Postadress  Telefon   Expeditionstid  
Box 2018  08-617 66 00   Måndag -fredag  
103 11  STOCKHOLM  Telefax   09.00 -12.00  
Besöksadress  08-617 66 15   13.00 -15.00  
Stora Nygatan 2  A och B  kansliet@arbetsdomstolen.se  
 www.arbetsdomstolen.se  
 ARBETSDOMSTOLEN   Beslut nr 76/14  
  Mål nr A 1/14  
 
 
 
 
 
 
 
 
Ett bolag med säte i Norge har väckt talan i Arbetsdomstolen mot en 
arbetstagarorganisation med säte i Norge. Fråga om Arbetsdomstolen är 
behörig att pröva målet. Arbetsdomstolen har funnit att svensk domsrätt 
varken följer av artikel 23, 5.1 eller 5.5 i L uganokonventionen eller någon  
annan artikel i konventionen, varför talan avvisats.  
 
  
 2 
ARBETSDOMSTOLEN  BESLUT  Beslut  nr 76/14  
 2014 -11-05 Mål nr  A 1/14   
 Stockholm  
 
 
KÄRANDE  
Norwegian Air Norway AS, P. O. Box 115, 1330  Fornebu, Norge  
Ombud : advokaterna Stefan Wendén och Ebba Walberg Snygg, Moll Wendén 
Advokatbyrå AB, Stortorget  8, 211  34 Malmö  
 
SVARANDE  
Norwegian Pilot Union, P.O . Box 115, 1330 Fornebu, Norge  
Ombud: advokat en Johan Karlman, Hellström advokatbyrå KB, Box 7305,  
103 90 Sto ckholm  
 
SAKEN  
fastställelsetalan; nu fråga om Arbets doms tolen  är behörig  domstol  
______________________  
 
Bakgrund  
 
Norwegian Air Norway AS (NAN) är ett helägt dotterbolag till Norwegian Air 
Shuttle AS (NAS). NAN och NAS är aktiebolag med säte i Norge. NAN har en 
i Sverige registrerad filial med säte i Stockholms län , med registreringsdatum 
den 9 januari 2014.  
 
Norwegian Pilot Union (NPU) är en norsk arbetstagarorganisation  för piloter 
anställda i Norwegiankoncernen , med bas i Norge, Sverige och Danmark . NPU 
ingår i fackförbundet Parat som i sin tur ingår i centralorganisationen 
Yrkesorganisasjonens Sentralförbund  (YS). 
 
Mellan Næringslivets Hovedorganisasjon (NHO)/NHO Luftfart och NAS på 
ena sidan och YS/Parat och  Norwegian Air Shuttle Flyg erforening (NPF)  på 
andra sidan  gällde för perioden den 1  april 2012 –30 september 2013 ett kollek -
tivavtal (pilotavtalet).  I avtalet anges att det gäller för piloter anställda hos NAS  
med bas i Norge , Danmark och Sverige . I avtal et anges också att som en del i 
avtalet ingår det vid var tid gällande Hovedavtalet  mellan NHO och YS  (norska 
huvudavta let) samt att norsk arbetsr ätt och norsk  doms rätt gäller.  Till avtalet 
finns tillägg som bland annat  reglera r särskilda villkor för piloter med bas i 
Sverige och Danmark . Pilota vtalet sades upp för omförhandling  av YS/Parat 
under sommaren 2013 . Efter varsel om strejk inleddes ett medlingsförfarande 
som pågick den 1 –4 november 2013.  
 
Inom NAS diskuterades en omstr ukturering  och bolaget hade planer på att 
överföra piloter med bas i Sverige och Danmark till nationella bolag i respek -
tive land. Vid ett diskussions - och informationsmöte i september 2013 infor -
merades NPU om den planerade omstruktureringen.  NPU motsatte  sig för -
slaget. NAS beslutade, i oktober 2013, att överlåta delar av sin verksamhet till 
NAN , med verkan från och med den 2  november 2013 . Från och med den 
 3 
tidpunkten övergick samtliga piloter från att vara anställda hos moderbolaget 
till att vara anställ da hos NAN.  
 
Medlingsför farandet  resulterade i en överenskommelse  om ändringar i pilot -
avtalet  (november överenskommelsen ). Avtalsparterna kom överens om att 
pilotavtalet fortsättningsvis skulle gäl la enbart för piloter anställda hos NAN  
med bas i Norge och att de särskilda bilagorna avseende villkor för piloter 
med bas i Sverige och Danmark skulle utgå ur avtalet  samt  att separa ta 
kollektivavtal skulle ingås avseende  dessa piloter . Angående ”kollektivavtal 
for Sverige ” anges i överenskom melsen följande.  
 
NAN og NPU skal in ngå en seperat kollektivavtale for alle piloter ansatt i 
NAN med base i Sverige. Denne avtalen tilsvarer kollektivavtalen for 
Norge och produksjonsbilaget for Sverige med endringer etter gjeldende 
svensk rett. Avtalen skal in ngås innen 15.11.13.  
 
NAN och NPU  är överens om att de därefter ingick ett kollektivavtal för 
piloter med bas i Sverige  (av parterna benämnt som det ofullständiga svenska 
kollektivavtalet ). I avtalet anges att av talet gäller för perioden den 
4 novem ber 2013 –31 oktober 2014.   
 
