Miljöbalk (1998:808)  
 
Departement: Miljödepartementet  
 
Utfärdad: 1998 -06-11  
 
Ändring införd: t.o.m. SFS 2021:1018  
 
Övrigt: Rättelseblad 2006:673 och 2006:828 har iakttagits.  
 
Ikraft: 1999 -01-01  
 
FÖRSTA AVDELNINGEN  
 
ÖVERGRIPANDE BESTÄMMELSER  
 
1 kap. Miljöbalkens mål och tillämpningsområde  
 
1 § Bestämmelserna i denna balk syftar till att främja en  
hållbar utveckling som innebär att nuvarande och kommande  
generationer tillförsäkras en hälsosam och god miljö. En sådan  
utveckling bygger på insikten att naturen har ett skyddsvärde  
och att människans rätt att förändra och bruka naturen är  
förenad med ett  ansvar för att förvalta naturen väl.  
 
Miljöbalken skall tillämpas så att  
 
1. människors hälsa och miljön skyddas mot skador och  
olägenheter oavsett om dessa orsakas av föroreningar eller  
annan påverkan,  
 
2. värdefulla natur - och kulturmiljöer skyddas och vårdas,  
 
3. den biologiska mångfalden bevaras,  
 
4. mark, vatten och fysisk miljö i övrigt används så att en  
från ekologisk, social, kulturell och samhällsekonomisk  
synpunkt långsiktigt god hushållning tryggas, och  
 
5. återanvändning och återvinning liksom annan hushållning med  
material, råvaror och energi främjas så att ett kretslopp  
uppnås.  
 
2 § Bestämmelserna i denna balk om hushållning med mark - och  
vattenområden, tillstånd, anmälan och tillåtlighet ska i fråga  
om geologisk lagring av koldioxid tillämpas även på Sveriges  
kontinentalsockel utanför territorialgränsen.  
 
Ytterligare bestämmelser om balkens tillämpning utanför  
territorialgränsen finns i  7 kap. 32 §, 10 kap. 18 a § och  
15 kap. 27 § samt i lagen (1966:314) om kontinentalsockeln och  
i lagen (1992:1140) om Sveriges ekonomiska zon.  
Lag (2019:494).  
 
3 § I fråga om verksamhet som kan orsaka skada eller olägenhet  
för människors hälsa, miljön eller andra intressen som skyddas  
enligt miljöbalken tillämpas utöver balken även bestämmelser i  
annan lag.  
 
Såvitt gäller skydd mot ohälsa och olycksfall i arbete samt i  
sådana hänseenden i övrigt som huvudsakligen avser arbetsmiljön  
tillämpas bestämmelse rna i arbetsmiljölagen (1977:1160).  
 
4 § I fråga om viss miljöfarlig verksamhet och viss  
vattenverksamhet gäller särskilda bestämmelser enligt lagen  
(2010:897) om gränsälvsöverenskommelse mellan Sverige och  
Finland, lagen (1974:268) med anledning av  
miljös kyddskonventionen den 19 februari 1974 mellan Danmark,  
Finland, Norge och Sverige och lagen (1929:404) om giltighet  
här i riket av svensk -norska vattenrättskonventionen av den  
11 maj 1929. Lag (2010:898).  
 
5 § Regeringen får, i den utsträckning det på grund av rådande  
särskilda förhållanden är nödvändigt för att stärka  
försvarsberedskapen, meddela föreskrifter för totalförsvaret  
som avviker från denna balk, dock inte inom sådant ämnesområde  
för vilket föresk rifter måste meddelas i lag.  
 
6 § I lagen (1994:1500) med anledning av Sveriges anslutning  
till Europeiska unionen finns föreskrifter om verkan av  
unionens fördrag och andra instrument samt unionens beslut.  
Lag (2011:322).  
 
7 § I fråga om renhållning inom vissa vägområden och  
angränsande områden gäller 26 § väglagen (1971:948).  
 
I fråga om framförande av luftfartyg i överljudsfart och  
luftfartygs miljövärdighet gäller 1 kap. 7 § och 3 kap. 1 §  
luftfartslagen (2010:500).  
 
I fråga om framdragande och begagnan de av rörledning gäller  
i vissa fall 23 § lagen (1978:160) om vissa rörledningar. I  
fråga om byggande av naturgasledning gäller 2 kap. 4 §  
naturgaslagen (2005:403). Lag (2010:504).  
 
2 kap. Allmänna hänsynsregler m.m.  
 
Tillämpning och bevisbörda  
 
1 § När fr ågor prövas om tillåtlighet, tillstånd, godkännande  
och dispens och när sådana villkor prövas som inte avser  
ersättning samt vid tillsyn enligt denna balk är alla som  
bedriver eller avser att bedriva en verksamhet eller vidta en  
åtgärd skyldiga att visa att de förpliktelser som följer av  
detta kapitel iakttas. Detta gäller även den som har bedrivit  
verksamhet som kan antas ha orsakat skada eller olägenhet för  
miljön.  
 
I detta kapitel avses med åtgärd en sådan åtgärd som inte är av  
försumbar betydelse i det enskilda fallet.  
 
Hänsynsregler  
 
2 § Alla som bedriver eller avser att bedriva en verksamhet  
eller vidta en åtgärd skall skaffa sig den kunskap som behövs  
med hänsyn t ill verksamhetens eller åtgärdens art och  
omfattning för att skydda människors hälsa och miljön mot skada  
eller olägenhet.  
 
3 § Alla som bedriver eller avser att bedriva en verksamhet  
eller vidta en åtgärd skall utföra de skyddsåtgärder, iaktta de  
begränsn ingar och vidta de försiktighetsmått i övrigt som  
behövs för att förebygga, hindra eller motverka att verksam - 
heten eller åtgärden medför skada eller olägenhet för  
människors hälsa eller miljön. I samma syfte skall vid  
yrkesmässig verksamhet användas bäst a möjliga teknik.  
 
Dessa försiktighetsmått skall vidtas så snart det finns skäl  
att anta att en verksamhet eller åtgärd kan medföra skada eller  
olägenhet för människors hälsa eller miljön.  
 
4 § Alla som bedriver eller avser att bedriva en verksamhet  
eller vidta en åtgärd skall undvika att använda eller sälja  
sådana kemiska produkter eller biotekniska organismer som kan  
befaras medföra risker för människors hälsa eller miljön, om de  
kan ersätt as med sådana produkter eller organismer som kan  
antas vara mindre farliga. Motsvarande krav gäller i fråga om  
varor som innehåller eller har behandlats med en kemisk produkt  
eller bioteknisk organism. Lag (2006:1014).  
 
5 § Alla som bedriver en verksamhet eller vidtar en åtgärd  
ska hushålla med råvaror och energi samt utnyttja  
möjligheterna att  
 
1. minska mängden avfall,  
 
2. minska mängden skadliga ämnen i material och produkter,  
 
3. minska de negativa effekterna av avfall, och  
 
4. återvinna avfall.  
 
I första hand ska förnybara energikällor användas.  
Lag (2016:782).  
 
Val av plats  
 
6 § För en verksamhet eller åtgärd som tar i anspråk ett  
mark - eller vattenområde ska det väljas en plats som är  
lämplig med hänsyn till att ändamålet ska kunna uppnås med  
minsta intrång och olägenhet för människors hälsa och miljön.  
 
Vid prövning av frågor enligt 7 kap., tillståndsprövning  
enligt 9 och 11 kap., regeringens tillåtlighetsprövning  
enligt 17 kap. och pr övning av verksamheter enligt 9 kap. 6,  
6 a och 6 b §§, 11 kap. 9 a § och 12 kap. 6 § ska  
bestämmelserna i 3 och 4 kap. tillämpas endast i de fall som  
gäller ändrad användning av mark - eller vattenområden.  
 
Ett tillstånd eller en dispens får inte ges i str id med en  
detaljplan eller områdesbestämmelser enligt plan - och 
bygglagen (2010:900). Små avvikelser får dock göras, om  
syftet med planen eller bestämmelserna inte motverkas.  
Lag (2013:758).  
 
Rimlighetsavvägning  
 
7 § Kraven i 2 –5 §§ och 6 § första stycket gäller i den  
utsträckning det inte kan anses orimligt att uppfylla dem.  
Vid denna bedömning ska särskild hänsyn tas till nyttan av  
skyddsåtgärder och andra försiktighetsmått jämfört med  
kostnaderna för sådana åtgärder. När det är fråga om en  
totalförs varsverksamhet eller en åtgärd som behövs för  
totalförsvaret, ska vid avvägningen hänsyn tas även till  
detta förhållande.  
 
Trots första stycket ska de krav ställas som behövs för att  
följa 5 kap. 4 och 5 §§. Lag (2018:1407).  
 
Ansvar för skadad miljö  
 
8 § Alla som bedriver eller har bedrivit en verksamhet eller  
vidtagit en åtgärd som medfört skada eller olägenhet för miljön  
ansvarar till dess skadan eller olägenheten har upphört för att  
denna avhjälps i den omfattning det kan an ses skäligt enligt 10  
kap. I den mån det föreskrivs i denna balk kan i stället  
skyldighet att ersätta skadan eller olägenheten uppkomma.  
 
Slutavvägning  
 
9 § Kan en verksamhet eller åtgärd befaras föranleda skada  
eller olägenhet av väsentlig betydelse för m änniskors hälsa  
eller miljön, även om sådana skyddsåtgärder och andra  
försiktighetsmått vidtas som kan krävas enligt denna balk, får  
verksamheten bedrivas eller åtgärden vidtas endast om  
regeringen finner att det finns särskilda skäl.  
 
En verksamhet eller åtgärd får inte bedrivas eller vidtas om  
den medför risk för att ett stort antal människor får sina  
levnadsförhållanden väsentligt försämrade eller miljön  
försämras avsevärt.  
 
Vad som sägs i första och andra stycket gäller inte, om  
regeringen har tilllåtit  verksamheten enligt 17 kap. 1, 3 eller  
4 §. Lag (2002:175).  
 
10 § Om en verksamhet eller åtgärd är av synnerlig betydelse  
från allmän synpunkt kan regeringen tillåta denna, även om  
förutsättningarna är sådana som anges i 9 § andra stycket.  
Detta gäller dock inte om verksamheten eller åtgärden kan  
befaras försämra det allmänna hälsotillståndet.  
 
Beslut enligt första stycket får förenas med villkor för att  
tillgodose allmänna intressen . 
 
3 kap. Grundläggande bestämmelser för hushållning med mark - och 
vattenområden  
 
God hushållning  
 
1 § Mark - och vattenområden skall användas för det eller de  
ändamål för vilka områdena är mest lämpade med hänsyn till  
beskaffenhet och läge samt föreliggand e behov. Företräde skall  
ges sådan användning som medför en från allmän synpunkt god  
hushållning.  
 
Särskilda markanvändningsintressen  
 
2 § Stora mark - och vattenområden som inte alls eller endast  
obetydligt är påverkade av exploateringsföretag eller andra  
ingrepp i miljön skall så långt möjligt skyddas mot åtgärder  
som kan påtagligt påverka områdenas karaktär.  
 
3 § Mark - och vattenområden som är särskilt känsliga från  
ekologisk synpunkt skall så långt möjligt skyddas mot åtgärder  
som kan skada naturmiljön.  
 
4 § Jord - och skogsbruk är av nationell betydelse.  
 
Brukningsvärd jordbruksmark får tas i anspråk för bebyggelse  
eller anläggningar endast om det behövs för att tillgodose  
väsentliga samhällsintressen och detta behov inte kan  
tillgodoses på ett från allmä n synpunkt tillfredsställande sätt  
genom att annan mark tas i anspråk.  
 
Skogsmark som har betydelse för skogsnäringen skall så långt  
möjligt skyddas mot åtgärder som kan påtagligt försvåra ett  
rationellt skogsbruk.  
 
5 § Mark - och vattenområden som har bety delse för rennäringen  
eller yrkesfisket eller för vattenbruk skall så långt möjligt  
skyddas mot åtgärder som kan påtagligt försvåra näringarnas  
bedrivande.  
 
Områden som är av riksintresse för rennäringen eller  
yrkesfisket skall skyddas mot åtgärder som avs es i första  
stycket.  
 
6 § Mark - och vattenområden samt fysisk miljö i övrigt som har  
betydelse från allmän synpunkt på grund av deras naturvärden  
eller kulturvärden eller med hänsyn till friluftslivet skall så  
långt möjligt skyddas mot åtgärder som kan påt agligt skada  
natur - eller kulturmiljön. Behovet av grönområden i tätorter  
och i närheten av tätorter skall särskilt beaktas.  
 
Områden som är av riksintresse för naturvården,  
kulturmiljövården eller friluftslivet skall skyddas mot  
åtgärder som avses i första stycket.  
 
7 § Mark - och vattenområden som innehåller värdefulla ämnen  
eller material skall så långt möjligt skyddas mot åtgärder som  
kan påtagligt försvåra utvinningen av d essa. 
 
Områden som innehåller fyndigheter av ämnen eller material som  
är av riksintresse skall skyddas mot åtgärder som avses i  
första stycket.  
 
8 § Mark - och vattenområden som är särskilt lämpliga för  
anläggningar för industriell produktion, energiprodukt ion, 
energidistribution, kommunikationer, vattenförsörjning eller  
avfallshantering skall så långt möjligt skyddas mot åtgärder  
som kan påtagligt försvåra tillkomsten eller utnyttjandet av  
sådana anläggningar.  
 
Områden som är av riksintresse för anläggninga r som avses i  
första stycket skall skyddas mot åtgärder som kan påtagligt  
försvåra tillkomsten eller utnyttjandet av anläggningarna.  
 
9 § Mark - och vattenområden som har betydelse för  
totalförsvaret skall så långt möjligt skyddas mot åtgärder som  
kan påtag ligt motverka totalförsvarets intressen.  
 
Områden som är av riksintresse på grund av att de behövs för  
totalförsvarets anläggningar skall skyddas mot åtgärder som kan  
påtagligt försvåra tillkomsten eller utnyttjandet av  
anläggningarna.  
 
Avvägning mellan oförenliga riksintressen  
 
10 § Om ett område enligt 5 -8 §§ är av riksintresse för flera  
oförenliga ändamål, skall företräde ges åt det eller de ändamål  
som på lämpligast e sätt främjar en långsiktig hushållning med  
marken, vattnet och den fysiska miljön i övrigt. Behövs området  
eller del av detta för en anläggning för totalförsvaret skall  
försvarsintresset ges företräde.  
 
Beslut med stöd av första stycket får inte strida m ot 
bestämmelserna i 4 kap.  
 
Planer och planeringsunderlag  
 
11 § Den myndighet som handlägger ett mål eller ärende enligt  
denna balk ska se till att sådana planer enligt plan - och  
bygglagen (2010:900) och sådant planeringsunderlag som behövs  
för att bely sa frågor om hushållning med mark och vatten  
finns tillgängliga i målet eller ärendet. Om myndigheten  
begär det, är kommunen skyldig att tillhandahålla planer  
enligt plan - och bygglagen samt planeringsunderlaget till  
dessa. Lag (2017:955).  
 
12 § Länsst yrelsen ska ställa samman utredningar, program och  
annat planeringsunderlag som har betydelse för hushållningen  
med mark och vatten i länet och som finns hos statliga  
myndigheter. Länsstyrelsen ska på begäran tillhandahålla  
planeringsunderlaget åt de kommuner och myndigheter som ska  
tillämpa denna balk och åt den som är skyldig att upprätta en  
miljökonsekvensbeskrivning enligt 6 kap. Lag (2017:955).  
 
13 § Regeringen får i ett enskilt fall besluta att en eller  
flera kommuner ska redovisa till regeringen eller någon annan  
myndighet hur kommunen eller kommunerna i sin planering  
enligt plan - och bygglagen (2010:900) avser att tillgodose  
ett intresse som rör hushållnin gen med mark och vatten enligt  
detta kapitel och 4 kap. Lag (2017:955).  
 
14 § Statliga myndigheter ska anmäla till regeringen om det  
uppkommer behov av en sådan redovisning som avses i 13 §.  
Lag (2017:955).  
 
4 kap. Särskilda bestämmelser för hushållning med mark och  
vatten för vissa områden  
 
Områden som i sin helhet är av riksintresse  
 
1 § De områden som anges i 2 -8 §§ är, med hänsyn till de natur - 
och kulturvärden som finns i områdena, i sin helhet av riks - 
intresse. Exploateringsföretag och andra ingrep p i miljön får  
komma till stånd endast om  
 
1. det inte möter något hinder enligt 2 -8 §§ och  
 
2. det kan ske på ett sätt som inte påtagligt skadar områdenas  
natur - och kulturvärden.  
 
Bestämmelserna i första stycket 2 och i 2 -6 §§ utgör inte  
hinder för utvecklingen av befintliga tätorter eller av det  
lokala näringslivet eller för utförandet av anläggningar som  
behövs för totalförsvaret. Om det finns särskilda skäl utgör  
bestämmelserna i nte heller hinder för anläggningar för  
utvinning av sådana fyndigheter av ämnen eller material som  
avses i 3 kap. 7 § andra stycket. Lag (2001:437).  
 
2 § Inom följande områden skall turismens och friluftslivets,  
främst det rörliga friluftslivets, intressen  särskilt beaktas  
vid bedömningen av tillåtligheten av exploateringsföretag eller  
andra ingrepp i miljön:  
 
Kustområdet och skärgården i Bohuslän från riksgränsen mot  
Norge till Lysekil,  
 
Kustområdet i Halland,  
 
Kullaberg och Hallandsåsen med angränsande ku stområden,  
 
Kustområdet i Skåne från Örnahusen söder om Skillinge till  
Åhus,  
 
Kustområdena och skärgårdarna i Småland och Östergötland från  
 
Oskarshamn till Arkösund,  
 
Kustområdena och skärgårdarna i Södermanland och Uppland från  
Oxelösund till Herräng och Singö,  
 
Kustområdet och skärgården i Ångermanland från Storfjärden vid  
Ångermanälvens mynning till Skagsudde,  
 
Kustområdet och skärgården i Norrbotten från Bondöfjärde n till 
riksgränsen mot Finland,  
 
Öland,  
 
Gotland,  
 
Sjö- och åslandskapet vid Romeleåsen i Skåne,  
 
Åsnen med öar och strandområden och områdena söder därom utmed  
Mörrumsån och vid sjön Mien till Pukaviksbukten och  
Listerlandet,  
 
Vänern med öar och strandomr åden,  
 
Vättern med öar och strandområden,  
 
Tiveden med områdena vid sjön Unden och sjön Viken samt området  
utmed Göta kanal mellan Karlsborg och Sjötorp,  
 
Området Dalsland -Nordmarken från Mellerud och sjön Ånimmen vid  
Vänern till sjösystemet från Dals -Ed i söder till Årjäng och  
Östervallskog i norr,  
 
Fryksdalen från Kil till Torsby samt området utmed övre delen  
av Klarälven inom Torsby kommun,  
 
Mälaren med öar och strandområden,  
 
Området Malingsbo -Kloten mellan Storå, Kopparberg, Smedjebacken  
och Skinnskatteberg,  
 
Området utmed Dalälven från Avesta till Skutskär,  
 
Siljan och Orsasjön med öar och strandområden samt området  
utmed Oreälven, sjön Skattungen och Oresjön med området söde r 
därom över Gulleråsen och Boda till Rättvik,  
 
Området utmed Ljusnan från Färila till Bergvik,  
 
Vindelådalen,  
 
Fjällvärlden från Transtrandsfjällen i söder till Treriksröset  
med undantag för de fjällområden som anges i 5 §.  
 
3 § Inom kustområdena och skär gårdarna i Bohuslän från  
gränsen mot Norge till Brofjorden, i Småland och Östergötland  
från Simpevarp till Arkösund och i Ångermanland från  
Storfjärden vid Ångermanälvens mynning till Skagsudde får  
anläggningar som avses i 17 kap. 1 § 1 och 4 a § 1 –11 inte  
komma till stånd.  
 
På Öland får anläggningar som avses i 17 kap. 1 § 1 och 4 a §  
1–6 och 8–11 inte komma till stånd. Lag (2009:652).  
 
4 § Inom kustområdena och skärgårdarna från Brofjorden till  
Simpevarp och från Arkösund till Forsmark, utmed Gotlands kust,  
på Östergarn och Storsudret på Gotland samt på Fårö får  
fritidsbebyggelse komma till stånd endast i form av  
kompletteringar till befintlig bebyggelse. Om det finns  
särskilda skäl får dock anna n fritidsbebyggelse komma till  
stånd, företrädesvis sådan som tillgodoser det rörliga  
friluftslivets behov eller avser enkla fritidshus i närheten av  
de stora tätortsregionerna.  
 
Inom områden som avses i första stycket får anläggningar som  
avses i 17 kap. 1 § 1 samt 4 a § 1 -6, 9 och 10 komma till stånd  
endast på platser där det redan finns anläggningar som omfattas  
av bestämmelserna i 17 kap. 1 och 4 a §§. Lag (2005:571).  
 
5 § Inom fjällområdena Långfjället -Rogen, Sylarna -Helags,  
Skäcker -fjällen, Burvattnet , Hotagsfjällen, Frostviken - 
Borgafjällen, Marsfjällen -Vardofjällen, Artfjället, Tärna - 
Vindelfjällen, Sarek -Mavas, Kebnekaise -Sjaunja, Rostu och  
Pessinki får bebyggelse och anläggningar komma till stånd  
endast om det behövs för rennäringen, den bofasta be folkningen,  
den vetenskapliga forskningen eller det rörliga friluftslivet.  
Andra åtgärder inom områdena får vidtas endast om det kan ske  
utan att områdenas karaktär påverkas.  
 
6 § Vattenkraftverk samt vattenreglering eller  
vattenöverledning för kraftändamål får inte utföras i  
 
1. nationalälvarna Torneälven, Kalixälven, Piteälven och  
Vindelälven med tillhörande vattenområden, källflöden och  
biflöden,  
 
2. Dalälven i  
 
a) vattenområdena Västerdalälven uppströms Hummelforsen o ch  
Österdalälven uppströms Trängslet med tillhörande käll - och  
biflöden, och  
 
b) älvsträckorna Västerdalälven nedströms Skiffsforsen och  
Dalälven nedströms Näs bruk,  
 
3. Ljusnan i  
 
a) vattenområdena Voxnan uppströms Vallhaga med tillhörande  
käll- och biflöden, och  
 
b) älvsträckorna mellan Hede och Svegsjön och mellan Laforsen  
och Arbråsjöarna,  
 
4. Ljungan i  
 
a) vattenområdena Ljungan uppströms Storsjön och Gimån  
uppströms Holmsjön med tillhörande käll - och biflöden, och  
 
b) älvsträckorna mellan Have rn och Holmsjön och nedströms  
Viforsen,  
 
5. Indalsälven i  
 
a) vattenområdena Åreälven, Ammerån, Storån –Dammån och Hårkan  
med tillhörande käll - och biflöden, och  
 
b) älvsträckan Långan nedströms Landösjön,  
 
6. Ångermanälven i  
 
a) vattenområdena Lejarälven, Storån uppströms Klumpvattnet,  
Långselån –Rörströmsälven, Saxån, Ransarån uppströms Ransarn  
och Vojmån uppströms Vojmsjön med tillhörande käll - och  
biflöden, och  
 
b) älvsträckan Faxälven mellan Edsele och Helgumsjön,  
 
7. Vap stälven med tillhörande käll - och biflöden,  
 
8. Moälven med tillhörande käll - och biflöden,  
 
9. Lögdeälven med tillhörande käll - och biflöden,  
 
10. Öreälven med tillhörande käll - och biflöden,  
 
11. Umeälven i  
 
a) vattenområdena Tärnaån, Girjesån och Juktå n uppströms  
Fjosoken med tillhörande käll - och biflöden, och  
 
b) älvsträckan Tärnaforsen mellan Stor -Laisan och Gäuta,  
 
12. Sävarån med tillhörande käll - och biflöden,  
 
13. Skellefteälven i de delar som utgörs av källflödena  
uppströms Sädvajaure respektive Riebnes och Malån med  
tillhörande käll - och biflöden,  
 
14. Byskeälven med tillhörande käll - och biflöden,  
 
15. Åbyälven med tillhörande käll - och biflöden,  
 
16. Luleä lven i vattenområdena Stora Luleälven uppströms  
Akkajaure, Lilla Luleälven uppströms Skalka och Tjaktjajaure  
och Pärlälven med tillhörande käll - och biflöden,  
 
17. Råneälven med tillhörande käll - och biflöden,  
 
18. Emån med tillhörande käll - och biflöden , 
 
19. Bräkneån med tillhörande käll - och biflöden,  
 
20. Mörrumsån med tillhörande käll - och biflöden,  
 
21. Fylleån med tillhörande käll - och biflöden,  
 
22. Enningdalsälven uppströms riksgränsen till Norge med  
tillhörande käll - och biflöden, och  
 
23. Klarälven mellan Höljes och Edebäck.  
 
Trots första stycket får åtgärder som behövs för att  
upprätthålla, underhålla eller ändra en anläggning eller  
verksamhet vidtas, om åtgärderna inte medför någon ökad  
negativ miljöpåverkan eller endast en tillfällig sådan ökad  
påverkan. Lag (2018:1407).  
 
7 § Området Ulriksdal –Haga–Brunnsviken –Djurgården är en  
nationalstadspark.  
 
Inom en nationalstadspark får ny bebyggelse och nya  
anläggningar komma till stånd och andra åtgärde r vidtas  
endast om det kan ske utan intrång i parklandskap eller  
naturmiljö och utan att det historiska landskapets natur - och 
kulturvärden i övrigt skadas.  
 
Trots bestämmelsen i andra stycket får en åtgärd som innebär  
ett tillfälligt intrång eller en till fällig skada i en  
nationalstadspark vidtas, om  
 
1. åtgärden höjer parkens natur - och kulturvärden eller  
tillgodoser ett annat angeläget allmänt intresse, och  
 
2. parken återställs så att det inte kvarstår mer än ett  
obetydligt intrång eller en obetydlig sk ada. Lag (2009:293).  
 
8 § En användning av mark och vatten som kan påverka ett  
naturområde som har förtecknats enligt 7 kap. 27 § första  
stycket 1 eller 2 och som omfattar verksamheter eller åtgärder  
som kräver tillstånd enligt 7 kap. 28 a § får komma till stånd  
endast om sådant tillstånd har lämnats. Lag (2001:437).  
 
Områden för geologisk lagring av koldioxid  
 
9 § Regeringen får meddela fö reskrifter om var geologisk  
lagring av koldioxid får ske med hänsyn till  
lagringsplatsernas avgränsning mot land och vatten, mot  
allmänt och enskilt vatten samt mot Sveriges och andra  
staters territorier och ekonomiska zoner.  
Lag (2012:430).  
 
Havsområden  
 
10 § För vart och ett av havsområdena Bottniska viken,  
Östersjön och Västerhavet ska det finnas en havsplan som ger  
vägledning till myndigheter och kommuner vid planläggning och  
prövning av anspråk på användning av området. Havsplanerna  
ska omfatta Sve riges ekonomiska zon och de områden som inte  
ingår i fastigheter i svenskt territorialhav utanför de  
särskilda avgränsningslinjer, en nautisk mil räknat från  
baslinjerna, som framgår av bilaga 6 till lagen (2017:1272)  
om Sveriges sjöterritorium och mar itima zoner. Syftet med  
havsplanerna ska vara att bidra till en långsiktigt hållbar  
utveckling. Havsplanerna ska beslutas av regeringen.  
 
Regeringen får meddela föreskrifter om sådana förbud eller  
begränsningar som i fråga om verksamheter och åtgärder inom  
ett havsplanerat område behövs för att uppnå syftet med  
planen. Lag (2017:1274).  
 
5 kap. Miljökvalitetsnormer och miljökvalitetsförval tning  
 
Föreskrifter om miljökvalitet  
 
1 § Regeringen får för vissa geografiska områden eller för hela  
landet meddela föreskrifter om kvaliteten på mark, vatten, luft  
eller miljön i övrigt, om det behövs för att varaktigt skydda  
människors hälsa eller miljö n eller för att avhjälpa skador på  
eller olägenheter för människors hälsa eller miljön  
(miljökvalitetsnormer).  
 
Regeringen får överlåta till en myndighet att meddela  
miljökvalitetsnormer som följer av Sveriges medlemskap i  
Europeiska unionen.  
 
2 § Miljökva litetsnormer skall ange  
 
1. föroreningsnivåer eller störningsnivåer som människor kan  
utsättas för utan fara för olägenheter av betydelse eller som  
miljön eller naturen kan belastas med utan fara för påtagliga  
olägenheter och som inte får överskridas eller  underskridas  
efter en viss angiven tidpunkt eller under en eller flera  
angivna tidsperioder,  
 
2. föroreningsnivåer eller störningsnivåer som skall  
eftersträvas eller som inte bör överskridas eller underskridas  
efter en viss angiven tidpunkt eller under en eller flera  
angivna tidsperioder,  
 
3. högsta eller lägsta förekomst i yt - och grundvatten av  
organismer som kan tjäna till ledning för bedömning av  
tillståndet i miljön, eller  
 
4. de krav i övrigt på kvaliteten på miljön som följer av  
Sveriges medlemskap i Europeiska unionen.  
 
Miljökvalitetsnormer skall vid behov omprövas.  
Lag (2003:890).  
 
3 § Myndigheter och kommuner ska ansvara för att  
miljökvalite tsnormer följs. Lag (2010:882).  
 
4 § En myndighet eller en kommun får inte tillåta att en  
verksamhet eller en åtgärd påbörjas eller ändras om detta,  
trots åtgärder för att minska föroreningar eller störningar  
från andra verksamheter, ger upphov till en sådan ökad  
förorening eller störning som innebär att vattenmiljön  
försämras på ett otillåtet sätt eller som har sådan betydelse  
att det äventyrar möjligheten att uppnå den status eller  
potential som vattnet ska ha enligt en miljökvalitetsnorm.  
 
Vid prö vning för ett nytt tillstånd och vid omprövning av  
tillstånd ska de bestämmelser och villkor beslutas som behövs  
för att verksamheten inte ska medföra en sådan försämring  
eller ett sådant äventyr. Lag (2018:1407).  
 
5 § I fråga om miljökvalitetsnormer som avses i 2 § första  
stycket 1 för annat än vatten ska myndigheter och kommuner  
vid prövning och tillsyn ställa de krav som behövs för att  
följa en sådan norm. Om det finn s ett åtgärdsprogram som har  
fastställts för att följa normen, ska det vara vägledande för  
bedömningen av behovet.  
 
Vid prövning av tillåtlighet, tillstånd, godkännande eller  
dispens för en verksamhet eller åtgärd som ger en ökad  
förorening eller störn ing och kan antas på ett inte  
obetydligt sätt bidra till att en miljökvalitetsnorm som  
avses i 2 § första stycket 1 för annat än vatten inte följs,  
får verksamheten eller åtgärden tillåtas om den  
 
1. är förenlig med ett åtgärdsprogram som har fastställt s för  
att följa normen,  
 
2. förenas med villkor om att vidta eller bekosta  
kompenserande åtgärder som ökar möjligheterna att följa  
normen i en utsträckning som inte är obetydlig, eller  
 
3. trots att den försvårar möjligheterna att följa  
miljökvalitetsn ormen på kort sikt eller i ett litet  
geografiskt område, kan antas ge väsentligt ökade  
förutsättningar att följa normen på längre sikt eller i ett  
större geografiskt område. Lag (2018:1407).  
 
6 § Regeringen får meddela föreskrifter om undantag från  
förbuden i 4 § första stycket. Sådana föreskrifter får endast  
avse undantag för att tillgodose allmänna intressen av större  
vikt eller som det annars finns särskilda skäl för.  
Lag (2018:1407).  
 
Åtgärdsprogram  
 
7 § Om det behövs för att följa en miljökvalitetsnorm, ska  
regeringen eller den eller de myndigheter eller kommuner som  
regeringen bestämmer upprätta ett förslag till  
åtgärdsprogram.  
 
Om en miljökvalitetsnorm för ett geografiskt område inte k an 
följas på grund av att miljön påverkas av en verksamhet som  
ligger utanför området, ska ett förslag till åtgärdsprogram  
upprättas för hela det område där störningar som påverkar  
möjligheten att följa normen förekommer.  
 
Den som upprättar förslaget ska  
 
1. genom kungörelse i ortstidning eller på annat sätt ge de  
myndigheter, kommuner, organisationer, verksamhetsutövare,  
allmänheten och övriga som berörs av åtgärdsprogrammet  
tillfälle under minst två månader att lämna synpunkter på  
förslaget, och  
 
2. i en särskild sammanställning redovisa synpunkterna och  
hur hänsyn tas till dem samt  foga sammanställningen till de  
övriga handlingarna i ärendet. Lag (2018:1407).  
 
8 § Ett åtgärdsprogram som avses i 7 § ska fastställas av  
regeringen eller den myndighet eller kommun som regeringen  
bestämmer. Om det behövs får regeringen bestämma att ett  
åtgärdsprogram ska fastställas av flera myndigheter eller  
kommuner.  
 
Ett åtgär dsprogram som ska fastställas av en kommun ska  
beslutas av kommunfullmäktige.  
 
Åtgärdsprogrammet ska skickas till de myndigheter som  
regeringen bestämmer.  
 
Med kommun avses i denna paragraf även kommunalförbund.  
Lag (2018:1407).  
 
9 § Ett åtgärdsprogram f år omfatta all verksamhet och alla  
åtgärder som kan påverka möjligheten att följa  
miljökvalitetsnormer.  
 
Programmet ska innehålla  
 
1. uppgifter om den eller de miljökvalitetsnormer som ska  
följas,  
 
2. uppgifter om de åtgärder som myndigheter eller kommuner  
behöver vidta för att miljökvalitetsnormerna ska följas, vilka  
myndigheter eller kommuner som behöver vidta åtgärderna och när  
åtgärderna behöver vara genomförda,  
 
3. uppgifter om hur krav på förbättringar ska fördelas mellan  
olika typer av källor som påverkar möjligheterna att följa  
miljökvalitetsnormerna och mellan olika åtgärder som avses i 2,  
 
4. i fråga om åtgärder för att följa en miljökvalitetsnorm  
som avses i  2 § första stycket 1, uppgifter om den förbättring  
som var och en av åtgärderna bedöms medföra och hur åtgärderna  
tillsammans bedöms bidra till att  normen följs,  
 
5. de uppgifter som i övrigt behövs till följd av Sveriges  
medlemskap i Europeiska unionen,  och 
 
6. en analys av programmets konsekvenser från allmän och  
enskild synpunkt och hur åtgärderna enligt 2 är avsedda att  
finansieras.  
 
Ett åtgärdsprogram ska omprövas vid behov, dock minst vart  
sjätte år. Lag (2018:1407).  
 
10 § Regeringen får föreskriva att vissa åtgärdsprogram skall  
prövas av regeringen.  
 
Regeringen får meddela ytterligare föreskrifter om hur  
åtgärdsprogram skall upprättas, vad sådana program skall  
innehålla och hur samråd skall ske. Lag (2018:1407).  
 
11 § Myndigheter och kommuner skall inom sina ansvarsområden  
vidta de åtgärder som behövs enligt ett åtgärdsprogram som  
fastställts enligt 5 §. Lag (2018:1407).  
 
Kontroll  
 
12 § Regeringen ska, i samband med att föreskrifter enligt 1 §  
meddelas, även beslut a vilka som ska kontrollera att en  
miljökvalitetsnorm följs.  
 
Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får  
meddela föreskrifter om provtagning och andra metoder för att  
kontrollera att en miljökvalitetsnorm följs samt om godkännande  
av mätme toder och mätutrustning. Lag (2018:1407).  
 
