Sida 1 (7) 
 
 HÖGSTA DOMSTOLENS  
BESLUT  Mål nr  
  
meddelat i Stockholm den 8 december 2021  Ö 300 -21 
 
Dok.Id 218523  
HÖGSTA DOMSTOLEN  Postadress  Telefon 08-561 666 00  Expeditionstid  
Riddarhustorget 8  Box 2066  
103 12 Stockholm  
 Telefax - 08:45–12:00  
13:15–15:00  E-post:  
hogsta.domstolen@dom.se  
www.hogstadomstolen.se  
  
 
 
PARTER  
 
Klagande  
1. YESN 
 
2. MW 
  
Ombud  för 1 och 2 : Juristen  MHT  
 
SAKEN  
Avvisning  av ansökan  
 
ÖVERKLAGAT AVGÖRANDE  
Svea hovrätts beslut 2020 -12-18 i mål Ö 10632 -20 
 
__________  
 
HÖGSTA DOMSTOLENS AVGÖRANDE  
Högsta domstolen ändrar  hovrättens beslut  och undanröje r tingsrättens beslut 
samt  visar målet  åter till tingsrätten för fortsatt behandling.  
HÖGSTA DOMSTOLEN  Ö 300 -21 Sida 2 
   
  
 
YRKANDEN I HÖGSTA DOMSTOLEN  
YESN  och MW har yrkat att Högsta domstolen ska undanröja hovrättens och 
tingsrättens beslut och visa målet åte r till tingsrätten för prövning i sak.  
SKÄL  
Frågan i Högsta domstolen  
1. Frågan i Högsta domstolen är om svensk domstol är behörig att pröva 
ett vårdnadsmål med stöd av artikel 12.3 i Bryssel II -förordningen1. Enligt den 
artikeln är domstolarna i en medlemsstat behöriga i fråga om föräldra ansvar, 
om barnet har en nära anknytning till medlemsstaten samt om domstolarnas 
behörighet har godtagits av alla parter i förfarandet vid den tidpunkt då talan 
väcks och denna behörighet är till barnets bästa. De f rågor som framför allt 
ställs på sin spets är dels om bara parter med ett föräldra ansvar kan komma 
överens om domstols behörighet, dels om vad som är till barnets bästa.  
Bakgrund  
2. LS-W föddes i maj 2020 i Texas , USA, genom surrogatmoderskap. 
Födelsen före gicks av avtal mellan YESN , MW och surrogatmodern. The 
District Court of Bexar County  i Texas har förklarat att YESN  och MW är 
barnets fäder och att surrogatmodern inte är  förälder till  L. Det framgår av 
beslutet att surrogatmodern frånsagt sig vårdnaden om L till förmån för YESN  
och MW.  
3. YESN  är svensk medborgare. Han har utvandrat till Storbritannien där 
han stadigvarande bor tillsammans med MW och L. Att YESN  är svensk 
 
1 Rådets förordning [EG] nr 2201/2003 av den 27 november 2003 om domstols 
behörighet och om erkännande och verkställighet av domar i äktenskapsmål och mål 
om föräldraansvar samt om upphävande av förordning [EG] nr 1347/2000  
HÖGSTA DOMSTOLEN  Ö 300 -21 Sida 3 
   
  
 
medborgare medför  att även L är svensk medborgare ( se 2 § lag en, 2001:82 , 
om svenskt medborgarskap).  
4. Nacka tingsrätt har förklarat  att det amerikanska beslutet gäller i 
Sverige såvitt angår frågan om fastställande av faderskap.  
5. Därefter har YESN  och MW, i augusti 2020,  begärt att tingsrätten ska 
förklara att vårdnaden om L ska tillkomma dem gemensamt. De har gjort 
gällande att familjen planerar att flytta till Sverige eller Spanien och att de 
behöver få vårdnadsfrågan utredd för kontakter med myndigheter angående L, 
bl.a. för en anmälan om barns födelse och ansökan om pass. Det pågår inte 
någon vårdnadsprocess i Storbritannien. YESN  och MW har hänvisat till att de 
är överens om att svensk domstol ska pröva frågan om vårdnad och att det är 
till Ls bästa att det i Sverige fi nns en vårdnadsdom som överens stämmer med 
avgörandet i Ls födelseland.  
6. Tingsrätten avvisa de talan med hänvisning till att sökandena inte är 
behöriga att sluta ett sådant avtal om domstols behörighet som avses i artikel 
12.3 i Bryssel II –förordningen , eftersom det  inte framkommit att de har 
föräldraansvar  i den mening som avses i förordningen . Hovrätten , som har 
avslagit YESN  och MWs  överklagande,  har instämt i tingsrättens bedömning 
och har därvid beaktat även att det inte framkommit sådana omständigheter  
som medför att det är till barnets bästa att frågan prövas i Sverige  trots att L 
har hemvist i Storbritannien .   
Svensk domstols behörighet  
Inledning  
7. Svensk domstols behörighet i mål om föräldraansvar regleras i första 
hand i Bryssel II –förordningen. Av Storbritanniens utträdesavtal ur EU 
HÖGSTA DOMSTOLEN  Ö 300 -21 Sida 4 
   
