Högsta Domstolen NJA 1994 s. 81 (NJA 1994:17)
Målnummer: Ö3822-93
Domsnummer: SÖ48-94
Avgörandedatum: 1994-02-23
Rubrik:
Frågor om svensk domstols behörighet och om tillämpliga forum-
och handläggningsregler avseende en tvist mellan arbetsgivare och
arbetstagare om rätt till i utlandet sökt patent för arbetstagarens
uppfinning.
Lagrum:
• 14 kap. 7 § rättegångsbalken (1942:740)
• 14 kap. 7 a § rättegångsbalken (1942:740)
• 65 § patentlagen (1967:837)
• 66 § patentlagen (1967:837)
Rättsfall: • NJA 1989 s. 643 I
REFERAT
Vid Stockholms TR handläggs ett mål (T 7-133-93) mellan Nordic Water
Products AB, kärande, och Sven H, svarande, angående bättre rätt till
patentsökt uppfinning enligt svensk patentansökan. Vid Handens TR
handläggs ett mål (T 1187/93) mellan samma parter angående bättre rätt
till utländska patentansökningar avseende samma uppfinning.
Handens TR anmälde, efter hemställan av Nordic Water Products AB, till
HD att målen borde förenas i en rättegång vid Stockholms TR. Sven H
förklarade att han inte hade någon erinran mot att målen förenades.
Ärendet föredrogs.
Föredraganden, RevSekr Tor Olsson, hemställde i betänkande om följande
beslut: Ett förordnande enligt 14 kap 7 a § RB om att två eller flera mål
som är anhängiga vid olika domstolar skall förenas i en rättegång vid
en av domstolarna får meddelas endast om samma rättegångsform är
tillämplig för målen (se NJA 1989 s 643 1).
Patentlagen reglerar rätten att erhålla patent på uppfinning här i riket
samt verkningarna av svenska patent och patentansökningar, 1-10 kap.
Härjämte innehåller lagen bestämmelser om patent som meddelas
av det europeiska patentverket enligt den i Munchen d 5 okt 1973
avslutade europeiska patentkonventionen, 11 kap. Vad gäller tvister om
patenträttigheter som handläggs vid allmän domstol gäller för sådana mål
allmänna processrättsliga regler i den mån särskilda bestämmelser inte
har meddelats i patentlagen.
Stockholms TR är enligt 65 § patentlagen exklusivt forum i patentmål
av fem olika slag, däribland mål som gäller bättre rätt till patentsökt
uppfinning. De mål som anges i 65 § avgörs av TR:n i särskild
sammansättning (66 §). I rätten ingår sålunda förutom lagfarna domare
tekniskt sakkunniga ledamöter. Som skäl för att tekniska ledamöter skall
ingå i rätten har anförts att det i patentmålen oftast gäller att klarlägga
invecklade och omtvistade tekniska förhållanden.
Nu aktuella mål gäller en tvist om en av Sven H i hans tjänst hos bolaget
här i riket upprättad skiss visar på den patentsökta uppfinningen eller
om denna gjorts först efter det att anställningen upphört. Målet vid
Stockholms TR handläggs enligt de angivna särreglerna i patentlagen,
medan målet vid Handens TR, vari stämning inte utfärdats, handläggs
som allmänt tvistemål. I det senare målet är inte upplyst om i eller för
vilka främmande länder patent sökts för uppfinningen.
En första fråga som uppkommer är om svensk domstol skall anses
behörig att pröva tvisten såvitt avser de utländska patentansökningarna.
Frågan om svensk domstols behörighet i mål om rätten till en i utlandet
gjord ansökan om patent, liksom till ett utländskt patent, är inte generellt
reglerad i svensk internationell privaträttslig lagstiftning. Däremot finns
på detta område vissa av Sverige tillträdda konventioner och därav
betingad lagstiftning.