Förvaltning av kvaliteten på vattenmiljön  
 
13 § För förvaltningen av kvaliteten på vattenmiljön ska  
Sveriges landområden och kustvattenområden delas in i  
 
1. Bottenvikens vattendistrikt: det landområde från vilke t all  
ytvattenavrinning sker direkt till eller i avrinningsområden  
som mynnar i Bottenviken,  
 
2. Bottenhavets vattendistrikt: det landområde från vilket all  
ytvattenavrinning sker direkt till eller i avrinningsområden  
som mynnar i Bottenhavet,  
 
3. Norr a Östersjöns vattendistrikt: det landområde från vilket  
all ytvattenavrinning sker direkt till eller i  
avrinningsområden som mynnar i södra Ålands hav eller norra  
Gotlandshavet,  
 
4. Södra Östersjöns vattendistrikt: det landområde från vilket  
all ytvattenavrinning sker direkt till eller i  
avrinningsområden som mynnar i västra Gotlandshavet, östra  
Gotlandshavet, Bornholmshavet, Arkonahavet eller Öresund, och  
 
5. Västerhavets vatte ndistrikt: det landområde från vilket all  
ytvattenavrinning sker direkt till eller i avrinningsområden  
som mynnar i Västerhavet.  
 
I varje vattendistrikt ingår anslutande grundvatten och  
anslutande kustvatten ut till de särskilda avgränsningslinjer,  
en nautisk mil räknat från baslinjerna, som framgår av bilaga  
6 till lagen (2017:1272) om Sveriges sjöterritorium och  
maritima zoner.  
 
Med avrinningsområde avses ett landområde från vilket all  
ytvattenavrinning strömmar till havet genom ett enda utlopp  
eller delta.  
 
Ytvatten, grundvatten, kustvatten och landområden vid kusten  
som inte kan hänföras till ett visst avrinningsområde ska  
hänföras till det vattendistrikt som är närmast eller  
lämpligast.  
 
Regeringen kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen m eddela  
föreskrifter om gränsdragningen mellan vattendistrikten. Vid  
gränsdragningen får ett enskilt avrinningsområde hänföras till  
annat vattendistrikt än vad som följer av första stycket, om  
det är lämpligt med hänsyn till förvaltningsarbetet.  
Lag (2019:494).  
 
14 § En länsstyrelse i varje vattendistrikt ska vara  
vattenmyndighet med ansvar för förvaltningen av kvaliteten på  
vattenm iljön i distriktet.  
 
Regeringen kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela  
föreskrifter om vattenmyndigheterna  
Lag (2018:1407).  
 
15 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer  
får meddela  
 
1. föreskrifter om karakterisering av vatte nområden,  
förvaltningsplaner för vattendistrikt och övervakning av  
vattenmiljön, och  
 
2. ytterligare föreskrifter om förvaltning av kvaliteten på  
vattenmiljön. Lag (2018:1407).  
 
Redovisning från kommunerna  
 
16 § Regeringen får i ett enskilt fall besluta  att en eller  
flera kommuner ska redovisa till regeringen eller någon annan  
myndighet hur kommunen eller kommunerna i sin planering  
enligt plan - och bygglagen (2010:900) avser att genomföra ett  
åtgärdsprogram eller på annat sätt skapa förutsättningar för  
att miljökvalitetsnormer enligt detta kapitel följs.  
Lag (2018:1407).  
 
17 § Statliga myndigheter ska anmäla till regeringen om  
det uppkommer behov av en redovisning enligt 16 §.  
Lag (2018:1407).  
 
Åtgärdsprogram och förvaltningsplaner som beslutsunderlag vid  
prövning  
 
18 § Den myndighet som handlägger ett mål eller ärende enligt  
denna balk ska se till att sådana beslutade åtgärdspro gram  
och förvaltningsplaner som avses i detta kapitel och som har  
betydelse för prövningen finns tillgängliga i målet eller  
ärendet. Lag (2018:1407).  
 
6 kap. Miljöbedömningar  
 
1 § I detta kapitel finns bestämmelser om identifiering,  
beskrivning och bed ömning av miljöeffekter vid planering av  
och beslut om planer och program (strategiska  
miljöbedömningar) och verksamheter och åtgärder (specifika  
miljöbedömningar).  
 
Syftet med en miljöbedömning är att integrera miljöaspekter i  
planering och beslutsfat tande så att en hållbar utveckling  
främjas. Lag (2017:955).  
 
Ordförklaring  
 
2 § Med miljöeffekter avses i detta kapitel direkta eller  
indirekta effekter som är positiva eller negativa, som är  
tillfälliga eller bestående, som är kumulativa eller inte  
kumulativa och som uppstår på kort, medellång eller lång sikt  
på 
 
1. befolkning och människors hälsa,  
 
2. djur - eller växtarter som är skyddade enligt 8 kap., och  
biologisk mångfald i övrigt,  
 
3. mark, jord, vatten, luft, klimat, landskap, bebyggelse och  
kulturmiljö,  
 
4. hushållningen med mark, vatten och den fysiska miljön i  
övrigt,  
 
5. annan hushållning med material, råvaror och energi,  
eller 
 
6. andra delar av miljön.  
Lag (2017:955).  
 
Planer  och program  
 
Strategiska miljöbedömningar för planer och program  
 
3 § En myndighet eller kommun som upprättar eller ändrar en  
plan eller ett program som krävs i lag eller annan  
författning ska göra en strategisk miljöbedömning, om  
genomförandet av planen, programmet eller ändringen kan antas  
medföra en betydande miljöpåverkan.  
 
Skyldigheten gäller inte  
 
1. planer och program som endast syftar till att tjäna  
totalförsvaret elle r räddningstjänsten, och  
 
2. finansiella eller budgetära planer och program.  
Lag (2017:955).  
 
4 § Regeringen får meddela föreskrifter om att vissa slag av  
planer och program ska eller inte ska antas medföra en  
betydande miljöpåverkan. Lag (2017:955).  
 
Att undersöka om en betydande miljöpåverkan kan antas  
 
5 § En myndighet eller kommun som upprättar eller ändrar en  
plan eller ett program som krävs i lag eller annan  
författning ska undersöka om genomförandet av planen,  
programmet eller ändringen kan anta s medföra en betydande  
miljöpåverkan, om  
 
1. frågan om betydande miljöpåverkan inte är avgjord i  
föreskrifter som regeringen har meddelat med stöd av 4 §,  
eller 
 
2. planen, programmet eller ändringen inte omfattas av  
undantaget i 3 § andra stycket. Lag (2017:955).  
 
6 § Undersökningen ska innebära att myndigheten eller  
kommunen  
 
1. identifierar omständigheter som talar för eller emot en  
betydande miljöpåverkan, o ch 
 
2. samråder i frågan om betydande miljöpåverkan med de  
kommuner, länsstyrelser och andra myndigheter som på grund av  
sitt särskilda miljöansvar kan antas bli berörda av planen  
eller programmet, om myndigheten eller kommunen inte redan i  
identifieri ngen kommer fram till att en strategisk  
miljöbedömning ska göras.  
 
Regeringen kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela  
närmare föreskrifter om sådana omständigheter som avses i  
första stycket 1. Lag (2017:955).  
 
Beslut i frågan om miljöpåverka n  
 
7 § Myndigheten eller kommunen ska efter undersökningen i ett  
särskilt beslut avgöra om genomförandet av planen, programmet  
eller ändringen kan antas medföra en betydande miljöpåverkan.  
 
Beslutet ska redovisa de omständigheter som talar för eller  
emot en betydande miljöpåverkan.  
 
Beslutet ska göras tillgängligt för allmänheten.  
Lag (2017:955).  
 
8 § Beslutet om huruvida genomförandet av planen, programmet  
eller ändringen kan antas medföra en betydande miljöpåverkan  
får inte överklagas särskilt. Lag (2017:955).  
 
Att göra en strategisk miljöbedömning  
 
9 § Om en strategisk miljöbedömning ska göras, ska  
myndigheten eller kommunen  
 
1. samråda om hur omfattningen av och detaljeringsgraden i en  
miljökonsekvensbeskrivning ska avgränsas  
(avgränsningssa mråd),  
 
2. ta fram en miljökonsekvensbeskrivning,  
 
3. ge tillfälle till synpunkter på  
miljökonsekvensbeskrivningen och förslaget till plan eller  
program, och  
 
4. ta hänsyn till miljökonsekvensbeskrivningen och inkomna  
synpunkter innan planen eller prog rammet antas eller läggs  
till grund för reglering. Lag (2017:955).  
 
Avgränsningssamrådet i den strategiska miljöbedömningen  
 
10 § Avgränsningssamrådet ska ske med de kommuner,  
länsstyrelser och andra myndigheter som på grund av sitt  
särskilda miljöansvar kan antas bli berörda av planen eller  
programmet. Lag (2017:955).  
 
Miljökonsekvensbeskrivningen i den strategiska  
miljöbedömningen  
 
11 § Miljökonsekvensbeskrivningen ska inne hålla 
 
1. en sammanfattning av planens eller programmets innehåll,  
dess huvudsakliga syfte och förhållande till andra relevanta  
planer och program,  
 
2. en identifiering, beskrivning och bedömning av rimliga  
alternativ med hänsyn till planens eller progr ammets syfte  
och geografiska räckvidd,  
 
3. uppgifter om  
 
a) miljöförhållandena och miljöns sannolika utveckling om  
planen eller programmet inte genomförs,  
 
b) miljöförhållandena i de områden som kan antas komma att  
påverkas betydligt,  
 
c) befintliga mi ljöproblem som är relevanta för planen eller  
programmet, särskilt miljöproblem som rör ett sådant område  
som avses i 7 kap. eller ett annat område av särskild  
betydelse för miljön, och  
 
d) hur hänsyn tas till relevanta miljökvalitetsmål och andra  
miljöhänsyn,  
 
4. en identifiering, beskrivning och bedömning av de  
betydande miljöeffekter som genomförandet av planen eller  
programmet kan antas medföra,  
 
5. uppgifter om de åtgärder som plan eras för att förebygga,  
hindra, motverka eller avhjälpa betydande negativa  
miljöeffekter,  
 
6. en sammanfattning av de överväganden som har gjorts, vilka  
skäl som ligger bakom gjorda val av olika alternativ och  
eventuella problem i samband med att uppgi fterna  
sammanställdes,  
 
7. en redogörelse för de åtgärder som planeras för  
uppföljning och övervakning av den betydande miljöpåverkan  
som genomförandet av planen eller programmet medför, och  
 
8. en icke -teknisk sammanfattning av 1 –7. 
Lag (2017:955).  
 
12 § Miljökonsekvensbeskrivningens omfattning och  
detaljeringsgrad ska vara rimlig med hänsyn till  
 
1. bedömningsmetoder och aktuell kunskap,  
 
2. planens eller programmets innehåll och detaljeringsgrad,  
 
3. var i en beslutsprocess som planen eller programmet  
befinner sig,  
 
4. att vissa frågor kan bedömas bättre i samband med  
prövningen av andra planer och program eller i  
tillståndsprövningen a v verksamheter eller åtgärder, och  
 
5. allmänhetens intresse.  
Lag (2017:955).  
 
Samråd med andra länder i den strategiska miljöbedömningen  
 
13 § Om planens eller programmets genomförande kan antas  
medföra en betydande miljöpåverkan i ett annat land eller om  
ett land som kan komma att påverkas betydligt av  
genomförandet begär det, ska den myndighet som regeringen  
bestämmer  
 
1. överlämna miljökonsekvensbeskrivningen och förslaget till  
plan eller program till det andra landets ansvariga  
myndighet,  
 
2. om det andra landet vill delta i miljöbedömningen, samråda  
med det landet i fråga om den gränsöverskridande  
miljöpåverkan som genomförandet av planen eller programmet  
kan antas medföra och de åtgärder som planeras för att  
förebygga, hindra, motverka eller avhjälpa betydande negativa  
miljöeffekter, och  
 
3. ge det andra landet den information som behövs för  
samrådet och möjlighet att lämna synpunkter. Lag (2017:955).  
 
14 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer  
får meddela ytterligare föreskrifter om samråd enligt 13 §.  
Lag (2017:955).  
 
Synpunkter på beslutsunderlaget för en plan eller ett  
program  
 
15 § Myndigheten eller kommunen ska så tidigt som möj ligt i  
arbetet med förslaget till plan eller program ta fram  
miljökonsekvensbeskrivningen och göra den och förslaget  
tillgängliga för allmänheten och de kommuner och myndigheter  
som på grund av sitt särskilda miljöansvar kan antas bli  
berörda. De ska ges information om hur de kan ta del av  
förslaget och miljökonsekvensbeskrivningen samt hur och inom  
vilken tid synpunkter kan lämnas. Tiden för att lämna  
synpunkter ska vara skälig. Lag (2017:955).  
 
Beslut att anta en plan eller ett program  
 
16 § I ett  beslut att anta en plan eller ett program som  
omfattas av kravet på strategisk miljöbedömning eller i en  
särskild handling i anslutning till beslutet ska det finnas  
en redovisning av  
 
1. hur miljöaspekterna har integrerats i planen eller  
programmet,  
 
2. hur hänsyn har tagits till miljökonsekvensbeskrivningen  
och inkomna synpunkter,  
 
3. skälen för att planen eller programmet har antagits i  
stället för de alternativ som övervägts, och  
 
4. vilka åtgärder som planeras för att övervaka och följa upp  
den betydande miljöpåverkan som genomförandet av planen eller  
programmet medför. Lag (2017:955).  
 
17 § Den som har antagit en plan eller ett program som  
omfattas av kravet på strategisk milj öbedömning ska informera  
allmänheten och de myndigheter och kommuner som på grund av  
sitt särskilda miljöansvar kan antas bli berörda om  
antagandet och göra planen eller programmet, beslutet och den  
redovisning som avses i 16 § tillgängliga för dem.  
Lag (2017:955).  
 
18 § När samråd har skett med ett annat land enligt 13 §, ska  
den myndighet som regeringen bestämmer se till att den  
information som avses i 17 § lämnas till den ansvariga  
myndigheten i det andra landet. Lag (2017:955).  
 
19 § När en plan eller ett program som omfattas av kravet på  
en strategisk miljöbedömning har antagits ska den beslutande  
myndigheten eller kommunen skaffa sig kunskap om den  
betydande miljöpåverkan som genomförandet av planen eller  
programmet faktiskt medför. Detta ska göras för att  
myndigheten eller kommunen tidigt ska få kännedom om sådan  
betydande miljöpåverkan som tidigare inte har identifierats  
så att lämpliga åtgärde r för avhjälpande kan vidtas.  
Lag (2017:955).  
 
Verksamheter och åtgärder  
 
Specifika miljöbedömningar vid tillståndsprövning och i andra  
ärenden  
 
20 § En specifik miljöbedömning ska göras i fråga om en  
verksamhet eller åtgärd som ska prövas  
 
1. för ett ti llstånd som avses i 7 kap. 28 a §, om det inte  
rör sig om brådskande åtgärder som är nödvändiga med hänsyn  
till skyddet mot allvarliga olägenheter för människors hälsa,  
eller 
 
2. för ett tillstånd som avses i 9 eller 11 kap. eller för en  
tillåtlighet s om avses i 17 kap., om verksamheten eller  
åtgärden kan antas medföra en betydande miljöpåverkan.  
 
En specifik miljöbedömning krävs inte för en sådan prövning  
som avses i 24 kap. 3, 5, 10, 13 eller 14 §.  
Lag (2018:1407).  
 
21 § Regeringen får meddela föreskrifter om att vissa slag av  
verksamheter och åtgärder ska eller inte ska antas medföra en  
betydande miljöpåverkan. Lag (2017:955).  
 
22 § Regeringen får meddela föreskrifter om att 23 –46 §§ ska  
tillämpas helt eller delvi s i dispensärenden eller andra  
ärenden enligt denna balk eller enligt föreskrifter som har  
meddelats med stöd av balken. Lag (2017:955).  
 
Att undersöka om en betydande miljöpåverkan kan antas  
 
23 § Den som avser att bedriva en sådan verksamhet eller  
vidta en sådan åtgärd som avses i 20 § första stycket 2 ska  
undersöka om verksamheten eller åtgärden kan antas medföra en  
betydande miljöpåverkan.  
 
En sådan undersökning behöver dock inte göras om  
 
1. den som avser att bedriva verksamheten eller vidta  
åtgärden anser att en betydande miljöpåverkan kan antas,  
 
2. frågan om betydande miljöpåverkan har avgjorts i  
föreskrifter som regeringen har meddelat med stöd av 21 §,  
eller 
 
3. den som avser att bedriva verksamheten eller vidta  
åtgärden har förelagts att  ansöka om ett tillstånd som avses  
i 9 kap. 6 a §. Lag (2017:955).  
 
24 § Undersökningen ska innebära att den som avser att  
bedriva verksamheten eller vidta åtgärden  
 
1. tar fram ett samrådsunderlag, och  
 
2. samråder i frågan om betydande miljöpåverkan och i fråga  
om miljökonsekvensbeskrivningens innehåll och utformning  
(undersökningssamråd) med länsstyrelsen, tillsynsmyndigheten  
och de enskilda som kan antas bli särskilt berörda av  
verksamheten eller å tgärden.  
 
Undersökningssamrådet får genomföras så att det också  
uppfyller kraven på det avgränsningssamråd som ska göras inom  
ramen för en specifik miljöbedömning.  
 
Regeringen kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela  
närmare föreskrifter om un dersökningen. Lag (2017:955).  
 
25 § Den som avser att bedriva verksamheten eller vidta  
åtgärden ska  
 
1. lämna samrådsunderlaget till dem som deltar i  
undersökningssamrådet i så god tid att synpunkter på  
underlaget och på frågan om betydande miljöpåverk an kan tas  
till vara när länsstyrelsen prövar den frågan, och  
 
2. när samrådet är avslutat redogöra för hur samrådet gått  
till, vilka som bjudits in och vad som framkommit och lämna  
samrådsredogörelsen till länsstyrelsen. Lag (2017:955).  
 
Beslut i frågan om miljöpåverkan  
 
26 § Länsstyrelsen ska efter undersökningen i ett särskilt  
beslut avgöra om verksamheten eller åtgärden kan antas  
medföra en betydande miljöpåverkan.  
 
Beslutet sk a redovisa de omständigheter som talar för eller  
emot att verksamheten eller åtgärden kan antas medföra en  
betydande miljöpåverkan.  
 
I 47 § finns en bestämmelse om att en liten  
miljökonsekvensbeskrivning ska tas fram om länsstyrelsen  
beslutar att en be tydande miljöpåverkan inte kan antas.  
Lag (2017:955).  
 
27 § Länsstyrelsens beslut om huruvida verksamheten eller  
åtgärden kan antas medföra en betydande miljöpåverkan får  
inte överklagas särskilt. Lag (2017:955).  
 
Att göra en specifik miljöbedömning  
 
28 § Den specifika miljöbedömningen ska innebära att  
 
1. den som avser att bedriva verksamheten eller vidta  
åtgärden  
 
a) samråder om hur en miljökonsekvensbeskrivning ska  
avgränsas (avgränsningssamråd),  
 
b) tar fram en miljökonsekvensbeskrivning, och  
 
c) ger in miljökonsekvensbeskrivningen till den som prövar  
tillståndsfrågan, och  
 
2. den som prövar tillståndsfrågan  
 
a) ger tillfälle till synpunkter på  
miljökonsekvensbeskrivningen, och  
 
b) slutför miljö bedömningen.  
Lag (2017:955).  
 
Avgränsningssamrådet i den specifika miljöbedömningen  
 
29 § Avgränsningssamrådet ska genomföras inför arbetet med  
miljökonsekvensbeskrivningen och innebära att den som avser  
att bedriva verksamheten eller vidta åtgärden samr åder om  
verksamhetens eller åtgärdens lokalisering, omfattning och  
utformning, de miljöeffekter som verksamheten eller åtgärden  
kan antas medföra i sig eller till följd av yttre händelser  
samt om miljökonsekvensbeskrivningens innehåll och  
utformning.  
 
Om samrådet avser en verksamhet eller åtgärd som omfattas av  
lagen (1999:381) om åtgärder för att förebygga och begränsa  
följderna av allvarliga kemikalieolyckor ska samrådet även  
avse hur allvarliga kemikalieolyckor till följd av  
verksamheten eller åtgärden ska kunna förebyggas och  
begränsas. Lag (2017:955).  
 
30 § Avgränsningssamrådet ska ske med länsstyrelsen,  
tillsynsmyndigheten och de enskilda som kan antas bli  
särskilt berö rda av verksamheten eller åtgärden samt med de  
övriga statliga myndigheter, de kommuner och den allmänhet  
som kan antas bli berörda av verksamheten eller åtgärden.  
 
Den som avser att bedriva verksamheten eller vidta åtgärden  
ska se till att de som ingår  i samrådskretsen enligt första  
stycket men som inte tidigare har fått ett samrådsunderlag  
kan ta del av ett samrådsunderlag.  
 
Om ett undersökningssamråd enligt 24 § första stycket 2 inte  
har skett, ska samrådsunderlaget innehålla uppgift om det.  
Lag ( 2017:955).  
 
31 § Avgränsningssamrådet ska påbörjas och samrådsunderlaget  
lämnas i så god tid att det ger utrymme för ett meningsfullt  
samråd innan verksamhetsutövaren utformar  
miljökonsekvensbeskrivningen och den slutliga  
tillståndsansökan. Lag (2017:9 55). 
 
32 § Länsstyrelsen ska under avgränsningssamrådet verka för  
att innehållet i miljökonsekvensbeskrivningen får den  
omfattning och detaljeringsgrad som behövs för  
tillståndsprövningen.  
 
Om den som avser att bedriva verksamheten eller vidta  
åtgärden begär det, ska länsstyrelsen redovisa sin bedömning  
i frågan. Länsstyrelsens redovisning är inte bindande.  
Lag (2017:955).  
 
Samråd med andra länder i den specifika miljöbedömningen  
 
33 § Om v erksamheten eller åtgärden kan antas medföra en  
betydande miljöpåverkan i ett annat land eller om ett land  
som kan komma att påverkas betydligt av verksamheten eller  
åtgärden begär det, ska den myndighet som regeringen  
bestämmer  
 
1. informera det andra  landet om verksamheten eller åtgärden,  
dess möjliga gränsöverskridande konsekvenser och vilken typ  
av beslut som kan komma att fattas, och  
 
2. ge det andra landet skälig tid att yttra sig över om det  
vill delta i miljöbedömningen.  
 
Om det andra landet vill delta i miljöbedömningen, ska  
myndigheten ge det andra landet möjlighet att delta i ett  
samrådsförfarande om miljökonsekvensbeskrivningen och den  
slutliga tillståndsansökan. Lag (2017:955).  
 
34 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestäm mer  
får meddela ytterligare föreskrifter om samråd enligt 33 §.  
Lag (2017:955).  
 
Miljökonsekvensbeskrivningen i den specifika  
miljöbedömningen  
 
35 § Miljökonsekvensbeskrivningen ska innehålla  
 
1. uppgifter om verksamhetens eller åtgärdens lokalisering,  
utformning, omfattning och andra egenskaper som kan ha  
betydelse för miljöbedömningen,  
 
2. uppgifter om alternativa lösningar för verksamheten eller  
åtgärden,  
 
3. uppgifter om rådande miljöförh ållanden innan verksamheten  
påbörjas eller åtgärden vidtas och hur de förhållandena  
förväntas utveckla sig om verksamheten eller åtgärden inte  
påbörjas eller vidtas,  
 
4. en identifiering, beskrivning och bedömning av de  
miljöeffekter som verksamheten e ller åtgärden kan antas  
medföra i sig eller till följd av yttre händelser,  
 
5. uppgifter om de åtgärder som planeras för att förebygga,  
hindra, motverka eller avhjälpa de negativa  
miljöeffekterna,  
 
6. uppgifter om de åtgärder som planeras för att undvik a  
att verksamheten eller åtgärden bidrar till att en  
miljökvalitetsnorm enligt 5 kap. inte följs, om sådana  
uppgifter är relevanta med hänsyn till verksamhetens art och  
omfattning,  
 
7. en icke -teknisk sammanfattning av 1 –6, och  
 
8. en redogörelse för de samråd som har skett och vad som  
kommit fram i samråden. Lag (2017:955).  
 
36 § Om verksamheten eller åtgärden kan antas påverka miljön  
i ett naturområde som är förtecknat enligt 7 ka p. 27 § första  
stycket 1 eller 2, ska miljökonsekvensbeskrivningen innehålla  
en beskrivning av verksamhetens eller åtgärdens konsekvenser  
för syftet med att bevara området, en redogörelse för de  
alternativ som har övervägts med en motivering till varfö r  
ett visst alternativ valts samt de uppgifter som i övrigt  
behövs för prövningen enligt 7 kap. 28 b och 29 §§.  
 
Om miljökonsekvensbeskrivningen har upprättats enbart för en  
prövning enligt 7 kap. 28 b och 29 §§, kan innehållet i  
miljökonsekvensbeskriv ningen begränsas till de uppgifter som  
behövs för den prövningen. Lag (2017:955).  
 
37 § De uppgifter som ska finnas med i  
miljökonsekvensbeskrivningen enligt 35 och 36 §§ ska ha den  
omfattning och detaljeringsgrad som  
 
1. är rimlig med hänsyn till råda nde kunskaper och  
bedömningsmetoder, och  
 
2. behövs för att en samlad bedömning ska kunna göras av de  
väsentliga miljöeffekter som verksamheten eller åtgärden kan  
antas medföra. Lag (2017:955).  
 
38 § Regeringen får meddela  
 
1. ytterligare föreskrifter om vad  
miljökonsekvensbeskrivningen ska innehålla, och  
 
2. föreskrifter om hur miljökonsekvensbeskrivningen ska tas  
fram. Lag (2017:955).  
 
Miljöbedömningen hos den som prövar tillståndsfrågan  
 
39 § Den som prövar tillståndsfrå gan ska, om  
miljökonsekvensbeskrivningen kan läggas till grund för den  
fortsatta miljöbedömningen, kungöra att  
miljökonsekvensbeskrivningen finns, göra den tillgänglig för  
allmänheten och ge allmänheten skälig tid och minst 30 dagar  
att yttra sig.  
 
Om tillståndsfrågan enbart avser en prövning enligt 7 kap.  
28 b eller 29 § ska första stycket tillämpas endast i den  
utsträckning som behövs för prövningen eller som är lämplig  
för att ge allmänheten information. Lag (2017:955).  
 
40 § Kungörelsen ska inne hålla upplysningar om  
 
1. att verksamheten eller åtgärden omfattas av kraven på  
specifik miljöbedömning enligt detta kapitel,  
 
2. vem som prövar tillståndsfrågan,  
 
3. var miljökonsekvensbeskrivningen och andra handlingar i  
målet eller ärendet finns tillgängliga,  
 
4. till vem och inom vilken tid synpunkter kan lämnas, och  
 
5. hur ny information i målet eller ärendet kommer att  
kungöras eller hållas tillgänglig.  
 
Om samråd med ett annat land ska ske enligt detta kapitel,  
ska kungörelsen innehålla en upplysning om detta.  
Lag (2017:955).  
 
41 § Kungörelsen om miljökonsekvensbeskrivningen ska göras  
 
1. på en lämplig webbplats,  
 
2. i en ortstidning eller på den plats som är särskilt  
föreskriven, och  
 
3. tillsammans med kungörelsen om ansökan, om ansökan ska  
kungöras. Lag (2017:955).  
 
42 § Den som prövar tillståndsfrågan ska i ett särskilt  
beslut eller i samband med att tillståndsfrågan avgörs ta  
ställning till om miljö konsekvensbeskrivningen uppfyller  
kraven i detta kapitel så att den specifika miljöbedömningen  
kan slutföras. Ett sådant ställningstagande får inte  
överklagas särskilt. Lag (2017:955).  
 
43 § Den som prövar tillståndsfrågan ska, när  
tillståndsfrågan avgörs, slutföra miljöbedömningen genom att  
med hänsyn till innehållet i miljökonsekvensbeskrivningen och  
det som kommit fram under handläggningen av målet eller  
ärendet identifiera, beskri va och göra en slutlig och samlad  
bedömning av miljöeffekterna. Lag (2017:955).  
 
Information om avgörandet i tillståndsfrågan  
 
44 § Den som prövar en tillståndsfråga som kräver en specifik  
miljöbedömning ska när frågan är avgjord snarast kungöra  
detta. Av kungörelsen ska det framgå hur allmänheten kan få  
tillgång till innehållet i avgörandet.  
 
Om avgörandet enbart avser en prövning enligt 7 kap. 28 b  
eller 29 §, behöver det dock kungöras endast om det är  
lämpligt för att ge allmänheten information. La g (2017:955).  
 
45 § Om samråd har skett med ett annat land enligt 33 §, ska  
den myndighet som regeringen bestämmer se till att den  
information som avses i 44 § lämnas till den ansvariga  
myndigheten i det andra landet. Lag (2017:955).  
 
Samordning  
 
46 § Den som gör en strategisk eller specifik miljöbedömning  
ska sträva efter att samordna arbetet med andra  
miljöbedömningar som görs enligt detta kapitel eller med  
liknande arbete som görs enligt andra författningar.  
Lag (2017:955).  
 
Liten miljökonsek vensbeskrivning när en specifik  
miljöbedömning inte ska göras  
 
47 § Om länsstyrelsen enligt 26 § beslutar att en betydande  
miljöpåverkan inte kan antas, ska den som avser att bedriva  
verksamheten eller vidta åtgärden i en liten  
miljökonsekvensbeskrivni ng lämna de upplysningar som behövs  
för en bedömning av de väsentliga miljöeffekter som  
verksamheten eller åtgärden kan förväntas ge. Beskrivningen  
ska innehålla den samrådsredogörelse som har tagits fram  
enligt 25 § 2.  
 
För verksamheter eller åtgärder  som kan antas påverka miljön  
i ett naturområde som har förtecknats enligt 7 kap. 27 §  
första stycket 1 eller 2 ska beskrivningen innehålla de  
uppgifter som behövs för prövningen enligt 7 kap. 28 b och  
29 §§. Lag (2017:955).  
 
ANDRA AVDELNINGEN  
 
SKYDD A V NATUREN  
 
7 kap. Skydd av områden  
 
Allemansrätt m.m.  
 
1 § Var och en som utnyttjar allemansrätten eller annars vistas  
i naturen skall visa hänsyn och varsamhet i sitt umgänge med  
den. 
 
Nationalpark  
 
2 § Ett mark - eller vattenområde som tillhör staten får efter  
riksdagens medgivande av regeringen förklaras som nationalpark  
i syfte att bevara ett större sammanhängande område av viss  
landskapstyp i dess naturliga tillstånd eller i väsentligt  
oförändrat s kick. 
 
3 § Föreskrifter om vård och förvaltning av nationalparker och  
om inskränkningar i rätten att använda mark eller vatten inom  
nationalparker får meddelas av regeringen eller den myndighet  
som regeringen bestämmer.  
 
Naturreservat  
 
4 § Ett mark - eller vattenområde får av länsstyrelsen eller  
kommunen förklaras som naturreservat i syfte att bevara  
biologisk mångfald, vårda och bevara värdefulla naturmiljöer  
eller tillgodose behov av områden för friluftslivet.  
 
Ett område som behövs för att skydda, återstä lla eller nyskapa  
värdefulla naturmiljöer eller livsmiljöer för skyddsvärda arter  
får också förklaras som naturreservat.  
 
5 § I ett beslut om att bilda naturreservat skall skälen för  
beslutet anges.  
 
I beslutet skall också anges de inskränkningar i rätten att  
använda mark - och vattenområden som behövs för att uppnå syftet  
med reservatet, såsom förbud mot bebyggelse, uppförande av  
stängsel, upplag, schaktning, täkt, uppodling, dikning,  
plantering, avver kning, jakt, fiske och användning av  
bekämpningsmedel. En inskränkning får innebära att tillträde  
till området förbjuds under hela eller delar av året.  
 
Om det senare visar sig finnas nya skäl eller behövas  
ytterligare inskränkningar för att uppnå syftet m ed skyddet,  
får länsstyrelsen eller kommunen meddela beslut om detta.  
 
6 § Om det behövs för att tillgodose syftet med ett  
naturreservat, får länsstyrelsen eller kommunen förplikta ägare  
och innehavare av särskild rätt till fastighet att tåla sådana  
intrån g som att det inom området  
 
1. anläggs vägar, parkeringsplatser, vandringsleder,  
raststugor, tältplatser, badplatser, sanitära inrättningar  
eller liknande anordningar,  
 
2. bereds tillträde till mark för allmänheten där allmänheten  
annars inte har rätt att vistas,  
 
3. utförs gallring, röjning, slåtter, plantering, betesdrift,  
avspärrning eller liknande åtgärder, eller  
 
4. genomförs undersökningar av djur - och växtarter samt av  
mark - och vattenförhållanden.  
 
7 § Länsstyrelsen eller kommunen får helt eller delvis upphäva  
beslut som den har meddelat enligt 4 -6 §§, om det finns  
synnerliga skäl.  
 
Länsstyrelsen eller kommunen får meddela dispens från  
föreskrifter som den har meddelat för ett naturreservat, om det  
finns särskilda skäl. Ett beslut om dispens upphör att gälla,  
om den åtgärd som avses med dispensen inte har påbörjats inom  
två år eller avslutats inom fem år från den dag då beslutet  
vann laga kraft.  
 
Att regeringens tillåtelse behövs i vissa fall innan de t 
beslutas om upphävande eller dispens för ett sådant särskilt  
skyddsområde eller särskilt bevarandeområde som anges i 28 §  
följer av 29 §.  
 
Beslut om upphävande eller dispens får meddelas endast om  
intrånget i naturvärdet kompenseras i skälig utsträckning  på 
naturreservatet eller på något annat område.  
 
8 § Beslut i frågor om bildande eller ändring av  
naturreservat får inte strida mot en detaljplan eller  
områdesbestämmelser enligt plan - och bygglagen (2010:900). Små  
avvikelser får dock göras, om syftet med planen eller  
bestämmelserna inte motverkas. Lag (2010:902).  
 
Kulturreservat  
 
9 § Ett mark - eller vattenområde får förklaras som  
kulturreservat i syfte att bevara värdefulla kulturpräglade  
landskap. På ett sådant omr åde ska bestämmelserna i 4 –6 §§ 
tillämpas. Att det inom ett område finns en byggnad eller  
anläggning som är skyddad som byggnadsminne, kyrkligt  
kulturminne eller fornlämning enligt kulturmiljölagen  
(1988:950) hindrar inte att området förklaras som  
kulturre servat.  
 
I fråga om beslut enligt denna paragraf gäller också 7 och  
8 §§. Lag (2013:549).  
 
Naturminne  
 
10 § Ett särpräglat naturföremål får av länsstyrelsen eller  
kommunen förklaras som naturminne, om det behöver skyddas eller  
vårdas särskilt. Förklaringen  får omfatta även det område på  
marken som krävs för att bevara naturföremålet och ge det  
behövligt utrymme.  
 
Vad som i 5 -8 §§ föreskrivs om naturreservat skall gälla även  
för naturminnen.  
 
Biotopskyddsområde  
 
11 § Regeringen får i fråga om små mark - eller vattenområden  
som på grund av sina särskilda egenskaper är värdefulla  
livsmiljöer för hotade djur - eller växtarter eller som annars  
är särskilt skyddsvärda meddela föreskrifter om  
 
1. att samtliga lätt igenkän nbara områden av ett visst slag i  
landet eller i en del av landet ska utgöra  
biotopskyddsområden, och  
 
2. att en myndighet eller kommun i det enskilda fallet får  
besluta att ett område ska utgöra ett biotopskyddsområde.  
 
Inom ett biotopskyddsområde får man  inte bedriva en  
verksamhet eller vidta en åtgärd som kan skada naturmiljön.  
Om det finns särskilda skäl, får dispens från förbudet ges i  
det enskilda fallet. En fråga om dispens ska prövas av den  
myndighet som regeringen bestämmer, om dispensen avser ett  
område enligt första stycket 1, och i andra fall av den  
myndighet eller kommun som har bildat biotopskyddsområdet.  
 
De åtgärder som behövs för att vårda ett biotopskyddsområde  
får vidtas av kommunen, om den har bildat området, och i  
fråga om andra områden av den myndighet som regeringen  
bestämmer. Innan en åtgärd vidtas ska den som äger eller har  
särskild rätt till området underrättas särskilt.  
 
Ett beslut som avses i första stycket 2 ska gälla omedelbart  
även om det överklagas. Lag (2009:1322).  
 