Parterna är oense om vad november överenskommelsen närmare innebä r, 
nämligen i frågorna om svensk domsrätt ska gälla för kollektivavtalet  
avseende piloter med bas i Sverige , om svensk rätt ska tillämpas på avtalet 
och om det norska huvudavtalet ska vara en del av kollektivavtalet eller inte. 
Parterna s oenighet finns dokumenterat i ett protokoll ( protokoll et över 
oenigheten ). 
 
NAN och NPU  är alltså överens om att de ingått  ett kollektivavtal  för piloter 
med bas i Sverige . Parte rna ha r benämn t det avtalet som det svenska kollek -
tivavtalet . De är eniga om  att det svenska kollektivavtalet består av tre delar , 
nämligen november överenskommelsen, protokollet över oenigheten och det 
ofullständiga svenska kollektivavtalet  samt att freds plikt råder mellan 
parterna .  
 
NPU har , efter att NAN väckt nu aktuell talan i Arbetsdomstolen, väckt talan 
i den norska Arbeidsretten mot NAN  med yrkande  bland annat om att dom -
stolen ska fastställa att för pilotavtalet mellan NAN och NPU för dem med 
bas i Sverige gäller norsk rätt och norsk domsrätt. Målet är vilandeförklarat i 
avvaktan på Arbetsdomstolens ställningstagande i domsrättsfrågan  i före -
varande mål.   
 
Yrkanden m.m.  
 
NAN har , efter att talan justerats,  yrkat att Arbetsdomstolen ska fastställa  
– att huvudavtalet inte utgör en del av det svenska kollektivavtalet eller av det 
ofullständiga svenska kollektivavtalet när detta görs fullständigt , och 
– att parterna avtalat om dels att svensk rätt uteslutande ska tillämpas vid 
tolkning och tillämpning av det svenska kollektivavtalet och det ofullständiga 
svenska kollektivavtalet när detta görs fullständigt , dels att svensk domstol 
ska vara exklusivt behörig att avgöra tvister i anledning av det svenska 
 4 
kollektivavtalet och det ofullständiga svenska kollektivavtalet när detta görs 
fullständigt.  
 
NAN har alternativt yrkat att Arbetsdomstolen ska fastställa dels att svensk 
rätt ska gälla vid tolkning och tillämpning av det svensk a kollektivavtalet och 
det ofullständiga kollektivavtalet när detta görs fullständigt , dels att svensk 
domstol är behörig att avgöra tvister i anledning av det svenska kollektiv -
avtalet och det ofullständiga svenska kollektivavtalet när detta görs full -
ständigt.  
 
NPU har yrkat att Arbetsdomstolen ska avvisa käromålet  då svensk domstol, 
enligt NPU, inte är behörig att pröva målet . Om talan inte avvisas har NPU 
bestritt käromålet.   
 
NAN har bestritt avvisningsyrkandet.  
 
NPU har yrkat ersättning för rätteg ångskostnader.  
 
Arbetsdomstolen behandlar i detta beslut frågan om Arbetsdomstolen är 
behörig att pröva målet.  
 
Till utveckling av talan har parterna anfört i huvudsak följande.  
 
NAN  
 
Avtal om svensk domsrätt   
 
Svensk domsrätt och lagval följer av det svenska kollektivavtalets tillämp -
ningsområde.  
 
Uttrycklig reglering om behörig domstol och tillämplig lag utelämnas regel -
mässigt i nationella kollektivavtal , just eftersom avtalet anses knutet till det 
aktuella landet . Domsrätten  följer av avtalets terri toriella tillämpningsområde.  
I och med att separata avtal skulle träffas, vart och ett b egränsa t till ett land  – 
Norge, Sverige respektive Danmark – förutsattes, i enlighet med praxis och 
gällande ordning på marknaden liksom mot bakgrund av parternas diskus -
sioner i samband med omstruktureringen och förhandlingarna parterna emel -
lan, att avtalen skulle vara knutna till respektive lands rättssystem och dom -
stolar. Någon uttrycklig reglering av domsrätt behövdes alltså inte längre i de 
separata kollektiv avtalen avseende de tre länderna.  
 
Anställningarna för piloterna med bas i Sverige är, genom de enskilda an -
ställningsavtalen och det svenska kollektivavtalet, i alla materiella avseenden 
reglerade av svensk rätt. Det ligger därmed i sakens natur att svens k domsrätt 
ska gälla. Det svenska kollektivavtalet är i alla praktiska avseenden knutet till 
Sverige, den svenska arbetsmarknaden och svenska förhållanden.  
 
Kollektivavtalet för piloter med bas i Norge (det norska kollektivavtalet) 
innehåller inte längre n ågon uttrycklig reglering om norsk domsrätt. Parterna 
är emellertid överens om att det avtalet innefattar en överenskommelse om 
 5 
norsk domsrätt och  om norskt lagval. Novemberöverenskommelsen om att 
det svenska kollektivavtalet ska motsvara det norska kollek tivavtalet innebär , 
tvärtemot vad NPU gör gäl lande, att parterna bekräftat att svensk domsrätt 
ska gälla för det svenska kollektivavtalet. Eftersom det svenska kollektivav -
talet inte funnits tidigare kan norsk rätt inte ”fortsatt gälla” för det avtalet, 
som NPU påstår.  Hänvisningen i novemberöverenskommelsen  till det  norska 
kollektivavtalet avser det nya norska kollektivavtalet och inte det avtal som 
upphört att gälla.  
 