  
 
framgår att Bryssel II –förordningen gäller för mål där talan väckts före den 
1 januari 2021.  
8. Bryssel II –förordningen  tillämpas enligt art ikel 1.1 b) på civilrättsliga 
frågor om tillerkännande, utövande, delegering, upphörande eller begränsande 
av föräldraansvar. Av art ikel 2.7 framgår att med föräldraansvar avses alla 
rättigheter och skyldigheter som en fysisk eller jur idisk person har tillerkänts 
genom en dom, på grund av lag eller genom en överenskommelse med rättslig 
verkan, med avseende på ett barn eller dess egendom. Begreppet omfattar bl.a. 
vårdnad och umgänge.  
9. Enligt artikel 8.1 i Bryssel II –förordningen ska domst olarna i en 
medlemsstat vara behöriga i mål om föräldraansvar för ett barn som har 
hemvist i den medlemsstaten vid den tidpunkt då talan väcks. Av artikel 8.2 
följer dock att punkt 1 ska tillämpas med förbehåll för bl.a. artikel 12.  
10. Enligt artikel 12.3 ska  domstolarna i en medlemsstat (utöver vad som 
anges i artikel 12.1) vara behöriga i fråga om föräldraansvar, om barnet har en 
nära anknytning till den medlemsstaten – särskilt genom att någon av 
personerna med föräldraansvar har hemvist där eller att barne t är medborgare i 
den medlemsstaten  – och domstolarnas behörighet har godtagits uttryckligen 
eller på något annat entydigt sätt av alla parter i förfarandet vid den tidpunkt 
då talan väcks och denna behörighet är till barnets bästa.  
Innebörden av ”alla par ter i förfarandet” i artikel 12.3 b)  
11. Ordalydelse n i artikel 12.3 b)  uttrycker inte något  krav på att de parter 
som kommer överens om domstolens behörighet måste  vara personer med 
föräldraansvar ; detta kan jämföras med artikel 12.1 b ) där begreppet 
"persone rna med föräldraansvar" används. EU -domstolen har  bl.a. mot den 
bakgrunden klargjort att  begreppet part i artikel 12.3 omfattar samtliga parter i 
HÖGSTA DOMSTOLEN  Ö 300 -21 Sida 5 
   
  
 
förfarandet i den mening som avses i nationell rätt (se domstolens avgörande i 
målet Saponaro och Xylina, C -565/16, EU:C:2018:265,  p. 28). Begreppet 
parter omfattar därmed även personer som inte har föräldraansvar , och de kan 
alltså komma överens om domstolens behörighet med verkningar enligt artikel 
12.3 i Bryssel II -förordningen . Det avgörande är att samtliga pa rter i det 
nationella förfarandet godtagit behörigheten.  
Barnets bästa enligt artikel 12.3 b)  
12. Nästa fråga är vad som avses med att behörigheten ska vara till barnets 
bästa.  
13. Av skäl 12 till Bryssel II –förordningen framgår att de behörighetsregler 
som fasts tälls i förordningen i fråga om föräldraansvar är utformade med 
hänsyn till barnets bästa, särskilt kriteriet om närhet. Det innebär att behörig -
heten i första hand ska ligga hos domstolarna i den medlemsstat där barnet har 
hemvist, med undantag av vissa f all då barnets vistelseort ändras eller efter en 
överenskommelse mellan de personer som har föräldraansvar.  
14. Även frågan om barnets bästa prövades av EU -domstolen i målet 
Saponaro och Xylina . Domstolen hänvisade till att ett avtal om domstols 
behörighet ald rig får strida mot barnets bästa och att det i varje enskilt fall ska 
prövas huruvida detta villkor är uppfyllt. Sedan domstolen återgett innehållet i 
skäl 12, beaktade domstolen bl.a. att överenskommelsen träffats mellan 
barnets föräldrar  och att  barnet v ar medborgare i den medlemsstat där den 
valda domstolen var belägen. EU -domstolen konstaterade därefter att det inte 
framkommit uppgifter om att den överenskomna behörigheten skulle kunna 
verka menligt på barnets situation. Avtalet om domstolens behörighet  ansågs 
vara till barnets bästa (se p. 33 –40 i domen).  
 