11 a § Inom ett biotopskyddsområde enligt 11 § första stycket  
1 gäller förbuden i 11 § andra stycket inte byggande av  
allmän väg eller järnväg enligt en fastställd vägplan enligt  
väglagen (1971:948) eller en fastställd järnvägsplan enligt  
lagen (1995:1649)  om byggande av järnväg. Lag (2012:441).  
 
11 b § När en fråga om dispens enligt 11 § andra stycket  
avser att inom ett biotopskyddsområde enligt 11 § första  
stycket 1 vidta en åtgärd som underlättar för jordbruket, ska  
det anses finnas särskilda skäl för di spens om  
 
1. åtgärden behövs för att utveckla eller bibehålla ett  
aktivt brukande av jordbruksmark, och  
 
2. biotopskyddets syften fortfarande kan tillgodoses med  
hänsyn till förekomsten av samma typ av biotopskyddsområde  
eller med hänsyn till naturvärdena hos det biotopskyddsområde  
som dispensen avser och de naturvärden som  
biotopskyddsområdet bidrar till i landskapet. Lag (2014:889).  
 
Djur- och växtskyddsområde  
 
12 § Om det utöver förbud enligt 8 kap. 1 och 2 §§ eller förbud  
och begränsningar enligt jakt - och fiskelagstiftningen behövs  
särskilt skydd för en djur - eller växtart inom ett visst  
område, får länsstyrelsen eller kommunen meddela föreskrifter  
som inskränker rätten till jakt eller fiske eller allmänhetens  
eller markägarens rätt att uppehålla sig in om området.  
 
Strandskyddsområde  
 
13 § Strandskydd gäller vid havet och vid insjöar och  
vattendrag.  
 
Strandskyddet syftar till att långsiktigt  
 
1. trygga förutsättningarna för allemansrättslig tillgång  
till strandområden, och  
 
2. bevara goda livsvillkor för djur - och växtlivet på land  
och i vatten. Lag (2009:532).  
 
14 § Strandskyddet omfattar land - och vattenområdet intill  
100 meter från strandlin jen vid normalt medelvattenstånd  
(strandskyddsområde).  
 
Länsstyrelsen får i det enskilda fallet besluta att utvidga  
strandskyddsområdet till högst 300 meter från strandlinjen,  
om det behövs för att säkerställa något av strandskyddets  
syften.  
 
Ett beslut om  att utvidga strandskyddsområdet ska gälla  
omedelbart även om det överklagas. Lag (2009:532).  
 
15 § Inom ett strandskyddsområde får inte  
 
1. nya byggnader uppföras,  
 
2. byggnader eller byggnaders användning ändras eller andra  
anläggningar eller anordningar utföras, om det hindrar eller  
avhåller allmänheten från att beträda ett område där den  
annars skulle ha fått färdas fritt,  
 
3. grävningsarbeten eller andra förberede lsearbeten utföras  
för byggnader, anläggningar eller anordningar som avses i 1  
och 2, eller  
 
4. åtgärder vidtas som väsentligt förändrar livsvillkoren för  
djur- eller växtarter. Lag (2009:532).  
 
16 § Förbuden i 15 § gäller inte  
 
1. byggnader, anläggningar,  anordningar eller åtgärder som  
inte avser att tillgodose bostadsändamål, om de behövs för  
jordbruket, fisket, skogsbruket eller renskötseln och de för  
sin funktion måste finnas eller vidtas inom  
strandskyddsområdet,  
 
2. verksamheter eller åtgärder som har  tillåtits av  
regeringen enligt 17 kap. 1, 3 eller 4 § eller som omfattas  
av ett tillstånd enligt denna balk eller enligt föreskrifter  
som har meddelats med stöd av balken, eller  
 
3. byggande av allmän väg eller järnväg enligt en fastställd  
vägplan enligt väglagen (1971:948) eller en fastställd  
järnvägsplan enligt lagen (1995:1649) om byggande av järnväg.  
Lag (2012:441).  
 
17 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer  
får meddela föreskrifter om att förbuden i 15 § inte ska  
gälla kompletteringsåtgärder till en huvudbyggnad som vidtas  
 
1. inom 15 meter från huvudbyggnaden men inte närmare  
strandlinjen än 25 meter, och  
 
2. inom en tomtplats som har angetts i ett beslut om  dispens.  
Lag (2009:532).  
 
18 § Länsstyrelsen får i det enskilda fallet besluta att  
upphäva strandskyddet i ett område, om  
 
1. det är uppenbart att området saknar betydelse för att  
tillgodose strandskyddets syften,  
 
2. strandskyddet gäller vid en liten sjö  eller ett litet  
vattendrag och områdets betydelse för att tillgodose  
strandskyddets syften är liten, eller  
 
3. området enligt plan - och bygglagen (2010:900) avses att  
omfattas av en detaljplan och  
 
a) behövs för byggande av en försvarsanläggning, allmän v äg 
eller järnväg, eller  
 
b) skyddas enligt andra bestämmelser i detta kapitel än  
bestämmelserna om miljöskyddsområde eller vattenskyddsområde  
och skyddet har beslutats av någon annan än en kommun.  
 
Ett upphävande enligt första stycket 2 får göras endast om  
sjöns vattenyta har en storlek som uppgår till omkring en  
hektar eller mindre eller om vattendragets bredd är omkring  
två meter eller smalare. Ett upphävande enligt första stycket  
3 får göras endas t om det finns särskilda skäl och intresset  
av att ta området i anspråk på det sätt som avses med planen  
väger tyngre än strandskyddsintresset.  
 
Bestämmelser om kommunens möjligheter att upphäva  
strandskyddet genom en bestämmelse i en detaljplan finns i 4  
kap. 17 § plan - och bygglagen. Lag (2014:892).  
 
18 a § Länsstyrelsen får i det enskilda fallet ge dispens från  
förbuden i 15 §, om det finns särskilda skäl och dispensen  
avser  
 
1. byggande av en försvarsanläggning, allmän väg eller  
järnväg, eller  
 
2. ett o mråde som skyddas enligt andra bestämmelser i detta  
kapitel än bestämmelserna om miljöskyddsområde eller  
vattenskyddsområde och skyddet har beslutats av någon annan än  
en kommun. Lag (2011:392).  
 
18 b § Kommunen får i det enskilda fallet ge dispens från  
förbuden i 15 §, om det finns särskilda skäl och dispensen  
avser något annat än det som anges i 18 a § 1 och 2.  
Lag (2009:532).  
 
18 c § Som särskilda skäl vid prövningen av en fråga om  
upphävande av eller dispens från strandskyddet får man beakta  
endast om det område som upphävandet eller dispensen avser  
 
1. redan har tagits i anspråk på ett sätt som gör att det  
saknar betydelse för strandskyddets syften,  
 
2. genom en väg, järnväg, bebyg gelse, verksamhet eller annan  
exploatering är väl avskilt från området närmast  
strandlinjen,  
 
3. behövs för en anläggning som för sin funktion måste ligga  
vid vattnet och behovet inte kan tillgodoses utanför området,  
 
4. behövs för att utvidga en pågående verksamhet och  
utvidgningen inte kan genomföras utanför området,  
 
5. behöver tas i anspråk för att tillgodose ett angeläget  
allmänt intresse som inte kan tillgodoses utanför området,  
eller 
 
6. behöver tas i anspråk för att tillgodose ett annat mycket  
angel äget intresse.  
 
I 18 d § finns bestämmelser om vad man får beakta som  
särskilda skäl utöver det som anges i första stycket, om  
prövningen gäller ett sådant område för landsbygdsutveckling  
i strandnära lägen som avses i 18 e §. Lag (2009:532).  
 
18 d § Som särskilda skäl vid prövningen av en fråga om  
upphävande av eller dispens från strandskyddet inom ett  
område för landsbygdsutveckling i strandnära lägen får man  
också beakta om ett strandnär a läge för en byggnad,  
verksamhet, anläggning eller åtgärd bidrar till utvecklingen  
av landsbygden. Om prövningen gäller en dispens för att  
uppföra enstaka en - eller tvåbostadshus med tillhörande  
komplementbyggnader och andra åtgärder får man i stället  
beakta om huset eller husen avses att uppföras i anslutning  
till ett befintligt bostadshus. Lag (2009:532).  
 
18 e § /Upphör att gälla U:2024 -09-11/ 
Med område för landsbygdsutveckling i strandnära lägen  
avses vid tillämpningen av 18 d § ett område som  
 
1. är lämpligt för utvecklingen av landsbygden,  
 
2. är av ett sådant slag och har en så begränsad omfattning  
att strandskyddets syften fortfarande tillgodoses långsiktigt,  
 
3. endast har en liten betydelse för att tillgodose  
strandskyddets  syften,  
 
a) i eller i  närheten av tätorter,  
 
b) i ett kust - eller kustskärgårdsområde från Forsmark till  
Klockestrand vid Ångermanälven eller från Skataudden vid  
Näskefjärden till gränsen mot Finland,  
 
c) på Gotland, eller  
 
d) vid Vänern, Vättern, Mälaren, Siljan, Orsasjön, Skattungen,  
Oresjön eller Oreälven mellan Orsasjön och Skattungen, om det  
råder stor efterfrågan på mark för bebyggelse i området, och  
 
4. inte är ett kust - eller kustskärgårdsområde från gränsen  
mot Norge  till Forsmark, utmed Ölands kust eller i  
Ångermanland från Klockestrand vid Ångermanälven till  
Skataudden vid Näskefjärden.  
 
En översiktsplan enligt 3 kap. 1 § plan - och bygglagen  
(2010:900) ska ge vägledning vid bedömningen av om en plats  
ligger inom ett  sådant område som avses i första stycket.  
Översiktsplanen är inte bindande. Lag (2011:393).  
 
18 e § /Träder i kraft I:2024 -09-11/ 
Med område för landsbygdsutveckling i strandnära lägen  
avses vid tillämpningen av 18 d § ett område som  
 
1. är lämpligt för  utvecklingen av landsbygden,  
 
2. är av ett sådant slag och har en så begränsad omfattning  
att strandskyddets syften fortfarande tillgodoses långsiktigt,  
 
3. endast har en liten betydelse för att tillgodose  
strandskyddets syften,  
 
a) i eller i närheten av tätorter,  
 
b) i ett kust - eller kustskärgårdsområde från Forsmark till  
Klockestrand vid Ångermanälven eller från Skataudden vid  
Näskefjärden till gränsen mot Finland,  
 
c) på Gotland, eller  
 
d) vid Vänern, Vättern, Mälaren, Siljan , Orsasjön, Skattungen,  
Oresjön eller Oreälven mellan Orsasjön och Skattungen, om det  
råder stor efterfrågan på mark för bebyggelse i området, och  
 
4. inte är ett kust - eller kustskärgårdsområde från gränsen  
mot Norge till Forsmark, utmed Ölands kust el ler i  
Ångermanland från Klockestrand vid Ångermanälven till  
Skataudden vid Näskefjärden.  
 
En aktuell översiktsplan enligt 3 kap. 1 och 25 §§ plan - och  
bygglagen (2010:900) ska ge vägledning vid bedömningen av om  
en plats ligger inom ett sådant område s om avses i första  
stycket. Översiktsplanen är inte bindande. Lag (2020:75).  
 
18 f § Ett beslut om att upphäva eller ge dispens från  
strandskyddet ska inte omfatta ett område som behövs för att  
mellan strandlinjen och byggnaderna eller anläggningarna  
säker ställa fri passage för allmänheten och bevara goda  
livsvillkor för djur - och växtlivet. Detta gäller inte om en  
sådan användning av området närmast strandlinjen är omöjlig  
med hänsyn till de planerade byggnadernas eller  
anläggningarnas funktion.  
 
I ett dispensbeslut ska det anges i vilken utsträckning mark  
får tas i anspråk som tomt eller annars användas för det  
avsedda ändamålet. Lag (2009:532).  
 
18 g § I fråga om strandsky dd som har upphävts för ett område  
genom en bestämmelse i en detaljplan enligt plan - och bygglagen  
(2010:900) eller för ett område som har avsetts att omfattas av  
en detaljplan eller områdesbestämmelser enligt samma lag gäller  
strandskyddet åter, om  
 
1. om rådet upphör att omfattas av detaljplanen eller  
områdesbestämmelserna, eller  
 
2. detaljplanen eller områdesbestämmelserna ersätts med en ny  
detaljplan. Lag (2010:902).  
 
18 h § En dispens från strandskyddet upphör att gälla om den  
åtgärd som dispensen avser  inte har påbörjats inom två år  
eller inte har avslutats inom fem år från den dag då  
dispensbeslutet vann laga kraft. Lag (2009:532).  
 
Miljöskyddsområde  
 
19 § Ett större mark - eller vattenområde får av regeringen  
förklaras som miljöskyddsområde, om det krä vs särskilda  
föreskrifter på grund av att området eller en del av området är  
utsatt för föroreningar eller på annat sätt innebär att en  
miljökvalitetsnorm inte följs. Lag (2010:882).  
 
20 § För miljöskyddsområde skall regeringen eller efter  
regeringens bemyndigande länsstyrelsen meddela sådana  
föreskrifter om skyddsåtgärder, begränsningar och andra  
försiktighetsmått för verksamheter inom området som behövs för  
att tillgodose syftet med o mrådet. Länsstyrelsen får meddela  
dispens från föreskrifter som har meddelats för ett  
miljöskyddsområde, om det finns särskilda skäl.  
 
I 10 kap. finns särskilda bestämmelser om miljöriskområden.  
 
Vattenskyddsområde  
 
21 § Ett mark - eller vattenområde får av  länsstyrelsen eller  
kommunen förklaras som vattenskyddsområde till skydd för en  
grund - eller ytvattentillgång som utnyttjas eller kan antas  
komma att utnyttjas för vattentäkt.  
 
22 § För ett vattenskyddsområde skall länsstyrelsen eller  
kommunen meddela såd ana föreskrifter om inskränkningar i rätten  
att förfoga över fastigheter inom området som behövs för att  
tillgodose syftet med området. Om det behövs, får länsstyrelsen  
eller kommunen föreskriva att skyltar eller stängsel skall  
sättas upp och att annans ma rk får tas i anspråk för detta.  
Föreskrifterna skall gälla omedelbart, även om de överklagas.  
 
Länsstyrelsen eller kommunen får meddela dispens från  
föreskrifter som den har meddelat för ett vattenskyddsområde,  
om det finns särskilda skäl.  
 
En länsstyrelse får överlåta åt den eller de kommunala nämnder  
som skall fullgöra kommunens uppgifter inom miljö - och 
hälsoskyddsområdet att på ansökan av den som b erörs av ett  
beslut enligt första stycket medge undantag från beslutet.  
Vidare får bestämmas att anmälningar om en verksamhet eller  
åtgärd inom ett vattenskyddsområde skall göras hos den  
kommunala nämnden. Lag (2002:175).  
 
Marinvetenskaplig forskning  
 
23 § För att skydda den marina miljön får regeringen eller den  
myndighet som regeringen bestämmer föreskriva att  
marinvetenskaplig forskning inom svenskt sjöterritorium inte  
får bedrivas från forskningsfartyg som är registrerade i eller  
tillhör en annan stat u tan att det finns tillstånd för  
forskningen eller utan att den har anmälts.  
 
Tillstånd får begränsas till viss tid och förenas med villkor.  
 
Interimistiska förbud  
 
24 § När en fråga har väckts om att ett område eller ett  
föremål skall skyddas som naturrese rvat, kulturreservat,  
naturminne eller vattenskyddsområde eller om att ett redan  
skyddat sådant område eller föremål skall få utökat skydd, får  
länsstyrelsen eller kommunen för viss tid dock högst tre år  
meddela förbud mot att sådana åtgärder vidtas utan tillstånd  
som berör området eller föremålet och som strider mot syftet  
med det tilltänkta skyddet. Om det finns särskilda skäl, får  
förbudet förl ängas att gälla i ytterligare högst ett år. Om det  
finns synnerliga skäl, får förbudet därefter förlängas att  
gälla i ytterligare högst ett år.  
 
Ett förbud enligt första stycket skall gälla omedelbart även om  
det överklagas.  
 
Intresseprövning  
 
25 § Vid prö vning av frågor om skydd av områden enligt detta  
kapitel skall hänsyn tas även till enskilda intressen. En  
inskränkning i enskilds rätt att använda mark eller vatten som  
grundas på skyddsbestämmelse i kapitlet får därför inte gå  
längre än som krävs för att  syftet med skyddet skall  
tillgodoses.  
 
26 § Dispens enligt någon av bestämmelserna i 7, 9 –11, 18 a– 
18 e, 20 och 22 §§ från förbud eller andra föreskrifter som  
meddelats med stöd av detta kapitel får ges endast om det är  
förenligt med förbudets eller före skriftens syfte.  
Lag (2009:532).  
 
Särskilda skyddade områden  
 
27 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer  
ska fortlöpande föra en förteckning över naturområden som bör  
skyddas eller är skyddade  
 
1. som särskilda skyddsområden enligt Europaparlamentets och  
rådets direktiv 2009/147/EG av den 30 november 2009 om  
bevarande av vilda fåglar,  
 
2. som särskilda bevarandeområden enligt rådets direktiv  
92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöe r samt  
vilda djur och växter, senast ändrat genom direktiv  
2006/105/EG, eller  
 
3. enligt internationella åtaganden eller nationella mål om  
skydd för naturområden.  
 
Av förteckningen ska det framgå vad som motiverat att ett  
område har tagits upp i förtecknin gen och enligt vilket  
direktiv, internationellt åtagande eller nationellt mål som  
förtecknandet har skett.  
 
Ett område som tagits upp i förteckningen ska prioriteras i  
det fortsatta skyddsarbetet. Lag (2012:748).  
 
28 § Regeringen får förklara ett naturområ de som särskilt  
skyddsområde, om området enligt direktiv 2009/147/EG är  
särskilt betydelsefullt för skyddet av vilda fåglar.  
 
Ett område som enligt artikel 4.4 i direktiv 92/43/EEG om  
bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter, senast  
ändrat genom rådets direktiv 2006/105/EG, har valts ut som ett  
område av intresse för unionen ska av regeringen förklaras som  
särskilt bevarandeområde.  
 
Regeringen får efter samråd med kommissionen upphäva en  
förklaring enligt första eller andra stycket, o m områdets  
naturvärden inte längre motiverar en sådan förklaring.  
Lag (2012:748).  
 
28 a § Tillstånd krävs för att bedriva verksamheter eller vidta  
åtgärder som på ett betydande sätt kan påverka miljön i ett  
naturområde som har förtecknats enligt 27 § först a stycket 1  
eller 2.  
 
Tillstånd enligt första stycket krävs inte för verksamheter och  
åtgärder som direkt hänger samman med eller är nödvändiga för  
skötseln och förvaltningen av det berörda området.  
Lag (2001:437).  
 
28 b § Tillstånd enligt 28 a § får lämna s endast om  
verksamheten eller åtgärden ensam eller tillsammans med andra  
pågående eller planerade verksamheter eller åtgärder inte  
 
1. kan skada den livsmiljö eller de livsmiljöer i området som  
avses att skyddas,  
 
2. medför att den art eller de arter som avses att skyddas  
utsätts för en störning som på ett betydande sätt kan försvåra  
bevarandet i området av arten eller arterna.  
Lag (2001:437).  
 
29 § Trots bestämmelserna i 28 b § får tillstånd enligt 28 a §  
lämnas, om  
 
1. det saknas alternativa lösningar,  
 
2. verksamheten eller åtgärden måste genomföras av tvingande  
orsaker som har ett väsentligt allmänintresse och  
 
3. de åtgärder vidtas som behöv s för att kompensera för  
förlorade miljövärden så att syftet med att skydda det berörda  
området ändå kan tillgodoses.  
 
Ett beslut om tillstånd med stöd av första stycket får lämnas  
endast efter regeringens tillåtelse. Lag (2001:437).  
 
29 a § Om ett tillstå nd lämnas efter regeringens tillåtelse  
enligt 29 §, är den som ansökt om tillståndet skyldig att  
bekosta de kompensationsåtgärder som anges i beslutet om  
tillstånd.  
 
Första stycket gäller i den utsträckning det inte kan anses  
orimligt att kräva att sökande n skall stå för kostnaderna. Vid  
avvägningen skall särskilt beaktas det allmänintresse som avses  
i 29 § första stycket 2. Lag (2001:437).  
 
29 b § Frågor om tillstånd enligt 28 a § prövas av  
länsstyrelsen i det län där det berörda området finns.  
 
För en verksamhet eller åtgärd som omfattas av tillståndsplikt  
eller dispensprövning till följd av bestämmelserna i 9 kap.  
eller 11 -15 kap. skall dock frågan om tillstånd enligt 28 a §  
prövas av den myndighet som prövar den andra tillståndsfrågan  
eller dis pensen. Innan myndigheten meddelar sitt beslut, skall  
den länsstyrelse som avses i första stycket beredas tillfälle  
att yttra sig. Lag (2001:437).  
 
Ordningsföreskrifter  
 
30 § Föreskrifter om rätten att färdas och vistas inom ett  
område som skyddas enligt d etta kapitel och om ordningen i  
övrigt inom området får meddelas av regeringen eller den  
myndighet som regeringen bestämmer, om det behövs för att  
tillgodose syftet med skyddet. I de fall kommunen beslutar om  
skydd av ett område får den meddela sådana före skrifter.  
 
Föreskrifterna skall gälla omedelbart, även om de överklagas.  
 
31 § Har upphävts genom lag (2009:532).  
 
Skydd av områden i Sveriges ekonomiska zon  
 
32 § Bestämmelserna i denna balk om sådana särskilda skyddade  
områden som avses i 27 § första sty cket 1 och 2 ska tillämpas  
även i Sveriges ekonomiska zon. Om ett sådant område finns i  
den ekonomiska zonen, ska det som i 29 b § första stycket sägs  
om länsstyrelsen gälla länsstyrelsen i det län där Sveriges  
sjöterritorium är närmast det berörda området.  
 
Bestämmelser om hänsyn till folkrättsliga grundsatser finns i  
10 § lagen (1992:1140) om Sveriges ekonomiska zon.  
Lag (2008:831).  
 
8 kap. Bestämmelser om skydd för biologisk mångfald  
 
1 § Föreskrifter om förbu d att inom landet eller del av landet  
döda, skada, fånga eller störa vilt levande djur eller att ta  
bort eller skada sådana djurs ägg, rom eller bon eller att  
skada eller förstöra sådana djurs fortplantningsområden och  
viloplatser får meddelas av regeringe n eller den myndighet som  
regeringen bestämmer. Sådana föreskrifter får meddelas, om det  
finns risk för att en vilt levande djurart kan komma att  
försvinna eller utsättas för plundring eller om det krävs för  
att uppfylla Sveriges internationella åtaganden om skydd av en  
sådan art. Förbudet får dock inte gälla fall då ett sådant djur  
måste dödas, skadas, fångas eller störas till försvar mot  
angrepp på person eller värdefull egendom.  
 
Särskilda bestämmelser gäller om att döda eller fånga vilt  
levande djur av viss art, när åtgärden är att hänföra till jakt  
eller fiske. Lag (2001:437).  
 
2 § Föreskrifter om förbud att inom landet eller del av landet  
ta bort, skada eller ta frö eller andra delar från vilt levande  
växter får meddelas av regeringen eller den myndigh et som  
regeringen bestämmer. Sådana föreskrifter får meddelas, om det  
finns risk för att en vilt levande växtart kan komma att  
försvinna eller utsättas för plundring eller om det krävs för  
att uppfylla Sveriges internationella åtaganden om skydd av en  
sådan art.  
 
3 § Bestämmelser om invasiva främmande arter finns i  
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1143/2014 av  
den 22 oktober 2014 om förebyggande och hantering av  
introdukti on och spridning av invasiva främmande arter.  
 
Den myndighet som regeringen bestämmer ska besluta om och  
vidta sådana åtgärder som avses i artiklarna 17 –20 i  
förordning (EU) nr 1143/2014 och som behövs för att förebygga  
introduktion och spridning av inv asiva främmande arter och  
för att minimera, mildra och avhjälpa sådana arters negativa  
effekter på den biologiska mångfalden. Lag (2018:1427).  
 
4 § Regeringen eller den myndighet som regeringen  
bestämmer får meddela föreskrifter om  
 
1. förbud mot eller  särskilda villkor för att sätta ut  
exemplar av djur - eller växtarter i naturmiljön,  
 
2. införsel, utförsel, transport, förvaring, preparering och  
förevisning av eller handel med djur, växter eller ägg, rom,  
bon eller andra produkter som har utvunnits a v djur eller  
växter, och  
 
3. åtgärder för att förebygga introduktion och spridning av  
invasiva främmande arter och för att minimera, mildra och  
avhjälpa sådana arters negativa effekter på den biologiska  
mångfalden.  
 
Föreskrifterna får endast avse förbud, villkor och åtgärder  
för att skydda vilt levande djur - eller växtarter eller den  
biologiska mångfalden eller för att uppfylla Sveriges  
intern ationella åtaganden. Föreskrifterna får avse undantag  
enligt förordning (EU) nr 1143/2014. Lag (2018:1427).  
 
5 § I artikel 4 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU)  
nr 511/2014 av den 16 april 2014 om åtgärder för användarnas  
efterlevnad i Nagoy aprotokollet om tillträde till och rimlig  
och rättvis fördelning av vinster från utnyttjande av genetiska  
resurser i unionen finns bestämmelser om skyldigheter för den  
som använder en genetisk resurs eller en traditionell kunskap  
som rör en sådan resur s. 
 
Skyldigheterna i artikel 4 gäller även den som använder en  
traditionell kunskap som avses i artikel 3.7 men är beskriven i  
villkor för användning av kunskapen, i stället för att vara  
beskriven i villkor för användningen av en genetisk resurs.  
Lag (2 016:783).  
 
6 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får  
meddela föreskrifter om skyldighet att lämna deklaration och  
annan information om efterlevnaden av 5 § andra stycket.  
Lag (2016:783).  
 
7 § Föreskrifter eller beslut i enskilda fall enligt detta  
kapitel skall gälla omedelbart, även om de överklagas.  
Lag (2016:783).  
 
TREDJE AVDELNINGEN  
 
SÄRSKILDA BESTÄMMELSER OM VISSA VERKSAMHETER  
 
9 kap. Miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd  
 
Definitioner  
 
1 § Med miljöfarlig verksamhet avses  
 
1. utsläpp av avloppsvatten, fasta ämnen eller gas från mark,  
byggnader eller anläggningar i mark, vattenområden eller  
grundvatten,  
 
2. användning av mark, byggnader eller anläggningar på ett sätt  
som kan medföra oläg enhet för människors hälsa eller miljön  
genom annat utsläpp än som avses i 1 eller genom förorening av  
mark, luft, vattenområden eller grundvatten, eller  
 
3. användning av mark, byggnader eller anläggningar på ett sätt  
som kan medföra olägenhet för omgivni ngen genom buller,  
skakningar, ljus, joniserande eller icke -joniserande strålning  
eller annat liknande.  
 
2 § Med avloppsvatten avses  
 
1. spillvatten eller annan flytande orenlighet,  
 
2. vatten som använts för kylning,  
 
3. vatten som avleds för sådan avvattning av mark inom  
detaljplan som inte görs för en viss eller vissa fastigheters  
räkning, eller  
 
4. vatten som avleds för avvattning av en begravningsplats.  
 
3 § Med olägenhet för människors hälsa avses störning som  
enligt medicinsk eller hygienisk bedömning kan påverka hälsan  
menligt och som inte är ringa eller helt tillfällig.  
 
Allmänna bestämmelser om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd  
 
4 § Om det finns särskilda skäl med hänsyn till skyddet för  
människors hälsa ell er miljön, får regeringen för en viss del  
av landet meddela föreskrifter eller beslut om förbud mot att  
 
1. släppa ut avloppsvatten, fasta ämnen eller gas från mark,  
byggnader eller anläggningar, eller  
 
2. lägga upp fasta ämnen.  
 
Detta gäller om sådan verk samhet kan leda till att  
vattenområden, marken eller grundvattnet kan förorenas eller på  
annat sätt påverkas menligt.  
 
5 § För att skydda människors hälsa eller miljön får  
regeringen, om det framstår som mer ändamålsenligt än beslut i  
enskilda fall, också i andra fall än som avses i 4 § i fråga om  
miljöfarlig verksamhet meddela föreskrifter om förbud,  
skyddsåtgärder, begränsningar och andra försiktighetsmått.  
Sådana föreskri fter får också meddelas för att uppfylla  
Sveriges internationella åtaganden. Om det finns särskilda  
skäl, får regeringen bemyndiga en myndighet att meddela sådana  
föreskrifter.  
 
Om det behövs, får regeringen meddela föreskrifter om sådana  
försiktighetsmått  som går utöver vad som följer av Sveriges  
medlemskap i Europeiska unionen eller andra internationella  
åtaganden.  
 
Tillstånds - och anmälningsplikt för miljöfarlig verksamhet  
 
6 § Regeringen får meddela föreskrifter om att det ska vara  
förbjudet att utan ti llstånd eller innan anmälan har gjorts  
 
1. anlägga eller driva vissa slag av fabriker, andra  
inrättningar eller annan miljöfarlig verksamhet,  
 
2. släppa ut avloppsvatten i mark, vattenområde eller  
grundvatten,  
 
3. släppa ut eller lägga upp fast avfall elle r andra fasta  
ämnen, om detta kan leda till att mark, vattenområde eller  
grundvatten kan förorenas, eller  
 
4. bedriva sådan miljöfarlig verksamhet som avses i 1 –3, om  
den ändras med avseende på tillverkningsprocess,  
reningsförfarande eller på något annat sätt. Lag (2012:907).  
 
6 a § Även om tillståndsplikt inte följer av föreskrifter som  
har meddelats med stöd av 6 §, får tillsynsmyndigheten besluta  
att förelägga en ver ksamhetsutövare att ansöka om tillstånd,  
om verksamheten medför risk för betydande föroreningar eller  
andra betydande olägenheter för människors hälsa eller miljön.  
Lag (2012:907).  
 
6 b § Den som bedriver eller avser att bedriva en miljöfarlig  
verksamhet f år ansöka om tillstånd till verksamheten enligt  
denna balk även om det inte krävs tillstånd. Lag (2012:907).  
 
6 c § En anmälningspliktig verksamhet får påbörjas tidigast  
sex veckor efter det att anmälan har gjorts, om inte  
tillsynsmyndigheten bestämmer någ ot annat. Lag (2012:907).  
 
6 d § Regeringen får meddela föreskrifter om  
 
1. skyldighet för tillsynsmyndigheten att meddela sådana  
förelägganden som avses i 6 a §, och  
 
2. vad som ska gälla vid ändring av en verksamhet som omfattas  
av ett tillstånd som avse s i 6 b § eller som har upphört att  
vara tillståndspliktig men bedrivs med stöd av ett tillstånd  
enligt detta kapitel. Lag (2012:907).  
 
6 e § Tillstånd till täkt får ges endast om det för  
uppfyllandet av de villkor som ska gälla för tillståndet  
ställs säkerhet enligt 16 kap. 3 §. Staten, kommuner, regioner  
och kommunalförbund behöver dock inte ställa säkerhet.  
Lag (2019:842).  
 
6 f § Om en täkt av naturgrus kräver tillstånd eller  
anmälan e nligt detta kapitel eller föreskrifter som har  
meddelats med stöd av kapitlet, får täkten inte komma till  
stånd om  
 
1. det med hänsyn till det avsedda användningsområdet är  
tekniskt möjligt och ekonomiskt rimligt att använda ett  
annat material,  
 
2. naturgr usförekomsten är betydelsefull för nuvarande  
eller framtida dricksvattenförsörjning och täkten kan  
medföra en försämrad vattenförsörjning, eller  
 
3. naturgrusförekomsten utgör en värdefull natur - eller 
kulturmiljö. Lag (2012:907).  
 
6 g § Om en täkt av torv  kräver tillstånd eller anmälan  
enligt detta kapitel eller föreskrifter som har meddelats  
med stöd av kapitlet, får täkten inte komma till stånd i en  
våtmark som utgör en värdefull natur - eller kulturmiljö.  
Lag (2012:907).  
 
6 h § Vid prövning av en ansökan om tillstånd till täkt av  
matjord ska behovet av brukningsbar jordbruksmark beaktas.  
Lag (2012:907).  
 
6 i § Tillstånd får inte ges till gruvdrift eller  
gruvanläggning för brytning, provbrytning, bearbetning eller  
fysikali sk eller kemisk anrikning av uranhaltigt material om  
gruvdriften eller gruvanläggningen utgör en kärnteknisk  
anläggning som kräver tillstånd enligt lagen (1984:3) om  
kärnteknisk verksamhet. Lag (2018:641).  
 
7 § Avloppsvatten skall avledas och renas elle r tas om hand på  
något annat sätt så att olägenhet för människors hälsa eller  
miljön inte uppkommer. För detta ändamål skall lämpliga  
avloppsanordningar eller andra inrättningar utföras.  
 
Regeringen får föreskriva att det skall vara förbjudet att utan  
tillstånd eller innan anmälan har gjorts inrätta eller ändra  
sådana avloppsanordningar eller andra inrättningar.  
 
Regeringen får överlåta åt kommunerna att meddela föreskrifter  
enligt andra stycket.  
 
7 a § En verksamhet för behandling av avfall som är  
tillstå nds- eller anmälningspliktig enligt detta kapitel eller  
föreskrifter som har meddelats med stöd av kapitlet får  
tillåtas endast om det finns skäl att anta att den planerade  
behandlingen kommer att uppfylla kraven i 15 kap. 11 §.  
Lag (2019:1263).  
 
8 § Ansökan om tillstånd till miljöfarlig verksamhet prövas  
av mark - och miljödomstolen.  
 
Regeringen får meddela föreskrifter om att ansökan om  
tillstånd för vissa slag av verksamheter ska prövas av  
länsstyrelsen. Regeringen får meddel a föreskrifter om att en  
kommunal nämnd ska pröva frågor om tillstånd om den  
miljöfarliga verksamheten kan antas ha en liten  
miljöpåverkan. Tillstånd som rör Försvarsmakten,  
Fortifikationsverket, Försvarets materielverk eller  
Försvarets radioanstalt s ka alltid prövas av länsstyrelsen.  
 
Anmälan om miljöfarlig verksamhet ska, enligt föreskrifter  
som meddelas av regeringen, göras till försvarsinspektören  
för hälsa och miljö, länsstyrelsen eller kommunen.  
Lag (2017:782).  
 
Särskilda bestämmelser om hälsos kydd  
 
9 § Bostäder och lokaler för allmänna ändamål skall brukas på  
ett sådant sätt att olägenheter för människors hälsa inte  
uppkommer och hållas fria från ohyra och andra skadedjur.  
 
Ägare eller nyttjanderättshavare till berörd egendom skall  
vidta de åtg ärder som skäligen kan krävas för att hindra  
uppkomsten av eller undanröja olägenheter för människors hälsa.  
 
10 § Anläggningar för grundvattentäkter skall inrättas och  
användas på ett sådant sätt att olägenheter för människors  
hälsa inte uppkommer.  
 
Om det inte krävs tillstånd enligt 11 kap., får en kommun  
föreskriva att det ändå skall krävas tillstånd av kommunen  
eller anmälan till denna för att inrätta och använda en n y 
anläggning för grundvattentäkt i områden där knapphet på sött  
grundvatten råder eller kan befaras uppkomma. Detta gäller om  
det behövs för att hindra att olägenheter för människors hälsa  
skall uppkomma. Kommunen får också föreskriva anmälningsplikt  
för sådana anläggningar som redan finns inom angivna områden.  
 
11 § Regeringen får föreskriva att vissa djur inte utan  
särskilt tillstånd av kommunen får hållas inom områden med  
detaljplan eller områdesbestämmelser, om sådana föreskrifter  
behövs för att hindra att olägenheter för människors hälsa  
uppstår.  
 
Regeringen får överlåta åt kommunen att meddela sådana  
föreskrifter.  
 
12 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer  
får även i andra fall än som avses i 10 och 11 §§ meddela de  
föreskrifter som behövs till skydd mot olägenheter för  
människors hälsa. Regeringen får överlåta åt kommunen att  
meddela sådana föreskrifter.  
 
