REKOMMENDATION FRÅN EFTA:s ÖVERVAKNINGSMYNDIGHET

nr 154/99/KOL

av den 2 juli 1999

om ett samordnat program för offentlig kontroll av livsmedel för 1999

EFTA:s ÖVERVAKNINGSMYNDIGHET HAR UTFÄRDAT DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av Avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 109 och protokoll nr 1 i detta,

med beaktande av avtalet mellan Efta-staterna om upprättande av en övervakningsmyndighet och en domstol, särskilt artikel 5.2 b i och protokoll nr 1 till detta,

med beaktande av den rättsakt som det hänvisas till i punkt 50 i Kapitel XII i bilaga II till EES-avtalet (rådets direktiv 89/397/EEG om offentlig kontroll av livsmedel), särskilt artikel 14.3 i direktivet,

efter samråd med Eftas livsmedelskommitté som bistår Eftas övervakningsmyndighet, och

av följande skäl:

För att Europeiska ekonomiska samarbetsområdet skall fungera väl är det nödvändigt att upprätta samordnade program för livsmedelsinspektion inom EES.

I sådana program betonas överensstämmelsen med den livsmedelslagstiftning som gäller enligt EES-avtalet, skydd av folkhälsan, konsumentintressen och god affärssed.

Ett samtidigt genomförande av nationella program och samordnade program kan ge information och erfarenhet som kan ligga till grund för framtida kontroller.

Liechtenstein skall följa bestämmelserna i de rättsakter som det hänvisas till i kapitel XII i bilaga II till EES-avtalet senast den 1 januari 2000. Liechtenstein skulle göra sitt yttersta för att följa bestämmelserna i de rättsakter som det hänvisas till i det kapitlet före den 1 januari 1997. Av denna anledning skall Liechtenstein inbegripas i denna rekommendation för år 1999.

I sin rekommendation av den 22 december 1998 om ett samordnat program för officiell kontroll av livsmedel för 1999 har Europeiska kommissionen rekommenderat Europeiska unionens medlemsstater att tillämpa ett motsvarande program.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.

Det rekommenderas att Island, Liechtenstein och Norge under 1999 tar prover och/eller genomför inspektioner samt utför laboratorieanalyser i fråga om följande:

a) Ochratoxin A i kaffe.

b) Tillsatsämnen i livsmedel.

1. Även om det inte har fastställts hur många prover som skall tas skall Island, Liechtenstein och Norge säkerställa att det antal prover som tas är tillräckligt stort för att ge en översikt över det ämne som undersöks i varje stat. Förslag kommer att läggas fram beträffande metoder för analyser.

2. Island, Liechtenstein och Norge skall tillhandahålla den information som krävs enligt blanketten i bilagan för att därigenom säkra att resultaten blir jämförbara.

3. Ochratoxin A i kaffe

Syftet med den här delen av programmet är att bevaka de åtgärder som vidtas av Island, Liechtenstein och Norge när oacceptabla mängder giftiga ämnen påträffas för vilka särskilda gränsvärden inte har fastställts. Men enligt livsmedelslagstiftning på EES-nivå och nationell nivå måste livsmedel vara säkra och i artikel 2 i den rättsakt som det hänvisas till i punkt 54f i kapitel XII i bilaga II till EES-avtalet (rådets förordning (EEG) nr 315/93 om fastställande av gemenskapsförfaranden för främmande ämnen i livsmedel) förbjuds försäljning av livsmedel som innehåller ett främmande ämne i en mängd som inte kan godtas med hänsyn till folkhälsan, i synnerhet vad gäller dess giftighet.

Ochratoxin A anses vara ett kraftigt nefrotoxiskt ämne, ett carcinogen som har genotoxiska egenskaper. Ett särskilt gränsvärde för ochratoxin A i kaffe har inte fastställts i EES-avtalet eller i de flesta EFTA-stater på nationell nivå.

