ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Begäran om ett rådgivande yttrande från EFTA-domstolen av den 22 februari 2000 från Oslo byrett i målet Allied Colloids med flera mot Norges regering, företrädd av Kommunal- og regionaldepartementet

(Mål E-2/00)

(2000/C 130/12)

Oslo byrett har i ett beslut som inkom till EFTA-domstolens kansli den 25 februari 2000 begärt ett rådgivande yttrande i målet Allied Colloids med flera mot Norges regering, företrädd av Kommunal- og regionaldepartementet, om följande fråga:

Ger det gemensamma uttalande som antogs av Gemensamma EES-kommittén vid dess sammanträde den 22 juni 1996 om kapitel XV i bilaga II i EES-avtalet, bilaga II med senare ändringar, Norge befogenhet att införa ett märkningskrav för polyakrylamid enligt vilket restmängden akrylamid skall vara lägre än 0,1 %, med hänsyn till rådets direktiv 67/548/EEG av den 27 juni 1967 med senare ändringar och rådets direktiv 88/379/EEG av den 7 juni 1988 med senare ändringar?
Begäran från Oslo byrett om ett rådgivande yttrande i målet Fridtjof Frank Gundersen mot Oslo kommune, Oslo byretts beslut av den 22 april 1997 (Mål E-1/97) (97/C 282/10)

Oslo byrett har i ett beslut av den 22 april 1997, som inkom till EFTA-domstolens kansli den 19 april 1997, begärt ett rådgivande yttrande i målet Fridtjof Frank Gundersen mot Oslo kommune beträffande följande frågor:

1. Är det fråga om "diskriminering . . . mellan medborgare i EG:s medlemsstater och EFTA-staterna" i strid med artikel 16 i EES-avtalet om en medborgare förvägras rätten att sälja rött vin, vitt vin och rosévin (vin) i detaljhandeln med motiveringen att vin endast får säljas i detaljhandeln av ett statligt affärsdrivande monopol, när öl med en alkoholhalt lägre än 4,75 volymprocent (mellanöl) kan säljas utanför det affärsdrivande monopolet av personer som erhållit ett kommunalt tillstånd?

2. Om fråga 1 besvaras jakande, kan alkoholpolitiska eller hälsopolitiska överväganden, och då främst önskan att försvåra tillgången till och konsumtionen av alkohol, utgöra skäl att godta den i fråga 1 nämnda skillnaden i behandling av försäljning av vin respektive "mellanöl" och alltså inte omfattas av artikel 16 i EES-avtalet?

3. a) Är artikel 4 och/eller artikel 11 tillämplig på detaljhandelsförsäljning av vin?

b) Om fråga 3a besvaras helt eller delvis jakande, strider den i fråga 1 nämnda skillnaden i behandling av försäljning mot artikel 4 och/eller artikel 11?

c) Om fråga 3b besvaras helt eller delvis jakande, kan de i fråga 2 nämnda alkoholpolitiska och/eller hälsopolitiska övervägandena utgöra skäl för att tillämpa undantagsregeln i artikel 13 EES-avtalet?
Begäran om rådgivande yttrande av Inderøy herredsrett genom beslut av den domstolen av den 11 mars 1996 i målet Jørn Ulstein och Per Otto Røiseng mot Asbjørn Møller (Mål E-2/96) (96/C 169/10)

Inderøy herredsrett (Inderøy lokala civilmålsdomstol), Norge, har i beslut av den 11 mars 1996, som inkom till EFTA-domstolen den 29 mars 1996, begärt ett rådgivande yttrande i målet Jørn Ulstein och Per Otto Røiseng mot Asbjørn Møller beträffande följande frågor:

1. Skall rådets direktiv 77/187/EEG tolkas på ett sådant sätt att uttrycket "överlåtelse av ett företag, en verksamhet eller del av en verksamhet" endast omfattar situationer då det finns någon form av kontrakt mellan överlåtaren och förvärvaren?