I föreskrifter enligt första stycket får anges att verksamheter  
som kan medföra olägenheter för människors hälsa inte får  
bedrivas eller att vissa anläggningar inte får inrättas utan  
att kommunen har lämnat tillstånd eller en anmälan har gjorts  
till kommunen.  
 
13 § Kommunala föreskrifter som meddelas till skydd mot  
olägenheter för människors hälsa får inte medföra onödigt tvång  
för allmänheten eller annan obefogad inskränkning i den  
enskildes frihet.  
 
14 § Kommunen skall utan dröjsmål underrätta smittskyddsläkaren  
om iakttagelser som kan vara av betydelse för smittskydd et för  
människor. Lag (2004:169).  
 
15 § Vid misstanke om att ett sällskapsdjur som innehas av  
privatperson eller ett objekt bär på en allvarlig smittsam  
sjukdom som kan föras över till människor, skall kommunen  
omedelbart vidta de åtgärder som behövs för a tt spåra smittan  
och undanröja risken för smittspridning. Om det är nödvändigt  
för att förhindra spridning av sjukdomen får kommunen låta  
förstöra föremål av personlig natur och låta avliva  
sällskapsdjur som innehas av privatpersoner.  
 
Den som har drabbats  av ett beslut enligt första stycket andra  
meningen har rätt till skälig ersättning av kommunen.  
 
Första och andra styckena gäller inte om åtgärder vidtas enligt  
livsmedelslagen (2006:804), lagen (2006:806) om provtagning på  
djur, m.m., epizootilagen (1999 :657) eller zoonoslagen  
(1999:658). Lag (2006:828).  
 
10 kap. Verksamheter som orsakar miljöskador  
 
Definitioner  
 
1 § Med föroreningsskada avses i detta kapitel en miljöskada  
som genom förorening av ett mark - eller vattenområde,  
grundvatten, en byggnad eller en anläggning kan medföra skada  
eller olägenhet för människors hälsa eller miljön.  
 
Med allvarlig miljöskada avses i detta kapitel en miljöskada  
som är så allvarlig att den  
 
1. genom förorening av mark utgör en betydande risk för  
människors hälsa,  
 
2. genom påverkan på ett vattenområde eller grundvatten har en  
betydande negativ effekt på kvaliteten på vattenmiljön, eller  
 
3. i en betydande omfattning skadar eller försvårar b evarandet  
av en djur - eller växtart eller livsmiljön för en sådan art, om  
skadan avser  
 
a) ett naturområde som har förtecknats enligt 7 kap. 27 §  
första stycket 1 eller 2,  
 
b) ett djurs fortplantningsområde eller viloplats som skyddas  
enligt föreskrifter s om har meddelats med stöd av 8 kap. 1 §,  
eller 
 
c) en art som skyddas enligt föreskrifter som har meddelats med  
stöd av 8 kap. 1 eller 2 §.  
 
Med avhjälpande avses i detta kapitel utredning,  
efterbehandling och andra åtgärder för att avhjälpa en  
föroreningsskada eller en allvarlig miljöskada.  
Lag (2007:660).  
 
Verksamhetsutövares ansvar för avhjälpande  
 
2 § Den som bedriver eller har bedrivit en verksamhet eller  
vidtagit en åtgärd som har bidra git till en föroreningsskada  
eller allvarlig miljöskada (verksamhetsutövaren) är ansvarig  
för det avhjälpande som skall ske enligt bestämmelserna i detta  
kapitel. Lag (2007:660).  
 
Fastighetsägares ansvar för avhjälpande  
 
3 § Om det inte finns någon verksam hetsutövare som kan utföra  
eller bekosta det avhjälpande av en föroreningsskada som skall  
ske enligt bestämmelserna i detta kapitel, är var och en som  
förvärvat den förorenade fastigheten ansvarig, om förvärvaren  
vid förvärvet kände till föroreningen eller  då borde ha  
upptäckt den. I fråga om en förorenad byggnad eller anläggning  
gäller detsamma den som förvärvat den fastighet där byggnaden  
eller anläggningen är belägen. Med förvärv av fastighet  
likställs förvärv av tomträtt.  
 
Om förvärvet avsåg en privatbostadsfastighet enligt 2 kap. 13 §  
inkomstskattelagen (1999:1229) ansvarar endast den förvärvare  
som vid förvärvet kände till föroreningen.  
 
Första och andra styckena gäller inte förvärv som en bank eller  
ett kreditmarknadsföre tag gör för att skydda en fordran enligt  
7 kap. 3 § lagen (2004:297) om bank - och finansieringsrörelse.  
 
Vid tillämpningen av denna paragraf skall med förvärv avses  
 
1. köp, byte eller gåva,  
 
2. tillskott till ett bolag eller en förening, eller  
 
3. utdelni ng eller skifte från ett bolag eller en förening.  
Lag (2007:660).  
 
Statens ansvar i fråga om vissa kärntekniska verksamheter  
 
3 a § Staten är ensam ansvarig för det avhjälpande som ska ske  
enligt bestämmelserna i detta kapitel i fråga om sådana  
slutligt förslutna geologiska slutförvar som avses i 5 j §  
lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet. Lag (2020:684).  
 
3 b § Den myndighet som regeringen bestämmer ska vidta de  
åtgärder som behövs för att fullgöra statens skyldigheter  
enligt 3 a §. Lag (2020:684) . 
 
Avhjälpandeansvarets innebörd  
 
4 § Den som är ansvarig för att avhjälpa en föroreningsskada  
skall i skälig omfattning utföra eller bekosta det avhjälpande  
som på grund av föroreningen behövs för att förebygga, hindra  
eller motverka att skada eller olägenhet uppstår för människors  
hälsa eller miljön.  
 
När ansvarets omfattning bestäms skall det beaktas hur lång tid  
som har förflutit sedan föroreningen ägde rum , vilken  
skyldighet den ansvarige hade att förhindra framtida  
skadeverkningar och omständigheterna i övrigt. Om en  
verksamhetsutövare visar att den har bidragit till föroreningen  
endast i begränsad mån, skall även detta beaktas vid  
bedömningen av ansvarets  omfattning.  
 
Om föroreningsskadan är en allvarlig miljöskada, får första och  
andra styckena inte tillämpas på ett sätt som gör att ansvarets  
omfattning blir mindre än vad som följer av 5 §.  
Lag (2007:660).  
 
5 § Den som är ansvarig för att avhjälpa en allv arlig 
miljöskada skall utföra eller bekosta det avhjälpande som  
behövs för att  
 
1. omedelbart förebygga ytterligare skada på miljön och risk  
för människors hälsa,  
 
2. om skadan är en sådan skada som avses i 1 § andra stycket 1,  
den förorenade marken inte längre skall utgöra någon betydande  
risk för människors hälsa, och  
 
3. om skadan är en sådan skada som avses i 1 § andra stycket 2  
eller 3,  
 
a) återställa miljön till det skick som den skulle ha varit i  
om skadan inte hade uppstå tt, 
 
b) kompensera för förlorade miljövärden i avvaktan på  
återställande, och  
 
c) kompensera för förlorade miljövärden på annat sätt, om ett  
återställande inte är möjligt.  
 
När omfattningen av ansvaret enligt första stycket bestäms  
skall det beaktas om ska dan har orsakats av utsläpp eller andra  
åtgärder som, när de ägde rum, var uttryckligen tillåtna enligt  
föreskrifter i lag eller annan författning eller enligt en  
myndighets beslut, eller inte ansågs skadliga enligt den  
vetenskapliga och tekniska kunskap s om fanns då.  
Lag (2007:660).  
 
Återställande när en verksamhet upphör  
 
5 a § Den som senast har bedrivit en verksamhet som omfattas  
av en statusrapport enligt föreskrifter som har meddelats med  
stöd av 21 § första stycket 5 ska, när verksamheten har  
upphört , återställa området där verksamheten har bedrivits  
till det skick området hade enligt statusrapporten, om  
 
1. verksamheten har orsakat en betydande förorening i mark  
eller grundvatten i området, och  
 
2. åtgärder för återställande är tekniskt genomförbara.  
 
Första stycket innebär inte någon inskränkning av de  
skyldigheter som i övrigt följer av detta kapitel.  
Lag (2012:907).  
 
Ansvarsfördelning när flera är ansvariga  
 
6 § Om flera verksamhetsutövare är a nsvariga enligt 2 §, skall  
de svara solidariskt i den utsträckning inte annat följer av  
att ansvaret är begränsat enligt 4 eller 5 §. En  
verksamhetsutövare som visar att verksamhetsutövarens bidrag  
till miljöskadan är så obetydligt att det inte ensamt moti verar  
något avhjälpande skall dock ansvara endast för den del som  
motsvarar bidraget.  
 
Vad de solidariskt ansvariga har betalat skall fördelas mellan  
dem efter vad som är skäligt med hänsyn till den omfattning i  
vilken var och en har medverkat till miljösk adan och till  
omständigheterna i övrigt. Lag (2007:660).  
 
7 § Om flera fastighetsägare eller tomträttshavare är ansvariga  
enligt 3 §, skall de svara solidariskt i den utsträckning inte  
annat följer av att ansvaret är begränsat enligt 4 eller 5 §.  
 
Vad de solidariskt ansvariga har betalat skall fördelas mellan  
dem efter vad som är skäligt med hänsyn till vad de insett vid  
förvärvet och omständigheterna i övrigt. Lag (2007:660).  
 
Preskription  
 
8 § Preskriptionslagen (1981:130) är inte tillämplig på an svar 
enligt 2 -7 §§. Lag (2007:660).  
 
Kostnadsansvar när åtgärder medför värdeökning eller annan  
nytta  
 
9 § Den som äger en fastighet där avhjälpande åtgärder vidtas  
kan trots frihet från ansvar enligt 2 eller 3 § förpliktas att  
i skälig utsträckning svara för kostnader som motsvaras av den  
värdeökning på fastigheten som åtgärderna medför.  
Lag (2007:660).  
 
10 § Ägaren till en fastighet, byggnad eller anläggning kan  
trots frihet från ansvar enligt 2 eller 3 § förpliktas att  
svara för utredningskostnader som r ör fastigheten, byggnaden  
eller anläggningen i den utsträckning det är skäligt med hänsyn  
till den nytta ägaren kan antas få av utredningen, de  
personliga ekonomiska förhållandena och omständigheterna i  
övrigt. Lag (2007:660).  
 
Skyldighet att underrätta ti llsynsmyndigheten  
 
11 § Den som äger eller brukar en fastighet skall oavsett om  
området tidigare ansetts förorenat genast underrätta  
tillsynsmyndigheten om det upptäcks en förorening på  
fastigheten och föroreningen kan medföra skada eller olägenhet  
för människors hälsa eller miljön. Lag (2007:660).  
 
12 § Om det upptäcks en överhängande fara för att en verksamhet  
eller åtgärd medför en allvarlig miljöskada, skall  
verksamhetsutövaren genast  underrätta tillsynsmyndigheten om  
detta.  
 
Om de åtgärder som verksamhetsutövaren vidtar med anledning av  
den upptäckta faran inte innebär att faran avvärjs, skall  
verksamhetsutövaren så snart som möjligt underrätta  
tillsynsmyndigheten om detta och redogör a för de åtgärder som  
verksamhetsutövaren har vidtagit och kommer att vidta samt de  
ytterligare åtgärder som kan behöva vidtas för att avvärja  
faran. Lag (2007:660).  
 
13 § Om det upptäcks att en allvarlig miljöskada har uppstått,  
skall verksamhetsutövaren genast underrätta tillsynsmyndigheten  
om detta och redogöra för de åtgärder som verksamhetsutövaren  
har vidtagit och kommer att vidta samt de ytterligare åtgärder  
som kan behöva vidtas för avhjälpande. Lag (2007:660).  
 
Föreläggande om avhjälpande vid allva rliga miljöskador  
 
14 § Tillsynsmyndigheten skall pröva om de åtgärder som  
verksamhetsutövaren har redogjort för enligt 12 eller 13 § är  
lämpliga och tillräckliga. Tillsynsmyndigheten skall sedan  
förelägga verksamhetsutövaren att vidta de åtgärder för  
avhjälpande som behövs enligt 5 §. Lag (2007:660).  
 
Miljöriskområden  
 
15 § Om ett mark - eller vattenområde är så allvarligt förorenat  
att det med hänsyn till riskerna för människors hälsa och  
miljön ä r nödvändigt att besluta om begränsningar i  
markanvändningen eller andra försiktighetsmått, skall  
länsstyrelsen förklara området som miljöriskområde. Vid  
förklaringen skall föroreningarnas hälso - och miljöfarlighet,  
föroreningsgraden, förutsättningarna för  spridning och den  
omgivande miljöns känslighet beaktas. Lag (2007:660).  
 
16 § Länsstyrelsen får vid vite förelägga den som enligt 2  
eller 3 § eller med stöd av 10 § är skyldig att svara för  
utredningskostnader att ge in den utredning som behövs för  
prövni ngen. I föreläggandet får länsstyrelsen besluta om  
tillträde för avhjälpande enligt 28 kap. 5 §. Länsstyrelsen får  
också låta utföra nödvändig utredning på den ansvariges  
bekostnad. Lag (2007:660).  
 
17 § När ett område förklaras som miljöriskområde skall  
länsstyrelsen besluta om inskränkningar i markanvändningen  
eller om att vissa åtgärder som den eller de fastighetsägare  
eller andra som omfattas av förklaringen vill vidta skall vara  
förenade med villkor eller skall föregås av en anmälan till  
tillsynsmyndig heten.  
 
Sådana inskränkningar och sådan anmälningsplikt får avse  
grävning, schaktning och andra markarbeten, bebyggelseåtgärder,  
ändrad markanvändning samt andra åtgärder som kan innebära  
 
1. att belastningen av föroreningar i och omkring området kan  
komma att öka,  
 
2. att den miljömässiga situationen annars försämras, eller  
 
3. att framtida avhjälpandeåtgärder försvåras.  
 
Länsstyrelsen får även besluta att sådana åtgärder inte får  
vidtas el ler att en fastighet inte får överlåtas förrän  
nödvändiga markundersökningar har utförts. Lag (2007:660).  
 
18 § Länsstyrelsen skall ändra eller meddela nya villkor eller  
upphäva beslutet om miljöriskområde när föroreningarna är  
avhjälpta eller har minskat så att beslutade inskränkningar i  
markanvändningen eller andra försiktighetsmått inte längre är  
nödvändiga. Lag (2007:660).  
 
Allvarliga miljöskador i Sveriges ekonomiska zon  
 
18 a § I fråga om sådana allvarliga miljöskador som avses i  
1 § andra stycket 2 ska bestämmelserna i denna balk tillämpas  
även i Sveriges ekonomiska zon. Lag (2019:494).  
 
Undantag och ansvarsbegränsningar  
 
19 § /Upphör att gälla U:den dag regeringen bestämmer/  
Detta kapitel gäller inte miljöskador som  
 
1. omfattas av 10 eller 10 a kap. sjölagen (1994:1009),  
 
2. omfattas av lagen (2005:253) om ersättning från de  
internationella oljeskadefonderna,  
 
3. orsakats av en väpnad konflikt, en fientlighet, ett  
inbördeskri g, ett uppror eller en exceptionell och oundviklig  
naturhändelse som det inte varit möjligt att skydda sig mot,  
eller 
 
4. orsakats av en verksamhet eller åtgärd vars enda syfte  
varit att skydda mot en naturkatastrof. Lag (2013:326).  
 
19 § /Träder i kraft I :den dag regeringen bestämmer/  
Detta kapitel gäller inte miljöskador som  
 
1. omfattas av 10, 10 a eller 11 kap. sjölagen (1994:1009),  
 
2. omfattas av lagen (2005:253) om ersättning från de  
internationella oljeskadefonderna eller lagen (2018:1854) om  
den internationella fonden för farliga och skadliga ämnen,  
 
3. omfattas av lagen (2010:950) om ansvar och ersättning vid  
radiologiska olyckor,  
 
4. orsakats av en väpnad konflikt, en fientlighet, ett  
inbördeskrig, ett uppror eller en exceptionell och oundviklig  
naturhändelse som det inte varit möjligt att skydda sig mot,  
eller 
 
5. orsakats av en verksamhet eller åtgärd vars enda syfte  
varit att skydda mot en naturkatastrof. Lag (2018:1862).  
 
19 § /T räder i kraft I:den dag som regeringen bestämmer/  
Detta kapitel gäller inte miljöskador som  
 
1. omfattas av 10, 10 a eller 11 kap. sjölagen (1994:1009),  
 
2. omfattas av lagen (2005:253) om ersättning från de  
internationella oljeskadefonderna eller lagen (2018:1854) om  
den internationella fonden för farliga och skadliga ämnen,  
 
3. orsakats av en väpnad konflikt, en fientlighet, ett  
inbördeskrig, ett uppror eller en exceptionell och oundviklig  
naturhändelse som det inte varit möjligt att skydda sig mot,  
eller 
 
4. orsakats av en verksamhet eller åtgärd vars enda syfte  
varit att skydda mot en naturkatastrof. Lag (2018:1861).  
 
20 § Om en miljöskada omfattas av en ansvarsbegränsning enligt  
9 kap. sjölagen (1994:1009) skall bestämmelserna i detta  
kapitel int e tillämpas i strid med den ansvarsbegränsningen.  
Lag (2007:660).  
 
Bemyndiganden  
 
21 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer  
får meddela föreskrifter om  
 
1. vilka omständigheter som det ska tas särskild hänsyn till  
vid bedömningen av vad som är en allvarlig miljöskada,  
 
2. vilka åtgärder för avhjälpande som ska vidtas i händelse av  
en allvarlig miljöskada,  
 
3. undantag från 5 och 12 –14 §§ om allvarliga milj öskador,  
 
4. utredningen i ärenden om miljöriskområden samt tillfälliga  
inskränkningar och andra villkor enligt 17 § i samband med  
prövning av sådana ärenden, och  
 
5. skyldighet att upprätta en statusrapport som redovisar  
föroreningar som förekommer i mark  och grundvatten inom det  
område där en verksamhet bedrivs eller ska bedrivas.  
Föreskrifter om undantag enligt första stycket 3 får meddelas  
endast  
 
1. i fråga om verksamheter eller åtgärder som med hänsyn till  
sin art eller omfattning typiskt sett  
 
a) int e anses kunna orsaka en allvarlig miljöskada, eller  
 
b) syftar till en godtagbar påverkan på miljön, om undantaget  
inte omfattar skador som orsakas av fel eller försummelse,  
eller 
 
2. i den mån som behövs för att kunna göra avvägningar mellan  
olika väsentliga allmänna intressen. Lag (2012:907).  
 
11 kap. Vattenverksamhet  
 
Kapitlets innehåll  
 
1 § I detta kapitel finns bestämmelser om vattenverksamhet och  
vattenanläggningar. Bestämmelse r om vattenverksamhet och  
vattenanläggningar finns också i lagen (1998:812) med särskilda  
bestämmelser om vattenverksamhet.  
 
Definitioner  
 
2 § I detta kapitel avses med  
 
vattenområde: ett område som täcks av vatten vid högsta  
förutsebara vattenstånd, och  
 
markavvattning: en åtgärd som utförs för att avvattna mark,  
när det inte är fråga om avledande av avloppsvatten, eller  
som utförs för att sänka eller tappa ur ett vattenområde  
eller för att skydda mot vatten, när syftet med åtgärden är  
att varaktigt öka en  fastighets lämplighet för något visst  
ändamål. Lag (2014:114).  
 
3 § Med vattenverksamhet avses i detta kapitel  
 
1. uppförande, ändring, lagning eller utrivning av en  
anläggning i ett vattenområde,  
 
2. fyllning eller pålning i ett vattenområde,  
 
3. bortledande av vatten från ett vattenområde,  
 
4. grävning, sprängning eller rensning i ett vattenområde,  
 
5. en annan åtgärd i ett vattenområde som syftar till att  
förändra vattnets djup eller läge,  
 
6. bor tledande av grundvatten eller utförande av en  
anläggning för detta,  
 
7. tillförsel av vatten för att öka grundvattenmängden eller  
utförande av en anläggning eller en annan åtgärd för detta,  
eller 
 
8. markavvattning.  
Lag (2014:114).  
 
4 § I detta kapitel avs es med  
 
vattenanläggning: en anläggning, som har kommit till genom en  
vattenverksamhet, tillsammans med manöveranordningar som hör  
till en sådan anläggning,  
 
damm: en vattenanläggning vars syfte är att dämma upp eller  
utestänga vatten eller blandningar av vatten och annat  
material,  
 
dammhaveri: ett okontrollerat utströmmande av det vatten  
eller den blandning av vatten och annat material som dammen  
är avsedd att  dämma upp eller utestänga. Lag (2014:114).  
 
5 § I detta kapitel avses med  
 
vattentäkt: bortledande av ytvatten eller grundvatten för  
vattenförsörjning, värmeutvinning eller bevattning,  
 
vattenreglering: ändring av vattenföringen i ett vattendrag  
till förm ån för annan vattenverksamhet, och  
 
vattenöverledning: vattenreglering genom överföring av  
ytvatten från ett vattenområde till ett annat.  
Lag (2014:114).  
 
6 § Med vattenverksamhet för produktion av vattenkraftsel  
avses i detta kapitel en vattenverksamhet som innebär  
vattenreglering, vattenbortledning, vattenöverledning eller  
annan påverkan på vattnets flöde och  
 
1. är avsedd för produktion av el genom omvandling av energin  
i strömmande vatten, eller  
 
2. när verksamheten påbörjades, var avsedd för sådan  
produktion.  
 
Verksamheter enligt första stycket ska anses utgöra en och  
samma verksamhet om de bedrivs med vattenanläggningar som  
direkt eller genom andra vattenanläggningar är tekniskt  
sammankopplad e med varandra och har ett miljö - och  
verksamhetsmässigt samband. Lag (2018:1407).  
 
Särskilda förutsättningar för vattenverksamhet  
 
7 § En vattenverksamhet skall utföras så att den inte försvårar  
annan verksamhet som i framtiden kan antas beröra samma  
vattentillgång och som främjar allmänna eller enskilda ändamål  
av vikt. Detta krav gäller om vattenverksamheten kan utföras på  
detta sätt utan oskälig kostnad.  
 
8 § Den som vill bedriva en vattenverksamhet som kan skada  
fisket är skyldig att utan ersättning v idta och för framtiden  
underhålla behövliga anordningar för fiskens framkomst eller  
fiskets bestånd, släppa fram vatten för ändamålet samt iaktta  
de villkor eller förelägganden i övrigt som på grund av  
verksamheten kan behövas till skydd för fisket i det v atten som  
berörs av vattenverksamheten eller i angränsande vattenområde.  
Om nyttan av en ifrågasatt anordning eller ett villkor eller  
ett föreläggande inte skäligen kan anses motsvara den kostnad  
som verksamhetsutövaren därigenom skulle förorsakas, kan  
verksamhetsutövaren befrias från en sådan skyldighet.  
 
Vad som i denna paragraf sägs om fisk skall gälla även  
vattenlevande blötdjur och vattenlevande kräftdjur.  
 
Bestämmelser om särskilda fiskeavgifter som får bestämmas i  
stället för att det meddelas villkor eller förelägganden enligt  
första stycket finns i 6 kap. 5 § lagen (1998:812) med  
särskilda bestämmelser om vattenverksamhet. Lag (2005:571).  
 
Tillstånds - och anmälningsplikt för vattenverksamhet  
 
9 § För vattenverksamhet krävs det tillstånd enligt denna balk,  
om inte något annat följer av bestämmelserna i detta kapitel.  
Den som vill bedriva vattenverksamhet får ansöka om tillstånd  
även om det inte krävs tillstå nd för verksamheten.  
Oavsett vad som följer av 11 -15, 19 och 23 §§, kan det för en  
viss verksamhet eller åtgärd krävas tillstånd enligt 7 kap.  
28 a §. Lag (2005:571).  
 
9 a § Regeringen får meddela föreskrifter om att det för  
vissa vattenverksamheter i stä llet för tillstånd ska krävas  
att verksamheterna har anmälts.  
 
Även om anmälningsplikt har föreskrivits får  
tillsynsmyndigheten, enligt föreskrifter som meddelas av  
regeringen, i det enskilda fallet förelägga en  
verksamhetsutövare att ansöka om tillstå nd. 
Lag (2018:1407).  
 
9 b § Ansökan om tillstånd till vattenverksamhet prövas av  
mark - och miljödomstolen. Ansökan om tillstånd till  
markavvattning prövas dock av länsstyrelsen, om den inte ska  
prövas av mark - och miljödomstolen enligt 7 kap. 19 eller  
20 § lagen (1998:812) med särskilda bestämmelser om  
vattenverksamhet.  
 
Anmälan om vattenverksamhet ska, enligt föreskrifter som  
medde las av regeringen, göras till försvarsinspektören för  
hälsa och miljö, länsstyrelsen eller kommunen.  
 
En anmälningspliktig vattenverksamhet får påbörjas tidigast  
åtta veckor efter det att anmälan har gjorts, om inte  
tillsynsmyndigheten bestämmer något a nnat. Lag (2017:782).  
 
9 c § Regeringen får meddela föreskrifter om förbud,  
skyddsåtgärder, begränsningar och andra försiktighetsmått för  
vattenverksamheter och för vattenanläggningar som  
vattenverksamheter bedrivs med och som  
 
1. behövs för att skydda människors hälsa eller miljön och är  
mer ändamålsenliga än beslut i enskilda fall, eller  
 
2. behövs till följd av Sveriges medlemskap i Europeiska  
unionen. Lag (2018:1407).  
 
10 § Om det krävs tillstånd till en vattenverksamhet, får  
arbeten av större omfa ttning i anslutning till verksamheten  
inte påbörjas innan tillstånd har meddelats.  
 
11 § Tillstånd enligt detta kapitel behövs inte för  
 
1. vattentäkt för en en - eller tvåfamiljsfastighets eller  
jordbruksfastighets husbehovsförbrukning eller  
värmeförsörjning,  
 
2. utförande av anläggningar för odling av fisk, musslor eller  
kräftdjur, eller  
 
3. utförande av anläggningar för utvinning av värme, om  
åtgärden inte avser vattentäkt.  
 
12 § Tillstånd enlig t denna balk eller anmälan enligt 9 a §  
behövs inte, om det är uppenbart att varken allmänna eller  
enskilda intressen skadas genom vattenverksamhetens inverkan på  
vattenförhållandena.  
 
Av 13 § följer att första stycket inte gäller markavvattning  
eller, i d en utsträckning regeringen föreskriver det, andra  
åtgärder för avvattning av mark. Lag (2005:571).  
 
13 § Markavvattning får inte utföras utan tillstånd. Vidare  
krävs tillstånd, i den utsträckning regeringen föreskriver  
det, för andra åtgärder som utförs för att avvattna mark i de  
fall åtgärden kan förväntas få en bestående negativ effekt på  
växt- och djurlivet.  
 
För dränering av jordbruksmark genom täckdikning med  
dräneringsrör som har en största diameter av 300 millimeter  
krävs det dock tillstånd endast om det är sannolikt att  
allmänna eller enskilda intressen skadas genom  
verksamheten.  
 
Ett tillstånd till markavvattning eller annan  
åtgärd för att avvattna mark  ska förenas med de villkor som  
behövs för att begränsa eller motverka skada på allmänna  
eller enskilda intressen. I tillståndet ska det anges inom  
vilken tid åtgärderna ska vara utförda. Lag (2016:991).  
 
14 § Regeringen får förbjuda markavvattning som skulle kräva  
tillstånd enligt detta kapitel i områden där det är särskilt  
angeläget att våtmarkerna bevaras.  
 
Länsstyrelsen får meddela dispens från ett förbud som meddelats  
enligt första stycket om det finns särskilda skäl.  
 
Om dispens meddelas enligt and ra stycket fordras för utförandet  
av markavvattningen att tillstånd söks enligt 9 §. Beslutet om  
dispens upphör att gälla om tillstånd till markavvattningen  
meddelas.  
 
15 § Tillstånd enligt detta kapitel behövs inte för att utföra  
rensningar för att bibehå lla vattnets djup eller läge eller för  
att omedelbart återställa ett vattendrag som har vikit från  
sitt förra läge eller som på något annat sätt har förändrat  
sitt lopp.  
 
Om arbetena berör en fastighet som tillhör någon annan, skall  
fastighetsägaren alltid underrättas innan arbetena påbörjas.  
 
Om fisket kan skadas, skall anmälan om de planerade arbetena  
göras till länsstyrelsen innan arbetena påbörjas.  
 
16 § Arbeten får utf öras utan föregående tillstånd, om det till  
följd av en skada eller för att förebygga en skada är  
nödvändigt att tillståndspliktiga ändrings - eller 
lagningsarbeten utförs genast. Ansökan om godkännande av  
arbetena skall dock göras snarast möjligt.  
 
Åtgärde r som strider mot bestämmelser om innehållande och  
tappning av vatten får vidtas utan föregående tillstånd, om det  
är nödvändigt för att avvärja fara för liv eller hälsa, rädda  
värdefull egendom eller av någon annan sådan orsak. Ansökan om  
godkännande av å tgärderna skall dock göras snarast möjligt.  
 
Underhållsansvar  
 
17 § Den som äger en vattenanläggning är skyldig att underhålla  
den så att det inte uppkommer skada för allmänna eller enskilda  
intressen genom ändringar i vattenförhållandena. Om  
vattenanläggn ingen med stöd av en särskild rättighet utförts på  
någon annans mark och äganderätten till anläggningen övergått  
till markägaren till följd av att rättigheten upphört, kvarstår  
underhållsskyldigheten för den som var rättighetshavare.  
 
Den som enligt 28 kap . 12 § har fått rätt att använda någon  
annans vattenanläggning är tillsammans med ägaren skyldig att  
underhålla anläggningen, om inte mark - och miljödomstolen  
bestämt något annat.  
 
I 20 och 21 §§ samt i 24 kap. 4 § andra stycket finns  
bestämmelser om överflyttning av underhållsskyldigheten.  
Lag (2010:923).  
 
18 § Den som är skyldig att underhålla en damm för  
vattenreglering ska ersätta skada som orsakas av att  
anläggningen inte ger av sett skydd mot dammhaveri. Detta  
gäller även om varken den underhållsskyldige eller någon som  
den underhållsskyldige svarar för har vållat skadan.  
 
En underhållsskyldig som visar att dammhaveriet orsakats av  
en krigshandling eller liknande handling under v äpnad  
konflikt, inbördeskrig eller uppror är dock fri från  
ansvar. Lag (2014:114).  
 
Utrivning m.m.  
 
19 § Tillstånd enligt denna balk skall alltid lämnas till  
utrivning av en vattenanläggning i ytvatten, om inte  
förordnande meddelas enligt 20 §.  
 
20 § I stä llet för att lämna tillstånd att riva ut en  
vattenanläggning i ytvatten får mark - och miljödomstolen på  
begäran av ägaren av en fastighet som skulle skadas av  
utrivningen förordna att skyldigheten att underhålla  
anläggningen och fullgöra övriga skyldigheter som ligger på  
anläggningens ägare skall övergå på fastighetsägaren till dess  
något annat bestäms.  
 
Till skydd för allmänna intressen får efter åtagande ett sådant  
förordnande också meddelas för staten, en kommu n eller ett  
vattenförbund.  
 
Förordnande får inte meddelas, om det kan antas att  
fastighetsägaren inte kan fullgöra skyldigheterna eller om det  
med hänsyn till den sökande eller till allmänna intressen anses  
mera angeläget att anläggningen rivs ut.  
 
Om ägar en av en vattenanläggning vållas skada av att  
anläggningen bibehålls, skall den som övertar ansvaret för  
anläggningen betala skälig ersättning för skadan.  
Lag (2011:923).  
 
21 § Om en fastighet övergår till en ny ägare och den tidigare  
ägaren är underhållss kyldig efter övertagande enligt 20 §  
första stycket, svarar den nya ägaren för de skyldigheter som  
följer av övertagandet.  
 
Övertagandet enligt 20 § första stycket skall antecknas i  
fastighetsregistrets allmänna del. Lag (2000:228).  
 
22 § Om det kan uppkom ma fara för allmänna eller enskilda  
intressen genom att en anläggning för bortledande av  
grundvatten helt eller delvis tas ur bruk, skall anläggningens  
ägare hämta in mark - och miljödomstolens tillstånd.  
 
Skälig ersättning skall betalas, om en sådan åtgärd medför  
skada på någon annans egendom genom bestående ändring i  
vattenförhållandena. Lag (2010:923).  
 
Viss vattenverksamhet som har prövats i annan ordning  
 
23 § Tillstånd ska lämnas till följande vattenve rksamheter,  
om inte något annat följer av 2 kap. 9 §:  
 
1. vattenverksamhet som vid prövning av annan verksamhet  
enligt 17 kap. 1 eller 3 § har angetts som ett villkor för  
verksamhetens utövande,  
 
2. anläggande av broar och annan vattenverksamhet för vä g,  
järnväg, tunnelbana eller spårväg vars anläggande har prövats  
i särskild ordning,  
 
3. anläggande av rörledningar i vatten som koncession har  
meddelats för enligt lagen (1978:160) om vissa rörledningar,  
och 
 
4. anläggande av naturgasledningar i vatt en som koncession  
har meddelats för enligt naturgaslagen (2005:403).  
Lag (2016:991).  
 
Säkerhetsklassificering av dammar  
 
24 § En damm ska vara klassificerad i en dammsäkerhetsklass,  
om dammen vid ett dammhaveri kan medföra  
 
1. förlust av människoliv,  
 
2. förstörelse av områden som är av riksintresse för  
kulturmiljövården enligt 3 kap. 6 § andra stycket,  
 
3. störning i elförsörjningen,  
 
4. förstörelse av infrastruktur,  
 
5. förstörelse av eller störning i samhällsviktig  
verksamhet,  
 
6. miljöskada, eller  
 
7. ekonomisk skada.  
 
Första stycket gäller inte dammar som har uppförts för att  
tillfälligt torrlägga ett område i samband med ett bygg - 
eller anläggningsarbete.  
 
Första stycket 1 gäller  inte om risken för förlust av  
människoliv är försumbar. Första stycket 2 –7 gäller inte  
konsekvenser som har liten betydelse från samhällelig  
synpunkt. Lag (2014:114).  
 
25 § Vid klassificering enligt 24 § ska dammen vara  
klassificerad i  
 
1. dammsäkerhetsklass A, om ett dammhaveri kan leda till en  
kris som drabbar många människor och stora delar av samhället  
samt hotar grundläggande värden och funktioner,  
 
2. dammsäkerhetsklass B, om ett dammhaveri kan leda till  
stora regionala och lokala k onsekvenser eller störningar och  
dammen inte ska vara klassificerad i dammsäkerhetsklass A,  
och 
 
3. dammsäkerhetsklass C, om dammen inte ska vara  
klassificerad i dammsäkerhetsklass A eller B.  
 
Om ett dammhaveri kan medföra förlust av människoliv och  
risken  för detta inte är försumbar, ska dammen klassificeras  
i dammsäkerhetsklass A eller B. Lag (2014:114).  
 
26 § Klassificeringen enligt 24 och 25 §§ ska göras av den  
myndighet som utövar tillsyn över dammens säkerhet.  
Lag (2014:114).  
 
Moderna miljövillkor  
 
27 § Den som bedriver en tillståndspliktig  
vattenverksamhet för produktion av vattenkraftsel ska se till  
att verksamheten har moderna miljövillkor. Med detta avses  
att tillståndets villkor eller bestämmelser till skydd för  
människors hälsa och miljön har  bestämts enligt denna balk  
genom en dom eller i ett beslut som inte är äldre än fyrtio  
år. Om det i tillståndet för verksamheten har bestämts en  
annan tid för översyn av miljövillkoren, ska dock den tiden  
gälla.  
 
Trots första stycket får en verksamhet bedrivas till dess en  
prövning är klar, om  
 
1. verksamhetsutövaren har ansökt om tillstånd eller  
omprövning för att förse verksamheten med moderna   
miljövillkor, eller  
 
2. verksamheten omfattas av en nationell plan för moderna  
miljövillkor enligt föreskrifter som regeringen meddelar och  
verksamhetsutövaren inte är försenad med att ansöka om  
prövning enligt planen. Lag (2018:1407).  
 