Det var således en underförstådd självklarhet att parterna kom överens om att 
det svensk a kollektivavtalet skulle vara underkastat svensk domsrätt och 
svensk rätt. Någon uttrycklig föreskrift därom var, liksom för det norska 
kollektivavtalet, inte nödvändig.   
 
Vid medlingen fastställdes att avsikten var att upprätta ett svenskt kollektiv -
avtal i betydelsen att avtalet uteslutande ska tolkas och tillämpas i enlighet 
med svensk rätt, inte bara i enlighet med sådan svensk rätt som är tvingande. 
Att svensk domsrätt gäller, och att även svensk rätt gäller  för tolkning och 
tillämpning av avtalet , framgår av november överenskommelsen i dess helhet.  
 
I skrivningarna i november överenskommelsen om avtalet för Sverige anges 
generellt att ”svensk gällande rätt” ska gälla för avtalet. Detta måste innebära 
svensk gällande rätt i sin helhet – oavsett om den ä r tvingande eller inte. 
Detta måste i sin tur innebära att norsk rätt inte ska gälla för det svenska 
kollektivavtalet, att norsk domsrätt inte ska gälla och att det norska huvudav -
talet – som medför en förhandlingsordning enligt norsk rätt – inte kan utgör a 
en del av det svenska kollektiva vtalet.  I och med att parterna kommit överens 
om en uppdelning av pilotavtalet i tre separata avtal och att det svenska 
kollektivavtalet skulle anpassas efter gällande svensk rätt har parterna också 
kommit överens om att d et svenska kollektivavtalet ska vara underkastat 
svensk domsrätt.  
 
När det i novemberöverenskommelsen anges att ”er parterna eniga om” syftar 
det på NAN och NPU som inte är parter i överenskommelsen, men som 
genom sin närvaro bekräftat enighet dem emellan.  
 
Domsrättsfrågan är i enlighet med handelsbruk och sedvänja reglerad just 
genom avsaknaden av uttrycklig reglering och/eller genom det svenska 
kollektivavtalets territoriella begränsning genom överenskommelsen om att 
ingå ett separat avtal  för piloter med  bas i Sverige . Formkravet enligt artikel 
23 i Luganokonventionen är därmed uppfyllt.  
  
 6 
Uppfyllelseorten  
 
För det fall parterna inte skulle anses ha avtalat om svensk domsrätt, före -
ligger svensk domsrätt enligt artikel 5.1 i Luganokonventionen.  
 
Huvudförpliktelsen av de förpliktelser som NAN:s talan avser är parternas 
ömsesidiga skyldighet att i händelse av tvist väcka talan vid svensk domstol 
samt att vid tolkning och tillämpning av avtalet tillämpa svensk rätt.  
Som angetts ovan är det svenska k ollektivavtalet territoriellt begränsat till att 
gälla Sveri ge. Uppfyllelseorten för avtalsförpliktelserna är således reglerad  i 
kollektiv avtalet och utgörs av NAN:s bas i Sverige (Arlanda).  
 
Även om parterna inte skulle anses h a avtalat om uppfyllelseort  för den rele -
vanta förpliktelsen  är uppfyllelseorten Arlanda, Sverige.  Huvudförpliktelsen 
av de förpliktelser som talan avser måste således anses vara part ernas ömse -
sidiga skyldighet att  i händelse av tvist väcka talan vid svensk domstol liksom 
att vid t olkning och tillämpning av avtalet tillämpa svensk rätt.  
 
Uppfyllelseorten för avtalsförpliktelserna och den förpliktelse som talan avser 
är således Sverige.  NPU:s påstående att den relevanta förpliktelsen utgör den 
ömsesidiga bundenheten i sig till det av talsinnehåll som görs gällande och att 
denna inte kan anses hänförlig till viss ort är alltså felaktigt.   
 
Att talan gäller fastställelse innebär inte att den inte avser en förpliktelse i 
konventionens mening eller att uppfyllelseorten inte kan fastställas . Det 
faktum att NAN inte gjort gällande att NPU brustit i uppfyllelse av någon 
förpliktelse hindrar inte en tillämpning av artikel 5.1.  Om den förpliktelse 
som talan avser är just förpliktelsen om att väcka talan i enlighet med avtal 
om domsrätt är det ri mligt att den eller de domstolar som avtalet avser be -
finns behöriga.  
 
Etablering i Sverige  
 
NPU är etablerad vid basen i Sverige i den mening som avses i artikel 5.5 i 
Luganokonventionen  och den aktuella tvisten hänför sig till verksamhet vid 
denna etablering . Även om parterna inte kan anses ha avtalat om svensk 
domsrätt eller uppfyllelseo rten inte kan anses vara Arlanda , är Arbets -
domstolen alltså behörig att ta upp målet enligt artikel 5.5 i Luganokonven -
tionen.  
 
Att NPU saknar kontorsorganisation i Sverige förändrar inte saken eftersom 
NPU inte heller i Norge har någon egen kontorsorganisation. NPU:s verk -
samhet sköts av förtroendevalda medlemmar. Att de förtroendevalda i dag ut -
görs a v medlemmar med bas i Norge innebär dock inte att NPU inte bedriver 
verksamhet i Sverige.  
  
