Högsta Domstolen NJA 1995 s. 6 (NJA 1995:2)
Målnummer: Ö4750-94
Domsnummer: SÖ3-95
Avgörandedatum: 1995-01-05
Rubrik:
Fråga om prövningstillstånd i HovR. Italiensk domstol har förordnat om
förvaltning av kvarstadsbelagd egendom. Fråga huruvida förordnandet
enligt Luganokonventionen skulle verkställas av svensk myndighet
har ansetts vara av sådant slag att tillstånd till prövning i HovR borde
meddelas. Tillika fråga om rätt till intervention.
Lagrum:
• 1 § lag (1992:794) med anledning av Sveriges tillträde till
Luganokonventionen
• 6 § lag (1992:794) med anledning av Sveriges tillträde till
Luganokonventionen
• 14 kap. 9 § rättegångsbalken (1942:740)
REFERAT
G N Preziosi di Gori & Nibi S d f (Preziosi) väckte vid domstol i Arezzo,
Italien, talan mot Schweiziska Guldimporten AB (Guldimporten) angående
bl a äganderätten till viss angiven egendom. Domstolen förordnade
på yrkande av Preziosi vid två tillfällen - d 27 juni 1994 och d 5 okt
1994 - om kvarstad på egendomen och utsåg Preziosi till förvaltare av
densamma.
Svea HovR förklarade i beslut d 17 okt 1994 på ansökan av Preziosi
- med stöd av Luganokonventionen om domstols behörighet och
om verkställighet av domar på privaträttens område samt lagen
(1992:794) med anledning av Sveriges tillträde till Luganokonventionen -
kvarstadsbesluten vara verkställbara här i riket gentemot Guldimporten.
Preziosi begärde d 18 okt 1994 hos Kronofogdemyndigheten i Stockholms
län verkställighet av de av domstolen i Arezzo meddelade förordnandena
om kvarstad, vilka av HovR:n förklarats verkställbara här i riket. Preziosi
yrkade - under åberopande av det italienska beslutet att Preziosi skulle
utses till förvaltare av den egendom som belagts med kvarstad - att
verkställigheten skulle ske så, att egendomen överlämnades till Preziosi
för direkt transport till Italien för att förvaltas där.
Kronofogdemyndigheten (kronofogde Wikström) anförde i beslut d 18 okt
1994, i vilket användes uttrycken "sökanden" för Preziosi, "svaranden" för
Guldimporten och "KFM" för kronofogdemyndigheten:
KFM finner vid sin prövning att kvarstaden inte kan verkställas så som
sökanden yrkar.
På det bakomliggande förhållandet skall enligt avtal tillämpas italiensk
rätt. HovR:n har i sitt beslut förklarat att verkställighet kan ske av
det italienska avgörandet med stöd av Luganokonventionen och lagen
(1992:794) med anledning av Sveriges tillträde till Luganokonventionen.
Av lagens 6 § framgår att vid verkställighet av ett utländskt avgörande
som rör säkerhetsåtgärd skall UB:s bestämmelser om verkställighet av
beslut om kvarstad eller annan säkerhetsåtgärd tillämpas. Konventionens
artikel 39 behandlar också verkställighetsåtgärder i förhållande till
fristen enligt artikel 36. I föreliggande fall tillhör egendomen dock inte
svaranden.
Bestämmelserna om säkerställande av verkställighet av kvarstad
återfinns i bl a 6 kap UB. Tillämpning av UB:s bestämmelser innebär att
egendom tas i förvar genom KFM:s försorg. Egendomen överlämnas inte
till sökanden. KFM verkställer det ingivna beslutet så att egendomen
undantas svarandens disposition och förvaras enligt KFM:s bestämmande
efter samråd med sökandens ombud. Egendomen överlämnas inte till
sökandens förvaltning.
Preziosi överklagade beslutet vid Stockholms TR, i vad därigenom
egendomen inte utlämnats till Preziosis förvaltning. Preziosi framförde
därvid i huvudsak invändningar om att kronofogdemyndigheten genom
sitt beslut fick anses ha gjort en materiell omprövning av innehållet i
de italienska förordnandena och framhöll att detta inte var tillåtet enligt
Luganokonventionen enligt vilken frågor om vilken verkan utländsk
dom har i annat konventionsland skall avgöras enligt domelandets och
inte enligt forumlandets lag. Detta innebar enligt Preziosi att Arezzo-
domstolens beslut skulle verkställas enligt dess ordalydelse och att den
kvarstadsbelagda egendomen omgående skulle överlämnas till Preziosis
förvaltning.