2. Skall det nämnda rådsdirektivet tolkas på ett sådant sätt att det uttryck som citeras i punkt 1 ovan innebär att förvärvaren måste överta egendom eller lösöre från överlåtaren?

3. Har det någon - och i så fall vilken - betydelse för tolkningen av det nämnda rådsdirektivet om några, men inte alla, anställda hos överlåtaren får anställning hos förvärvaren?

4. Har det någon - och i så fall vilken - betydelse för tolkningen av det nämnda rådsdirektivet att ett uppdrag tilldelas enligt reglerna för anbudsförfaranden och dess genomförande är begränsat till en viss tidsperiod?
DOMSTOLENS DOM av 16 juni 1995 i de forente sakene E-8/94 og E-9/94 (anmodning om en rådgivende uttalelse fra Markedsrådet): Forbrukerombudet mot 1) Mattel Scandinavia A/S og 2) Lego Norge A/S (1) (Spørsmål om saken kunne tas under realitetsbehandling - fri bevegelighet for tjenester - Rådsdirektiv 89/552/EØF - senderstatsprinsippet - fjernsynsreklame rettet mot barn - fjernsynsforetak/annonsører - omgåelse - rettet reklame - Rådsdirektiv 84/450/EØF) (95/C 239/07)

(I henhold til Rettergangsordningen artikkel 27 nr 5 autentisk på engelsk og norsk)

I sakene E-8/94 og E-9/94: Anmodning til Domstolen fra Markedsrådet (Oslo, Norge) om en rådgivende uttalelse i medhold av artikkel 34 i Avtale mellom EFTA-statene om opprettelse av et Overvåkningsorgan og en Domstol, i de to sakene som verserer for rådet mellom Forbrukerombudet og 1) Mattel Scandinavia A/S og 2) Lego Norge A/S - om tolkningen av Rådsdirektiv 89/552/EØF av 3 oktober 1989 om samordning av visse bestemmelser om utøvelse av fjernsynsvirksomhet fastsatt ved lov eller forskrift i medlemsstatene, og EØS-avtalen artikkel 11, 13 og 36. - Domstolen, sammensatt av president Bjørn Haug, og dommerne Thór Vilhjálmsson, Kurt Herndl, Sven Norberg (saksforberedende dommer) og Gustav Bygglin, justissekretær Karin Hökborg, avsa 16 juni 1995 dom med slik slutning:

Artikkel 2 nr 2 og artikkel 16 i Rådsdirektiv 89/552/EØF av 3 oktober 1989 om samordning av visse bestemmelser om utøvelse av fjernsynsvirksomhet fastsatt ved lov eller forskrift i medlemsstatene, som gjort til en del av EØS-avtalen, må tolkes slik at de er til hinder for at det iverksettes et forbud mot en annonsør, hvoretter han er avskåret fra å vise et reklameinnslag i en fjernsynssending fra et fjernsynsforetak etablert i en annen EØS-stat, dersom dette skjer som konsekvens av et generelt forbud, fastsatt i nasjonal rett, mot reklame som er særlig rettet mot barn.

(1) EFT nr C 398, 31.12.1994, s. 19.
SV Europeiska unionens officiella tidning C 186/12

DOMSTOLENS DOM

av den 31 oktober 2017

i mål E-16/16

Fosen-Linjen AS mot AtB AS

(Offentlig upphandling – direktiv 89/665/EEG – direktiv 2004/18/EG – krav på ersättning – skuld – överträdelsens allvar – bevisbörda – kontroll av det inlämnade anbudet – principerna om ändamålsenlighet, lika behandling, öppenhet och proportionalitet)

(2018/C 186/06)