 7 
NPU 
 
Svensk domsrätt saknas  
 
NPU är en norsk arbetstagarorganisation för av Norwegiankoncernen an -
ställda piloter. NPU har sitt säte i Norge och utgör en del av den  norska 
centrala arbetstagarorganisationen YS. NPU saknar kontorsorganisation och 
verksamhet i övrigt i Sverige.  
 
NPU har alltså hemvist i Norge och enligt artikel 2 i Luganokonventionen ska 
svaranden stämmas in i det land svaranden har sitt hemvist.  
 
Någo t avtal om svensk domsrätt  föreligger inte . Svensk domsrätt fö ljer inte 
heller av artikel 5 i Luganokonventionen.  
 
Slutsatsen av det anförda är att det inte föreligger svensk domsrätt. Talan ska 
alltså avvisas.  
 
Inget avtal om svensk domsrätt  
 
Parterna har inte träffat avtal om svensk domsrätt, utan avtal om norsk doms -
rätt. 
 
En uttrycklig och otvetydig skriftlig reglering om norsk domsrätt fanns  i 
pilotavtalet som gällde till hösten 2013. Det är inte möjligt att ur november -
överenskommelsen utläsa en pa rtsavsikt att förändra domsrätten.  NPU har 
heller aldrig haft en sådan avsikt. Parterna har tvärtom, genom att i 
novemberöverenskommelsen bestämma att kollektivavtalet avseende piloter 
med bas i Sverige skulle motsvara det norska kollektivavtalet, bekräfta t att 
norsk domsrätt fortsatt ska gälla.  
 
Bakgrunden till regleringen om norsk domsrätt var att parterna, när pilotav-
talet ingicks år 2007 , var överens om att norsk domsrätt och norsk rätt skulle 
gälla oavsett i vilket land piloterna skulle vara placerad e. Detta var alltså ut -
gångspunkten vid  omförhandlingarna hösten 2013.  Frågan om domsrätt be-
rördes inte  under förhandlingarna  eller medlingsförfarandet.  Parterna enades 
om en formulering  – avtalen tilsvarer kollektivavtalen for Norge  – som hän -
visar till ett avtal för vilket det är ostridigt att norsk domsrätt ska gälla. 
Skriftlighetskravet är därmed uppfyllt.  
 
Syftet med formkravet i artikel 23 i Luganokonventionen är att undvika att en 
prorogationsklausul obemärkt förs in i ett avtal. Det måste otvetydig t framgå 
att en klausul avser val av domstol eller domstolsland. Texten i november -
överenskommelsen ger på intet sätt stöd för att parterna avtalat om svensk 
domsrätt. Skriftlighetskravet, att parterna avtalat om svensk domsrätt, är inte 
uppfyllt.  
 
Därtil l kommer att  norsk domsrätt utgör praxis och bruk mellan NPU och 
arbetsgivarsidan. Samtliga tidigare tvister mellan parterna har avgjorts av 
norsk domstol.  
 8 
 
Uppfyllelseort saknas  
 
NAN har över huvud taget inte gjort gällande att NPU brustit i uppfyllelse av 
någon förpliktelse. Käromålet avser således inte någon förpliktelse i den  
mening som avses i artikel 5.1  i Luganokonventionen.  
 
Med hänsyn till hur käromålet är utformat, d vs. en fastställelsetalan avseende 
villkor i kollektivavtal, kan den relevanta förpliktelsen inte anses bestå av 
något annat än bundenheten i sig till det avtalsinnehåll som görs gällande. Att 
avtalsbundenheten i sig är den relevanta förpliktelsen följer av koll ektivav -
talets karaktär.  
 
Vare sig kollektivavtalets huvudförpliktelse eller de specifika förpliktelser 
som är föremål för NAN:s talan kan anses vara hänförliga till en bestämd ort. 
En annan sak är att huvudförpliktelsen i de individuella anställningsavta len 
för arbetstagarna är att utföra arbete på viss ort, men denna förpliktelse får 
inte till följd att kollektivavtalet ska anses knutet till den ort där arbetspresta -
tionerna ska uppfyllas.  
 
Även om käromålet skulle anses var a en förpliktelse, i vars upp fyllelse NPU 
brustit, kan den avsedda förpliktelsen inte anses utgöra en primär huvudför -
pliktelse. De av NAN påstådda avtalsvillkoren – parternas ömsesidiga skyl -
dighet att i händelse av tvist väcka talan vid svensk domstol liksom att vid 
tolkning och til lämpning av avtalet tillämpa svensk rätt – utgör inte primära 
avtalsförpliktelser eftersom de aktualiseras enbart om tvist och behov av u t-
fyllnad av avtalet uppstår. Det är huvudförpliktelsen i avtalet och inte huvud -
förpliktelsen av de förpliktelser som käromålet avser som ska var a avgörande.  
 
En tillämpning av NAN:s resonemang skulle få till följd att en talan innefat -
tande ett påstående om att ett visst forum är avtalat forum omedelbart skulle 
grunda behörighet för det forum som är föremål för påståend et. 
 