Det s k erkännandeprotokollet till den europeiska patentkonventionen
(se prop 1977/78:1 del G, s 393 i innehåller sålunda bestämmelser
om behörig domstol i mål i vilka talan om rätt till europeiskt patent
förs mot den som söker sådant patent. Dessa bestämmelser bygger på
huvudprincipen att tvister av detta slag skall väckas vid domstol i det
land där patentsökanden har sitt hemvist och avgöras av sådan domstol
med verkan för samtliga designerade länder. Protokollets principer har
införlivats med svensk rätt genom lagen (1987:152) om svensk domstols
behörighet i vissa mål på patenträttens område.
I konventionen om domstols behörighet och om verkställighet av
domar på privaträttens område, upprättad i Lugano d 16 sept 1988
(Luganokonventionen), föreskrivs enligt artikel 16.4 som med vissa
undantag av speciell natur tar över den europeiska patentkonventionens
behörighetsregler, exklusivt forum i registreringslandet avseende frågor
om registrering eller giltighet av bl a patent. Konventionen, som får anses
ge uttryck för vad som är internationellt vedertagna principer i fråga om
kompetenskonflikter mellan domstolar i olika länder, har införlivats med
svensk rätt genom s k inkorporering, lagen (1992:794) med anledning av
Sveriges tillträde till Luganokonventionen.
Luganokonventionen utgör en parallell till den s k Brysselkonventionen
från år 1968, som mellan EG-länderna reglerar motsvarande frågor,
och som i fråga om forum i patentmål har samma regler som
Luganokonventionen. Bestämmelser i Luganokonventionen som
överensstämmer med Brysselkonventionen skall förstås på det sätt
EG-domstolen tolkat dem fram till konventionens undertecknande,
dvs d 16 sept 1988. I ett avgörande d 15 nov 1983 (mål nr 288/82,
Duijnstee v Goderbauer) har domstolen i fråga om domstols behörighet
i en tvist om vem som är berättigad till ett patent uttalat att reglerna
om exklusiv behörighet för domstol i registreringslandet ej gällde en
sådan tvist mellan en arbetsgivare och en arbetstagare. Av motiveringen
till avgörandet framgår att de nyssnämnda reglerna om exklusiv
behörighet bör tolkas restriktivt. För tvister som faller utanför reglernas
tillämpningsområde gäller konventionens vanliga behörighetsregler,
främst då huvudregeln i artikel 2 att talan skall väckas vid domstol i den
stat där svaranden har sitt hemvist.
Såväl erkännandeprotokollet till den europeiska patentkonventionen som
Luganokonventionen innehåller regler om att avgöranden av domstol i
ett land skall erkännas i andra konventionsstater. När det gäller länder
som inte genom konventionsförpliktelser åtagit sig att godta svenska
avgöranden finns det likväl skäl att utgå ifrån att ett avgörande av svensk
domstol kan förväntas få en betydande bevisverkan vid en tvist som den
förevarande.
På grund av det anförda finner HD att svensk domstol skall anses behörig
att pröva tvisten även såvitt avser de utländska patentansökningarna.
Vad så gäller själva frågan om målen skall förenas i en rättegång ger
patentlagen som angivits ovan - med de undantag som följer av 11 kap
- endast bestämmelser för rätt att erhålla patent på uppfinning i Sverige
och kan forumreglerna i 65 § patentlagen därför endast gälla mål som
rör svenska patent och patentansökningar. Den förevarande tvisten får
emellertid anses vara av den tekniska natur att den även såvitt avser de
utländska patentansökningarna bör lämpligen handläggas som patentmål.
Samma rättegångsform är alltså tillämplig för målen.
HD förordnar enligt 14 kap 7 a § RB att Stockholms TR:s mål T 7-13393
och Handens TR:s mål T 1187/93 skall förenas i en rättegång vid
Stockholms TR och där handläggas som patentmål.