Domstolen meddelade den 31 oktober 2017 dom i mål E-16/16, Fosen-Linjen AS mot AtB AS. Frostating lagmannsrett (andra instansrätt) hade begärt ett yttrande enligt artikel 34 i avtalet mellan Eftastaterna om upprättande av en övervakningsmyndighet och en domstol om tolkningen av rådets direktiv 89/665/EEG av den 21 december 1989 om samordning av lagar och andra författningar för prövning av offentlig upphandling av varor och bygg- och anläggningsarbeten, särskilt artiklarna 1.1 och 2.1 c. Domstolen var sammansatt av Carl Baudenbacher, president och Per Christiansen (referent) och Benedikt Bogason (ad hoc), domare. Domslutet lyder:

1. Beviljande av skadestånd enligt artikel 2.1 c i direktiv 89/665/EEG är inte beroende av om en överträdelse av en bestämmelse i lagstiftningen om offentlig upphandling beror på skuld eller ett beteende som markant avviker från vad som kan anses berättigat, eller om den begås på grundval av ett väsentligt fel eller kan tillskrivas ett väsentligt, grovt och uppenbart fel. En obetydlig överträdelse av lagstiftningen om offentlig upphandling är i sig tillräcklig för att den upphandlande myndigheten måste påta sig sin ansvarsskyldighet och ersätta de personer som lidit skada, i enlighet med artikel 2.1 c i direktiv 89/665/EEG, förutsatt att övriga villkor för beviljande av skadestånd är uppfyllda, i synnerhet villkoret för ett orsakssamband.

2. Direktiv 89/665/EEG utgör inte ett hinder för att ett krav införs på att skadestånd endast beviljas om den förfördelade anbudsgivaren tydligt, dvs. med hjälp av kvalificerad övervägande bevisning, kan bevisa att denne skulle ha tilldelats kontraktet om inte den upphandlande myndigheten hade begått felet, under förutsättning att principerna om likvärdighet och effektivitet iakttas.

3. Direktiv 89/665/EEG utgör inte ett hinder för att en upphandlande myndighet enligt nationell lagstiftningen inte är skadeståndsansvarig vid ett positivt kontraktsintresse, om anbudsförfarandet, på grund av ett fel som den upphandlande myndigheten begått, annulleras i enlighet med EES-bestämmelserna om offentlig upphandling, även i de fall där felet inte åberopades under anbudsförfarandet och är ett annat än det som klaganden åberopar. Det ankommer på den upphandlande myndigheten att bevisa att ett sådant fel begåtts och att motivera sitt beslut att avbryta upphandlingen.
Domstolens rådgivande yttrande

av den 22 februari 2002

i mål E-2/01: Dr Franz Martin Pucher

Etableringsfrihet - Bosättningskrav för minst en styrelseledamot i ett inhemskt företag

(2002/C 115/06)

Domstolen avgav den 22 februari 2002 i mål E-2/01 ett rådgivande yttrande i enlighet med artikel 34 i avtalet mellan Efta-staterna om upprättande av en övervakningsmyndighet och en domstol. Yttrandet hade begärts av Verwaltungsbeschwerdeinstanz des Fürstentums Liechtenstein i samband med prövningen av Dr Franz Martin Puchers överklagande av ett beslut från Furstendömet Liechtensteins regering och avser tolkningen av artiklarna 4, 31 och 33 i EES-avtalet. Domstolen, sammansatt av Thór Vilhjálmsson, president, Carl Baudenbacher och Per Tresselt (referent), domare, avgjorde frågan enligt följande:

1. En nationell författningsbestämmelse i en EES-stat av det slag det är fråga om i huvudmålet, vilken innebär att minst en styrelseledamot i ett inhemskt företag, med befogenhet att leda och företräda företaget, måste vara stadigvarande bosatt i den staten, innebär en sådan begränsning av etableringsfriheten som avses i artikel 31 i EES-avtalet.