Ingen  etablering i Sverige  
 
NPU saknar etablering i Sverige . NPU  har var ken kontor i Sverige eller för -
troendevalda bland medlemmar na som har b as i Sverige. Även om NPU 
skulle anses ha etablering i Sverige har denna etablering inte någon självstän -
dig ställning.  
 
Tvisten kan dessutom inte anses hänföra sig till NPU:s påstådda verksamhet i 
Sverige.  
 
Skäl 
 
Tvisten och t illämplig reglering   
 
Frågan är om Arbetsdomstolen är behörig domstol att pröva målet.  
 
 9 
Den 30 oktober 2007 ingick bland annat EU och Norge konventionen om 
domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på 
privaträttens område (Luganokonvention en). Konventionen har ersatt 1988 
års Luganokonvention  och är till alla delar bindande och direkt tillämplig i 
Sverige  (se artike l 216.2 fördraget om Europiska unionens funktionssätt och 
prop. 2008/09:205 s. 31  f.). Luganokonventionen är i huvudsak likalydande 
med den s.k. Bryssel I -förordningen , rådets förordning (EG) nr 44/2001 av 
den 22 december 2000 om domstols behörighet och om erkännande och verk -
ställighet av domar på privaträttens område. EU-domstolens avgöranden av -
seende förordningen, liksom den tidigare gällande Brysselkonventionen, ska 
beaktas vid tolkningen av Luganokonventionen (se NJA 200 9 s. 519).  
 
NPU har uppgett att organisationen har säte i Norge. NAN har inte invänt mot 
detta. Arbetsdomstolen utgår därför från att NPU enligt artikel 60 i 
Luganokonventionen har hemvist i Norge. Att NPU har hemvist i Norge 
innebär att Luganokonventionen är tillämplig  i målet.  
 
Enligt artikel 2.1  i Luganokonventionen ska, som huvudregel, talan mot den 
som har hemvist  i någon av konventions staterna väckas vid domstol i den 
staten.  Såväl Sverige som Norge är konventionsstater ( se artikel 1.3).  
 
Eftersom NPU har hemvist i Norge får talan väckas vid domstol i Sverige 
bara med stöd av någon av bestämmelserna i artikel 5 –24, se artikel 3.1.  Om 
svensk domstol inte är behörig att pröva tvisten enligt någon av dessa be -
stämmelser ska talan avvisas.  
 
NAN har  för det första gjort  gällande att mellan parterna föreligger  avtal om 
svensk doms rätt och att Arbetsdomstolen därför är behörig att pröva tvisten 
enligt artikel 23 . NAN har för det andra gjort gällande att uppfyllelseorten för 
avtalet är Sverige och att Arbetsdomstolen därför är behörig att pröva tvisten 
enligt artikel 5 .1. NAN har slutligen gjort gällande att NPU är etablerad i 
Sverige och att Arbetsdomstolen därför är behörig att pröva tvisten enligt 
artikel 5.5.  
 
NPU har bestritt att Arbetsdomstolen är behörig att pröva tvisten enligt någon 
av de  av N AN åberopade bestäm melser na.  
 
Är Arbetsdomstolen behörig domstol enligt artikel 23? 
 
Av artikel 23 i Luganokonventionen framgår att parterna kan träffa avtal  om 
domsrätt , ett s.k. prorogationsavtal . Båda p arterna har gjort gällande att de 
träffat avtal om domsrätt, men har olika ståndpunkter i frågan om de avtalat 
om svens k eller norsk domsrätt.  
 
NAN har hävdat att parterna avtalat om svensk domsrätt och anför t att parter -
nas avsikt varit att svensk domsrätt ska gälla för d et svenska kollektivavtalet. 
Enligt NAN har det ta kommit till uttryck i november överenskommelsen  och 
följer av det svenska kollektivavtalets territoriella begränsning . 
 
 10 
Enligt NPU  diskuterade parterna inte frågan om domsrätt vid medlingsför -
farandet inför att november överenskommelsen träffades . Det innebär enligt 
NPU  att ingen ändring är åsyfta d mellan parterna  jämfört med det pilotavtal 
som gällde till hösten 2013 , enligt vilket n orsk domsrätt var avtalad , och att 
norsk domsrätt därmed är avtalad även fortsättningsvis, också för det svenska 
kollektivavtalet.  NPU har anfört att skriftlighetskravet är uppfyllt genom att 
parterna enades om formuleringen att ”avtalen tilsvarer kollekti vavtalen for 
Norge”, enligt vilket avtal det är ostridigt att norsk domsrätt ska gälla.  
 
Arbetsdoms tolen gör följande överväganden.  
 
Ett av fastställelseyrkandena avser att Arbets domstolen ska fastställa att 
parterna avtalat att svensk domstol ska vara ex klusivt behörig att avgöra 
tvister i anledning av det svenska kollektivavtalet . NPU har bestritt yrkandet 
och anfört att parterna a vtalat om norsk domsrätt.  Parterna har framfört olika 
argument för sin respektive ståndpunkt om vad som avtalats eller får an ses 
avtalat dem emellan i domsrättsf rågan.  
 
Enligt artikel 23 .1.a) i Luganokonventionen ska ett  avtal om domsrätt  vara 
antingen skriftligt eller muntligt och skriftligen bekräftat.   
 
