställdas tid som lades på projektet är också fastställd i förväg (dokument nr 720778, bilaga 3 till IN:s svar på inledningsbeslutet).

(89) Myndigheten noterar att enbart pilotprojekt var undertecknade 2013.

(90) IN:s skrivelse av den 24 november 2014 (dokument nr 730560).

(91) I sitt svar på inledningsbeslutet (dokument nr 720775) förklarar IN närmare att turistråden och DMO-aktörerna deltog i strukturprojektet sedan 2013. Turistråden och DMO-aktörerna har också investerat tid och resurser. Deras direkta engagemang och deltagande gör att det är motiverat med den lägre timtaxa som IN räknade fram. En fullständig förteckning över de extra kostnaderna för pilotprojekten lämnades till myndigheten i bilaga 6 till IN:s svar på inledningsbeslutet (dokument nr 720781).

(92) Prissättningsmetoden har använts av andra privata företag på marknaden. Information om kostnadsfördelningsmetoden finns på https://www.adspeed.com/Knowledges/1104/Blog/How_much_charge_advertising_website.html eller http://www.quora.com/What-is-an-industry-accepted-cost-per-page-view-of-dynamic-content-not-cache-able. Det är t.ex. en metod som används av Google för vissa tjänster (information finns på https://support.google.com/adwords/answer/2472735?hl=en).

(93) IN:s svar på inledningsbeslutet (dokument nr 720775).

(94) IN:s e-post till myndigheten av den 14 april 2015 (dokument nr 753927).

(95) IN:s e-post till myndigheten av den 20 maj 2015 (dokument nr 757843). En kopia av kontot lämnades till myndigheten såsom bilaga till IN:s skrivelse av den 28 oktober 2013 (dokument nr 688215) och, bilaga 3, till IN:s svar på inledningsbeslutet (dokument nr 720778).

(96) IN:s e-post till myndigheten av den 20 maj 2015 (dokument nr 757843).

(97) IN:s svar på inledningsbeslutet (dokument nr 720775). Se också IN:s e-post till myndigheten av den 14 april 2015 (dokument nr 753927).

(98) Domen i mål EPAC mot kommissionen, T-204/97 och T-270/97, ECLI:EU:T:2000:148, punkt 122.

(99) Domen i mål Tribunal Westdeutsche Landesbank Girozentrale och Land Nordrhein-Westfalen mot kommissionen, T-228/99 och T-233/99, ECLI:EU:T:2006:405, punkt 207.

(100) Domen i mål Westdeutsche Landesbank, se ovan, punkt 314, och mål Italien mot kommissionen (ENI-Lanerossi), C-303/88, ECLI:EU:C:1991:136, punkt 22.

(101) Domen i mål Chronopost SA mot kommissionen, C-83/01 P, C-93/01 P och C-94/01 P, ECLI:EU:C:2003:388, punkt 40.

(102) Avsnitt 1.2 i riktlinjerna, där det står: ”Detta kapitel koncentreras särskilt på den rättsakt som avses i punkt 1 i bilaga XV till EES-avtalet, hädanefter kallad transparensdirektivet, och därefter beskrivs principen att när staten tillskjuter finansiella medel i ett bolag på villkor som inte skulle vara godtagbara för en investerare som arbetar på normala marknadsmässiga villkor, gör den det i strid med den marknadsekonomiska investerarprincipen.” Tillverkningsriktlinjerna finns tillgängliga på följande webbplats: http://www.eftasurv.int/?1=1&showLinkID=16995&1=1 (EGT L 274, 26.10.2000, EES-supplement nr 48 av samma datum).

(103) Ibid, punkt 1 under rubriken ”Den marknadsekonomiska investerarprincipens genomförbarhet”.

(104) IN:s svar på inledningsbeslutet (dokument nr 720775).

(105) Detta är i linje med uppdraget när det gäller offentliga tjänster. Till exempel anser myndigheten i riktlinjerna för teve- och radiosändningar att det inte är rimligt att begära att allmännyttiga tjänster går med vinst. I gengäld är det skäligt med en viss vinst som motsvarar rättvis återbäring på kapital med eventuell risk tagen med i beräkningen på ekonomisk verksamhet. Se punkt 72 i riktlinjerna.