2. En sådan nationell författningsbestämmelse kan inte grundas på hänsyn till allmän ordning eller allmän säkerhet i den mening som avses i artikel 33 i EES-avtalet.
Domstolens dom

av den 5 april 2001

i mål E-3/00: Eftas övervakningsmyndighet mot Konungariket Norge

Underlåtenhet av avtalsslutande part att uppfylla sina skyldigheter - Berikande av livsmedel med järn och vitaminer - Skydd av folkhälsan - Försiktighetsprincipen

(2001/C 164/05)

Domstolen meddelade den 5 april 2001 dom i mål E-3/00, Eftas övervakningsmyndighet mot Konungariket Norge. Eftas övervakningsmyndighet hade yrkat att domstolen skulle fastställa att Konungariket Norge underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 11 i EES-avtalet genom att tillämpa sin lagstiftning så, att man förbjuder import och saluföring i Norge av cornflakes berikade med 1 mg tiamin, 1 mg riboflavin, 10 mg niacin och 7 mg järn per 100 g, som lagligen har tillverkats och saluförts i övriga EES-stater. Domstolen var sammansatt av Thór Vilhjálmsson, president, Carl Baudenbacher (referent) och Per Tresselt, domare. Domslutet lyder:

1. Konungariket Norge har vid den relevanta tidpunkten, den 14 januari 2000, underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 11 i EES-avtalet genom att tillämpa sin lagstiftning så, att man förbjuder import och saluföring i Norge av cornflakes berikade med 1 mg tiamin, 1mg riboflavin, 10 mg niacin och 7 mg järn per 100 g, som lagligen har tillverkats och saluförts i övriga EES-stater.

2. Konungariket Norge skall ersätta rättegångskonstanderna.
DOMSTOLENS RÅDGIVANDE YTTRANDE av den 10 december 1998 i mål E-3/98 (begäran om ett rådgivande yttrande från Verwaltungsbeschwerdeinstanz des Fürstentums Liechtenstein (Furstendömet Liechtensteins förvaltningsdomstol) i målet rörande Herbert Rainford-Towning) (1) (Etableringsrätt - Krav på hemvist för verkställande direktör i ett företag) (Enligt artikel 27.5 i rättegångsreglerna är beslutet giltigt på engelska och tyska) (1999/C 62/13)

I mål E-3/98 - begäran om ett rådgivande yttrande från EFTA-domstolen i enlighet med artikel 34 i Avtalet mellan EFTA-staterna om upprättande av en övervakningsmyndighet och en domstol, enligt beslut av Verwaltungsbeschwerdeinstanz des Fürstentums Liechtenstein i målet rörande Herbert Rainford-Towning angående tolkningen av artiklarna 31 och följande och artikel 112 i EES-avtalet samt protokoll 15 till EES-avtalet - avgav domstolen, sammansatt av Bjørn Haug (referent), president, Thór Vilhjálmsson och Carl Baudenbacher, domare, samt Gunnar Selvik, justitiesekreterare, följande rådgivande yttrande, vars domslut lyder:

1. En nationell bestämmelse av det slag huvudrättegången gäller, enligt vilken en juridisk persons verkställande direktör måste ha sin hemvist i staten i fråga, utgör indirekt diskriminering som strider mot artikel 31 i EES-avtalet.

2. En nationell bestämmelse av det slag huvudrättegången gäller, enligt vilken en juridisk persons verkställande direktör måste ha sin hemvist i staten i fråga, kan inte motiveras med hänvisning till protokoll 15 till EES-avtalet, artikel 112 i EES-avtalet eller EES-rådets förklaring om fri rörlighet för personer (EGT L 86, 20.4.1995, s. 80).

3. En nationell bestämmelse av det slag huvudrättegången gäller, enligt vilken en juridisk persons verkställande direktör måste ha sin hemvist i staten i fråga, kan inte motiveras med hänvisning till de grunder som anges i artikel 33 i EES-avtalet (allmän ordning).