28 § Det ska f innas en nationell plan för de prövningar  
som avses i 27 §. Planen ska ange en nationell helhetssyn i  
fråga om att verksamheterna ska förses med moderna  
miljövillkor på ett samordnat sätt med största möjliga nytta  
för vattenmiljön och för nationell eff ektiv tillgång till  
vattenkraftsel. Planen ska beslutas av regeringen.  
Lag (2018:1407).  
 
12 kap. Jordbruk och annan verksamhet  
 
1 § Har upphävts genom lag (2005:571).  
 
2 § Har upphävts genom lag (2005:571).  
 
3 § Har upphävts genom lag (2005:571).  
 
4 § Har upphävts genom lag (2005:571).  
 
5 § Har upphävts genom lag (2005:571).  
 
Anmälan för samråd  
 
6 § Kan en verksamhet eller en åtgärd som inte omfattas av  
tillstånds - eller anmälningsplikt enligt andra bestämmels er i 
denna balk komma att väsentligt ändra naturmiljön, skall  
anmälan för samråd göras hos den myndighet som utövar tillsynen  
enligt bestämmelser i 26 kap. eller bestämmelser som har  
meddelats med stöd av samma kapitel.  
 
Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får  
meddela föreskrifter om att det inom landet eller en del av  
landet alltid skall göras en anmälan för samråd i fråga om  
särskilda slag av verksamheter eller åtgärder som kan medföra  
skada på naturmiljön. Regeringen eller den myndigh et som  
regeringen bestämmer får också meddela föreskrifter om vilka  
uppgifter en anmälan skall innehålla.  
 
Verksamhet eller åtgärd som skall anmälas för samråd får  
påbörjas tidigast sex veckor efter det att anmälan har gjorts,  
om inte tillsynsmyndigheten m edger något annat.  
 
Den myndighet som avses i första stycket får förelägga den  
anmälningsskyldige att vidta de åtgärder som behövs för att  
begränsa eller motverka skada på naturmiljön. Om sådana  
åtgärder inte är tillräckliga och det är nödvändigt för skyddet  
av naturmiljön, får myndigheten förbjuda verksamheten.  
Bestämmelser om rätt till ersättning vid ett sådant  
föreläggande eller förbud finns i 31 kap.  
 
6 a § Skyldigheten att göra en anmälan för  samråd enligt 6 §  
gäller inte byggande av allmän väg eller byggande av järnväg  
om verksamheten eller åtgärden anges i en fastställd vägplan  
enligt väglagen (1971:948) eller i en fastställd järnvägsplan  
enligt lagen (1995:1649) om byggande av järnväg.  
Lag (2012:441).  
 
Miljöhänsyn i jordbruket  
 
7 § Med jordbruksmark avses i 8 och 9 §§ sådan åkermark och  
betesmark som ingår i fastighet som är taxerad som  
lantbruksenhet. Bestämmelserna i samma paragrafer ska dock inte  
tillämpas på jordbruksmark  
 
1. som ingår i  en fastighet, som har bildats för ett annat  
ändamål än jordbruk och som därefter inte har taxerats, eller  
 
2. som i en detaljplan eller i områdesbestämmelser enligt  
plan- och bygglagen (2010:900) är avsedd för ett annat ändamål  
än jordbruk. Lag (2010:902) . 
 
8 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får  
meddela föreskrifter om den hänsyn till natur - och kulturvärden  
som skall tas vid skötsel av jordbruksmark och vid annan  
markanvändning i jordbruket, såsom i fråga om skyddet av  
odlings - och kulturlandskapet samt djur - och växtlivet.  
Föreskrifterna får dock inte vara så ingripande att pågående  
markanvändning inom den berörda delen av fastigheten avsevärt  
försvåras.  
 
9 § Rege ringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får  
föreskriva att jordbruksmark får tas ur jordbruksproduktion  
först efter anmälan till länsstyrelsen, om inte åtgärden är av  
ringa betydelse för jordbruket på brukningsenheten eller för  
natur - och kultu rmiljön.  
 
Första stycket gäller inte om marken tas i anspråk för  
verksamhet vars tilllåtlighet har prövats i särskild ordning.  
 
10 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer  
får meddela de föreskrifter som skäligen kan behövas från  
miljöskyd dssynpunkt i fråga om  
 
1. begränsningar av antalet djur i ett jordbruk,  
 
2. försiktighetsmått för gödselhanteringen, och  
 
3. växtodlingen.  
 
Vilthägn  
 
11 § Vilthägn får inte uppföras utan tillstånd av länsstyrelsen  
på områden där allmänheten får färdas fritt.  
 
Vid tillståndsprövningen skall behovet av skydd för  
friluftslivet och naturmiljön beaktas.  
 
Tillstånd till vilthägn inom ett strandskyddsområde få r 
meddelas endast om det finns särskilda skäl.  
 
Föreskrifter om tillståndsplikt  
 
12 § Regeringen får föreskriva om sådan tillståndsplikt för  
verksamheter eller åtgärder som kan krävas till följd av  
Sveriges medlemskap i Europeiska unionen.  
 
13 kap. Gentekn ik 
 
Tillämpningsområde  
 
1 § Bestämmelserna i detta kapitel skall tillämpas vid  
innesluten användning och avsiktlig utsättning av genetiskt  
modifierade organismer. Bestämmelserna skall också tillämpas  
när produkter som innehåller eller består av sådana orga nismer  
släpps ut på marknaden.  
 
Syftet med bestämmelserna är, utöver vad som sägs i 1 kap. 1 §  
första stycket, att säkerställa att särskilda etiska hänsyn tas  
vid sådan verksamhet som avses i första stycket.  
 
2 § Regeringen får meddela föreskrifter om undantag från  
kapitlets tilllämpning i fråga om organismer som har tagits  
fram med sådana beprövade metoder för genetisk modifiering som  
har visat sig inte medföra några risker från hälso - och 
miljösynpunkt.  
 
Definitioner  
 
3 § Med organism avses en biologisk enhet som kan föröka sig  
eller föra över genetiskt material.  
 
4 § Med genetiskt modifierad organism avses en organism där det  
genetiska materialet har ändrats på ett sätt som inte inträffar  
naturligt genom parn ing eller naturlig rekombination.  
 
5 § Med innesluten användning avses en verksamhet där någon  
 
1. modifierar organismer genetiskt eller odlar, förvarar,  
transporterar, destruerar, gör sig kvitt eller på annat sätt  
hanterar sådana genetiskt modifierade org anismer och  
 
2. använder specifika inneslutningsåtgärder för att begränsa  
dessa organismers kontakt med allmänheten och miljön och  
åstadkomma en hög grad av säkerhet för allmänheten och miljön.  
Lag (2003:232).  
 
6 § Med avsiktlig utsättning avses ett avsikt ligt införande av  
genetiskt modifierade organismer i miljön utan användning av  
sådana inneslutningsåtgärder som avses i 5 §. Lag (2003:232).  
 
7 § Med uttrycket släppa ut på marknaden avses att  
tillhandahålla eller göra en produkt tillgänglig för någon  
annan.  
 
Krav på utredning för bedömning av skaderisker  
 
8 § Innesluten användning och avsiktlig utsättning av genetiskt  
modifierade organismer skall föregås av en utredning. Den skall  
kunna läggas till grund för en tillfredsställande bedömning av  
vilka hälso - och miljöskador som organismerna kan orsaka.  
Utredningen skall vara gjord i enlighet med vetenskap och  
beprövad erfarenhet. En sådan utredning skall också göras innan  
en produkt som innehåller eller består av genetiskt modifierade  
organismer släpps ut på marknaden.  
 
9 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får  
meddela ytterligare föreskrifter om sådan utredning som avses i  
8 §. 
 
Etiska hänsyn och försiktighetsmått  
 
10 § Särski lda etiska hänsyn skall tas vid innesluten  
användning och avsiktlig utsättning av genetiskt modifierade  
organismer liksom när en produkt som innehåller eller består av  
sådana organismer släpps ut på marknaden.  
 
11 § Regeringen eller den myndighet som reger ingen bestämmer  
får meddela särskilda föreskrifter om försiktighetsmått.  
 
 
 
 
Tillståndskrav och anmälningsskyldighet  
 
12 § Det krävs tillstånd för att genomföra en avsiktlig  
utsättning av genetiskt modifierade organismer eller för att  
släppa ut en produkt som innehåller eller består av sådana  
organismer på marknaden.  
 
13 § Ett tillstånd får lämnas endast om verksamheten är etiskt  
försvarbar.  
 
14 § Regeringen eller den myndighe t som regeringen bestämmer  
får meddela föreskrifter om vad som krävs till skydd för  
människors hälsa och miljön för att få tillstånd enligt 12 §.  
 
15 § Regeringen eller tillståndsmyndigheten får meddela  
föreskrifter om undantag från tillståndskravet enligt  12 §. 
 
16 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer  
får meddela föreskrifter om krav på tillstånd till eller  
anmälan av innesluten användning av genetiskt modifierade  
organismer, om det behövs av hälso - eller miljöskäl.  
 
17 § En ansökan om  tillstånd och en anmälan görs hos den  
myndighet som regeringen föreskriver.  
 
Frågor om tillstånd skall prövas inom den tid som regeringen  
föreskriver.  
 
Ett tillstånd gäller i fem år, om inte något annat sägs i  
tillståndsbeslutet.  
 
Märkning  
 
18 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer  
får föreskriva att den som släpper ut en produkt som innehåller  
eller består av genetiskt modifierade orga nismer på marknaden  
skall märka produkten.  
 
Gentekniknämnden  
 
19 § En särskild nämnd, Gentekniknämnden, skall följa  
utvecklingen på genteknikområdet, bevaka de etiska frågorna och  
ge råd om användningen av gentekniken.  
 
Regeringen meddelar föreskrifter om Gentekniknämndens uppgifter  
samt bestämmelser om nämndens sammansättning och arbetsformer.  
 
14 kap. Kemiska produkter och biotekniska organismer  
 
Kapitlets innehåll  
 
1 § I detta kapitel finns bestämmelser om  
 
1. kemiska produkter och biotekniska organismer,  
 
2. varor som behöver en särskild reglering på grund av sitt  
innehåll av kemiska produkter eller biotekniska organismer  
eller på grund av att de har behandlats med sådana produkter  
eller organismer, och  
 
3. utrustning för hantering av kemiska produkter eller  
biotekniska organismer.  
 
Bestämmelserna kompletterar EU -förordningar och genomför  
EU-direktiv inom kapitlets tillämpningsområde. Därutöver  
regleras frågor som inte omfattas av EU -förordningarna och   
EU-direktiven. Lag (2016:781).  
 
Ordförklaringar  
 
2 § I detta kapitel avses med  
 
kemisk produkt: ett kemiskt ämne eller en blandning av kemiska  
ämnen som inte är en vara,  
 
blandning: en blandning eller lösning som består av två eller  
flera kemiska ämnen , 
 
vara: ett föremål som under produktionen får en särskild form,  
yta eller design, vilken i större utsträckning än dess kemiska  
sammansättning bestämmer dess funktion,  
 
bioteknisk organism: en produkt som har framställts särskilt i  
bekämpningssyfte eller något annat tekniskt syfte och som helt  
eller delvis består av eller innehåller levande  
mikroorganismer, nematoder, insekter eller spindeldjur,  
 
hantering: en verksamh et eller åtgärd som innebär att en  
kemisk produkt, bioteknisk organism eller vara tillverkas,  
bearbetas, behandlas, förpackas, förvaras, transporteras,  
används, omhändertas, destrueras, konverteras, saluförs,  
överlåts eller är föremål för något annat j ämförbart  
förfarande,  
 
införsel: att föra in en kemisk produkt, bioteknisk organism  
eller vara till Sverige, och  
 
utförsel: att föra ut en kemisk produkt, bioteknisk organism  
eller vara från Sverige. Lag (2020:601).  
 
3 § Med bekämpningssyfte avses i det ta kapitel  
 
1. syfte att påverka växters livsprocesser, skydda växter  
eller växtprodukter mot djur, växter eller mikroorganismer  
eller bevara växtprodukters hållbarhet, eller  
 
2. syfte att förstöra, stöta bort, oskadliggöra, förhindra  
verkningarna av e ller på något annat sätt utöva kontroll över  
organismer som är skadliga eller oönskade för människor,  
djur, egendom eller miljön. Lag (2016:781).  
 
4 § Med bekämpningsmedel avses i detta kapitel  
 
1. ett växtskyddsmedel enligt definitionen i artikel 2.1 i  
Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1107/2009 av  
den 21 oktober 2009 om utsläppande av växtskyddsmedel på  
marknaden och om upphävande av rådets direktiv 79/117/EEG och  
91/414/EEG,  
 
2. en biocidprodukt enligt definitionen i artikel 3.1 a i  
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 528/2012 av  
den 22 maj 2012 om tillhandahållande på marknaden och  
användning av biocidprodukter, eller  
 
3. en bioteknisk organism som har framstä llts särskilt i  
bekämpningssyfte och som helt eller delvis består av eller  
innehåller nematoder, insekter eller spindeldjur.  
Lag (2016:781).  
 
Hantering, införsel och utförsel m.m.  
 
5 § En kemisk produkt eller bioteknisk organism som inte är  
ett bekämpn ingsmedel får användas i bekämpningssyfte endast  
om det är uppenbart att användningen inte medför risker för  
människors hälsa eller miljön. Lag (2016:781).  
 
6 § Den som sprider ett bekämpningsmedel ska  
 
1. göra det på ett sådant sätt att människors hälsa  inte  
skadas eller människor vållas annan olägenhet och så att  
miljöpåverkan blir så liten som möjligt, och  
 
2. vidta åtgärder för att motverka att medlet sprids utanför  
det avsedda spridningsområdet. Lag (2016:781).  
 
7 § Bekämpningsmedel får inte spridas från luftfartyg.  
 
Bekämpningsmedel som är avsedda för att bekämpa lövsly får  
inte spridas över skogsmark eller användas för att behandla  
enskilda trädstammar. Lag (2016 :781).  
 
8 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer  
får meddela  
 
1. föreskrifter om hantering, införsel och utförsel av kemiska  
produkter, biotekniska organismer och varor i frågor som avses  
i 2 kap. 2 -4 §§, 
 
2. föreskrifter som behövs f rån hälso - eller  
miljöskyddssynpunkt om krav på tillstånd eller godkännande för  
hantering, införsel och utförsel av en kemisk produkt,  
bioteknisk organism eller vara,  
 
3. föreskrifter om särskilda villkor som behövs från hälso -  
eller miljöskyddssynpunk t för hantering, införsel och utförsel  
av en kemisk produkt, bioteknisk organism eller vara,  
 
4. föreskrifter om förbud som är av särskild betydelse från  
hälso - eller miljöskyddssynpunkt mot hantering, införsel och  
utförsel av en kemisk produkt, bioteknisk organism eller vara,  
 
5. föreskrifter om krav på anmälan innan ett bekämpningsmedel  
saluhålls eller används,  
 
6. föreskrifter om sådana undantag från förbudet i 7 § första  
stycket att sprida bekämpningsmedel från  luftfartyg som det  
finns synnerliga skäl för,  
 
7. föreskrifter om hantering, införsel, överlåtelse och  
förbränning av bränsle, handel med bränsle samt bränsles  
egenskaper och kvalitet som behövs för att motverka utsläpp i  
luften av ämnen som kan medfö ra olägenhet för människors hälsa  
eller miljön,  
 
8. föreskrifter som behövs till följd av Sveriges medlemskap i  
Europeiska unionen om hantering, införsel och utförsel av  
kemiska produkter, biotekniska organismer och varor,  
 
9. föreskrifter som behövs t ill följd av Sveriges medlemskap i  
Europeiska unionen om att på marknaden släppa ut,  
tillhandahålla eller ta i drift utrustning som är avsedd för  
hantering av kemiska produkter eller biotekniska organismer,  
och 
 
10. föreskrifter som behövs till följd a v Sveriges medlemskap  
i Europeiska unionen om kontroll av utrustning som är avsedd  
för spridning av bekämpningsmedel.  
 
Föreskrifter om varor enligt första stycket 1, 2, 3, 4 eller 8  
får meddelas endast i fråga om varor som på grund av sitt  
innehåll av en kemisk produkt eller på grund av att de har  
behandlats med en kemisk produkt kan befaras medföra skada på  
människor eller miljön eller andra intressen som skyddas genom  
denna balk . 
 
Regeringen får överlåta åt en kommun att meddela sådana  
föreskrifter som avses i första stycket 7. Lag (2021:881).  
 
9 § Den myndighet som regeringen bestämmer får i det enskilda  
fallet ge dispens från förbuden i 7 § andra stycket, om det  
 
1. behövs för  vetenskaplig prövning, eller  
 
2. med hänsyn till skogsmarkens läge och beskaffenhet,  
skogsbeståndets sammansättning, spridningens inverkan på  
livsbetingelserna för växt - och djurlivet och andra allmänna  
intressen inte rimligen går att genom röjning med me kaniska  
metoder tillgodose kravet om återväxt av skog i 6 §  
skogsvårdslagen (1979:429).  
 
En dispens enligt första stycket 2 får inte ges i fråga om  
spridning i ett område som har betydelse för friluftslivet,  
naturvården, den lokala befolkningens trivsel el ler något  
annat kommunalt intresse, om kommunen motsätter sig en  
dispens. Innan dispensfrågan avgörs, ska kommunen ges  
tillfälle att yttra sig. Lag (2013:758).  
 
Produktregister  
 
10 § Kemiska produkter som yrkesmässigt tillverkas i eller förs  
in till Sverige ska registreras i ett produktregister enligt de  
föreskrifter som meddelas av regeringen eller den myndighet som  
regeringen bestämmer. Registret ska föras av den myndighet som  
regeringen bestämmer. Lag (2016:781).  
 
11 § Regeringen får meddela föreskrifter om att biotekniska  
organismer och varor ska registreras i produktregistret eller i  
ett annat motsvarande register.  
 
Föreskrifter om registrering av varor får meddelas endast i  
fråga om varor som på grund av sitt innehåll av en kemisk  
produkt eller på grund av att de har behandlats med en kemisk  
produkt kan befaras medföra skada på människor eller miljön  
eller andra intressen som skyddas genom denna balk.  
Lag (2016:781).  
 
12 § Reg eringen eller den myndighet som regeringen bestämmer  
får om det finns särskilda skäl  
 
1. meddela föreskrifter om undantag från  
registreringsskyldigheten enligt 10 §, eller  
 
2. i det enskilda fallet ge dispens från  
registreringsskyldigheten enligt 10 §.  Lag (2017:419).  
 
Produktinformation och uppgiftsskyldighet  
 
13 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer  
får meddela föreskrifter om skyldighet för  
 
1. den som tillverkar, för in till Sverige eller på marknaden  
släpper ut en kemisk produkt eller bioteknisk organism att  
genom märkning eller på annat sätt tillhandahålla den  
information om produkten eller organismen som behövs till  
skydd för människor s hälsa eller miljön, och  
 
2. den som yrkesmässigt hanterar, för in till eller för ut  
från Sverige en kemisk produkt eller bioteknisk organism att  
till den myndighet som regeringen bestämmer lämna de  
uppgifter som behövs för att bedöma de hälso - eller  
miljörisker som är förknippade med produkten eller organismen  
och dess hantering, införsel eller utförsel. Lag (2016:781).  
 
14 § Ny beteckning 12 § genom lag (2016:781).  
 
15 § Har upphävts genom lag (2016:781).  
 
16 § Har upphävts genom lag (2016:781).  
 
17 § Har upphävts genom lag (2016:781).  
 
18 § Har upphävts genom lag (2016:781).  
 
19 § Ny beteckning 13 § genom lag (2016:781).  
 
20 § Har upphävts genom lag (2016:781).  
 
15 kap. Avfall  
 
Ordförklaringar  
 
1 § Med avfall avses i denna balk varje ämne eller föremål som  
innehavaren gör sig av med eller avser eller är skyldig att  
göra sig av med.  
 
Ett ämne eller föremål som uppkommit i en produktionsprocess  
där huvudsyftet inte är att producera ämnet eller f öremålet  
ska anses vara en biprodukt i stället för avfall, om  
 
1. det är säkerställt att ämnet eller föremålet kommer att  
fortsätta användas,  
 
2. ämnet eller föremålet kan användas direkt utan någon annan  
bearbetning än den bearbetning som är normal i i ndustriell  
praxis,  
 
3. ämnet eller föremålet har producerats som en integrerad del  
av produktionsprocessen, och  
 
4. den användning som avses i 1 inte strider mot lag eller  
annan författning och inte leder till allmänt negativa följder  
för miljön eller människors hälsa. Lag (2020:601).  
 
2 § I denna balk avses med  
 
avfallsförebyggande åtgärder: åtgärder som vidtas innan ett  
ämne eller föremål har blivit avfall och som syftar till en  
minskning av mängden avfall, en minskning av innehållet av  
farliga ämnen i material och produkter eller en minskning av  
de negativa effekter på människors hälsa och miljön som avfall  
kan ge upphov till, och  
 
återanvändning: att en produkt eller en kompo nent som inte är  
avfall används igen för att fylla samma funktion som den  
ursprungligen var avsedd för. Lag (2020:601).  
 
3 § Med kommunalt avfall avses i denna balk avfall från  
hushåll och sådant avfall från andra källor som till sin art  
och sammansätt ning liknar avfall från hushåll, dock inte  
 
1. avfall från tillverkning,  
 
2. avfall från jord - och skogsbruk,  
 
3. avfall från fiske,  
 
4. avfall från septiktankar, avloppsnät och avloppsrening,  
 
5. bygg - och rivningsavfall, och  
 
6. uttjänta bilar.  
Lag (2020 :601).  
 
4 § Med avfallsproducent avses i denna balk den som ger upphov  
till avfall (ursprunglig avfallsproducent) och den som genom  
förbehandling, blandning eller andra förfaranden ändrar  
avfallets art eller sammansättning. Lag (2020:601).  
 
5 § Med hantera avfall avses i denna balk att  
 
1. samla in, transportera, sortera, återvinna, bortskaffa  
eller ta annan fysisk befattning med avfall, eller  
 
2. vidta åtgärder som inte innebär fysisk bef attning med  
avfall men som syftar till att avfall samlas in,  
transporteras, sorteras, återvinns, bortskaffas eller byter  
ägare eller innehavare. Lag (2020:601).  
 
5 a § Med deponi avses i denna balk en upplagsplats för avfall  
som finns på eller i jorden . 
 
Som deponi räknas inte en plats där avfall  
 
1. lastas om för att förbereda det för vidare transport till  
en annan plats där det ska behandlas,  
 
2. lagras innan det återvinns, om lagringen sker under en  
kortare period än tre år, eller  
 
3. lagras innan det bortskaffas, om lagringen sker under en  
kortare period än ett år. Lag (2020:601).  
 
6 § I denna balk avses med  
 
behandla avfall: återvinna eller bortskaffa avfall,  
 
återvinna avfall: att vidta en åtgärd som innebär att avfall  
kommer till nytta som ersättning för något annat material  
eller förbereder det för en sådan nytta eller en åtgärd som  
innebär att avfall förbereds för återanvändning,  
 
förbereda avfall för åte ranvändning: kontrollera, rengöra  
eller reparera något som är avfall så att det kan återanvändas  
utan ytterligare behandling,  
 
materialåtervinna avfall: upparbeta avfall till nya ämnen  
eller föremål som inte ska användas som bränsle eller  
fyllnadsmater ial, 
 
bortskaffa avfall: göra sig av med eller förbereda för att  
göra sig av med något som är avfall utan att återvinna det  
eller utan att lämna det till någon som samlar in eller  
transporterar bort det, och  
 
deponera avfall: bortskaffa avfall genom att  lägga det på en  
deponi. Lag (2020:601).  
 
7 § Med samla in avfall avses i detta kapitel att  
 
1. hämta eller ta emot avfall, om detta inte utgör en del av  
behandlingen av avfallet, eller  
 
2. sortera, lagra eller på annat sätt ta befattning med  
avfall innan det transporteras vidare till den plats där  
behandlingen ska påbörjas, om åtgärden inte utförs av  
avfallsproducenten på den plats där avfallet uppkom.  
Lag (2016:782).  
 
8 § I denna balk  avses med  
 
fastighetsinnehavare: den som äger fastigheten eller den som  
enligt 1 kap. 5 § fastighetstaxeringslagen (1979:1152) ska  
anses som fastighetsägare,  
 
uttjänt bil: en personbil, buss eller lastbil vars totalvikt  
inte överstiger 3 500 kilogram o ch som är avfall,  
 
bilskrotare: den som bedriver yrkesmässig verksamhet som  
syftar till att behandla uttjänta bilar, och  
 
bygg- och rivningsavfall: avfall från bygg - och  
rivningsarbeten. Lag (2020:601).  
 
8 a § Med producent avses i detta kapitel den som yrkesmässigt  
 
1. utvecklar, tillverkar, bearbetar, behandlar eller överlåter  
produkter, eller  
 
2. för in produkter till Sverige. Lag (2021:881).  
 
9 § I denna balk avses med  
 
system för utökat producentansvar för avfallshantering: ett  
system som innebär att producenter ansvarar ekonomiskt eller  
organisatoriskt för hanteringen av avfallsledet i en produkts  
livscykel, och  
 
producentansvarsorganisation: en juridisk person som  
förebygger eller hanterar avfall från producenters produkter.  
Lag (2021:881).  
 
När avfall upphör att vara avfall  
 
9 a § Avfall som har genomgått ett återvinningsförfarande  
upphör att vara avfall om  
 
1. ämnet eller föremålet ska användas för ett visst ända mål, 
 
2. det finns en marknad för eller efterfrågan på sådana ämnen  
eller föremål,  
 
3. ämnet eller föremålet uppfyller tillämpliga krav i lag och  
annan författning, och  
 
4. användningen av ämnet eller föremålet inte leder till  
allmänt negativa följder f ör människors hälsa eller miljön.  
Lag (2020:601).  
 
9 b § Den som för första gången släpper ut ett ämne eller  
föremål som har upphört att vara avfall på marknaden ska se  
till att ämnet eller föremålet uppfyller tillämpliga krav i  
lag och annan författning.  
 
Om ett sådant ämne eller föremål används utan att ha släppts  
ut på marknaden, ska i stället den som för första gången  
använder ämnet eller föremålet se till att det uppfyller  
kraven. Lag (2020:601).  
 
9 c § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer  
får meddela ytterligare föreskrifter om när avfall upphör att  
vara avfall enligt 9 a §. Lag (2020:601).  
 
Avfallshierarkin  
 
10 § En bestämmelse om skyldighet  att vidta  
avfallsförebyggande åtgärder finns i 2 kap. 5 §.  
 
Den som är ansvarig för att avfall blir behandlat ska se till  
att det  
 
1. återvinns genom att det förbereds för återanvändning,  
 
2. materialåtervinns, om det är lämpligare än 1,  
 
3. återvinns p å annat sätt, om det är lämpligare än 1 och 2,  
eller 
 
4. bortskaffas, om det är lämpligare än 1 -3. 
 
Den behandling av avfallet som bäst skyddar människors hälsa  
och miljön som helhet ska anses som lämpligast, om  
behandlingen inte är orimlig. Lag (2020:601).  
 
Hantering av avfall  
 
11 § Den som hanterar avfall ska se till att hanteringen inte  
skadar eller orsakar risk för skada på människors hälsa eller  
miljön. Sä rskild hänsyn ska tas till  
 
1. den risk som hanteringen kan innebära för skada på vatten,  
luft, mark, växter eller djur,  
 
2. de olägenheter som hanteringen kan innebära genom buller  
eller lukt, och  
 
3. den negativa påverkan som hanteringen kan ha på såda na  
särskilt skyddade områden som avses i 7 kap., på andra områden  
av särskild betydelse för miljön eller på landskapet i övrigt.  
 
En bestämmelse om att producenter kan ges skyldighet att  
hantera avfall finns i 12 §. Bestämmelser om att kommuner har  
och kan ges skyldighet att hantera avfall finns i 20 och  
22 §§. Lag (2019:1263).  
 
Den ursprungliga avfallsproducentens ansvar  
 
11 a § Om inte annat har avtalats eller är föreskrivet i lag  
eller annan författning, ansvarar den ursprungliga  
avfallsproducenten för  
 
1. att avfallet genomgår en fullständig behandling i enlighet  
med 10 §, och  
 
2. kostnaderna för att hantera det avfall som har producerats.  
Lag (2020:601).  
 
Producentens och prod ucentansvarsorganisationens ansvar  
 
12 § För att införa system för utökat producentansvar för  
avfallshantering får regeringen eller den myndighet som  
regeringen bestämmer meddela föreskrifter om skyldighet för  
producenter att  
 
1. se till att avfall hant eras i enlighet med 11 § och på ett  
sätt som möjliggör en lämplig behandling enligt 10 §,  
 
2. betala avgifter för att täcka det allmännas kostnader för  
hantering av avfall som skräpats ned och information om  
nedskräpning, eller på annat sätt ansvara eko nomiskt för  
avfallshantering och information om hanteringen,  
 
3. inrätta ett system för egenkontroll för att säkerställa att  
skyldigheter enligt denna balk, föreskrifter som är meddelade  
med stöd av balken och skyldigheter som följer av EU - 
förordningar  inom balkens tillämpningsområde följs, och  
 
4. vidta åtgärder som möjliggör en effektiv insamling av  
avfall.  
 
Föreskrifter enligt första stycket får endast avse avfall som  
utgörs av den typ av produkter som producenterna utvecklar,  
tillverkar, bearbetar, behandlar, överlåter eller för in till  
Sverige. Föreskrifter som avser sådant avfall, och som utgörs  
även av produkter som producenten inte utvecklat, tillverkat,  
bearbe tat, behandlat, överlåtit eller fört in till Sverige får  
endast avse den del av avfallet som motsvarar producentens  
andel av marknaden för nya produkter av sådan typ eller som på  
annat sätt står i rimlig proportion till producentens  
verksamhet. Lag (20 21:881).  
 
13 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer  
får, för att främja avfallsförebyggande åtgärder eller en  
hälso - och miljömässigt godtagbar avfallshantering, meddela  
föreskrifter om skyldighet för producenterna att  
 
1. se till att  produkter är märkta,  
 
2. lämna information och uppgifter om vilka ämnen och material  
som en produkt innehåller samt om insamling,  
återanvändningsgrad, återvinningsgrad eller andra  
förhållanden,  
 
3. se till att produkter har en viss sammansättning,  
återanvändbarhet och återvinningsbarhet,  
 
4. vidta åtgärder som möjliggör en effektiv insamling av  
använda produkter, och  
 
5. vidta andra avfallsförebyggande åtgärder.  
 
Föreskrifterna om skyldigheter för en producent att vidta  
åtgärder som möjliggör en effektiv insamling av använda  
produkter som producenten inte utvecklat, tillverkat,  
bearbetat, behandlat, överlåtit eller fört in till Sverige får  
dock enbart avse den del av marknaden som motsvarar  
producentens andel av marknaden för sådana produkter eller som  
på annat sätt står i rimlig proportion till producentens  
verksamhet. Lag (2021:881).  
 
14 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer  
får meddela  föreskrifter om  
 
1. skyldighet för en producent att utse någon som ska  
fullgöra skyldigheter som producenten har i ett annat  
medlemsland i Europeiska unionen, och  
 
2. att det som gäller för en producent enligt föreskrifter  
som har meddelats med stöd av  12, 13 eller 15 § också ska  
gälla den som på en producents uppdrag fullgör producentens  
skyldigheter. Lag (2016:782).  
 
15 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer  
får meddela föreskrifter om  
 
1. skyldighet för producenter att tillhandahålla eller anlita  
en producentansvarsorganisation,  
 
2. förbud att yrkesmässigt överlåta eller saluföra produkter  
om produktens producent inte tillhandahåller eller har anlitat  
en producentansvarsorganisation,  
 
3. tillstånd, godkännande eller anmälan för yrkesmässig drift  
av en producentansvarsorganisation,  
 
4. kriterier för hur ersättning som en  
producentansvarsorganisation tar ut från producenterna ska  
bestämmas, och  
 
5. skyldighet för en producentansvarsor ganisation att fullgöra  
sådana skyldigheter som kan föreskrivas för producenter enligt  
12 och 13 §§. Lag (2021:881).  
 
16 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer  
får meddela föreskrifter om att den som driver eller avser att  
driva ett yrkesmässigt system för återanvändning av  
förpackningar ska anmäla det. Lag (2021:881).  
 
16 a § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer  
får meddela föreskrifter om att den som är etablerad i Sverige  
och yrkesmässigt förmedlar distansförs äljning av produkter som  
omfattas av ett system för utökat producentansvar till  
slutanvändare i Sverige  
 
1. ska vara skyldig att registrera sig, och  
 
2. endast får förmedla distansförsäljning från säljare som har  
uppfyllt skyldigheter enligt föreskrifter som har meddelats  
med stöd av 15 § 1. Lag (2021:881).  
 
Tillstånds - och anmälningsplikt för viss avfallshantering  
 
17 § Regeringen eller den myndighet  som regeringen bestämmer  
får meddela föreskrifter om att det krävs tillstånd, anmälan  
eller registrering för att yrkesmässigt hantera avfall.  
Lag (2021:881).  
 
18 § Har upphävts genom lag (2021:881).  
 
19 § Regeringen eller den myndighet eller kommun som  
regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att det  
krävs en anmälan till den myndighet som regeringen bestämmer  
eller till kommunen för att hantera avfall med stöd av 24 §  
andra stycket. Lag (2016:782).  
 
Kommunens ansvar  
 
20 § Varje kommun ansvar ar för att följande avfall inom  
kommunen behandlas:  
 
1. kommunalt avfall,  
 
2. avloppsfraktioner och filtermaterial från enskilda  
avloppsanläggningar, som är dimensionerade för högst  
25 personekvivalenter, om anläggningen endast används för  
 
a) hushållsspillvatten, eller  
 
b) spillvatten som till sin art och sammansättning liknar  
hushållsspillvatten,  
 
3. latrin från torrtoaletter och jämförliga lösningar, och  
 
4. bygg - och rivningsavfa ll som inte producerats i en  
yrkesmässig verksamhet. Lag (2020:601).  
 
20 a § Kommunen ska transportera bort det avfall som avses i  
20 § från den fastighet där avfallet finns, om  
 
1. borttransport behövs för att tillgodose såväl skyddet för  
människors h älsa och miljön som enskilda intressen, eller  
 
2. fastighetsinnehavaren begär att kommunen ska transportera  
bort avfallet och det inte är oskäligt med hänsyn till  
omständigheterna. Lag (2020:601).  
 
21 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestä mmer  
får meddela föreskrifter om undantag från kommunens ansvar  
enligt 20 och 20 a §§ i fråga om avfall som ska samlas in  
eller behandlas av en producent eller en  
producentansvarsorganisation enligt föreskrifter som har  
meddelats med stöd av 12 eller 15 §. Lag (2021:881).  
 
22 § Regeringen eller den myndighet eller kommun som  
regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att kommunen  
ska ansvara för att annat avfall än sådant som avses i 20 §  
behandlas och transporteras från den fastighet där avfallet  
finns. Föreskrifterna får endast avse avfall som av hälso -  
eller miljöskäl behöver hanteras av kommunen. Lag (2020:601).  
 
23 § När ko mmunen planerar och beslutar hur den ska ta sitt  
ansvar enligt 20 och 20 a §§ eller enligt föreskrifter som har  
meddelats med stöd av 22 §, ska kommunen ta hänsyn till  
fastighetsinnehavarnas förmåga att själva hantera avfall på  
ett sätt som är godtagba rt med hänsyn till skyddet för männi - 
skors hälsa och miljön och de behov som finns för olika slag  
av bebyggelse. Lag (2020:601).  
 
24 § Om kommunen enligt 20 och 20 a §§ eller enligt  
föreskrifter som har meddelats med stöd av 22 § ska ansvara  
för en vis s hantering av avfall, får den hanteringen inte  
utföras av någon annan än kommunen eller den som kommunen  
anlitar.  
 
Första stycket gäller inte en fastighetsinnehavare som på  
fastigheten återvinner eller bortskaffar avfallet, om det görs  
utan risk för o lägenhet för människors hälsa eller miljön.  
 
En åtgärd som avses i andra stycket kan kräva anmälan enligt  
föreskrifter som har meddelats med stöd av 19 §.  
Lag (2020:601).  
 