Tillgängliga vetenskapliga uppgifter visar inte entydigt om olika processer såsom rostning minskar ochratoxinhalten. Vidare säljs råkaffe i begränsad utsträckning direkt till konsumenten. Därför bör alla typer av kaffe (obehandlat, rostat, malet, snabbkaffe osv.) kontrolleras för att fastställa eventuell förekomst av ochratoxin A.

Provtagningen skall utföras enligt de bestämmelser som har fastställts för officiell kontroll av aflatoxiner i jordnötter och härledda produkter i kommissionens direktiv 98/53/EG(1).

4. Tillsatsämnen i livsmedel

Flera direktiv reglerar användningen av tillsatsämnen i livsmedel (direktiv 94/35/EG(2), ändrat genom direktiv 96/83/EG(3), om sötningsmedel för användning i livsmedel; direktiv 94/36/EG(4) om färgämnen för användning i livsmedel; direktiv 95/2/EG(5), ändrat genom direktiv 96/85/EG(6), om andra livsmedelstillsatser än färgämnen och sötningsmedel).

Syftet med denna del av programmet är att mäta hur nationell lagstiftning som motsvarar dessa direktiv tillämpas i Island, Liechtenstein och Norge, samt att övervaka de verkställighetsåtgärder som vidtas av dessa stater om lagstiftningen inte efterlevs.

Övervakningen skall inbegripa inspektioner i inrättningarna för bearbetning av livsmedel (granskning av recept) och analys av prover som tagits på marknaden eller i inrättningarna för bearbetning av livsmedel.

Resultaten av inspektionerna och analyserna bör redovisas på blanketterna i bilagan. Dessa blanketter har samma format som de statistiska blanketterna som skickas in i samband med Islands, Liechtensteins och Norges årliga inspektionsprogram.

Förfrågan bör av praktiska skäl inriktas på ett litet antal tillsatsämnen. Som urvalskriterier bör Island, Liechtenstein och Norge välja de tillsatsämnen för vilka den bedömning av exponeringen som utförs i Island, Liechtenstein och Norge som en del av det vetenskapliga samarbetet tyder på att det finns risk för att gränsvärdet för dagligt intag överskrids.

Förteckningarna bör vara riktgivande för valet av prioriteringar i denna undersökning. Andra tillsatsämnen kan emellertid ha särskild betydelse för Island, Liechtenstein och Norge och kan tas med i rapporten.

De produktkategorier som nämns i bilagan skall vara de kategorier, i vilka man letar efter tillsatsämnen, eftersom de är de produktkategorier där man huvudsakligen hittar de berörda tillsatsämnena. Andra produkter är emellertid inte uteslutna.

Utfärdad i Bryssel den 2 juli 1999.

På Eftas övervakningsmyndighets vägnar

Hannes HAFSTEIN

Ledamot av kollegiet

(1) EGT L 201, 17.7.1998, s. 93.

(2) EGT L 237, 10.9.1994, s. 3; svensk specialutgåva, område 13, volym 27, s. 5.

(3) EGT L 48, 19.2.1997, s. 16.

(4) EGT L 237, 10.9.1994, s. 13; svensk specialutgåva, område 13, volym 27, s. 15.

(5) EGT L 61, 18.3.1995, s. 1.

(6) EGT L 86, 28.3.1997, s. 4.

BILAGA

>PIC FILE= "L_2000068SV.007002.EPS">

>PIC FILE= "L_2000068SV.007101.EPS">

>PIC FILE= "L_2000068SV.007201.EPS">

>PIC FILE= "L_2000068SV.007301.EPS">

>PIC FILE= "L_2000068SV.007401.EPS">

>PIC FILE= "L_2000068SV.007501.EPS">

>PIC FILE= "L_2000068SV.007601.EPS">

>PIC FILE= "L_2000068SV.007701.EPS">

>PIC FILE= "L_2000068SV.007801.EPS">

>PIC FILE= "L_2000068SV.007901.EPS">