TR:n (rådmannen Marcus) anförde i slutligt beslut d 26 okt 1994: TR:n
finner att Luganokonventionens regler inte berör frågor som uppkommer
vid den egentliga verkställigheten. Sådana frågor hör i stället helt
och hållet under aktuell nationell rätt. Enligt specialmotiveringen till
bestämmelsen i 6 § tillträdandelagen innebär den första meningen
i bestämmelsen att UB:s regler fullt ut blir tillämpliga när det gäller
verkställigheten som sådan. I frågan om den andra meningen i
bestämmelsen som reglerar det fallet att det utländska avgörandet
är ett förordnande om säkerhetsåtgärd skall denna verkställas enligt
UB:s bestämmelser om verkställighet av beslut om kvarstad mm,
vilka återfinns i 16 kap 10-16 §§ UB (prop 1991/92:128 s 228).
Verkställigheten rör beslut om kvarstad till säkerhet för bättre rätt till
lös egendom. Kronofogdemyndigheten har tillämpat bestämmelserna
i 16 kap 16 § respektive 6 kap UB. I ärendet synes otvistigt att
kronofogdemyndighetens verkställighetsåtgärd är i överensstämmelse
med innehållet i 6 kap UB.
TR:n finner med hänvisning till ovanstående att kronofogdemyndighetens
verkställighetsåtgärd fått det materiella innehåll som är
möjligt i enlighet med gällande nationella bestämmelser om
verkställighet. Verkställighetsåtgärden kan således inte innebära att
kronofogdemyndigheten därigenom gjort en omprövning av det materiella
innehållet i den utländska domstolens beslut. Besvären skall därmed
lämnas utan bifall.
Preziosi överklagade beslutet i Svea HovR.
HovR:n (hovrättsråden Rosenberg, Sundström, referent, och Mohammar)
anförde i slutligt beslut d 27 okt 1994: HovR:n meddelar inte
prövningstillstånd. TR:ns beslut står därför fast.
Preziosi (ombud advokaten Giovanni Gozzo) överklagade beslutet och
yrkade att HD skulle meddela tillstånd till målets prövning i HovR:n.
Guldimporten förelades att yttra sig över Preziosis yrkande men lät sig
inte avhöra.
I HD ansökte Guldkedjespecialisten Maskin & Smide i Stockholm
AB (Guldkedjespecialisten) om att i första hand såsom självständig
intervenient och i andra hand såsom ordinär intervenient få
deltaga i rättegången på Guldimportens sida och anförde därvid att
Guldkedjespecialisten hade bättre rätt än parterna i målet till den
kvarstadsbelagda egendomen.
I interventionsfrågan fattade HD (samma ledamöter som avgjorde själva
målet) d 3 jan 1995 efter föredragning följande beslut:
För att tredje man skall äga rätt att intervenera fordras att saken
rör hans rätt. Därmed förstås att det materiella rättsförhållande som
är rättegångens föremål är av betydelse för den tredje mannens
rättsställning.
Förevarande mål rör frågan hur omhändertaget kvarstadsbelagt gods skall
förvaltas. Denna fråga kan inte anses röra Guldkedjespecialistens rätt
enligt vad som anges i 14 kap 9 § RB.
HD avslår ansökningen om intervention.
Preziosi anförde i HD till stöd för sin talan: Den italienska domstolens
förordnande att utse Preziosi till förvaltare av den kvarstadsbelagda
egendomen är ett resultat av en saklig prövning och utgör således
en del av det materiella avgörandet. Vid exekvaturförfarandet är
exekvaturdomstolen förhindrad att ompröva det utländska avgörandet
i sak. Svea HovR:s beslut d 17 okt 1994 innebär därför att de i målet
aktuella kvarstadsbesluten skall verkställas i enlighet med deras
lydelse, dvs att den kvarstadsbelagda egendomen skall utlämnas till
Preziosi för förvaltning. Kronofogdemyndighetens beslut att ta den
kvarstadsbelagda egendomen i förvar strider mot Luganokonventionens
syfte. Prövningstillstånd borde därför ha meddelats.
Målet avgjordes efter föredragning.
Föredraganden, RevSekr Larsson, föreslog i betänkande att HD skulle
meddela följande beslut:
Skäl.
HD har i förevarande mål att ta ställning till om HovR:n borde ha
meddelat prövningstillstånd rörande frågan om de i målet aktuella
kvarstadsbesluten skall verkställas enligt dess ordalydelse eller enligt
UB:s regler om verkställighet av kvarstad eller annan säkerhetsåtgärd.