EU-domstolen har angett att med tanke på de konsekvenser som ett avtal om  
behörig domstol kan få för parternas ställning i en rättegång , så ska  dom-
stolen där talan väckts i första hand pröva om den klausul som grundar dess 
behörighet har varit föremål för parternas samstämmiga vilja, vilken ska ha 
kommit till uttryck klart och  tydligt  (se dom Estasis Salotti , 24/76, 
EU:C:1976:17 7 och t.ex. dom Coreck , C-387/98, EU:C:2000:606) . 
 
Oavsett vad en avtalstolkning av det svenska kollektivavtalet skulle ge för 
resultat i domsrättsfrågan är det enligt Arbetsdomstolens mening inte visat att 
det mellan parterna f inns något sådant skriftligt avtal om domsrätt på sätt som 
avses i Luganokonventionen.  Parterna är nämligen överens om att det inte 
finns någon uttrycklig skriftlig bestämmelse vari anges att svensk domstol är 
behörig domstol , dvs.  vare sig i novemberöverenskommelsen, i protokollet 
över oenigheten eller i det ofull ständiga  svenska kollektivavtalet.   
 
Enligt Arbetsdomstolens mening kan inte formuleringen i november över-
enskommelsen om att det svenska kollektivavtalet ”tilsvarer kollektivavtalen 
for Norge och produksjonsbilaget for Sverige med endringer etter gjeldende 
svensk rett” anses medföra att parterna har träffat ett skriftligt avtal om  vare 
sig svensk domsrätt  eller norsk domsrätt på sätt som kr ävs enligt Lugano -
konventionen .  
 
Arbetsdomstolen finner alltså att Luganokonventionens krav på skriftligt av -
tal om domsrätt inte är uppfyllt . 
 
Enligt artikel 23 .1.b) kan ett prorogationsavtal  också vara  i en form som 
överensstämmer med praxis som partern a har utbildat mellan sig . NPU har 
anfört att den praxis som finns mellan NPU och arbetsgivarsidan är en 
tillämpning av norsk domsrätt.  
 11 
 
Enligt Arbetsdomstolen s mening  framgår det inte av materialet i målet att det 
finns någon praxis mellan NAN och NPU om svensk domsrätt.  
 
NAN har anfört att formkravet i artikel 23 .1.c) är uppfyllt eftersom doms -
rättsfrågan, enligt NA N, i enlighet med handelsbruk och sedvänja är reglerad 
just genom avsaknaden av uttrycklig reglering eller genom det svenska 
kollektivavtalets territoriella begränsning genom överenskommelsen om att 
ingå ett separat avtal  för piloter med bas i Sverige . 
 
Arbetsdomstolen  gör bedömningen att artikel 23 .1.c) inte är tillämplig redan 
av det skälet att kollektivavtalet inte kan anses gälla internationell handel i 
den mening som avses i bestämmelsen . Typiskt sett rör det sig om avtal 
mellan företag med hemvist i olika länder och/eller som avser gränsöver -
skridande varulever anser eller tjänsteprestationer ( se Lennart Pålsson Bryssel 
I-förordningen jämte Bryssel - och Luganokonventionerna  
s. 223).   
 
Arbetsdomstolens sammanfattande bedömning är alltså att Lugano -
konventionens krav på avtal om domsrätt inte är uppfyllt .  
 
Är Arbetsdomstolen  behörig domstol enligt artikel 5 .1? 
 
I artikel 5.1 anges att om talan avser avtal kan talan väckas vid domstolen i 
uppfyllelseorten för den förpliktelse som talan avser.  
 
Begreppet avtal  ska enligt EU -domstolen tolk as autonomt utifrån konven -
tionens syfte och system, och oberoende av hur uttrycket tolkas i  nationell 
rätt, se t.ex. dom Peters , 34/82, EU:C:1983:87 . Bestämmelsen omfattar rätts -
liga förpliktelser som en part frivilligt har åtagit sig gentemot en annan person 
och förutsätter att kärandens talan grundas på denna förpliktelse, se t.ex. dom 
Engler , C-27/02, EU:C:2005:33 . Se även  NJA 1997 s. 415  och NJA 2009  s. 
519. 
 
Parterna i målet är överens om att de är parter i det svenska kollektivavtalet 
och bundna av avtalet. Talan i målet avser i första hand t olkning av det avta -
let och vad parterna avtalat i frågorna om domsrätt, lagval och det norska 
huvudavtalet.  Enligt Arbetsdomstolens mening  avser talan därmed ett avtal på 
sätt som avses i artikel 5 i Luganokonventionen . Ett kollektivavtal som in -
gåtts mellan en  arbetsgivarorganisation eller en arbetsgivare och en arbets -
tagarorganisation är ett avtal på privaträttens område.  
 
Frågan är då om Sverige utgör uppfyllelseorten för den förpliktelse som talan 
avser.  
 
Av artikel 5.1 .b) framgår att uppfyllelseorten vid försäljning av varor respek -
tive v id utförande av tjänster bestäms av den för avtalstypen karaktäristiska 
förpliktelsen, dvs. orten där varan har eller skulle ha leverera ts respektive 
tjänsten har eller skulle ha utförts . Detta gäller oavsett om tvisten avser just 
denna förpliktelse eller någon annan förpliktelse enligt avtalet. För andra av -
 12 
talstyper än köp av varor och avtal om utförande av tjänster, bestäms inte 
uppfyllelseorten av den karaktäriska förpliktelsen för den avtalstyp som är i 
fråga, utan av den a vtalsenliga förpliktelse som ligger till grun d för själva 
talan, se artikel 5.1 .a) och 5.1. c) och t.ex. dom De Bloos , C-14/76, 
EU:C:1976:134 .  
 