25 § Kommunen får i det enskilda fallet  
 
1. ge dispens från förbudet i 24 § första stycket, om det  
finns särskilda skäl och den som ska hantera avfallet med  
stöd av dispensen kan göra det på ett hälso - och miljömässigt  
godtagbart sätt, och  
 
2. ge tillstånd till avfallshantering som avses i 24 § andra  
stycket, trots att tillstånd inte krävs. Lag (2016:782).  
 
Förbud mot nedskräpning  
 
26 § Ingen får skräpa ned utomhus på en plats som allmänheten  
har tillträde till eller insyn till. Lag (2016:782).  
 
Förbud mot dumpning och förbränning  
 
27 § Avfal l får inte dumpas eller förbrännas inom Sveriges  
sjöterritorium och ekonomiska zon. På och över det fria havet  
får avfall inte heller dumpas från eller förbrännas på  
svenska fartyg eller luftfartyg. Avfall som är avsett att  
dumpas i eller förbrännas på  det fria havet får inte föras ut  
ur landet eller ur den ekonomiska zonen.  
 
Det som sägs i första stycket om dumpning gäller inte sådana  
utsläpp av skadliga ämnen från fartyg som regleras i lagen  
(1980:424) om åtgärder mot förorening från fartyg eller  
sådana utsläpp av sediment från fartyg som regleras genom  
barlastvattenlagen (2009:1165) eller föreskrifter som  
meddelats i anslutning till den lagen. Lag (2016:784).  
 
28 § Regeringen får meddela föreskrifter om undantag från  
förbudet mot dumpning i 27 § första stycket för geologisk  
lagring av koldioxid. Lag (2016:782).  
 
29 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer  
får i det enskilda fallet ge dispens från förbudet mot  
dumpning i 27 § första stycket, om avfallet kan dumpas utan  
olägenhet för människors hälsa eller miljön.  
 
Den som har gett en dispens enligt första stycket får  
 
1. förelägga den som har fått dispensen att avhjälpa en  
olägenhet som uppk ommer genom dumpningen, om olägenheten inte  
förutsågs när dispensen gavs, och  
 
2. återkalla dispensen, om ett villkor eller en föreskrift  
som gäller för dumpningen inte följs eller om en olägenhet  
som avses med ett föreläggande enligt 1 inte avhjälps.  
Lag (2016:782).  
 
Uppgifter om och hantering av avfall  
 
30 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer  
får meddela föreskrifter om att den som i yrkesmässig  
verksamhet producerar eller hanterar avfall ska lämna det till  
någon som har det til lstånd eller har gjort den anmälan som  
krävs för hanteringen av avfallet. Lag (2020:601).  
 
31 § Regeringen eller den myndighet eller kommun som  
regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om skyldighet  
att dokumentera och lämna uppgifter om avfall,  
avfallshantering och avfallsförebyggande åtgärder.  
Lag (2020:601).  
 
Uttjänta bilar  
 
32 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer  
får meddela föreskrifter om att bilskrotare ska vara  
auktoriserade och om villkoren för auktorisation av  
bilskrotare. Lag (2016:782).  
 
33 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer  
får meddela föreskrifter om  
 
1. skyldighet för den som ha r förvärvat en uttjänt bil för  
skrotning att utfärda ett bevis om att bilen har mottagits  
för detta syfte (mottagningsbevis) och se till att bilen blir  
omhändertagen av en auktoriserad bilskrotare,  
 
2. skyldighet för bilskrotare att lämna uppgifter om  
återanvändningsgrad, återvinningsgrad eller andra  
förhållanden som rör de uttjänta bilar som bilskrotaren har  
hanterat,  
 
3. skyldighet för auktoriserade bilskrotare att utfärda ett  
intyg om att åtgärder har vidtagits för en hälso - och  
miljömässigt godtagbar hantering av en uttjänt bil  
(skrotningsintyg), och  
 
4. utfärdandet av sådana bevis och intyg som avses i 1 och  
3. Lag (2016:782).  
 
Avfall som utgörs av elektriska eller elektro niska  
produkter  
 
34 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer  
får meddela föreskrifter om att den som yrkesmässigt bedriver  
en verksamhet som syftar till att genom demontering,  
sortering eller på annat sätt förbehandla avfall som utgörs   
av elektriska eller elektroniska produkter ska ha personal  
eller kvalitetssystem som certifierats av ett organ som  
ackrediterats enligt Europaparlamentets och rådets förordning  
(EG) nr 765/2008 av den 9 juli 2008 om krav för ackreditering  
och marknad skontroll i samband med saluföring av produkter  
och upphävande av förordning (EEG) nr 339/93 och lagen  
(2011:791) om ackreditering och teknisk kontroll.  
 
Föreskrifter enligt första stycket får endast avse åtgärder  
som krävs av återanvändnings - eller åte rvinningsskäl eller  
andra hälso - eller miljöskäl. Lag (2016:782).  
 
Deponering av avfall  
 
35 § Ett tillstånd till en verksamhet som omfattar deponering  
av avfall får ges endast om verksamhetsutövaren för  
fullgörandet av de skyldigheter som gäller för  
deponeringsverksamheten ställer säkerhet enligt 16 kap. 3 §  
eller vidtar någon annan lämplig åtgärd för sådant  
säkerställande. Lag (2016:782).  
 
36 § Den som bedriver en verksamhet med deponering av avfall  
ska ta betalt för samtliga kostnader som rör avfallsdeponin.  
I kostnadsberäkningen ska alla kostnader för att inrätta och  
driva deponin ingå samt, så långt det är möjligt, alla  
kostnader som är nödvän diga för att fullgöra de skyldigheter  
som gäller för deponeringsverksamheten. Lag (2016:782).  
 
Geologisk lagring av koldioxid  
 
37 § Tillstånd till geologisk lagring av koldioxid ska för sin  
giltighet göras beroende av att verksamhetsutövaren ställer  
säkerhet eller vidtar någon annan lämplig åtgärd för att  
säkerställa fullgörandet av de skyldigheter som gäller för  
verksamheten enligt denna balk, lagen (2020:1173) om vissa  
utsläpp av växthusgaser samt de föreskrifter och  
tillståndsvillkor som har medde lats med stöd av dessa lagar.  
En säkerhet får ställas efter hand enligt en plan som vid  
varje tid tillgodoser det aktuella behovet av säkerhet.  
 
När en säkerhet ställs ska den prövas av tillståndsmyndigheten.  
Säkerheten ska godtas om den visas vara betr yggande för sitt  
ändamål.  
 
Staten, kommuner, regioner och kommunalförbund behöver inte  
ställa säkerhet. Lag (2020:1174).  
 
37 a § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer  
får meddela ytterligare föreskrifter om vad som krävs för att  
en säkerhet ska kunna godtas. Lag (2019:295).  
 
Anordningar för hantering av avfall  
 
38 § Regeringen eller den myndighet eller kommun som  
regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om anordn ingar  
för hantering av avfall. Lag (2016:782).  
 
Ytterligare föreskrifter om avfall och avfallsförebyggande  
åtgärder  
 
39 § Regeringen eller den myndighet eller kommun som  
regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om hur avfall  
ska hanteras som behöv s med hänsyn till skyddet för  
människors hälsa eller miljön. Lag (2016:782).  
 
40 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer  
får meddela ytterligare föreskrifter om  
 
1. avfall som behövs till följd av Sveriges medlemskap i  
Europeiska union en, och  
 
2. avfallsförebyggande åtgärder som har särskild betydelse  
för skyddet för människors hälsa eller miljön.  
Lag (2017:419).  
 
Kommunal renhållningsordning  
 
41 § För varje kommun ska det finnas en renhållningsordning  
som ska antas av kommunfullmäktige. Renhållningsordningen ska  
innehålla en avfallsplan och de föreskrifter som kommunen har  
meddelat med stöd av regeringens bemyndiganden enligt detta  
kapitel.  Avfallsplanen ska innehålla uppgifter om avfall inom  
kommunen och om kommunens åtgärder för att minska avfallets  
mängd och farlighet. Lag (2016:782).  
 
42 § Innan kommunen antar en renhållningsordning ska  
kommunen  
 
1. på lämpligt sätt och i skälig omfat tning samråda med de  
fastighetsinnehavare och myndigheter som kan ha ett  
väsentligt intresse av renhållningsordningen, och  
 
2. ställa ut ett förslag till renhållningsordning för  
granskning under minst fyra veckor.  
 
Kommunen ska informera om utställninge n på sin webbplats före  
utställningstidens början. Informationen ska innehålla  
uppgift om förslagets huvudsakliga innebörd, var det ställs  
ut samt inom vilken tid och till vem som synpunkter ska  
lämnas. Lag (2016:782).  
 
43 § När kommunen antar renhålln ingsordningen ska kommunen ta  
hänsyn till de synpunkter som har kommit fram i samrådet och  
granskningen enligt 42 §. Lag (2016:782).  
 
44 § Bestämmelserna i 42 och 43 §§ gäller även förslag till  
ändringar i en renhållningsordning.  
 
En kommun behöver inte ställa ut ett förslag till en ändring  
i renhållningsordningen som endast  
 
1. gäller föreskrifter som kommunen får meddela med stöd av  
detta kapitel, och  
 
2. berör ett fåtal fastighetsinnehavare eller annars är  
liten. Lag (2017:955).  
 
Skyldighet för kommunerna att informera  
 
45 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer  
får meddela föreskrifter om  
 
1. skyldighet för komm unerna att lämna information om  
avfallsförebyggande åtgärder och hantering av avfall, och  
 
2. innehållet i avfallsplanerna. Lag (2020:601).  
 
Föreskrifter för försvaret  
 
46 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer  
får meddela särskilda fö reskrifter för Försvarsmaktens,  
Fortifikationsverkets, Försvarets materielverks och  
Försvarets radioanstalts verksamhet som avviker från det som  
annars sägs i detta kapitel. Lag (2016:782).  
 
FJÄRDE AVDELNINGEN  
 
PRÖVNINGEN AV MÅL OCH ÄRENDEN  
 
16 kap. Allmänt om prövningen  
 
Prövningsmyndigheter  
 
1 § Regeringen, länsstyrelserna och andra  
förvaltningsmyndigheter, kommunerna, mark - och 
miljödomstolarna, Mark - och miljööverdomstolen och Högsta  
domstolen prövar mål och ärenden enligt denna balk eller  
enligt   föreskrifter meddelade med stöd av balken. I fråga  
om prövningen av mål om straff eller förverkande enligt 29  
kap. gäller dock vad som är föreskrivet om brottmål i  
allmänhet.  
 
Närmare bestämmelser om vilka mål och ä renden som prövas av  
respektive prövningsmyndighet finns i 17 kap. 1 –4 §§, 18  
kap. 1–2 §§, 19 kap. 1 –2 §§, 21 kap. 1 § och i lagen  
(2010:921) om mark - och miljödomstolar.  
 
Beslut eller dom om återkallelse av tillstånd, dispens,  
godkännande och förbud mot f ortsatt verksamhet samt  
omprövning av tillstånd eller villkor meddelas av  
tillståndsmyndigheten. Lag (2010:923).  
 
Tillstånd, godkännande och dispens  
 
2 § Tillstånd, godkännande eller dispens enligt balken  
eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av  
balken, får ges för begränsad tid och får förenas med  
villkor. Lag (2018:1407).  
 
2 a § Vid ändring av en miljöfarlig verksamhet får  
tillstånd et begränsas till att enbart avse ändringen  
(ändringstillstånd). Lag (2018:1407).  
 
2 b § Vid ändring av en sådan vattenverksamhet som avses i  
11 kap. 6 § får tillståndet begränsas till att enbart avse  
ändringen (ändringstillstånd), om  
 
1. verksamheten o mfattas av en sådan nationell plan som avses  
i 11 kap. 28 § och den prövning av verksamheten som ska ske  
enligt planen inte har påbörjats, eller  
 
2. det annars är lämpligt. Lag (2018:1407).  
 
2 c § I fråga om utsläpp av koldioxid, dikväveoxid eller  
perfluorkolväten som innebär att en verksamhet omfattas av  
tillståndsplikt enligt lagen (2020:1173) om vissa utsläpp av  
växthusgaser, får det med stöd av 2 § inte beslutas villkor om  
begränsning av utsläppen eller villkor som genom att reglera  
använd mängd fossilt bränsle syftar till en begränsning av  
koldioxidutsläpp.  
 
Första stycket gäller inte villkor som i fråga om  
 
1. koldioxid behövs för att hindra utsläpp från en verksamhet  
med geologisk lagring av koldioxid eller verksamhet med  
avskiljning, komprimering eller transport av koldioxid för  
sådan lagring, eller  
 
2. dikväveoxid eller perfluorkolväten behövs för att hindra  
betydande lokala föroreningar. Lag (2020:1174).  
 
2 d § T illståndsmyndigheten får inte med stöd av 2 § besluta  
villkor i fråga om omgivningsbuller enbart på grund av en  
bostadsbyggnad i omgivningen, om  
 
1. bostadsbyggnaden ingår i ett område med detaljplan eller  
omfattas av ett bygglov enligt plan - och bygglagen  (2010:900)  
och det i planbeskrivningen till planen eller i lovet har  
angetts beräknade bullervärden, och  
 
2. villkoren skulle innebära strängare krav avseende  
omgivningsbuller än vad som följer av dessa värden.  
 
Trots första stycket får villkor som innebä r strängare krav  
beslutas om det med hänsyn till de boendes hälsa finns  
synnerliga skäl för det.  
 
Sådana komplementbostadshus som avses i 9 kap. 4 a § plan - 
och bygglagen får aldrig föranleda villkor i fråga om  
omgivningsbuller. Lag (2018:1407).  
 
2 e § Regeringen får meddela ytterligare föreskrifter om  
sådan tidsbegränsning som avses i 2 §. Lag (2018:1407).  
 
3 § Tillstånd, godkännande eller dispens enligt bal ken eller  
enligt föreskrifter meddelade med stöd av balken, får för sin  
giltighet göras beroende av att den som avser att bedriva  
verksamheten ställer säkerhet för kostnaderna för det  
avhjälpande av en miljöskada och de andra åter - 
ställningsåtgärder s om verksamheten kan föranleda. Staten,  
kommuner, regioner och kommunalförbund behöver dock inte  
ställa säkerhet. Den som är skyldig att betala avgift eller  
ställa säkerhet enligt lagen (2006:647) om finansiella  
åtgärder för hanteringen av restprodukter  från kärnteknisk  
verksamhet behöver inte ställa säkerhet för åtgärder som  
omfattas av sådana avgifter och säkerheter.  
 
En säkerhet ska godtas om den visas vara betryggande för sitt  
ändamål. Säkerheten kan ställas efter hand enligt en plan som  
vid var je tid tillgodoser det aktuella behovet av säkerhet.  
 
Säkerheten ska prövas av tillståndsmyndigheten.  
Lag (2019:842).  
 
4 § Tillstånd till en anläggning för vindkraft får endast ges  
om den kommun där anläggningen avses att uppföras har  
tillstyrkt det.  
 
Första stycket gäller inte om regeringen har tillåtit  
verksamheten enligt 17 kap. Lag (2009:652).  
 
5 § Har upphävts genom lag (2010:882).  
 
6 § Tillstånd, godkännande eller dispens kan vägras den som  
inte har fullgjort sina skyldigheter enligt tidigare till stånd,  
godkännande eller dispens. Detsamma gäller när någon tidigare  
har underlåtit att ansöka om nödvändigt tillstånd, godkännande  
eller dispens. Har sådan underlåtelse förekommit kan tillstånd,  
godkännande eller dispens vägras också om sökanden eller någ on 
som på grund av ägar - eller ansvarsförhållanden har väsentlig  
anknytning till sökandens verksamhet, har eller har haft sådan  
anknytning till den verksamhet där underlåtelsen har  
förekommit.  
 
7 § Vid prövningen enligt denna balk ska hänsyn tas till  
andra verksamheter eller särskilda anläggningar som kan komma  
att behövas för att verksamheten ska kunna komma till stånd  
eller bedrivas på ett ändamålsenligt sätt. Lag (2017:955).  
 
8 § Om två eller flera som bedriver eller avser att bedriva  
en verksamhet k ommer överens om att vidta åtgärder för att  
förebygga eller motverka olägenheter för människors hälsa och  
miljön, får villkor som avses i 2 § första stycket omfatta  
två eller flera verksamheter. Som förutsättning för detta  
gäller att möjligheterna att följa miljökvalitetsnormer  
enligt 5 kap. ökar eller att fördelar från hälso - och  
miljösynpunkt uppnås på något annat sätt.  
 
Frågor enligt första stycket får avgöras genom gemensamt  
beslut om tillstånd som innehåller villkor för verksamheterna  
eller genom skilda beslut med gemensamma villkor.  
Lag (2016:341).  
 
9 § Tillstånd eller dispens och upphävande av tillstånd eller  
dispens får förenas med skyldighet att utföra eller bekosta  
 
1. särskild undersökning av berört område,  
 
2. särskilda åtgärder för att bevara berört område, och  
 
3. särskilda åtgärder för att kompensera det intrång i allmänna  
intressen som verksamheten medför.  
 
Denna paragraf innebär inte någon inskränkning av en  
avhjä lpandeansvarigs skyldigheter enligt 10 kap.  
Lag (2007:660).  
 
10 § Om en vattenverksamhet har bedrivits utan tillstånd, är  
verksamhetsutövaren bevisskyldig i fråga om de förhållanden som  
rådde i vattnet innan verksamheten sattes i gång.  
 
11 § Om mål eller ä renden enligt denna balk om tillstånd eller  
dispens till skilda verksamheter prövas samtidigt och  
verksamheterna på grund av att de berör samma naturresurs eller  
av någon annan orsak inte kan utövas vid sidan av varandra i  
enlighet med ansökningarna, skall verksamheterna om möjligt  
jämkas så att de kan komma till stånd utan väsentlig nackdel  
för någon av dem. Om en sådan jämkning inte kan göras, skall  
företräde ges åt den verksamhet som bäst stämmer överens med 3  
kap. 
 
Först a stycket gäller inte om en samfällighet för de särskilda  
verksamheterna bildas enligt lagen (1998:812) med särskilda  
bestämmelser om vattenverksamhet.  
 
Rätt att överklaga  
 
12 § Överklagbara domar eller beslut får överklagas av  
 
1. den som domen eller besl utet angår, om avgörandet har gått  
honom eller henne emot,  
 
2. en lokal arbetstagarorganisation som organiserar  
arbetstagare i den verksamhet som avses med beslutet, såvitt  
avser domar och beslut i frågor om tillstånd till miljöfarlig  
verksamhet,  
 
3. en ce ntral arbetstagarorganisation enligt lagen (1976:580)  
om medbestämmande i arbetslivet, motsvarande organisation på  
arbetsgivarsidan samt en sammanslutning av konsumenter,  
såvitt avser beslut som en länsstyrelse eller en central  
förvaltningsmyndighet har me ddelat med stöd av bemyndigande  
enligt 14 kap., förutsatt att beslutet inte avser ett  
särskilt fall, och  
 
4. den myndighet, kommunala nämnd eller annan som enligt vad  
som är särskilt föreskrivet i balken, i föreskrifter  
meddelade med stöd av balken eller i lagen (2010:897) om  
gränsälvsöverenskommelse mellan Sverige och Finland har rätt  
att överklaga.  
 
Denna paragraf innebär inte någon inskränkning av rätten att  
överklag a enligt bestämmelser i rättegångsbalken.  
Lag (2010:898).  
 
13 § Överklagbara domar och beslut om tillstånd,  
godkännande eller dispens enligt denna balk, om upphävande av  
skydd av områden enligt 7 kap. eller om tillsyn enligt  
10 kap. eller i sådana frågo r enligt föreskrifter som har  
meddelats med stöd av balken, får överklagas av en ideell  
förening eller en annan juridisk person som  
 
1. har till huvudsakligt ändamål att tillvarata naturskydds -  
eller miljöskyddsintressen,  
 
2. inte är vinstdrivande,  
 
3. har bedrivit verksamhet i Sverige under minst tre år,  
och 
 
4. har minst 100 medlemmar eller på annat sätt visar att  
verksamheten har allmänhetens stöd.  
 
Rätten att överklaga enligt första stycket gäller även om  
överklagandet enbart avser ett villkor eller en annan  
bestämmelse i domen eller beslutet och även om domen eller  
beslutet är resultatet av en prövning enligt 22 kap. 26 §,  
24 kap. 2, 3, 5, 7, 10  eller 13 § denna balk eller en prövning  
enligt 7 kap. 13, 14 eller 16 § lagen (1998:812) med  
särskilda bestämmelser om vattenverksamhet. Rätten att  
överklaga enligt första stycket gäller dock inte domar och  
beslut som rör Försvarsmakten, Fortifikation sverket,  
Förvarets materielverk eller Försvarets radioanstalt.  
 
Den som vill överklaga med stöd av första eller andra stycket  
ska göra det innan tiden för överklagande har gått ut för  
parterna och sakägarna. Lag (2018:1407).  
 
14 § Bestämmelserna i 13 § om vissa ideella föreningars rätt  
att överklaga gäller i fråga om strandskydd också för en  
ideell förening som enligt sina stadgar har till ändamål att  
tillvarata friluftsintressen. Lag (2009:532).  
 
17 kap. Regeringens tillåtlighetsprövning  
 
Obligatorisk t illåtlighetsprövning  
 
1 § Regeringen ska pröva tillåtligheten av nya  
verksamheter av följande slag:  
 
1. anläggningar för kärnteknisk verksamhet som prövas av  
regeringen enligt lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet  
samt anläggningar för att bryta ämnen som kan användas för  
framställning av kärnbränsle,  
 
2. allmänna farleder, och  
 
3. geologisk lagring av koldioxid, om verksamheten inte avser  
lagring för forskningsändamål av mindre än 100 000 ton  
koldioxid.  
 
Trots f örsta stycket 1 ska regeringen inte pröva  
tillåtligheten av verksamheter som är förbjudna enligt 9 kap.  
6 i §. Lag (2018:641).  
 
2 § Om det finns särskilda skäl, får regeringen i ett visst  
fall avstå från att pröva en verksamhet som sägs i 1 §.  
 
Tillåtlig hetsprövning efter förbehåll  
 
3 § Regeringen får för ett visst fall förbehålla sig att  
pröva tillåtligheten av en verksamhet som inte omfattas av  
kravet på prövning enligt 1 §, om  
 
1. verksamheten i betraktande av de intressen som denna balk  
enligt 1 ka p. 1 § ska främja kan antas få betydande  
omfattning eller bli av ingripande slag,  
 
2. verksamheten utanför ett område som har förtecknats enligt  
7 kap. 27 § kan antas mer än obetydligt skada naturvärdet  
inom området, eller  
 
3. verksamheten omfattas av 4 kap. 6 § tredje stycket.  
 
Rätten till förbehåll enligt första stycket 2 gäller enbart  
verksamhet som är tillståndspliktig enligt balken eller  
enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av balken.  
 
Om ett mål eller ärende  enligt denna balk pågår om  
tillståndsprövning av verksamheten, ska regeringen omedelbart  
lämna besked om förbehållet till den tillståndsprövande mark -  
och miljödomstolen eller myndigheten. Lag (2017:955).  
 
4 § I samband med prövningen av en verksamhet enligt 1 eller  
3 § får regeringen förbehålla sig prövningen av tillåtligheten  
av en annan verksamhet, om ansökan avser tillstånd till båda  
verksamheterna och dessa hänger samman med varandra eller om  
det är fråga om jämkning eller företräde mellan verksamh eterna  
enligt 16 kap. 11 §. För ett sådant förbehåll gäller 3 § tredje  
stycket.  
 
4 a § På kommunfullmäktiges begäran ska regeringen förbehålla  
sig tillåtlighetsprövningen av en ny verksamhet av något av  
följande slag, om ett sådant förbehåll är möjligt enl igt 3 §  
och det inte finns särskilda skäl för att avstå från  
prövningen:  
 
1. järn -, stål- och andra metallverk samt ferrolegeringsverk,  
 
2. massafabriker och pappersbruk,  
 
3. fabriker för raffinering av råolja eller för tung  
petrokemisk produktion,  
 
4. fabriker för framställning av baskemikalier eller  
gödselmedel,  
 
5. cementfabriker,  
 
6. förbränningsanläggningar som har en tillförd effekt om  
minst 200 megawatt,  
 
7. anläggnin gar för vindkraft som är tillståndspliktiga  
enligt föreskrifter som regeringen har meddelat med stöd av  
9 kap. 6 §,  
 
8. anläggningar för lagring av minst 50 miljoner  
normalkubikmeter naturgas,  
 
9. anläggningar för behandling av farligt avfall där  
huvuddele n av det avfall som avses bli behandlat kommer från  
andra inrättningar och där mer än 10 000 ton farligt avfall  
årligen förbränns eller på annat sätt återvinns eller  
bortskaffas,  
 
10. anläggningar för att utvinna ämnen eller material inom de  
områden som an ges i 4 kap. 5 §,  
 
11. byggande av plattformar som är avsedda att användas vid  
utvinning av olja eller gas inom havsområden samt annan än  
helt tillfällig ankring eller förtöjning av sådana  
plattformar för reparation, ombyggnad eller av någon annan  
anledning,  
 
12. vattenkraftverk som är avsedda för en installerad  
generatoreffekt av minst 20 megawatt,  
 
13. vattenregleringar varigenom ett vattenmagasin av minst  
100 miljoner kubikmeter under åre t eller tio miljoner  
kubikmeter under veckan ska utnyttjas,  
 
14. vattenöverledningar eller andra vattenbortledningar från  
vattendrag eller sjöar med en normal oreglerad  
lågvattenföring av minst tio kubikmeter i sekunden i  
bortledningspunkten eller utloppet , om därigenom en sådan  
mängd vatten tas i anspråk att vattenföringen understiger  
fyra femtedelar av den normala oreglerade lågvattenföringen,  
 
15. grundvattentäkter för tillgodogörande av en större  
vattenmängd än 10 000 kubikmeter om dygnet, om inte minst  nio 
tiondelar av det uttagna vattnet återförs till  
grundvattenmagasinet,  
 
16. andra vattenregleringar, vattenöverledningar och  
vattenbortledningar än som har angetts förut, om verksamheten  
avser någon av sjöarna Vänern, Vättern, Mälaren, Hjälmaren,  
Storsj ön i Jämtland eller Siljan och företaget kan antas få  
betydande omfattning eller bli av ingripande slag, och  
 
17. flygplatser med en banlängd av minst 2 100 meter.  
Lag (2009:652).  
 
Underrättelse  
 
5 § En myndighet eller kommun som inom sitt verksamhetsområde  
får kännedom om en verksamhet som avses i 3 § ska underrätta  
regeringen om verksamheten.  
 
Trafikverket ska årligen underrätta regeringen om byggande av  
vägar och järnvägar som omfattas av första  stycket.  
Lag (2012:441).  
 
Förutsättningar för tillåtlighet  
 
6 § Kommunfullmäktiges tillstyrkande krävs för att regeringen  
ska få tillåta en verksamhet som  
 
1. avses i 1 § 1, eller  
 
2. avses i 3 § första stycket 1 eller 4 § och inte är en  
vattenverksamhe t eller trafikanläggning.  
 
Regeringen får trots första stycket tillåta mellanlagring  
eller slutlig förvaring av kärnämne eller kärnavfall eller en  
verksamhet som anges i 4 a § 6, 7, 8 eller 9, om det från  
nationell synpunkt är synnerligen angeläget att verksamheten  
kommer till stånd och det inte finns någon annan plats som  
bedöms vara lämpligare för verksamheten eller som är lämplig  
och har anvisats för verksamheten inom en annan kommun som  
kan antas godta en placering där. Lag (2017:955).  
 
6 a § Regeringen får tillåta en ny kärnkraftsreaktor endast  
om den nya reaktorn är avsedd att  
 
1. ersätta en kärnkraftsreaktor som efter den 31 maj 2005 har  
varit i drift för att utvinna kärnenergi och som  kommer att  
vara permanent avstängd när den nya reaktorn tas i  
kommersiell drift, och  
 
2. uppföras på en plats där en kärnkraftsreaktor efter den 31  
maj 2005 har varit i drift för att utvinna kärnenergi.  
 
Med en permanent avstängd kärnkraftsreaktor avses d etsamma  
som i 2 § 4 lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet.  
Lag (2010:945).  
 
Särskilda villkor  
 
7 § Om regeringen finner att en verksamhet får komma till  
stånd enligt detta kapitel, får regeringen besluta om  
särskilda villkor för att tillgodose allmänna intressen.  
 
Om verksamheten avser geologisk lagring av koldioxid, får  
regeringen även besluta om villkor som behövs med hänsyn till  
synpunkter som Europeiska kommissionen har lämnat i samband  
med tillåtlighetsprövningen. Lag (2012:430).  
 
Mindre avvikelse  
 
8 § Om det finns särskilda skäl får länsstyrelsen tillåta en  
mindre avvikelse från ett tillåtlighetsbeslut som gäller en  
väg eller järnväg. Lag (2012:441).  
 
17 a kap. Har upphävts genom lag (2021:876).  
 
18 kap. Regeringens prövning av öve rklagade avgöranden m.m.  
 
1 § Regeringen prövar efter överklagande  
 
1. beslut av statliga myndigheter i frågor som rör bildande,  
ändring eller upphävande av nationalparker, naturreservat,  
kulturreservat, naturminnen, strandskyddsområden,  
miljöskyddsområ den eller vattenskyddsområden, utom frågor om  
ersättning,  
 
2. beslut av försvarsinspektören för hälsa och miljö enligt  
denna balk eller enligt föreskrifter som har meddelats med  
stöd av balken,  
 
3. beslut av länsstyrelsen enligt 17 kap. 8 § att tillåta en  
mindre avvikelse, och  
 
4. andra beslut för vilka det är föreskrivet att de ska  
överklagas till regeringen. Lag (2017:782).  
 
2 § Regeringens prövning av frågor som avses i 17 kap. 1 § sker  
efter överlämnande, om tillståndsplikt gäller för verksamheten.  
 
19 kap. Förvaltningsmyndigheternas och kommunernas prövning  
 
Allmänt om prövningen  
 
1 § Förvaltningsmyndigheterna och kommunern a prövar ärenden  
enligt vad som är föreskrivet i balken eller enligt  
föreskrifter som har meddelats med stöd av balken.  
 
Kommuners beslut i frågor som rör bildande, ändring eller  
upphävande av naturreservat, kulturreservat, naturminnen,  
biotopskyddsområden , djur - och växtskyddsområden,  
strandskyddsområden eller vattenskyddsområden, utom frågor om  
ersättning, får överklagas hos länsstyrelsen om inte annat är  
särskilt föreskrivet. Kommunala nämnders beslut i särskilda  
fall får överklagas hos länsstyrelsen, om  inte annat är  
särskilt föreskrivet.  
 
Länsstyrelsens och andra statliga myndigheters beslut i  
särskilda fall får överklagas hos mark - och miljödomstol  
enligt 21 kap. 1 § andra stycket. Detsamma gäller beslut av  
en annan myndighet än regeringen om att bilda , ändra eller  
upphäva ett biotopskyddsområde. Lag (2010:923).  
 
2 § Om en förvaltningsmyndighet eller kommun finner att en  
verksamhet eller åtgärd endast kan tillåtas enligt 2 kap. 9 §  
första stycket eller 10 § eller enligt 7 kap. 29 §, skall  
förvaltningsmyndigheten eller kommunen med eget yttrande  
överlämna frågan till regeringens avgörande. Detsamma gäller om  
regeringen skall pröva tillåtligheten enligt 17 kap. 1 § eller  
om regeringen har förbehållit sig prövningen av tillåtligheten  
enligt 17  kap. 3 §.  
 
Att det finns en skyldighet att underrätta regeringen om  
verksamhet enligt 17 kap. 3 § framgår av 17 kap. 5 §.  
Lag (2001:437).  
 
3 § Vad som sägs i 21 kap. 3 § om handläggningen vid mark - och 
miljödomstol gäller även för en länsstyrelse som hand lägger ett  
tillståndsärende eller handlägger ett anmälningsärende enligt  
11 kap. 9 a § första stycket, om ärendet annars skulle ha  
prövats av en kommun. Lag (2010:923).  
 
Statlig kontroll av vissa kommunala beslut  
 
3 a § Om en kommun tillåter en verksamhet eller åtgärd  
enligt en bestämmelse om undantag som avses i 5 kap. 6 §  
eller ger dispens från bestämmelserna i 7 kap. 15 §, ska  
kommunen skicka beslutet till länsstyrelsen.  
 
Beslut enligt en bestämmelse om undantag som avses i 5 kap.  
6 § ska skickas til l den länsstyrelse som är vattenmyndighet.  
Lag (2018:1407).  
 
3 b § Länsstyrelsen ska pröva en kommuns beslut som  
avses i 3 a §, om det finns skäl att anta att  
 
1. det inte finns förutsättningar för tillåtandet eller  
dispensen, eller  
 
2. en brist i ärendets handläggning kan ha haft betydelse för  
utgången i frågan om tillåtande eller dispens.  
 
Länsstyrelsen ska inom tre veckor från den dag då kommunens  
beslut ko m in till länsstyrelsen ta ställning till om det  
finns något sådant prövningsskäl som anges i första stycket  
och besluta i frågan om en prövning ska ske eller inte.  
Länsstyrelsens beslut får inte överklagas.  
 
Länsstyrelsen ska upphäva kommunens beslut, om det inte finns  
förutsättningar för tillåtandet eller dispensen.  
Lag (2018:1407).  
 
3 c § Länsstyrelsens prövning enligt 3 b § i frågor om  
undantag som avses i 5 kap. 6 § ska göras av den länsstyrelse  
som är vattenmyndighet. Lag (2018:1407).  
 
Särskilt om prövningen av miljöfarlig verksamhet  
 
4 § Länsstyrelser eller kommunala nämnder ska  
 
1. genom kungörelse i ortstidning eller på annat lämpligt  
sätt ge den som kan beröras av verksamheten tillfälle att  
yttra sig,  
 
2. samråda med de statliga och kommunala myndigheter som har  
väsentliga intressen att bevaka i saken,  
 
3. hålla sammanträde med den som saken angår och besiktning  
på platsen om det behövs för utredningen i ärendet, och  
 
4. underrätta den som har gjort en  ansökan eller kommit med  
synpunkter genom någon annan än honom eller henne själv och  
ge honom eller henne tillfälle att yttra sig om inte annat  
följer av 25 § förvaltningslagen (2017:900).  
Lag (2018:779).  
 
5 § I ett ärende som prövas av länsstyrelsen e ller en  
kommunal nämnd ska styrelsen eller nämnden tillämpa  
bestämmelserna  
 
1. i 22 kap. 1, 1 d och 1 e §§ om ansökans form och  
innehåll,  
 
2. i 22 kap. 2 § om en ansökans ingivande och brister i  
den, 
 
3. i 22 kap. 2 a § om prövningar som avses i 24 kap . 3,  
5, 8, 9 och 13 §§,  
 
4. i 22 kap. 3 § om kungörelses innehåll,  
 
5. i 22 kap. 6 § om talerätt,  
 
6. i 22 kap. 9 § om rätt att företräda fastighet,  
 
7. i 22 kap. 12 och 13 §§ om sakkunniga och om att inhämta  
yttrande,  
 
8. i 3 kap. 4 § lagen (2010:921) om mark - och miljödomstolar  
om undersökning på platsen,  
 
9. i 22 kap. 25 § första stycket 1 –3 och 5–11, andra stycket  
sista meningen och tredje stycke t samt 25 a –25 c, 25 f och  
25 g §§ om tillståndsdoms innehåll,  
 
10. i 22 kap. 26 § om särskild dom,  
 
11. i 22 kap. 27 § första stycket, andra stycket andra  
meningen samt tredje stycket första meningen om uppskjutna  
frågor och provisoriska föreskrifter,  
 
12. i 22 kap. 28 § första stycket första meningen om  
verkställighetsförordnande, och  
 
13. i 23 kap. 3 § när det gäller särskilt överklagande i  
frågor om sakkunniga som avses i 22 kap. 12 §.  
Lag (2018:1407).  
 