Luganokonventionen, vilken såväl Sverige som Italien tillträtt, reglerar bl
a när ett avgörande från en konventionsstat är verkställbart i en annan
konventionsstat. För att ett avgörande skall vara verkställbart i den andra
staten fordras att viss angiven domstol i denna stat, exekvaturdomstolen,
efter ansökan förklarar avgörandet verkställbart. Vid den prövning som
föregår ett sådant beslut är exekvaturdomstolen enligt artikel 34 st 3 i
konventionen förhindrad att ompröva det utländska avgörandet i sak.
Konventionen reglerar inte formerna för den egentliga verkställigheten
utan frågor i samband därmed är avsedda att regleras av nationell rätt
(Pålsson, Luganokonventionen 1992, s 221 och prop 1991/92:128 s
146-147).
Enligt 6 § andra meningen lagen (1992:794) med anledning av Sveriges
tillträde till Luganokonventionen skall vid verkställighet av utländskt
beslut om säkerhetsåtgärd UB:s bestämmelser om verkställighet av beslut
om kvarstad och annan säkerhetsåtgärd tillämpas. Dessa bestämmelser
medger inte att egendomen utlämnas till borgenären för förvaltning.
Enligt italiensk rätt skall vid beslut om kvarstad domstolen utse förvaltare
av den kvarstadsbelagda egendomen. Domstolen skall då bl a ta ställning
till vem som kan erbjuda den bästa förvaltningen. Part kan därvid utses
till förvaltare. Mot bakgrund härav får utseendet av Preziosi till förvaltare
anses vara en del av saken.
I förevarande fall innebär kronofogdemyndighetens åtgärd att verkställa
kvarstadsbesluten enligt UB:s bestämmelser att besluten ändras i sak.
Fråga uppkommet- därvid om de principer som ligger till grund för
bestämmelsen i art 34 st 3 i Luganokonventionen utgör hinder för att, vid
den egentliga verkställigheten, tillämpa UB:s regler när dessa innebär en
saklig ändring av det beslut som förklarats verkställbart i riket. Frågan
har, såvitt kan bedömas, inte tidigare varit föremål för prövning i högre
rätt. Del är därför av vikt för ledning av rättstillämpningen att frågan
prövas i HovR:n.
HD:s avgörande. Med ändring av HovR:ns beslut meddelar HD tillstånd till
målets prövning i HovR:n.
HD (JustR:n Vängby, Magnusson, Freyschuss, Darcelims, referent, och
Nilsson) fattade följande slutliga beslut:
Av 1 § lagen (1992:794) med anledning av Sveriges tillträde till
Luganokonventionen framgår att denna konvention skall gälla som lag
i Sverige. Konventionen innehåller regler om exekvaturförfarandet vid
verkställighet av utländsk dom men reglerar inte själva verkställigheten.
Av 6 § nämnda lag framgår att verkställighet i Sverige av ett utländskt
avgörande i allmänhet skall ske enligt de regler som gäller för
verkställighet av svensk lagakraftägande dom. I fråga om verkställighet
av ett utländskt avgörande som rör säkerhetsåtgärd anges särskilt att
UB:s bestämmelser om verkställighet av beslut om kvarstad eller annan
säkerhetsåtgärd skall tillämpas.
I förevarande fall är fråga om verkställighet av beslut varigenom
domstolen i Arezzo förordnat om kvarstad (sequestro guidiziario) på viss
egendom och utsett Preziosi till förvaltare av egendomen.
Till grund för de italienska besluten ligger artikel 670 i den italienska
civilprocesslagen (Codice di procedura civile), enligt vilken domstol kan
förordna om kvarstad på lös egendom när det råder tvist om ägande-
eller besittningsrätten till egendomen och det finns anledning att träffa
anordningar för egendomens förvaring eller förvaltning. Förordnandet om
egendomens förvaltning har stöd i artikel 676 i samma lag, varav framgår
att domstol, när egendom beläggs med kvarstad, skall utse förvaltare och
att även någon av de tvistande parterna kan förordnas till förvaltare.
Eftersom domstolen i Arezzo i enlighet med italiensk lag lämnat särskilda
föreskrifter om vem som skall handha den kvarstadsbelagda egendomen,
uppkommer frågan om dessa föreskrifter utgör en del av det materiella
avgörandet i saken eller om de är att hänföra till modaliteterna vid
verkställigheten av kvarstadsbesluten. Denna fråga berör omfattningen av
Sveriges förpliktelser enligt Luganokonventionen, och det får anses vara
av vikt för rättstillämpningen att den prövas av HovR:n i detta mål.
Med ändring av HovR:ns beslut meddelar HD tillstånd till målets prövning
i HovR:n.
HD:s beslut meddelades d 5 jan 1995 (nr SÖ 3).
Sökord: Luganokonventionen; Verkställighet; Kvarstad;
Prövningstillstånd; Intervention