Med uttrycket förpliktelse avses alltså den förpliktelse som ligger till grund 
för käromålet, dvs. den förpliktelse i vars uppfyllelse svaran den påstås ha 
brustit och därigenom gett upphov till kärandens anspråk (se  NJA 1999 s. 673  
och Pålsson, a.a. s. 114 f. med hänvisningar ).  
 
Arbetsdomstolen  kan konstatera att det svensk a kollektivavtalet varken avser 
försäljning av varor eller utförande av  tjänster , varför bedömningen ska ske 
med tillämpning artikel 5.1.a).   
 
NPU har i första hand invänt att NAN inte har påstått att NPU brustit i någon 
avtalad förpliktelse och att bestämmelsen redan med anledning härav inte är 
tillämplig.  
 
Enligt Arbetsdoms tolens mening står det klart att tillämpningen av artikel 5.1 
i Luganokonventionen inte förutsätter att svaranden redan brutit mot någon 
avtalsförpliktelse, utan att även en fastställelsetalan avseende en avtalsför -
pliktelse kan prövas med stöd av bestämme lsen (se t.ex. Magnus  & 
Mankowski , Brussels I Regulation, 2.  uppl. Sellier München,  2012 , s. 197 f.).  
 
NPU har vid denna bedömning  gjort gällande att den relevanta förpliktelsen 
för NAN:s talan i målet är bundenheten i sig till det avtalsinnehåll som NAN  
gör gällande  och att var ken kollektivavtalets huvudförpliktelse eller de speci -
fika förpliktelser som är föremål för NAN:s talan kan anses vara hänförliga 
till en bestämd ort.  Enligt NAN är, på andra sidan,  den relevanta förpliktelsen 
parternas ömsesidiga skyldighet att i händelse av tvist väcka talan vid svensk 
domstol samt att vid tolkning och tillämpning av avtalet tillämpa svensk rätt. 
NAN har också anfört att den plats där arbetet ska utföras, Arlanda, måste 
anses vara uppfyllelseorten för förpliktelsen. NAN har gjort gällande att upp -
fyllelseorten därmed är reglerad i kollektivavtalet.  
 
Vid bedömning av vad som utgör uppfyllelseorten har i praxis beaktats att 
syftet med konventionen är dels att göra de t möjligt för svaranden att förutse 
vid vilka domstolar – utöver domstolarna i hemviststaten – som talan kan 
väckas mot denne, dels att i möjligaste mån undvika att flera domstolar är be -
höriga att pröva tvister om samma avtal. EU -domstolen har i dom Besix , C-
256/00, EU:C:2002:99  uttalat bland annat att regeln om uppfyllelseorten  som 
forum  inte kan tillämpas för det fall det inte går att bestämma uppfyllelse -
orten för den förpliktelse som talan avser då den tvistiga avtalsförpliktelsen 
avser ett åtagande at t avstå från visst handlande utan geografisk begränsning.  
 
Enligt Arbetsdomstolens mening ligger det närmast till hands att anse att 
NAN:s talan, dvs. om parterna avtalat om svensk domsrätt, svenskt lagval och 
om det norska huvudavtalet är en del av det s venska kollektivavtale t, inte 
avser förpliktelse r som ska fullgöras på någon särskil d plats . Frågan om 
 13 
svensk rätt ska tillämpas på avtalet har betydelse för tolkning av avtalet s olika 
förpliktelser, men är inte kopplat till någon fullgörelse. Förpliktelse n att avstå 
från att inte hävda eller tillämpa det norska huvudavtalet är en negativ för -
pliktelse som inte heller anses ha en geografisk begränsning. Även ett avtal 
om svensk domsrätt kan uppfatta s som en negativ förpliktelse. Någon skyl -
dighet att väcka talan i Sverige föreligger inte enligt ett sådant avtal. Däremot 
skulle avtalet inneb ära att parterna förbundit sig att inte väcka talan i något 
annat land än Sverige. Inte heller detta åtagande kan sägas ha någon upp -
fyllelseort.  Bedömningen leder sammant aget till att artikel 5.1.a) alltså inte är 
tillämplig.  
 
Även om Arbetsdomstolen skulle godta  NAN:s ståndpunkt  om att  den rele-
vanta förpliktelse n, i domsrättsfrågan, är  parternas ömsesidiga skyldighet att i 
händelse av tvist väcka talan vid svensk domstol  medför detta i nte, enligt 
Arbetsdomstolens mening, att bestämmelsen i fråga  är tillämpl ig.  
 
EU-domstolen har i dom MSG , C-106/95, EU:C:1997:70  uttalat att Bryssel -
konventionen ska tolkas så, att ett muntligt avtal om uppfyllelseort som inte 
avser att bes tämma den ort på vilken gäldenären faktiskt ska uppfylla sin del 
av avtalet, utan endast avser att fastställa en ort för behörigt forum, inte om -
fattas av konventionen s bestämmelse om uppfyllelseort utan  av konven -
tionens bestämmelse om prorogationsavtal  och att e tt sådant avtal om upp -
fyllelseort därför är giltigt  endast om det uppfyller formkraven för proroga -
tionsavtal . Enligt Arbetsdomstolens mening bör m otsvarande bedömning 
göras i aktuellt fall.  
 