HÖGSTA DOMSTOLEN  Ö 300 -21 Sida 6 
   
  
 
Bedömningen i detta fall  
15. Utgångspunkten för prövningen är att Nacka tingsrätt genom ett beslut 
som fått laga kraft har förklarat att YESN  och MW är Ls rättsliga föräldrar.  
16. Familjen har för närvarand e hemvist i Storbritannien. Talan i målet har 
väckts inom den tid som anges  i övergångsbestämmelserna avseende 
Storbritanniens utträde ur EU. Bryssel II –förordningen är därmed tillämplig i 
målet.  
17. L har en nära anknytning till Sverige genom sitt svenska me dborgar -
skap, jfr artikel 12.3 a). Enligt artikel 12.3 b) är svensk domstol behörig om 
samtliga parter i det svenska förfarandet har träffat en överens kommelse om 
behörigheten och den är till barnets bästa (se p. 11).  
18. I svensk rätt finns i föräldrabalken en detaljerad reglering av hur och 
under vilka förutsättningar en vårdnadstalan kan föras. Det finns dock  inte 
någon bestämmelse som direkt tar sikte på ett fall som det förevarande , där 
talan förs av föräldrarna gemensamt men ingen av dem har vårdnaden . När 
föräldrarna gemensamt för en vårdnadstalan om ett barn som enligt svensk rätt 
inte står under någons v årdnad, måste dock föräldrarna anses vara de enda 
parterna i målet. Socialnämnden ska visserligen , närmast enligt 6 kap. 19 § 
andra stycket föräldrabalken , ges tillfälle att lämna upplysningar, men 
nämnden är inte part i målet.   
19. YESN  och MW är således de  enda parterna i målet och de är överens 
om att talan ska prövas i Sverige. Därmed är förutsättningarna för överens -
kommelsen enligt artikel 12.3  b) i Bryssel II –förordningen uppfyllda.   
20. L har en nära anknytning till Sverige (se p. 17).  Hans föräldrar är 
överens om att målet ska prövas i Sverige  och gör gällande att det är till Ls 
HÖGSTA DOMSTOLEN  Ö 300 -21 Sida 7 
   
  
 
bästa  att så sker . Föräldrarna  är också överens i fråga om vårdnaden. Surrogat -
modern har inte något rättsligt anspråk som avser  L. Ingen omständighet har 
framkommit som  tyder på något annat än att det skulle vara till Ls bästa att 
talan prövas i Sverige .  
21. Sammantaget får  svensk domstols behörighet anses vara till Ls bästa  
och överenskommelsen ska därför godtas.   
22. Parterna har talerätt även om det alltså saknas en uttryckl ig bestäm -
melse om detta i föräldrabalken. Vårdnad utgör ett sådant rättsförhållande som 
kan vara föremål för en fastställelsetalan  enligt 13 kap. 2  § rättegångsbalken 
(jfr "Det kaliforniska surrogatarrangemanget II" NJA 2021 s. 437 p. 9). 
Förutsättningarn a för en sådan talan är uppfyllda , eftersom  det råder ovisshet 
om vem som har vårdnaden om L, vilket leder till förfång. Talan får anses 
lämplig.    
23. Hovrättens beslut ska därmed ändras och tingsrättens beslut undanröjas 
samt  målet visas åter till tingsrätt en för fortsatt behandling.  
__________  
 
 
____________________         ____________________         ____________________  
 
 
 ____________________         ____________________  
 
 
I avgörandet har deltagit justitieråden Gudmund Toijer, Ann -Christine 
Lindeblad (referent ), Johnny Herre, Eric M. Runesson och Stefan Reimer  
Föredragande har varit justitiesekreteraren Elisabeth von Salomé