(106) IN tillhandahåller icke-ekonomiska och ekonomiska tjänster via plattformen visitnorway.com. Till sin helhet ger driften av plattformen inte nödvändigtvis någon vinst. Föreliggande beslut omfattar dock endast en bedömning av om huruvida IN får en rimlig vinst på de ekonomiska tjänsterna. Siffrorna för tillhandahållande av icke-ekonomiska tjänster faller utanför tillämpningsområdet för reglerna om statligt stöd.

(107) Bilaga 3 till IN:s svar på inledningsbeslutet (dokument nr 720778). Detaljerade Excelark lämnades till myndigheten om kostnaderna för de förmånliga partnerskapsavtalen och den ekonomiska modell som användes för kostnadsfördelning (dokument nr 727330).

(108) IN:s svar på inledningsbeslutet (dokument nr 720775).

(109) IN:s skrivelse av den 24 november 2014 (dokument nr 730560).

(110) Domen i mål Frankrike mot kommissionen (Stardust Marine), C-482/99, ECLI:EU:C:2002:294, punkt 70. Enligt domstolen är ”[d]et […] mot bakgrund av förhållandena vid tidpunkten då stödåtgärderna vidtogs som det skall bedömas […] om [statens] agerande var ekonomiskt förnuftigt. All bedömning som grundar sig på senare förhållanden skall undvikas” (punkt 71).

(111) Dokument nr 720781.

(112) I rättspraxis accepteras att offentliga bolag söker långsiktig vinstmaximering. Se domarna i mål Italien mot kommissionen (Lanerossi), C-303/88, ECLI:EU:C:1991:136, punkt 22, Italien mot kommissionen (Alfa-Fiat), C-305/89, ECLI:EU:C:1991:142, punkt 20, och Ciudad de la Luz mot kommissionen, T-319/12 och T-321/12, ECLI:EU:T:2014:604, punkt 41.

(113) Tribunalen har understrukit behovet av att offentliga bolag visar på de ekonomiska orsakerna för deras projekt. Se domen i mål Corsica Ferries, T-565/08, ECLI:EU:T:2012:415, punkt 84.

(114) Domen i mål Van der Kooy BV, 67/85, 68/85 och 70/85, ECLI:EU:C:1988:38, punkterna 29 och 30, och domen i mål Belgien mot kommissionen, C-56/93, ECLI:EU:C:1996:64, punkt 10.

(115) I beslutet om SFMI-Chronopost drog kommissionen slutsatsen att det under inkörningsperioden inte var onormalt att betalningarna från ett nytt företag för logistik- och försäljningsstöd från moderbolaget bara täckte de rörliga kostnaderna (kommissionens beslut 98/365/EG av den 1 oktober 1997 om stöd som Frankrike påstås ha beviljat SFMI-Chronopost [EGT L 164, 9.6.1998, s. 37]).

(116) IN:s skrivelse av den 24 november 2014 (dokument nr 730560).

(117) Se IN:s svar på inledningsbeslutet (dokument nr 720775).

(118) IN:s skrivelse av den 28 oktober 2013 (dokument nr 688215) och IN:s svar på inledningsbeslutet (dokument nr 720775).

(119) Bilaga 7 till IN:s svar på inledningsbeslutet (dokument nr 720782).

(120) IN:s svar på inledningsbeslutet (dokument nr 720775).

(121) Bilaga 7 till IN:s svar på inledningsbeslutet (dokument nr 720782).

(122) IN:s skrivelse av den 28 oktober 2013 (dokument nr 688215).

(123) Domarna i mål Westdeutsche Landesbank mot kommissionen, punkt 254, och mål Ciudad de la Luz mot kommissionen, punkt 44.

(124) IN:s skrivelse av den 24 november 2014 (dokument nr 730559).

(125) En kopia av svaret från NetNames lämnades till myndigheten (bilaga III) tillsammans med IN:s skrivelse av den 24 november 2014 (dokument nr 730560).

(126) Av domarna i mål Van Landewyck, 209/78–215/78 och 218/78, ECLI_EU:C:1980:248, punkt 88, FFSA m.fl., C-244/94, ECLI:EU:C:1995:392, punkt 21, och MOTOE, C-49/07, ECLI:EU:C:2008:376, punkterna 27 och 28.

(127) Hänvisning görs här till e-post från IN av den 17 april 2015 (dokument nr 754218) och IN:s svar på inledningsbeslutet (dokument nr 720775), kapitel 4.3.3.2.