(1) EGT C 331, 29.10.1998, s. 24.
DOMSTOLENS DOM av den 19 juni 1998 i mål E-10/97: EFTA:s övervakningsmyndighet mot Konungariket Norge (Avtalsslutande parts underlåtenhet att uppfylla sina åligganden - Hälsoskydd för arbetare som exponeras för vinylkloridmonomer - Rådes direktiv 78/610/EEG) (98/C 275/05)

I mål E-10/97 (EFTA:s övervakningsmyndighet mot Konungariket Norge - talan om att domstolen skall fastställa att Konungariket Norge, genom att inte inom föreskriven tid anta nationella bestämmelser för att efterleva den rättsakt som avses i punkt 2 i bilaga XVIII till avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, det vill säga rådets direktiv 78/610/EEG av den 29 juni 1978 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om hälsoskydd för arbetstagare som exponeras för vinylkloridmonomer i dess anpassade lydelse enligt protokoll nr 1 till EES-avtalet, har underlåtit att uppfylla sina åligganden enligt artikel 11 i den rättsakten och artikel 7 i EES-avtalet), avkunnade domstolen, sammansatt av domarna Bjørn Haug, president, Thór Vilhjálmsson och Carl Baudenbacher, referent, följande dom den 19 juni 1998, vars domslut lyder:

1. Domstolen fastställer att Konungariket Norge, genom att inte inom föreskriven tid anta nationella bestämmelser för att efterleva den rättsakt som avses i punkt 2 i bilaga XVIII till avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (rådets direktiv 78/610/EEG av den 29 juni 1978 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om hälsoskydd för arbetstagare som exponeras för vinylkloridmonomer) i dess anpassade lydelse enligt protokoll nr 1 till EES-avtalet, har underlåtit att uppfylla sina åligganden enligt artikel 11 i den rättsakten och artikel 7 i EES-avtalet.

2. Domstolen ålägger Konungariket Norge att betala
RÅDGIVANDE YTTRANDE AV DOMSTOLEN av den 19 december 1996 (1*) (Rådets direktiv 77/187/EEG - Överlåtelse av företag) (97/C 90/07)

DOMSTOLEN

I mål E-2/96 som svar på de frågor som framlagts för den av Inderøy herredsrett genom ett beslut av den 11 mars 1996 härmed följande rådgivande yttrande:

1. Artikel 1.1 i den rättsakt som det hänvisas till i punkt 23 i bilaga XVIII till EES-avtalet (rådets direktiv 77/187/EEG av den 14 februari 1977 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om skydd för arbetstagares rättigheter vid överlåtelse av företag, verksamheter eller del av verksamheter), skall tolkas så att frånvaron av ett direkt avtalsförhållande mellan överlåtaren och förvärvaren inte utesluter en tillämpning av direktivet, om andra faktorer resulterar i en bedömning av transaktionen såsom varande en överlåtelse i direktivets mening.

2. Huruvida förvärvaren övertar fast eller lös egendom från överlåtaren är en faktor som skall beaktas vid den samlade bedömning av situationen som skall göras av nationell domstol. Det faktum att ingen fast eller lös egendom överlåts utesluter i sig inte att direktivet är tillämpligt, förutsatt att andra faktorer resulterar i en bedömning av transaktionen såsom varande en överlåtelse i direktivets mening.

3. Huruvida förvärvaren anställer några av överlåtarens anställda är en faktor som måste beaktas vid den övergripande bedömning av situationen som skall göras av nationell domstol.

4. Det faktum att ett avtal för tjänsteutövning tilldelas under anbudsförfaranden som inte är en följd av EES-reglerna utesluter inte att direktivet är tillämpligt. Det är inte heller avgörande för tillämpningen av direktivet att tjänsteutövningen är tidsbegränsad.

Bjørn HAUG Thór VILHJÁLMSSON Carl BAUDENBACHER

Avkunnat inför rätta i Luxemburg den 19 december 1996.