Arbetsdomstolen har gjort bedömningen att det inte är visat att parterna avta -
lat om svensk domsrätt på sätt som krävs enligt formkraven i artikel 23.  
Regleringen i artikel 5.1 kan, enligt Arbetsdomstolens mening, i det läget inte 
bli tillämplig, med hänvisning till just påståendet att parterna avtalat om vis s 
domsrätt och att det är uppfyllelseorten. Det skulle innebära e tt kringgående 
av de formkrav som ställs upp i artikel 23.  
 
Arbetsdomstolen s sammanfattande bedömning är att svensk domsrätt inte 
följer av artikel 5. 1 i Luganokonventionen.  
 
Är Arbetsdomsto len behörig domstol enligt artikel 5. 5? 
 
Enligt artikel 5.5 i Luganokonventionen kan talan i fråga om tvist som hänför 
sig till verksamheten vid en filial, agentur eller annan etablering väckas vid 
domstolen i den ort där etableringen är belägen.  
 
EU-doms tolen har i dom Somafer , 33/78, EU:C:1978:205 , uttalat att med be-
greppet ”filial, agentur eller liknande ” i Brysselkonventionen  avses ett verk -
samhetscentrum som varaktigt framträder som representant för ett företag till 
vilket det hör, har en affärsledning och är materiellt så utrustat att det kan 
förhandla med tredje man på så sätt att denne – trots att han vet att det even -
tuellt uppkommer ett  rättsförhållande med det företag till vilket centrumet hör 
och som har sitt säte i utlandet – inte behöver vända sig direkt till detta före -
 14 
tag utan kan ingå avtal på platsen för det verksamhetscentrum som represen -
terar företaget.  
 
NAN har gjort gällande  att NPU är etablerat i Sverige, vilket NPU bestritt.  
Arbetsdomstolens bedömning är att det inte är visat att NPU  har någon sådan 
etablering , på sätt som avses i Lugano konventionen, i Sverige .  
 
Arbetsdomstolen s slutsats är att svensk domsrätt inte heller följer av artikel 
5.5 i Luganokonventionen.  
 
Sammanfattande slutsatser  
 
Arbetsdomstolen har funnit att svensk domsrätt varken följer av artikel 23 , 
5.1 eller 5 .5 i Luganokonventionen. Arbetsdomstolen gör bedömningen att 
svensk domsrätt inte heller följer av någon annan artikel i konventionen.  
 
I artikel 2 anges att om inte annat föreskrivs i konventionen, ska talan mot 
den som har hemvist i en konventionsstat väckas vid domstol i den staten, 
oberoende av i vilken stat han eller hon är medborgare. NPU har inte hemvist 
i Sverige  utan i Norge . NAN:s talan mot NPU ska  således avvisas av det 
skälet att svensk domstol saknar behörighet att pröva  NAN:s yrkanden . 
 
Enligt Arbetsdomstolens mening är det inte för att avgöra tvisten nödvändigt 
att inhämta förhandsavgörande från EU -domstolen (jfr prop. 2 008/09:2005  
s. 29 f.). 
 
Rättegångskostnader  
 
Av 18 kap. 5  § första stycket rättegångsbalken  framgår att om parts talan av -
visas anses parten som tappande. NAN är alltså tappande part och ska därmed 
enligt 18  kap. 1  § rättegångsbalken ersätta NPU för dess rättegångskostnader. 
Enligt 18  kap. 8  § rättegångsbalken ska ersättning för rättegångskostnad fullt 
motsvara kostnaden för rättegångens förberedande och talans utförande jämte 
arvode till ombud eller biträde, såvitt kostnaden skäligen varit påkallad för 
tillvaratagande av partens rätt.  
 
NPU har yrkat ersättning med 586  078 kr inklusive mervärdesskatt, varav 
577 500 kr avse ende  ombudsarvode  och 8 578 kr avseende utlägg . NAN har 
inte vitsordat något belopp som skäligt i och för sig.  
 
Arbetsdomstolen finner  att NPU , med hänsyn till omfattningen av den fråga 
som domstolen har haft pröva,  får anses skäligen tillgodosedd med 
375 000 kr inklusive mervärdesskatt avseende ombudsarvode . Yrkad ersätt -
ning för utlägg avseende resa får anses skälig.  
  
 15 
Arbetsdomstolens ställningstagande  
 
1. Arbetsdomstolen avvisar den av Norwegian Air Norway AS förda talan .  
 
2. Norwegian Air Norway AS förpliktas ersätta Norwegian Pilot Union  för 
rättegångskostnader med 383 578 kr, varav 375 000 kr avseende ombuds -
arvode, med ränta på det förstnämnda beloppet enligt 6  § räntelagen från 
dagen för detta beslut till dess betalning sker.  
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
Ledamöter: Cathrine Lilja Hansson,  referent,  Jonas Malmberg och Lotta 
Bodelius . Enhälligt.  
 
Rättssekreterare: Lotta Bodelius