6 § En ansökan om tillstånd enligt 7 kap. 28 a § ska  
innehålla en beskrivning av verksamhetens eller åtgärdens  
konsekvenser för syftet med att bevara området och en  
redogörelse för de alternativ som övervägts med en motivering  
till varför ett visst alternativ valts. Om det enligt 6 kap.  
krävs en specifik miljöbedömning, ska ansökan innehålla en  
miljökonsekvensbeskrivning enligt det kapitlet.  
Lag (2017:955).  
 
20 kap. Har upphävts genom lag (2010:923).  
 
21 kap. Mål i mark - och m iljödomstol  
 
1 § Mark och miljödomstol prövar som första instans mål om  
 
1. miljöfarlig verksamhet som är ansökningsmål enligt 1 a §  
första stycket,  
 
2. vattenverksamhet och vattenanläggningar enligt 11 kap.  
samt lagen (1998:812) med särskilda bestämmels er om  
vattenverksamhet, utom verksamheter som avser markavvattning  
vilka ska prövas av länsstyrelsen och säkerhetsklassificering  
av dammar,  
 
3. markavvattningar som enligt lagen med särskilda  
bestämmelser om vattenverksamhet har överlämnats från  
länsstyrelsen eller anmälts av en lantmäterimyndighet,  
 
4. ersättning för skada och intrång enligt 28 kap. 2 –5 §§, 
 
5. ersättning och inlösen vid ingripande av det allmänna  
enligt denna balk och vid vattenverksamhet, om inte annat har  
särskilt föreskrivits,  
 
6. ersättning för miljöskador och inlösen enligt 32 kap.,  
talan om förbud eller försiktighetsmått enligt 32 kap. 12 §  
samt grupptalan enligt 32 kap. 13 §,  
 
7. fördelning av solidariskt ansvar mellan flera enligt 10  
kap. 6 och 7 §§ på talan av någon av de solidariskt  
ansvariga,  
 
8. utdömande av vite enligt ett föreläggande som har förenats  
med vite med stöd av balken, efter särskild ansökan av den  
myndighet som har beslutat vitesföreläggandet eller, om  
vitesföreläggandet har beslutats i förfarandet, med  
tillämpning av 6 § andra stycket lagen (1985:206) om viten,  
 
9. kostnadsansvar för fastighetsägare enligt 10 kap. 9 §,  
 
10. fördelning av kostnader för gemensamt utnyttjande av  
information enligt det som följer av artiklarna 27.6 och 30.3  
i Europapa rlamentets och rådets förordning (EG) nr 1907/2006  
av den 18 december 2006 om registrering, utvärdering,  
godkännande och begränsning av kemikalier (Reach), inrättande  
av en europeisk kemikaliemyndighet, ändring av direktiv  
1999/45/EG och upphävande av rådets förordning (EEG) 793/93  
och kommissionens förordning (EG) nr 1488/94 samt rådets  
direktiv 76/769/EEG och kommissionens direktiv 91/155/EEG,  
93/67/EEG, 93/105/EG och 2000/21/EG,  
 
11. fördelning av kostnader för utbyte av information enligt  
det som följer av artikel 62.6 i Europaparlamentets och  
rådets förordning (EG) nr 1107/2009 av den 21 oktober 2009 om  
utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden och om upphävande  
av rådets direktiv 79/117/EEG och 91/414/EEG, och  
 
12. fördelning av kost nader för gemensamt utnyttjande av  
information enligt det som följer av artikel 63.3 i  
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 528/2012 av  
den 22 maj 2012 om tillhandahållande på marknaden och  
användning av biocidprodukter.  
 
Mark - och miljödom stol prövar, om inte annat är föreskrivet,  
efter överklagande enligt 19 kap. 1 § tredje stycket,  
länsstyrelsens och andra statliga myndigheters beslut enligt  
denna balk eller föreskrifter som har meddelats med stöd av  
balken samt enligt lagen med särsk ilda bestämmelser om  
vattenverksamhet. Att mark - och miljödomstol efter  
överklagande prövar Kronofogdemyndighetens beslut om  
handräckning framgår av 26 kap. 17 § andra stycket.  
Lag (2016:781).  
 
1 a § Ansökningsmål är mål  
 
1. om tillstånd till miljöfarli g verksamhet som avses i  
9 kap. 6 § som inte ska prövas av en länsstyrelse eller en  
kommun enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av  
9 kap. 8 §,  
 
2. om tillstånd till vattenverksamhet enligt 11 kap. 9 § som  
inte ska prövas av en länsstyrelse,  
 
3. om godkännande enligt 11 kap. 16 § av ett utfört ändrings -  
eller lagningsarbete eller av åtgärder som strider mot  
meddelade bestämmelser om innehållande och tappning av  
vatten, om arbetet eller åtgärderna inte avs er en  
markavvattning som ska prövas av en länsstyrelse,  
 
4. om tillstånd enligt 11 kap. till utrivning av en  
vattenanläggning eller tillståndsprövning enligt 11 kap.  
22 §, 
 
5. om förlängning enligt 24 kap. 2 § andra stycket av  
genomförandetiden eller d en tid inom vilken verksamheten ska  
ha satts igång,  
 
6. om återkallelse eller förbud mot fortsatt verksamhet  
enligt 24 kap. 3 §,  
 
7. om omprövning enligt 24 kap. 5 –14 §§ som inte ska prövas  
av en länsstyrelse eller en kommun enligt föreskrifter som  
har meddelats med stöd av 9 kap. 8 §,  
 
8. enligt 7 kap. 1 § lagen (1998:812) med särskilda  
bestämmelser om vattenverksamhet, eller  
 
9. om omprövning enligt 7 kap. 13 –15 §§ lagen med särskilda  
bestämmelser om vattenverksamhet.  
 
Mark - och miljödomstol får besluta att ett ansökningsmål som  
gäller uteslutande en viss eller vissa sakägare ska behandlas  
enligt det som gäller för stämningsmål enligt 7 kap. lagen  
med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet, om sökanden  
medger det  och målet kan avgöras med bindande verkan endast  
mot dessa sakägare. Lag (2018:1407).  
 
2 § Talan i mål som inte enligt 1 a § är ansökningsmål väcks  
genom ansökan om stämning, om inte annat är särskilt  
föreskrivet. Beträffande vissa stämningsmål finns  
föreskrifter i 7 kap. lagen (1998:812) med särskilda  
bestämmelser om vattenverksamhet. Mål som har överklagats  
till en mark - och miljödomstol handläggs enligt  
bestämmelserna i 5 kap. lagen (2010:921) om mark - och 
miljödomstolar. Lag (2010:923).  
 
3 § Även i an nat fall än som avses i 14 kap. 1 –7 §§ 
rättegångsbalken får mål eller ärende enligt denna balk  
handläggas i en och samma rättegång, om de har samma sökande  
och avser samma verksamhet eller verksamheter som har samband  
med varandra. Om en mark - och miljödom stol prövar ett sådant  
mål eller ärende, får en ansökan i ett annat sådant ärende  
göras hos domstolen, även om ärendet annars skulle ha prövats  
av en förvaltningsmyndighet eller kommun. Om ett ärende som  
prövats av en förvaltningsmyndighet eller kommun han dläggs  
gemensamt med ansökningsmål, gäller inte vad som sägs i 5  
kap. 1–4 §§ lagen (2010:921) om mark - och miljödomstolar.  
 
En mark - och miljödomstol får vid handläggningen av ett mål  
eller ärende som sägs i första stycket förbehålla sig  
prövningen av ett annat sådant ärende som handläggs vid en  
förvaltningsmyndighet eller en kommun.  
 
Vad som sägs i första och andra styckena om ärenden gäller  
enbart sådana ärenden där myndighetens avgör ande inte  
slutligen kan överklagas till regeringen. Lag (2010:923).  
 
4 § Väcker någon talan vid mark - och miljödomstolen om förbud  
mot miljöfarlig verksamhet eller om skyldighet för den som  
utövar eller ämnar utöva sådan verksamhet att vidta  
försiktighetsm ått och är frågan om tillstånd till verksamheten  
enligt denna balk under prövning eller kommer den under  
prövning innan mark - och miljödomstolen har avgjort målet, får  
mark - och miljödomstolen inte avgöra målet förrän  
tillståndsfrågan har prövats. Lag (201 0:923).  
 
5 § Har en tillsynsmyndighet med stöd av 26 kap. 9 § första  
stycket förbjudit miljöfarlig verksamhet eller beslutat att den  
som bedriver eller avser att bedriva sådan verksamhet skall  
vidta försiktighetsmått och begärs tillstånd enligt denna balk,  
kan mark - och miljödomstolen, om sökanden ställer säkerhet för  
kostnad och skada, bestämma att tillsynsmyndighetens beslut  
inte får verkställas förrän tillståndsfrågan har avgjorts  
eller domstolen föreskriver något annat.  
 
I fråga om slaget av säkerhet gä ller 2 kap. 25 §  
utsökningsbalken. Säkerheten skall prövas av domstolen och  
förvaras av länsstyrelsen. Lag (2010:923).  
 
6 § Har upphävts genom lag (2010:923).  
 
7 § Om mark - och miljödomstolen finner att en verksamhet  
eller åtgärd endast kan tillåtas enligt 2 kap. 9 § första  
stycket eller 10 § eller enligt 7 kap. 29 §, ska mark - och 
miljödomstolen med eget yttrande överlämna frågan till  
regeringen för prövning. De tsamma gäller om regeringen ska  
pröva tillåtligheten enligt 17 kap. 1 § eller om regeringen  
har förbehållit sig prövningen av tillåtligheten enligt 17  
kap. 3 §.  
 
Om mark - och miljödomstolen finner att ett mål hos  
domstolen rör även ett annat allmänt intres se av synnerlig  
vikt än sådant som avses i 1 kap. 1 §, ska domstolen med  
eget yttrande överlämna målet till regeringen för prövning.  
Detsamma gäller om Naturvårdsverket eller Havs - och 
vattenmyndigheten begär att målet av sådan anledning ska  
överlämnas til l regeringen. Är det fråga om en statlig  
myndighets beslut som rör Försvarsmakten,  
Fortifikationsverket, Försvarets materielverk eller  
Försvarets radioanstalt, ska domstolen alltid med eget  
yttrande överlämna ärendet till regeringen för prövning.  
Lag (2011 :608).  
 
22 kap. Förfarandet vid mark - och miljödomstolarna i  
ansökningsmål  
 
1 § En ansökan i ett ansökningsmål ska vara skriftlig. Den  
ska innehålla  
 
1. ritningar och tekniska beskrivningar med uppgifter om  
förhållandena på platsen, om produktionsmängd eller liknande,  
om användningen av råvaror, andra insatsvaror och ämnen och  
om energianvändning,  
 
2. uppgifter om utsläppskällor, om arten och mängden  av alla  
förutsebara utsläpp och om förslag till de åtgärder som kan  
behövas dels för att förebygga uppkomsten av avfall, dels för  
att förbereda för återanvändning, materialåtervinning och  
annan återvinning av det avfall som anläggningen ger upphov  
till, 
 
3. en miljökonsekvensbeskrivning när det krävs enligt 6  
kap., 
 
4. förslag till skyddsåtgärder eller andra försiktighetsmått  
samt de övriga uppgifter som behövs för att bedöma hur de  
allmänna hänsynsreglerna i 2 kap. följs,  
 
5. förslag till övervak ning och kontroll av verksamheten,  
 
6. det handlingsprogram och den säkerhetsrapport som krävs  
enligt lagen (1999:381) om åtgärder för att förebygga och  
begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor, om den  
verksamhet eller åtgärd som målet avser om fattas av den  
lagen,  
 
7. en statusrapport när det krävs enligt föreskrifter som har  
meddelats med stöd av 10 kap. 21 § första stycket 5, och  
 
8. en icke -teknisk sammanfattning av de uppgifter som anges i  
1–7. Lag (2017:955).  
 
1 a § I mål om vattenverksamhet ska ansökan, utöver det som  
anges i 1 §, innehålla  
 
1. uppgift om huruvida det finns fastigheter som berörs av  
vattenverksamheten eller i nte och i förekommande fall namn  
och adress på ägarna och berörda innehavare av särskild rätt  
till fastigheterna, och  
 
2. uppgifter om de ersättningsbelopp som sökanden erbjuder  
varje sakägare, om det inte på grund av verksamhetens  
omfattning bör anstå  med sådana uppgifter.  
 
I 7 kap. 4 § lagen (1998:812) med särskilda bestämmelser om  
vattenverksamhet finns det ytterligare bestämmelser om vad en  
ansökan i vissa fall ska innehålla i mål om  
vattenverksamhet. Lag (2017:955).  
 
1 b § En ansökan om tillstån d till geologisk lagring av  
koldioxid ska, utöver det som anges i 1 §, innehålla  
 
1. uppgift om vem som driver eller avser att driva  
lagringsverksamheten,  
 
2. en beskrivning av verksamhetsutövarens tekniska kompetens  
och handlingar som styrker kompetensen,  
 
3. en beskrivning av den geologiska formationens egenskaper,  
lagringsplatsen och det område runt lagringsplatsen som med  
hänsyn till de geologiska förh ållandena har betydelse för  
lagringens integritet och säkerhet,  
 
4. uppgift om den totala mängd koldioxid som ska lagras,  
 
5. en beskrivning av varifrån den koldioxid som ska tillföras  
lagringsplatsen kommer och hur den ska transporteras till  
lagringspl atsen,  
 
6. uppgift om sammansättningen av den koldioxidström som ska  
tillföras lagringsplatsen (injekteras),  
 
7. uppgifter om injektionstakt och injektionstryck,  
 
8. en beskrivning av den anläggning som ska användas för att  
tillföra koldioxid till lagrin gsplatsen,  
 
9. en bedömning av den förväntade lagringssäkerheten,  
 
10. uppgifter som visar att den finansiella säkerhet som  
krävs enligt 15 kap. 37 § kommer att vara giltig och i kraft  
innan koldioxid tillförs lagringsplatsen,  
 
11. ett förslag till en pl an för övervakning av  
lagringsplatsen,  
 
12. ett förslag till en plan för underhåll efter det att  
lagringsplatsen har stängts för ytterligare tillförsel av  
koldioxid, och  
 
13. ett förslag till en plan för åtgärder som behövs för att  
avhjälpa risker för koldioxidutsläpp. Lag (2017:955).  
 
1 c § En ansökan om tillstånd till en ny  
förbränningsanläggning med en nominell elektrisk effekt på  
300 megawatt eller mer ska utöver det s om anges i 1 § första  
stycket innehålla en redogörelse för  
 
1. om det finns tillgängliga och lämpliga geologiska  
lagringsplatser för koldioxid där koldioxid från anläggningen  
kan lagras,  
 
2. de tekniska och ekonomiska förutsättningarna för transport  
av kol dioxid till möjliga lagringsplatser, och  
 
3. de tekniska och ekonomiska förutsättningarna för att efter  
driftstarten installera den utrustning som behövs för  
avskiljning av koldioxid från anläggningen. Lag (2017:955).  
 
1 d § En ansökan om omprövning eller om tillstånd att  
ändra en verksamhet ska innehålla en redogörelse för alla  
tillståndsbestämmelser och villkor som gäller för  
verksamheten enligt tidigare tillstånd.  
 
Om ansökan avser ett ändringstillstånd enligt 16 kap. 2 a §,  
ska ansökan också innehålla de uppgifter som behövs för att  
bedöma om ett sådant ändringstillstånd är lämpligt.  
Lag (2018:1407).  
 
1 e § En ansökan om tillstånd till en anläggning där en  
kostna ds-nyttoanalys ska utföras enligt 3 § lagen (2014:268)  
om vissa kostnads -nyttoanalyser på energiområdet, ska utöver  
det som anges i 1 § första stycket innehålla  
 
1. en redovisning av slutsatserna i en kostnads -nyttoanalys  
som godkänts enligt den lagen, och  
 
2. beslutet om godkännande av analysen enligt samma lag.  
 
Första stycket gäller även då ansökan avser ändringstillstånd  
enligt 16 kap. 2 § första stycket. Lag (2017:955).  
 
2 § Ansökningshandlingarna skall ges in i det antal exemplar  
som mark - och miljödo mstolen finner behövligt.  
 
Har ansökningshandlingarna inte getts in i tillräckligt antal  
exemplar eller finner mark - och miljödomstolen att ansökan är  
ofullständig skall domstolen förelägga sökanden att avhjälpa  
bristen inom viss tid. Följer sökanden inte ett föreläggande,  
får domstolen besluta att bristen skall avhjälpas på sökandens  
bekostnad eller, om bristen är så väsentlig att ansökan inte  
kan ligga till grund för prövning av målet, avvisa ansökan.  
Lag (2010:923).  
 
2 a § Den som har tillstånd, dispens eller godkännande  
är vid prövning av frågor som avses i 24 kap. 3, 5, 8, 9 och  
13 §§ skyldig att tillhandahålla den utredning om  
verksamheten och övriga förhållanden som behövs för  
prövningen. Mark - och miljödomstol en får förelägga denne att  
tillhandahålla den utredning som behövs. Föreläggandet får  
förenas med vite. Lag (2018:1407).  
 
3 § Om en ansökan tas upp till prövning, skall mark - och 
miljödomstolen utfärda kungörelse. Kungörelsen skall innehålla  
 
1. en kortf attad redogörelse för ansökan och i mål om  
vattenverksamhet uppgift om de fastigheter som kan beröras,  
 
2. en upplysning om innehållet i 7 §, om den inte kan lämnas på  
annat lämpligt sätt, samt en upplysning om innehållet i 10 och  
19 §§,  
 
3. sista tidpunkt  för synpunkter enligt 10 §,  
 
4. ett tillkännagivande om att kallelser och andra meddelanden  
i målet till parterna skall införas i alla, eller vissa  
namngivna ortstidningar och att de, om de inte särskilt skickas  
till en part, hålls tillgängliga hos den so m förvarar akten,  
och 
 
5. namn och adress på aktförvararen.  
 
Mark - och miljödomstolen skall förordna en eller flera personer  
att förvara ett exemplar av handlingarna i målet  
(aktförvarare).  
 
Kungörelsen skall snarast införas i ortstidning. En utskrift av  
kungörelsen skall i mål om vattenverksamhet sändas till varje  
sakägare som har angetts i ansökningen eller som på annat sätt  
är känd för domstolen.  
 
Om ansökan berör fast egendom som är samfäl ld för flera  
fastigheter, behöver någon utskrift av kungörelsen inte sändas  
till de särskilda delägarna i samfälligheten. Finns en känd  
styrelse för samfälligheten, skall en utskrift av kungörelsen  
sändas till styrelsen. Lag (2010:923).  
 
3 a § Om en kungör else enligt 3 § avser en verksamhet eller  
åtgärd som omfattas av lagen (1999:381) om åtgärder för att  
förebygga och begränsa följderna av allvarliga  
kemikalieolyckor, ska kungörelsen innehålla en upplysning om  
detta. Lag (2015:232).  
 
4 § Mark - och miljödom stolen ska skicka ett exemplar av  
ansökningshandlingarna och av kungörelsen till  
Naturvårdsverket, Havs - och vattenmyndigheten,  
Kammarkollegiet, Myndigheten för samhällsskydd och beredskap,  
länsstyrelsen och den eller de berörda kommunala nämnder som  
fullgör uppgifter inom miljö - och hälsoskyddsområdet.  
Handlingarna behöver dock inte skickas över, om det kan antas  
att det allmänna fiskeintresset eller något annat allmänt  
intresse inte berörs av verksamheten.  
 
Kungörelsen ska även skickas till berörda kommuner och andra  
myndigheter vars verksamhet kan beröras av ansökan.  
 
Om målet avser geologisk lagring av koldioxid, ska domstolen  
alltid skicka ett exemplar av ansökningshandlingarna till  
Sveriges geologiska und ersökning och Europeiska kommissionen  
och underrätta dem om hos vilken aktförvarare handlingarna i  
målet finns tillgängliga. Detta ska göras inom en månad från  
det att ansökan kom in till domstolen. Lag (2012:430).  
 
5 § Kungörelsen ska delges  
 
1. styrelsen  eller någon annan som förvaltar en av ansökan  
berörd kanal - eller slussanläggning eller annan allmän farled  
eller en hamn eller flottled som är allmän,  
 
2. styrelsen för ett av ansökan berört vattenförbund samt  
styrelsen eller någon annan som förvaltar en  berörd  
samfällighet enligt denna lag eller  motsvarande äldre  
bestämmelser,  
 
3. ägaren av en anläggning för tillgodogörande av  
vattenkraft, om med ansökan avses ianspråktagande av den  
tillgodogjorda kraften,  
 
4. ägaren av den strömfallsfastighet från vilk en andelskraft  
tillhandahålls, när det är fråga om en ansökan enligt 7 kap.  
1 § andra stycket 3 lagen (1998:812) med särskilda  
bestämmelser om vattenverksamhet, och  
 
5. innehavaren av det tillstånd som avses med en ansökan  
enligt 21 kap. 1 a § första stycket 6 eller 7 miljöbalken.  
Lag (2010:923).  
 
6 § Naturvårdsverket, Havs - och vattenmyndigheten,  
Kammarkollegiet, Myndigheten för samhällsskydd och  
beredskap och länssty relsen ska, när det behövs, föra talan  
i målet för att tillvarata miljöintressen och andra  
allmänna intressen.  
 
En kommun får föra talan för att tillvarata miljöintressen  
och andra allmänna intressen inom kommunen. Lag (2011:608).  
 
7 § Ägare av fastigheter  som berörs av en ansökan i ett mål om  
vattenverksamhet skall till mark - och miljödomstolen uppge  
innehavare av servitut, nyttjanderätt eller rätt till elektrisk  
kraft som har upplåtits i fastigheten. Underlåts detta utan  
giltigt skäl och uppstår på grund av detta skada för sådana  
sakägare, skall fastighetsägaren ersätta skadan.  
Lag (2010:923).  
 
8 § Har en sakägare uppgetts eller på annat sätt blivit känd  
för mark - och miljödomstolen först efter det att kungörelsen  
har utfärdats och har sakägaren inte fört talan i målet, skall  
sakägaren på lämpligt sätt ges tillfälle att yttra sig.  
Handläggningen av målet får dock inte uppehållas.  
Lag (2010:923).  
 
9 § Om det råder tvist om en fastighet som påverkas av den i  
målet avsedda verksamheten, har den av de tvistande som innehar  
fastigheten med äganderättsanspråk rätt att företräda  
fastigheten i målet, till dess den lagligen vinns från  
innehavaren.  
 
En ny äg are får inte rubba vare sig överenskommelser som den  
förre ägaren har ingått eller andra åtgärder som har vidtagits  
i målet och som är bindande för den förre ägaren. Om den förre  
ägaren har erhållit meddelanden och kallelser i målet, behövs  
inte några nya meddelanden eller kallelser till den nye ägaren.  
 
10 § Synpunkter på ansökan skall lämnas skriftligen och lämnas  
in till mark - och miljödomstolen i det antal exemplar som  
domstolen finner behövligt och inom den tid som domstolen har  
bestämt. Ett exemplar s kall sändas till den sökande.  
Lag (2010:923).  
 
11 § Den fortsatta förberedelsen av målet kan vara skriftlig  
eller muntlig.  
 
Mark - och miljödomstolen skall under förberedelsen se till att  
utredningen i målet får den inriktning och omfattning som  
krävs.  
 
Mark- och miljödomstolen bestämmer vad en muntlig förberedelse  
skall avse och vilka parter som skall kallas till förberedelsen.  
Kallelsen skall delges parterna eller kungöras i ortstidning.  
 
Vid den muntliga förberedelsen får tredskodom inte meddelas.  
Parterna får åberopa skrifter som de har gett in. En  
redogörelse bör lämnas för skrifternas innehåll.  
Lag (2010:923).  
 
12 § Om det för bedömning av målet behövs någon särskild  
utredning eller vär dering, kan mark - och miljödomstolen  
förordna en eller flera sakkunniga att efter förberedande  
undersökning avge utlåtande i målet. Sådan undersökning skall  
verkställas snarast möjligt. Om det behövs med hänsyn till  
målets beskaffenhet eller ändamålet med undersökningen, skall  
domstolen på ett lämpligt sätt underrätta parterna om tiden för  
undersökningen. Lag (2010:923).  
 
13 § I mål som avser en verksamhet eller åtgärd som  
påverkar vattenmiljön ska mark - och miljödomstolen hämta in  
ett yttrande från den l änsstyrelse som är berörd  
vattenmyndighet, om  
 
1. utredningen i målet ger anledning att anta att  
 
a) något förhållande av betydelse för  
miljökvalitetsnormgivningen inte överensstämmer med det som  
lagts till grund för en sådan norm, och  
 
b) den bristande  överensstämmelsen har betydelse för  
möjligheten att bestämma rimliga och ändamålsenliga  
miljövillkor, eller  
 
2. prövningen avser en fråga om att tillåta en verksamhet  
eller åtgärd med stöd av bestämmelser om undantag från 5 kap.  
4 §. 
 
I en begäran om yttrande enligt första stycket 1 ska  
domstolen redogöra för den bristande överensstämmelsen och de  
skäl som talar för att ändra miljökvalitetsnormerna så att  
bristen av hjälps. Lag (2018:1407).  
 
14 § På begäran av sökanden får mark - och miljödomstolen utan  
huvudförhandling besluta att åtgärder får vidtas för att  
förebygga eller minska skador eller olägenheter, innan frågan  
om sådana åtgärder slutligen avgörs. Som villkor gäller att den  
sökande hos länsstyrelsen ställer säkerhet för den ersättning  
som den sökande kan bli skyldig att betala på grund av  
åtgärderna. I fråga om slaget av säkerhet gäller 2 kap. 25 §  
utsökningsbalken.  
Beslutet gäller omedelbart, men det kan ändra s när 
förhållandena föranleder det. Lag (2010:923).  
 
15 § Framgår det av ett utlåtande enligt 12 § eller på annat  
sätt att den sökta verksamheten berör fastigheter som inte har  
angivits i kungörelsen enligt 3 §, skall mark - och 
miljödomstolen med tillämpni ng av den paragrafen ge ägare och  
innehavare av särskilda rättigheter till sådana fastigheter  
tillfälle att yttra sig.  
 
Om det är lämpligare får mark - och miljödomstolen kalla  
sakägarna till huvudförhandlingen i målet. Kallelserna skall  
senast åtta dagar före huvudförhandlingen delges sakägarna i  
den ordning som gäller för delgivning av stämning i tvistemål.  
Lag (2010:923).  
 
16 § När målet är klart för huvudförhandling skall mar k- och 
miljödomstolen bestämma tid och plats för den.  
 
Om det är uppenbart onödigt med huvudförhandling, behöver sådan  
förhandling inte hållas. Om parterna begär det skall den dock  
hållas. Att målet eller ärendet kan komma att avgöras på  
handlingarna skall  anges i kungörelsen. I frågor som avses i  
26 § andra stycket behöver inte huvudförhandling hållas.  
Detsamma gäller i fall som avses i 42 kap. 18 § första stycket  
1, 3 och 4 rättegångsbalken.  
 
Besked om tid och plats för huvudförhandling skall i god tid  
lämnas parterna i den ordning som har bestämts för kallelser  
till dem. Om anledning till det finns, skall det i kallelsen  
lämnas uppgift om de frågor som avses behandlas vid  
huvudförhandlingen.  
 
Om någon part bör infinna sig personligen vid  
huvudförhandlinge n, skall mark - och miljödomstolen förelägga  
vite. Föreläggandet skall delges.  
 
Huvudförhandling får hållas, även om en part uteblir från den.  
Tredskodom får dock inte meddelas. Lag (2010:923).  
 
17 § Om mark - och miljödomstolen finner att ett mål kan utredas  
utan förberedelse, får domstolen i kungörelse omedelbart kalla  
till huvudförhandling i målet. Då gäller 3 -9 och 12 -16 §§.  
Huvudförhandlingen får hållas tidigast tre veckor efter det att  
kungör andet skedde. Lag (2010:923).  
 
18 § Har upphävts genom lag (2010:923).  
 
19 § Yrkanden om ersättning till följd av  
vattenverksamhet eller en åtgärd enligt 11 kap. 22 § och  
synpunkter i anledning av ett utlåtande enligt 12 § eller i  
anledning av ett yttra nde enligt 13 § ska framställas  
skriftligen eller muntligen senast vid huvudförhandlingen.  
Mark - och miljödomstolen får avvisa senare framställda  
yrkanden och synpunkter, om de inte har föranletts av  
iakttagelser vid syn eller av andra omständigheter s om har  
förekommit under huvudförhandlingen. Lag (2018:1407).  
 
20 § Vid huvudförhandlingens början bör ordföranden eller någon  
annan ledamot kort redogöra för ansökan och de yrkanden som har  
framställts i målet. För utredning av frågor av teknisk art får  
parterna åberopa ingivna skrifter. En redogörelse skall lämnas  
för skrifternas innehåll.  
 
Vid en uppskjuten huvudförhandling skall målet återupptas i  
samma skick som det hade vid den tidigare handläggningens slut.  
Har de ledamöter som vid det senare sammant rädet tjänstgör i  
domstolen inte deltagit i den tidigare handläggningen, skall  
dock målet tas upp till ny huvudförhandling. Bevis som har  
tagits upp vid tidigare handläggning behöver inte tas upp på  
nytt om det kan antas vara utan betydelse att det tas upp eller  
om det skulle medföra oskälig kostnad eller synnerlig  
olägenhet.  
 
21 § Mark - och miljödomstolens dom skall grundas på vad som  
har förekommit vid syn och annan förhandling inför domstolen  
och på vad handlingarna innehåller.  
 
Domen skall meddelas så snart som möjligt med hänsyn till  
målets art och omständigheterna i övrigt. Om det inte finns  
synnerliga skäl skall, om huvudförhandling hå llits, domen  
meddelas inom två månader efter det att förhandlingen  
avslutades.  
 
Skyldigheten enligt 17 kap. 9 § sjunde stycket rättegångsbalken  
att underrätta parterna om innehållet i domen skall anses  
fullgjord genom att ett exemplar av domen hålls tillgä ngligt  
hos den eller de aktförvarare som har förordnats.  
Lag (2010:923).  
 
21 a § Om mark - och miljödomstolens dom avser tillstånd till  
geologisk lagring av koldioxid, ska domstolen underrätta  
Sveriges geologiska undersökning och Europeiska kommissionen  
om innehållet i domen och regeringens beslut i frågan om  
tillåtlighet. Detta ska göras när domen har vunnit laga  
kraft. Lag (2012:430).  
 
22 § När det på yrkande av någon part i ett mål om  
vattenverksamhet anses att den ersättning som parten har rätt  
till bör sättas högre än vad den sökande har föreslagit, får  
mark - och miljödomstolen även för andra parter vidta sådana  
jämkningar i ersättningsbeloppen som kan behövas för att uppnå  
likformigh et i uppskattningen. Ersättningen får inte sättas  
lägre än vad den sökande har erbjudit i målet.  
 
Om särskild uppgörelse har träffats mellan parterna, får  
ersättning dock inte bestämmas annorlunda än som har avtalats.  
Lag (2010:923).  
 
23 § Om det behövs fö r tillämpningen av 6 kap. 18 § tredje  
stycket expropriationslagen (1972:719), skall mark - och 
miljödomstolen uppskatta det värde som en berörd fastighet har  
utan särskild rättighet som minskar fastighetens värde.  
Lag (2010:923).  
 
24 § Innan mark - och miljö domstolen meddelar en dom om inlösen  
av en fastighetsdel skall en karta med beskrivning ha  
upprättats  över området samt dess gränser ha utmärkts i den  
ordning som gäller för fastighetsbildning. Lag (2010:923).  
 
25 § /Upphör att gälla U:2029 -01-01/ 
En dom som innebär att tillstånd ges till en  
verksamhet ska i förekommande fall innehålla bestämmelser om  
 
1. den tid som tillståndet ska gälla,  
 
2. verksamhetens ändamål, läge, omfattning, säkerhet och  
tekniska utformning i övrigt,  
 
3. tillsyn, besiktning och kontroll såsom utsläppskontroll  
med angivande av mätmetod, mätfrekvens och utvärderingsmetod,  
 
4. skyldighet att betala ersättning eller att utföra  
skadeförebyggande åtgärder samt hur betalningen ska ske,  
 
5. skyldighet att betala avgifter,  
 
6. de villkor om utsläpp, begränsningsvärden och bästa  
möjliga teknik som  
 
a) behövs för att anpassa tillämpningen av sådana  
föreskrifter om förs iktighetsmått som har meddelats med stöd  
av denna balk, om föreskrifterna medger eller förutsätter en  
sådan anpassning, eller  
 
b) annars behövs för att hindra eller begränsa skadlig  
påverkan på grund av föroreningar,  
 
7. de villkor som behövs avseende  hantering av kemiska  
produkter i verksamheten, om hanteringen kan medföra  
olägenheter för den yttre miljön,  
 
8. de villkor som behövs om avfallshantering, återvinning och  
återanvändning, om hanteringen, återvinningen eller  
återanvändningen kan medföra olägenheter för den yttre  
miljön,  
 
9. de villkor som behövs för att verksamheten inte ska  
medföra någon sådan försämring eller något sådant äventyr som  
avses i 5 kap. 4 § första stycket,  
 
10. de villkor som behövs med avseen de på hushållningen med  
mark, vatten och andra naturresurser,  
 
11. de villkor som behövs med avseende på avhjälpande av  
miljöskada och ställande av säkerhet,  
 
12. de villkor som behövs för att förebygga allvarliga  
kemikalieolyckor och begränsa följderna  av dem för människors  
hälsa och miljön,  
 
13. de villkor som i övrigt behövs för att skydda värdefulla  
natur - och kulturmiljöer eller för att förhindra annan skada  
på eller olägenhet för omgivningen,  
 
14. den tid inom vilken anspråk i anledning av oföru tsedda  
skador får framställas,  
 
15. den förlust av vatten eller annat som en tillståndshavare  
enligt 31 kap. 22 och 23 §§ är skyldig att underkasta sig  
utan ersättning, och  
 
16. rättegångskostnader.  
 
Om tillståndet avser arbeten för vattenverksamhet, ska den  
tid inom vilken arbetena ska vara utförda anges i domen.  
Denna tid får vara högst tio år. I fråga om miljöfarlig  
verksamhet ska det i domen anges den tid inom vilken  
verksamheten ska ha satts i gång.  
 
Mark - och miljödomstolen får överlåta åt en tillsynsmyndighet  
att besluta villkor av mindre betydelse.  
 
Ytterligare bestämmelser om vad en dom i ett mål om  
vattenverksamhet och vattenanläggningar ska innehålla finns i  
7 kap. 6 § lagen (1998:812) med särskilda bestämmelser om  
vattenverksamhet. Lag (2018:1407).  
 
25 § /Träder i kraft I:2029 -01-01/ 
En dom som innebär att tillstånd ges till en  
verksamhet ska i förekommande fall innehålla bestämmelser  
om 
1. den tid som tillståndet ska gälla,  
 
2. ver ksamhetens ändamål, läge, omfattning, säkerhet och  
tekniska utformning i övrigt,  
 
3. tillsyn, besiktning och kontroll såsom utsläppskontroll  
med angivande av mätmetod, mätfrekvens och utvärderingsmetod,  
 
4. skyldighet att betala ersättning eller att ut föra  
skadeförebyggande åtgärder samt hur betalningen ska ske,  
 
5. skyldighet att betala avgifter,  
 
6. de villkor om utsläpp, begränsningsvärden och bästa  
möjliga teknik som  
 
a) behövs för att anpassa tillämpningen av sådana  
föreskrifter om försiktighetsmått som har meddelats med stöd  
av denna balk, om föreskrifterna medger eller förutsätter en  
sådan anpassning, eller  
 
b) annars behövs för att hindra eller begränsa skadlig  
påverkan på grund av föroreningar,  
 
7. de villkor som behövs avseende hantering av kemiska  
produkter i verksamheten, om hanteringen kan medföra  
olägenheter för den yttre miljön,  
 
8. de villkor som behövs om avfallshantering, återvinning och  
återanvän dning, om hanteringen, återvinningen eller  
återanvändningen kan medföra olägenheter för den yttre  
miljön,  
9. de villkor som behövs för att verksamheten inte ska  
äventyra möjligheterna att följa en miljökvalitetsnorm som  
avser vattenmiljön eller försämr a vattenmiljön i strid med  
ett försämringsförbud i en sådan norm,  
 
10. de villkor som behövs med avseende på hushållningen med  
mark, vatten och andra naturresurser,  
 
11. de villkor som behövs med avseende på avhjälpande av  
miljöskada och ställande av säkerhet,  
 
12. de villkor som behövs för att förebygga allvarliga  
kemikalieolyckor och begränsa följderna av dem för människors  
hälsa och miljön,  
 
13. de villkor som i övrigt behövs för att skydda värdefulla  
natur - och kulturmiljöer eller för att förhindra annan skada  
på eller olägenhet för omgivningen,  
 
14. den tid inom vilken anspråk i anledning av oförutsedda  
skador får framställas, och  
 
15. rättegångskostnader.  
 