Per CHRISTIANSEN

Protokollförare Bjørn HAUG

Ordförande

(1*) Språket i begäran om ett rådgivande yttrande är norska.
EFTA-DOMSTOLENS SAMMANSÄTTNING (95/C 312/12)

1. Domstolens sammansättning

Med anledning av Finlands, Sveriges och Österrikes inträde i Europeiska unionen, och i enlighet med Avtalet om övergångsbestämmelser för en period efter vissa EFTA-staters anslutning till Europeiska unionen, upphörde förordnandena den 30 juni 1995 för de domare som nominerats av dessa stater.

För Liechtensteins del trädde EES-avtalet i kraft den 1 maj 1995. Efter nominering av Liechtensteins regering utnämndes Carl Baudenbacher till domare i EFTA-domstolen genom enhällig överenskommelse mellan de tre kontraktsslutande parterna i Avtalet mellan EFTA-staterna om upprättande av en övervakningsmyndighet och en domstol (övervakningsavtalet) för perioden från och med den 6 september 1995 till och med den 5 september 2001. Claus Baudenbacher avlade eden vid ett offentligt sammanträde i domstolen den 6 september 1995 i enlighet med artikel 2 i protokoll 5 till övervakningsavtalet.

2. Val av domstolens president

Efter utnämningen av den nya domaren i EFTA-domstolen avgick Bjørn Haug från sin post som president för att göra det möjligt för alla tre domarna att delta i valet. Den 6 september 1995 valdes därefter Bjørn Haug till president för EFTA-domstolen i enlighet med artikel 30 i övervakningsavtalet för perioden från och med den 6 september 1995 till och med den 31 december 1996.

3. Utnämning av justitiesekreterare vid EFTA-domstolen

Per Christiansen utnämndes till justitiesekreterare vid EFTA-domstolen i enlighet med artikel 9 i protokoll 5 till övervakningsavtalet för perioden från och med den 1 september 1995 till och med den 31 augusti 1998 som efterträdare till Karin Hökborg. Per Christiansen avlade eden vid ett offentligt sammanträde i domstolen den 6 september 1995 i enlighet med artikel 10 i protokoll 5 till
Kommenterad förteckning över reglerade marknader i enlighet med artikel 16 i direktiv 93/22/EEG om investeringstjänster inom värdepappersområdet

(2004/C 88/11)

1. Rådets direktiv 93/22/EEG om investeringstjänster inom värdepappersområdet ger varje medlemsstat rätt att tilldela status av "reglerad marknad" till marknader som inrättas inom dess territorium och som uppfyller landets bestämmelser.

2. I artikel 1.13 i direktiv 93/22/EEG definieras en "reglerad marknad" som en marknad för sådana instrument som anges i avsnitt B i bilagan till direktivet och som

- erkänns vara en sådan av den medlemsstat som är dess hemland (varvid hemland definieras i artikel 1.6 c i direktivet),

- verkar regelbundet,

- kännetecknas av att regler som har utfärdats av eller godkänts av de behöriga myndigheterna bestämmer marknadens arbetssätt, villkoren för tillträde till marknaden och, då direktiv 79/279/EEG är tillämpligt, villkoren för upptagande till notering såsom föreskrivs i det direktivet och, då det direktivet inte är tillämpligt, de villkor som ett finansiellt instrument måste uppfylla innan det i praktiken kan omsättas på marknaden,

- kräver efterlevnad av alla regler om rapporter och insyn som har fastställts till följd av artiklarna 20 och 21 i direktivet.

3. Enligt artikel 16 i direktiv 93/22/EEG krävs att varje medlemsstat upprätthåller en aktuell förteckning över reglerade marknader som den utfärdat tillstånd för. Denna information skall lämnas till övriga medlemsstater och till kommissionen. I samma artikel föreskrivs att kommissionen årligen skall offentliggöra en förteckning över de reglerade marknader som den erhållit anmälningar om. En kommenterad förteckning över reglerade marknader i EU:s medlemsstater offentliggjordes i Europeiska gemenskapernas officiella tidning den 16 november 2002(1).