HD (JustR:n Magnusson, Lars K Beckman, fd JustR Bengtsson, JustR:n
Törnell och Lennander, referent) fattade följande slutliga beslut: Enligt
14 kap 7 a § RB får HD förordna att mål som handläggs vid två eller flera
tingsrätter skall förenas i en rättegång vid en av dem. Detta förutsätter
bl a att den tingsrätt där målen skall förenas är behörig och att samma
rättegångsform är tillämplig för målen (jfr 14 kap 7 § RB och NJA 1989 s
643 1).
Båda de nu aktuella målen gäller en tvist mellan förutvarande
arbetsgivare och arbetstagare om bättre rätt till en patentsökt uppfinning
av arbetstagaren. Det ena målet avser den svenska patentansökan och
handläggs enligt reglerna i 65 och 66 §§ patentlagen (1967:837) vid
Stockholms TR, som är exklusivt forum. Det andra målet, vari stämning
inte utfärdats, avser de utländska patentansökningarna och handläggs
vid Handens TR som allmänt tvistemål. Det är inte upplyst i eller för vilka
främmande länder patent sökts för uppfinningen.
Frågan om svensk domstols behörighet i mål om rätten till en i utlandet
gjord ansökan om patent är inte generellt reglerad i svensk internationell
processrättslig lagstiftning. Däremot finns på detta område vissa av
Sverige tillträdda konventioner och därav betingad lagstiftning. Av
intresse är bl a lagen (1978:152) om svensk domstols behörighet
i vissa mål på patenträttens område mm, som knyter an till den
europeiska patentkonventionen d 5 okt 1973. Enligt den angivna lagen
kan svensk domstol vara behörig att pröva en tvist mellan arbetsgivare
och arbetstagare angående bättre rätt till en patentsökt uppfinning,
då patent har sökts i en konventionsstat. Motsvarande gäller enligt
den i Lugano d 16 sept 1988 antagna konventionen om domstols
behörighet och om verkställighet av domar på privaträttens område
(Luganokonventionen), som har införlivats med svensk lag genom lagen
1992:794. Av Luganokonventionen framgår att talan i en sådan tvist
skall väckas vid domstol i den stat där svaranden har hemvist (se artikel
2, jämförd med artikel 16.4, samt härtill EG-domstolens avgörande d
15 nov 1983 i mål nr 288/82, Duijnstee v Goderbauer, och t ex prop
1991/92:128 s 126).
Luganokonventionen får anses ge uttryck för vad som numera är
internationellt vedertagna principer i fråga om kompetenskonflikter mellan
domstolar i olika länder. Svensk domstols behörighet bör därför kunna
utsträckas till att omfatta en tvist av här aktuellt slag även om den gäller
en patentansökan i en icke konventionsansluten stat.
Med hänsyn till det anförda får svensk domstol anses behörig att pröva
tvisten även såvitt avser de utländska patentansökningarna. I fall då
svensk domsrätt sålunda föreligger bör också de särskilda forum- och
handläggningsreglerna i 65 och 66 § § patentlagen tillämpas analogt.
En tillämpning av 65 § patentlagen medför att Stockholms TR är exklusivt
forum även då det gäller tvisten rörande de i utlandet sökta patenten.
Stämningsansökningen skulle alltså rätteligen ha avvisats av Handens TR.
I förevarande mål, som avser överflyttning av det vid Handens TR
anhängiga målet till annan domstol, är emellertid parterna överens om
att målen bör förenas i en rättegång vid Stockholms TR. I detta läge
bör hinder inte möta att - oavsett Handens TR:s bristande behörighet -
meddela beslut om sådan förening.
HD förordnar enligt 14 kap 7 a § RB att Stockholms TR:s mål T 7133-93
och Handens TR:s mål T 1187/93 skall förenas i en rättegång vid
Stockholms TR.
HD:s beslut meddelades d 23 febr 1994 (nr SÖ 48).
Sökord: Patent; Domstols behörighet; Forum; Svensk domsrätt; Förening
av mål