4. I punkt 6 b i protokoll 1 till EES-avtalet föreskrivs att om det i en rättsakt som det hänvisas till föreskrivs att sakförhållanden, förfaranden, rapporter eller liknande skall offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning, skall motsvarande uppgifter avseende EFTA-staterna offentliggöras i en särskild EES-del i tidningen.

5. Föreliggande förteckning upprättades av Eftastaternas ständiga kommitté på grundval av information som lämnats av de berörda Eftastaterna. I förteckningen anges namnen på alla marknader som av nationella behöriga myndigheter ansetts uppfylla definitionen av "reglerad marknad". Vidare anges vilken enhet som är ansvarig för att sköta dessa marknader och behörig myndighet som ansvarar för utfärdande eller godkännande av reglerna för marknaden.

>Plats för tabell>

(1) EGT C 280, 16.11.2002, s. 2.
Förteckning över ackrediterade miljökontrollanter enligt gemenskapens miljöstyrnings- och miljörevisionsordning (rådets förordning (EEG) nr 1836/93, införd i punkt 2 f i bilaga XX till avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet) (97/C 275/06)

Nedanstående förteckning över ackrediterade miljökontrollanter enligt gemenskapens miljöstyrnings- och miljörevisionsordning (1) offentliggörs enligt föreskrifterna i artikel 7 i rådets förordning (EEG) nr 1836/93 (2), införd i punkt 2 f i bilaga XX till avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet.

Genom denna förordning inrättas en frivillig miljöstyrningsordning i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, som grundas på harmoniserade riktlinjer och principer, och som är öppen för industriföretag verksamma i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet.

Det övergripande syftet med ordningen är att främja en fortsatt förbättring av industriella verksamheters miljöarbete genom att företagens anläggningar förbinder sig att utvärdera och förbättra sitt miljöarbete samt förse allmänheten med information.

Anläggningar som vill registreras för deltagande i ordningen skall låta granska miljöpolicyn, miljöprogrammet, miljöstyrningssystemet, miljöutrednings- eller miljörevisionsförfarandet och miljöredovisningen eller miljöredovisningarna för att kontrollera om de uppfyller kraven i förordningen samt låta godkänna miljöredovisningarna. Denna granskning och kontroll skall utföras av godkända, vederbörligen ackrediterade miljökontrollanter.

Enligt artikel 7 i förordningen jämförd med artikel 1.1 b i protokoll 1 till avtalet mellan EFTA-staterna om upprättande av en ständig kommitté, skall EFTA-staternas ständiga kommitté offentliggöra en förteckning över alla ackrediterade miljökontrollanter i EFTA-staterna. Denna lista skall offentliggöras i EES-delen av och EES-supplementet till Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Förteckningen innehåller uppgifter om alla ackrediterade miljökontrollanter i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet vilkas registrering fram till och med den 15 april 1997 har anmälts av ackrediteringsorganen i EES-staterna till den ständiga kommittén och Europeiska kommissionen.

(1) EGT C 276, 11.9.1997, s. 1.

(2) EGT L 168, 10.7.1993, s. 1.
Budget

Investeringsstöd (P85, beräkning): Fortum Oslo Varme AS: 4 365 miljoner NOK Norcem AS: 3 141 miljoner NOK Northern Lights: 8 169 miljoner NOK Driftstöd (P85, beräkning): Fortum Oslo Varme AS: 2 225 miljoner NOK Norcem AS: 1 172 miljoner NOK Northern Lights: 4 429 miljoner NOK
(14)

Under 2009 fick Sandefjord Fotball AS ekonomiska problem. Klubben beslutade att anskaffa medel genom att sälja Sandefjord Fotball Stadion AS (det företag som ägde arenan och intilliggande fastigheter på tomt 152/96) till Pindsle Property AS. Den här gången krävdes enligt norsk lag en företagsvärdering utförd av tredje part, eftersom flera personer hade styrelseposter och aktier i både företaget och Pindsle Property AS.