Om tillståndet avser arbeten för vattenverksamhet, ska den  
tid inom vilken arbetena ska vara utförda anges i domen.  
Denna tid får vara högst tio år. I fråga om miljöfarlig  
verksamhet ska det i domen anges den tid inom vilken  
verksamheten ska ha satts ig ång. 
 
Mark - och miljödomstolen får överlåta åt en tillsynsmyndighet  
att besluta villkor av mindre betydelse.  
 
Ytterligare bestämmelser om vad en dom i ett mål om  
vattenverksamhet och vattenanläggningar ska innehålla finns i  
7 kap. 6 § lagen (1998:812) m ed särskilda bestämmelser om  
vattenverksamhet. Lag (2018:1408).  
 
25 a § En dom som omfattar tillstånd att behandla avfall ska  
dessutom alltid innehålla  
 
1. uppgift om avfallstyper och mängder av avfall som får  
behandlas,  
 
2. uppgift om den behandlingsmetod som ska tillämpas på  
avfallet,  
 
3. de villkor som behövs i fråga om åtgärder för att övervaka  
och kontrollera att de skyldigheter som gäller för  
verksamheten uppfylls, och  
 
4. de villkor som behövs i fråga om åtgärder för avslutande av  
verksamheten och efterbehandling. Lag (2019:1263).  
 
25 b § En dom som omfattar tillstånd att bedriva verksamhet  
med förbränning av avfall ska dessutom alltid innehålla  
 
1. uppgifter om förbränningsanläggningens totala kapacitet för  
förbränning av avfall,  
 
2. en förteckning över de mängder av olika kategorier av  
farligt avfall som får förbrännas,  
 
3. i fråga om det farliga avfall som får förbrännas, villkor  
om avfallets minsta och högsta flöde, lägsta och högsta  
värmevärde samt maximala innehåll av föroreningar,  
 
4. villkor om begränsningsvärden för utsläpp som ska beräknas  
enligt föreskrifter meddelade med stöd av 9 kap. 5 §,  
 
5. villkor om den längsta tid under vilken det i samband med  
tekniskt oundvikliga driftstopp, driftstörningar eller fel i  
renings - eller mätutrustning får ske sådana utsläpp av  
föroreningar till luft o ch vatten som överskrider fastställda  
värden, och  
 
6. i fråga om tillstånd som omfattar energiåtervinning,  
villkor om att energiåtervinningen ska ske med hög  
energieffektivitet. Lag (2012:907).  
 
25 c § En dom som omfattar tillstånd att bedriva verksamhet  
med deponering av avfall ska dessutom alltid innehålla  
 
1. uppgift om vilken av deponiklasserna farligt avfall, icke - 
farligt avfall eller inert avfall som tillståndet avser,  
 
2. de villkor som behövs i fråga om åtgärder före och under  
driften av deponin,  och 
 
3. de villkor som behövs i fråga om skyldighet att rapportera  
om avfallstyper och mängder av avfall som har deponerats.  
Lag (2019:1263).  
 
25 d § En dom som omfattar tillstånd till geologisk lagring  
av koldioxid ska, i stället för det som sägs i 25 a och  
25 c §§, dessutom alltid innehålla  
 
1. en beskrivning av den geologiska formationens egenskaper,  
 
2. villkor om den exakta lokaliseringen och avgränsningen av  
 
a) lagringsplatsen och det område run t lagringsplatsen som  
med hänsyn till de geologiska förhållandena har betydelse för  
lagringens integritet och säkerhet, och  
 
b) den anläggning som ska användas för att tillföra koldioxid  
till lagringsplatsen,  
 
3. villkor om lagringsplatsens hydrauliska egenskaper,  
 
4. villkor om den totala mängd koldioxid som får lagras,  
 
5. villkor om gränser för reservoartrycket,  
 
6. en beskrivning av varifrån den koldioxid som ska tillföras  
lagringsplatsen kommer och hur den ska transporteras till  
lagringsplatsen,  
 
7. villkor om sammansättningen av den koldioxidström som får  
tillföras lagringsplatsen (injekteras) och om kontroll av  
koldioxidströmmen,  
 
8. villkor om högsta tillåtna injekteringstakt och  
injekteringstryck,  
 
9. villkor om övervakning enligt en särskild övervakningsplan  
och om åtgärder enligt en särskild plan för avhjälpande av  
risker för koldioxidutsläpp samt om att planerna ska  
följas,  
 
10. villkor om att verksamhetsutövaren ska förvissa  
sig om att den so m är sysselsatt i verksamheten har den  
kompetens och utbildning som behövs,  
 
11. villkor om vad som ska gälla i samband med att  
lagringsplatsen stängs för fortsatt tillförsel av koldioxid  
och om underhåll efter stängningen enligt en särskild plan,  
 
12. villkor om att den säkerhet som krävs för verksamheten  
enligt 15 kap. 37 § fortlöpande ska vara giltig och i  
kraft,  
 
13. upplysningar om  
 
a) de krav på uppdatering av övervakningsplanen som kan följa  
av föreskrifter som har meddelats med stöd av denna b alk, 
 
b) kravet på miljörapport i 26 kap. 20 § och andra  
föreskrifter med krav på rapportering avseende geologisk  
lagring av koldioxid som har meddelats med stöd av denna  
balk, 
 
c) de bestämmelser om omprövning och återkallelse av  
tillstånd som finns i denna balk, och  
 
d) de krav på underrättelse till tillsynsmyndigheten i  
händelse av läckage av koldioxid eller betydande störningar  
som följer av föreskrifter som har meddelats med stöd av  
denna balk, och  
 
14. skälen för avvikelse från synpunkter som Europeiska  
kommissionen har lämnat i samband med regeringens  
tillåtlighetsprövning. Lag (2016:782).  
 
25 e § En dom som omfattar tillstånd till en ny  
förbränningsanläggning med en nominell elektrisk effekt på  
300 megawatt eller mer ska dessutom innehålla villkor om att  
utrymme ska avsättas vid anläggningen för den utrustning som  
behövs för att avskilja och komprimera koldioxid, om  
 
1. det är lämpligt med hänsyn till skyddet för männ iskors  
hälsa och miljön att avsätta ett sådant utrymme,  
 
2. det är tekniskt och ekonomiskt möjligt att eftermontera  
utrustning för koldioxidavskiljning,  
 
3. en lämplig lagringsplats finns tillgänglig för koldioxid  
från anläggningen, och  
 
4. transport av ko ldioxid från anläggningen till en sådan  
lagringsplats är tekniskt och ekonomiskt genomförbar.  
Lag (2012:430).  
 
25 f § En dom som omfattar tillstånd till en  
förbränningsanläggning med en tillförd installerad effekt på  
minst 50 megawatt ska innehålla uppgift om de förfaranden som  
ska följas vid driftstörning i reningsutrustningen.  
Lag (2012:907).  
 
25 g § En dom som omfattar tillstånd till en sådan  
anläggning so m avses i 1 d § ska dessutom innehålla en  
redovisning av slutsatserna i den kostnads -nyttoanalys vars  
slutsatser ska redovisas i ansökan om tillstånd till  
anläggningen. Lag (2014:269).  
 
26 § På yrkande av sökanden får mark - och miljödomstolen i  
särskild do m avgöra frågan om verksamhetens tillåtlighet om  
frågan inte enligt 17 kap. 1, 3 eller 4 § skall prövas av  
regeringen.  
 
Om domstolen funnit att verksamheten är tillåtlig och om  
verksamhetens snara genomförande är angeläget, får domstolen i  
särskild dom med dela tillstånd till de arbeten som behöver  
utföras. Att huvudförhandling inte behöver hållas framgår av  
16 § andra stycket.  
 
Meddelas särskild dom, får miljödomstolen förordna att målet i  
övrigt skall vila till dess domen fått laga kraft.  
Lag (2010:923).  
 
27 § När verkningarna av verksamheten inte kan förutses med  
tillräcklig säkerhet, får mark - och miljödomstolen vid  
meddelande av tillstånd till verksamheten skjuta upp frågan om  
ersättning eller andra villkor till dess erfarenhet har vunnits  
av verksamhete ns inverkan.  
 
I samband med uppskovsbeslutet skall mark - och miljödomstolen,  
i fråga om skada eller förlust som kan antas bli mera kännbar,  
meddela provisoriska föreskrifter om ersättning eller  
skadeförebyggande åtgärder. Om det är nödvändigt för att  
motve rka olägenheter, skall provisoriska föreskrifter om  
skyddsåtgärder eller andra försiktighetsmått meddelas.  
 
Den uppskjutna frågan skall avgöras så snart som möjligt.  
Ersättning får inte bestämmas till lägre belopp än vad som har  
bestämts provisoriskt.  
 
Då målet har skjutits upp i en viss del, skall mark - och 
miljödomstolen som villkor för att tillståndet till  
verksamheten skall få tas i anspråk föreskriva att sökanden hos  
länsstyrelsen ställer säkerhet för den slutliga ersättningen  
samt för den ersättning s om bestämts provisoriskt och som inte  
skall betalas innan tillståndet tas i anspråk. I fråga om  
slaget av säkerhet gäller 2 kap. 25 § utsökningsbalken.  
 
Preskriptionslagen (1981:130) gäller inte ersättningsanspråk  
som omfattas av ett uppskovsbeslut. Lag (2 010:923).  
 
28 § När det finns skäl till det, får mark - och miljödomstolen  
förordna att tillståndet till en verksamhet får tas i anspråk  
även om domen inte har vunnit laga kraft. Som villkor skall  
föreskrivas att sökanden hos länsstyrelsen ställer säkerhet för  
den ersättning som för en vattenverksamhet kan komma att utgå,  
om domstolens dom ändras. I fråga om slaget av säkerhet gäller  
2 kap. 25 § utsökningsbalken.  
 
Om sökanden, sedan tillstånd till e n verksamhet enligt balken  
har meddelats, åläggs skyldighet att förebygga eller minska  
skador eller att betala ersättning, får mark - och 
miljödomstolen förordna att domen skall gå i verkställighet som  
om den hade fått laga kraft.  
 
Överklagas en dom med ett  förordnande enligt första eller andra  
stycket, får Mark - och miljööverdomstolen undanröja  
förordnandet, innan talan mot domen i övrigt prövas.  
Lag (2010:923).  
 
29 § En dom som omfattar tillstånd att bedriva en  
vattenverksamhet för produktion av vattenkra ftsel ska ange  
när tillståndets villkor och andra bestämmelser till skydd  
för människors hälsa och miljön senast ska ses över för att  
hållas moderna.  
 
Tiden ska bestämmas så att översynen av miljövillkoren blir  
ändamålsenlig med hänsyn till den förvänt ade utvecklingen och  
behovet av att verksamheten  
 
1. inte medför en sådan försämring eller ett sådant äventyr  
för vattenmiljön som avses i 5 kap. 4 §, och  
 
2. ges rimlig förutsebarhet i fråga om möjligheterna att  
nyttiggöra gjorda och kommande investeringar.  
Lag (2018:1407).  
 
30 § En omprövningsdom eller en dom som innebär tillstånd  
att ändra en verksamhet ska innehålla en samlad redovisning  
av de tillstån dsbestämmelser som gäller för verksamheten  
enligt  
 
1. domen, och  
 
2. tidigare givna tillstånd i de delar som domen inte ändrar  
eller upphäver dem. Lag (2018:1407).  
 
23 kap. Rättegången i Mark - och miljööverdomstolen och Högsta  
domstolen  
 
Rättegången i Mark - och miljööverdomstolen  
 
1 § Har upphävts genom lag (2010:923).  
 
2 § Har upphävts genom lag (2010:923).  
 
3 § Mark - och miljödomstolens beslut i frågor som avses i 22  
kap. 14 § samt i 7 kap. 21 § lagen (1998:812) med särskilda  
bestämmelser om vattenver ksamhet får överklagas särskilt.  
Beslut i fråga som avses i 7 kap. 12 § andra stycket lagen  
(1998:812) med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet får  
överklagas endast i samband med överklagande av dom eller  
slutligt beslut i ansökningsmålet. Lag (2010:923).  
 
4 § Har upphävts genom lag (2010:923).  
 
5 § Har i ett ansökningsmål, där kungörelse enligt 22 kap. 3 §  
har utfärdats, sökanden överklagat mark - och miljödomstolens  
dom eller beslut, får Mark - och miljööverdomstolen i stället  
för att förordna om delgivning med motparterna besluta att ett  
exemplar av överklagandet skall översändas till den eller de  
aktförvarare som har förordnats av mark - och miljödom stolen  
samt utfärda kungörelse om överklagandet.  
 
I kungörelsen skall uppges  
 
1. att ett exemplar av handlingarna i målet hålls tillgängligt  
hos aktförvararen eller aktförvararna,  
 
2. att kallelser och andra meddelanden i målet till parterna  
skall, om de i nte särskilt tillställs någon part, införas i  
viss eller vissa ortstidningar samt hållas tillgängliga hos  
aktförvararen eller aktförvararna,  
 
3. att en svarsskrivelse skall ha kommit in till  
Mark - och miljööverdomstolen inom den tid, minst tre veckor  
efter kungörandet, som Mark - och miljööverdomstolen bestämt.  
 
Kungörelsen skall införas i den eller de ortstidningar som  
mark - och miljödomstolen har bestämt för meddelanden i målet.  
 
Då föreskrifterna i denna paragraf har iakttagits, skall  
delgivning anses ha skett. Lag (2010:923).  
 
6 § Ett mål där en dom har överklagats får avgöras av  
Mark - och miljööverdomstolen utan huvudförhandling eller  
muntlig handläggning, om en sådan förhandlin g skulle sakna  
betydelse för prövningen. Om part och motpart har begärt  
huvudförhandling eller muntlig handläggning, skall dock sådan  
hållas, om den inte uppenbarligen skulle vara utan betydelse.  
 
Vid huvudförhandling får utredningen läggas fram genom  
Mark - och miljööverdomstolens försorg i den omfattning som  
domstolen bestämmer.  
 
Om Mark - och miljööverdomstolen i ett överklagat ansökningsmål  
finner att vite eller annan påföljd för utevaro bör föreläggas  
någon part, får föreläggandet inte tillkännages parte n genom  
kungörelse som avses i 5 § utan skall delges med parten.  
Lag (2010:923).  
 
7 § I fråga om rättegången i Mark - och miljööverdomstolen  
gäller i ansökningsmål i övrigt lagen (2010:921) om mark - och 
miljödomstolar, 21 kap. 7 §, 22 kap. 12, 21, 23 –28 §§ denna  
balk samt 7 kap. 5 och 7 §§ lagen (1998:812) med särskilda  
bestämmelser om vattenverksamhet. Mark - och 
miljööverdomstolen får förordna att tillståndet till en  
verksamhet som meddelats av mark - och miljödomstolen får tas  
i anspråk trots att domen inte vunnit laga kraft. För sådant  
förordnande gäller 22 kap. 28 § första stycket.  
Lag (2010:923).  
 
Rättegången i Högsta domstolen  
 
8 § Har upphävts genom lag (2010:923).  
 
9 § I fråga om rättegången i Högsta domstolen gäller  
bestä mmelserna om rättegången i Mark - och miljööverdomstolen  
i 5 och 6 §§ och 7 § första meningen. Lag (2010:923).  
 
24 kap. Tillstånds giltighet, omprövning m.m.  
 
Verkan av domar och beslut enligt miljöbalken  
 
1 § Om en dom eller ett beslut som har meddelats i ett  
ansökningsmål enligt 21 kap. 1 a § första stycket denna balk  
eller 7 kap. 1 § lagen (1998:812) med särskilda bestämmelser  
om vattenverksamhet avser tillstånd till en verksamhet enligt  
balken och domen eller beslutet har fått laga kraft, gäller  
tillståndet mot alla, vad avser frågor som har prövats i domen  
eller beslutet. Detsamma gäller beslut om tillstånd till  
miljöfarlig verksamhet som har meddelats av en länsstyrelse  
eller kommun med stöd av 9 kap. 8 § samt beslut om tillstånd  
till markavvat tning som har meddelats av en länsstyrelse  
enligt 11 kap. Om tillståndet avser utförandet av en  
vattenanläggning, innefattar det rätt att bibehålla  
anläggningen. Till följd av detta kapitel, till följd av  
7 kap. 20 eller 22 §, 9 kap. 5 §, 10 kap. 17 §, 11 kap. 9 c §  
eller 12 kap. 10 § denna balk eller till följd av 2 kap. 10 §  
eller 7 kap. 13, 14, 15, 16 eller 17 § lagen med särskilda  
bestämmelser om vattenverksamhet, kan dock ett tillstånd  
begränsas el ler förenas med ändrade eller nya villkor, eller  
återkallas och fortsatt verksamhet förbjudas. Ett sådant  
ingripande kan också ske genom förelägganden eller förbud  
enligt 10 kap. 14 § eller 26 kap. 9 § fjärde stycket.  
 
Med tillstånd avses i detta kapite l även godkännande av  
arbeten eller åtgärder enligt 11 kap. 16 §.  
 
En omprövningsdom eller ett omprövningsbeslut har samma verkan  
som en tillståndsdom eller ett tillståndsbeslut.  
Lag (2021:876).  
 
2 § Tillståndet förfaller, om tillståndshavaren inte iakt tar de  
bestämmelser som har meddelats i tillståndsdomen eller  
tillståndsbeslutet i fråga om tid inom vilken arbetena skall  
vara utförda eller den tid inom vilken igångsättning skall ha  
skett.  
 
Om tillståndshavaren visar att denne har giltigt skäl för  
dröjs målet eller att synnerliga olägenheter skulle uppstå om  
tillståndet förfaller, kan tillståndsmyndigheten förlänga tiden  
med högst tio år. Tillståndsmyndigheten får föreskriva nya  
eller strängare villkor efter vad som är skäligt. Ansökan om  
förlängning skal l göras innan den föreskrivna tiden har gått  
ut. 
 
3 § Tillståndsmyndigheten får helt eller delvis återkalla  
tillstånd, dispens eller godkännande som meddelats enligt  
balken, eller enligt föreskrifter med stöd av balken, och  
förbjuda fortsatt verksamhet  
 
1. om den som har sökt tillståndet, dispensen eller  
godkännandet har vilselett tillståndsmyndigheten genom att  
lämna oriktiga uppgifter eller underlåta att lämna uppgif ter av  
betydelse för tillståndet, dispensen, godkännandet eller  
villkoren,  
 
2. när tillståndet, dispensen, godkännandet eller villkor som  
gäller för verksamheten eller åtgärden inte har följts och  
avvikelsen inte är av ringa betydelse,  
 
3. om det till följ d av verksamheten eller åtgärden har  
uppkommit någon olägenhet av väsentlig betydelse som inte  
förutsågs när verksamheten eller åtgärden tilläts,  
 
4. om det till följd av verksamheten eller åtgärden har  
uppkommit sådana förhållanden som enligt 2 kap. 9 § i nnebär att  
verksamheten inte får bedrivas,  
 
5. om verksamheten slutligt har upphört,  
 
6. om ett nytt tillstånd ersätter ett tidigare tillstånd,  
 
7. om det behövs för att uppfylla Sveriges förpliktelser till  
följd av EU -medlemskapet,  
 
8. om underhållet av en vattenanläggning allvarligt har  
försummats, eller  
 
9. om tillstånd att inverka på vattenförhållandena inte har  
utnyttjats under en längre tid och det kan antas att  
tillståndet inte heller kommer att utnytt jas. 
 
Mark - och miljödomstolen får om tillståndet avser verksamhet  
vid en vattenanläggning eller i fall som avses i första stycket  
8 eller 9 återkalla rätten att bibehålla en vattenanläggning.  
 
Tillstånd till täkt får upphävas helt eller delvis när tio år  
förflutit från det att tillståndet vann laga kraft.  
Lag (2010:923).  
 
4 § I samband med ett beslut om återkallelse enligt 3 § andra  
stycket som avser en vattenanläggning skall mark - och 
miljödomstolen ålägga den som är ansvarig för underhållet av  
anläggning en att riva ut den och att vidta de åtgärder som  
behövs för att förebygga eller minska skador genom utrivningen.  
 
I stället för åläggande enligt första stycket får mark - och 
miljödomstolen medge någon annan vars rätt är beroende av  
utrivningen eller, till skydd för allmänna intressen, staten,  
en kommun eller ett vattenförbund att riva ut anläggningen på  
den underhållsskyldiges bekostnad. Domstolen får också meddela  
förordnande enligt 11 kap. 20 §. Då äger 11 kap. 20 § fjärde  
stycket och 21 § motsvarande tillämpning. Lag (2010:923).  
 
5 § I fråga om miljöfarlig verksamhet eller vattenverksamhet  
får tillståndsmyndigheten ompröva tillstånd när det gäller en  
bestämmelse om tillåten produktionsmängd eller annan liknande  
bestämmel se om verksamhetens omfattning, samt ändra eller  
upphäva villkor eller andra bestämmelser eller meddela nya  
sådana  
 
1. när, från det tillståndsbeslutet fick laga kraft, det  
förflutit tio år eller den kortare tid som, på grund av vad  
som följer av Sveri ges medlemskap i Europeiska unionen,  
föreskrivs av regeringen eller den myndighet som regeringen  
bestämmer,  
 
2. om verksamheten med någon betydelse medverkar till att en  
miljökvalitetsnorm inte följs,  
 
3. om den som har sökt tillståndet har vilselett  
tillståndsmyndigheten genom att lämna oriktiga uppgifter eller  
låta bli att lämna uppgifter av betydelse för tillståndet  
eller villkoren,  
 
4. när tillståndet eller villkor som gäller för verksamheten  
inte har följts,  
 
5. om det genom verksamheten uppkomm it en olägenhet av någon  
betydelse som inte förutsågs när verksamheten tilläts,  
 
6. om förhållandena i omgivningen har ändrats väsentligt,  
 
7. om en från hälso - eller miljösynpunkt väsentlig förbättring  
kan uppnås med användning av någon ny process - eller  
reningsteknik,  
 
8. om användandet av någon ny teknik för mätning eller  
uppskattning av förorening eller annan störning skulle medföra  
väsentligt bättre förutsättningar för att kontrollera  
verksamheten,  
 
9. om verksamheten helt eller till väsentlig del är förlagd  
inom ett område där förbud råder enligt en föreskrift eller  
ett beslut som har meddelats med stöd av 9 kap. 4 §,  
 
10. för att förbättra en anläggnings säkerhet,  
 
11. om det visar sig att anordningar som har vidtagits eller  
villkor som har meddelats till skydd för fisket med stöd av  
11 kap. 8 § eller enligt 6 kap. 5 § lagen (1998:812) med  
särskilda bestämmelser om vattenverksam het är mindre  
ändamålsenliga, eller  
 
12. om det kan antas att en säkerhet som ställts enligt 9 kap.  
6 e §, 15 kap. 35 eller 37 § eller 16 kap. 3 § inte längre är  
tillräcklig eller är större än vad som behövs.  
 
I fall som avses i första stycket 5 får til lståndsmyndigheten  
också besluta om andra åtgärder som behövs för att förebygga  
eller minska olägenheter för framtiden. Lag (2019:295).  
 
5 a § Har betecknats 24 kap. 6 § genom lag (2018:1407).  
 
6 § Tillståndsmyndigheten får inte med stöd av 5 § meddela  
skärpta villkor i fråga om omgivningsbuller enbart på grund  
av att det sedan tillståndet gavs eller senast ändrades har  
tillkommit en ny bostad i omgivningen, om  
 
1. bostaden ingår i ett område med  detaljplan eller omfattas  
av ett bygglov enligt plan - och bygglagen (2010:900) och det  
i planbeskrivningen till planen eller i lovet har angetts  
beräknade bullervärden, och  
 
2. omgivningsbullret från verksamheten inte överskrider dessa  
värden.  
 
Trots förs ta stycket får skärpta villkor meddelas om det med  
hänsyn till de boendes hälsa finns synnerliga skäl för det.  
 
Sådana komplementbostadshus som avses i 9 kap. 4 a § plan - 
och bygglagen får aldrig föranleda skärpta villkor i fråga om  
omgivningsbuller. Lag ( 2018:1407).  
 
7 § Om det har fastställts villkor för två eller flera  
miljöfarliga verksamheter enligt 16 kap. 8 § och tillståndet  
återkallas eller villkoren omprövas för en av verksamheterna,  
får villkoren för de övriga verksamheterna omprövas.  
Lag (2018 :1407).  
 
8 § Ett ändringstillstånd som avses i 16 kap. 2 a eller  
2 b § får  
 
1. förenas med bestämmelser om ändringar i villkor som  
tidigare har meddelats för de delar av verksamheten som inte  
omfattas av ändringen, om de tidigare villkoren har ett  
samband med ändringen, och  
 
2. omprövas i samband med att ett tillstånd som omfattar hela  
verksamheten omprövas. Lag (2018:1407).  
 
9 § T illståndsmyndigheten får inte med stöd av 5 eller 8 §  
meddela så ingripande villkor eller andra bestämmelser att  
verksamheten inte längre kan bedrivas eller att den avsevärt  
försvåras. Lag (2018:1407).  
 
10 § Efter en ansökan om omprövning av en vattenve rksamhet  
för sådana miljövillkor som avses i 11 kap. 27 § ska  
tillståndsmyndigheten upphäva, ändra och besluta nya  
bestämmelser och villkor i den utsträckning som behövs med  
hänsyn till skyddet för människors hälsa och miljön.  
 
Bestämmelser och villkor  som innebär att verksamheten  
avsevärt försvåras får dock beslutas endast om det behövs för  
att följa en miljökvalitetsnorm eller någon annan bestämmelse  
som följer av Sveriges medlemskap i Europeiska unionen.  
 
Trots första och andra styckena ska tillst åndsmyndigheten  
återkalla tillståndet och bestämma om åtgärder som avses i  
4 §, om  
 
1. en återkallelse är nödvändig för att tillgodose ett sådant  
behov som avses i andra stycket, eller  
 
2. verksamhetsutövaren medger att tillståndet återkallas.  
Lag (2018:1407).  
 
11 § En ansökan om prövning som avses i 3, 4, 5, 6, 7, 8  
eller 9 § får göras hos mark - och miljödomstol av  
Naturvårdsverket, Havs - och vattenmyndigheten,  
Kammarkollegiet, Myndig heten för samhällsskydd och beredskap  
och länsstyrelsen. Om frågan ska prövas av någon annan  
myndighet än en domstol eller av en kommun, får den tas upp  
utan någon särskild framställning. Frågor om omprövning  
enligt 8 § får tas upp utan särskild ansöka n. 
 
En ansökan om sådan prövning som avses i första stycket får  
även göras av en kommun i den utsträckning kommunen har  
övertagit tillsynen med stöd av 26 kap. 3 § fjärde stycket.  
Om tillståndet har getts av länsstyrelsen, görs ansökan hos  
länsstyrelse n. 
 
I fråga om verksamheter som får bedrivas med stöd av 11 kap.  
27 § andra stycket, får en ansökan om prövning som avses i  
3 eller 5 § grundas på en omständighet som anges i de  
paragraferna endast om  
 
1. omständigheten är så allvarlig att den inte tål att vänta  
på att prövningen för moderna miljövillkor blir klar, och  
 
2. den olägenhet som omständigheten innebär inte kan  
avhjälpas genom ett föreläggande om försiktighetsmått eller  
förbud i väntan på a tt prövningen blir klar.  
Lag (2018:1407).  
 
12 § En ansökan om prövning som avses i 10 § får göras  
av 
 
1. tillståndshavaren, eller  
 
2. Kammarkollegiet, Havs - och vattenmyndigheten eller  
länsstyrelsen, om tillståndshavaren inte har gjort det som  
krävs en ligt 11 kap. 27 § och inte följt ett föreläggande att  
ansöka om en sådan prövning. Lag (2018:1407).  
 
13 § Efter ansökan av tillståndshavaren får  
tillståndsmyndigheten besluta att  
 
1. upphäva ett tillstånd till en miljöfarlig verksamhet, om  
verksamheten ha r anmälts till tillsynsmyndigheten och  
 
a) tillståndsplikten för verksamheten har upphört, eller  
 
b) verksamheten slutligt har upphört, eller  
 
2. ändra eller upphäva andra bestämmelser och villkor i en  
tillståndsdom eller ett tillståndsbeslut än sådana som avser  
storleken av ersättningens belopp, dock att villkoret får  
upphävas eller mildras endast om det är uppenbart att  
villkoret inte längre behövs eller är strängare än nödvändigt  
eller om ändringen på kallas av omständigheter som inte  
förutsågs när tillståndet gavs. Lag (2018:1407).  
 
14 § Ytterligare bestämmelser om omprövning av vattenverksamhet  
finns i 7 kap. 13 -16 §§ lagen (1998:812) med särskilda  
bestämmelser om vattenverksamhet. Lag (2018:1407).  
 
15 § Om regeringen i samband med prövningen av en  
verksamhet har beslutat att ett visst villkor ska gälla för  
ett tillstånd, får tillståndsmyndigheten vid omprövningen  
inte avvika väsentligt från villkoret utan att regeringen har  
medgett det. Lag (2018: 1407).  
 
Ändrade förhållanden i samfälligheter  
 
16 § Bestämmelser om ändrade förhållanden i samfälligheter  
finns i 7 kap. 17 och 18 §§ lagen (1998:812) med särskilda  
bestämmelser om vattenverksamhet. Lag (2018:1407).  
 
Oförutsedda olägenheter med vilthägn  
 
17 § Länsstyrelsen får besluta nya eller ändrade villkor, om  
det genom ett vilthägn uppkommer någon olägenhet som inte  
förutsågs när tillståndet gavs. Kan olägenheten inte avhjälpas  
och är den betydande, får tillståndet återkallas. Tillståndet  
får även återkallas, om vilthägn som avses med tillståndet inte  
längre behövs. Lag (2018:1407).  
 
Oförutsedda skador  
 
18 § Om en vattenverksamhet eller en vattenanläggning, som har  
utförts i enlighet med ett tillstånd enligt denna balk, medför  
skador som inte förutsågs av mark - och miljödomstolen när  
tillståndet meddelades, får den skadelidande framställa  
anspråk på ersättning enligt 31 kap.  
 
Om fråga är om betydande skador för enskild eller för något  
allmänt intresse, får begäras sådana ändringar på  
verksamhetsutövarens bekostnad av vattenverksamheten eller  
vattenanläggningen som, utan att medföra skador för tredje man  
eller väsentliga olägenheter för tillståndshavaren, är ägnade  
att förebygga eller minska framtida skador. I fråga om  
allmänna intre ssen förs talan av Naturvårdsverket, Havs - och  
vattenmyndigheten, Kammarkollegiet, länsstyrelse eller kommun.  
 
Anspråk på grund av oförutsedda skador ska för att få tas upp  
till prövning framställas till mark - och miljödomstolen inom  
fem år eller den lä ngre tid, högst tjugo år, som kan ha  
bestämts i samband med tillståndet. Tiden räknas från utgången  
av den av domstolen bestämda tiden inom vilken arbetena ska  
vara utförda.  
 
Vid skada som avses i 7 kap. 7 § lagen (1998:812) med  
särskilda bestämmelser om vattenverksamhet utgår tiden för  
framställan dock aldrig tidigare än två år från det att skadan  
uppkom.  
 
Bestämmelserna i preskriptionslagen (1981:130) gäller inte  
anspråk enligt denna paragraf. Lag (2021:876).  
 
19 § En framställan som avses i 18 § ska vara skriftlig  
och ges in till mark - och miljödomstolen i tre exemplar. Ett  
exemplar ska delges tillståndshavaren.  
 
Anspråket prövas före eller efter utgången av den  tid som  
gäller för framställan. För förfarandet gäller det som sägs  
om förfarandet i stämningsmål i 7 kap. 8 –12 §§ lagen  
(1998:812) med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet.  
Dessutom tillämpas 22 kap. 23 § samt 28 § andra och tredje  
styckena. L ag (2018:1407).  
 
Villkor om utsläpp av koldioxid  
 
20 § En verksamhet som omfattas av tillståndsplikt enligt  
lagen (2020:1173) om vissa utsläpp av växthusgaser får släppa  
ut koldioxid, dikväveoxid och perfluorkolväten enligt vad som  
följer av de tillstån d till utsläpp som getts med stöd av den  
lagen även om det med stöd av miljöbalken eller äldre  
miljölagstiftning har beslutats villkor om begränsning av  
utsläpp av koldioxid, dikväveoxid eller perfluorkolväten eller  
villkor som genom att reglera använd  mängd fossilt bränsle  
syftar till en begränsning av koldioxidutsläpp. Detta gäller  
inte villkor om begränsning av utsläpp av dikväveoxid eller  
perfluorkolväten som beslutats för att hindra betydande lokala  
föroreningar. Lag (2020:1174).  
 
25 kap. Rättegångskostnader och liknande kostnader  
 
Rättegångskostnader vid domstol m.m.  
 
1 § I mål om utövande av miljöfarlig verksamhet och i  
ansökningsmål e nligt 24 kap. 10 § gäller inte  
rättegångsbalken i fråga om rättegångskostnader.  
Lag (2018:1407).  
 
2 § I andra ansökningsmål om vattenverksamhet än sådana  
som omfattas av 1 §, och i mål som avses i 21 kap. 1 a §  
andra stycket, ska sökanden svara för sina  egna och  
motparternas kostnader vid mark - och miljödomstolen. Dock ska  
 
1. sökanden inte svara för kostnader i länsstyrelsen eller  
mark - och miljödomstolen som uppkommit för deltagare i en  
samfällighet för markavvattning, bevattning eller  
vattenregle ring, om målet innefattar bildande av  
samfälligheten, och  
 
2. en organisation som avses i 16 kap. 13 § inte ha rätt att  
få ersättning för eller skyldighet att betala  
rättegångskostnader.  
 
Efter ett överklagande ska sökanden i fråga om kostnader i  
högre  rätt, i stället för det som sägs i första stycket,  
svara för sina egna kostnader och de kostnader som uppkommit  
för motparterna genom att sökanden har klagat.  
Lag (2018:1407).  
 
3 § I mål som gäller återkallelse, förbud mot fortsatt  
verksamhet eller omprövning enligt någon av bestämmelserna i  
24 kap. 3–9 §§ eller 7 kap. 15 § lagen (1998:812) med  
särskilda bestämmelser om vattenverksamhet ska  
Naturvårdsverket, Havs - och vattenm yndigheten,  
Kammarkollegiet, Myndigheten för samhällsskydd och beredskap,  
länsstyrelsen och tillståndshavaren svara för sina kostnader  
vid mark - och miljödomstolen.  
 
I mål enligt 24 kap. 5 § som avser omprövning för att  
tillgodose allmänna intressen s ka den myndighet som ansökte  
om omprövning dessutom svara för kostnader vid mark - och  
miljödomstolen som uppkommer för andra motparter än  
tillståndshavaren. Detta gäller dock inte omprövning enligt  
24 kap. 5 § första stycket 11.  
 
Trots andra stycket f örsta meningen ska tillståndshavaren i  
stället för den myndighet som ansökte om omprövningen svara  
för de andra motparternas kostnader, om målet gäller  
 
1. omprövning enligt 24 kap. 5 § första stycket 10 för att  
förbättra en anläggnings säkerhet, eller  
 
2. omprövning enligt 24 kap. 5 § av en sådan särskild  
rättighet att förfoga över vatten som avses i 2 kap. 41 §  
vattenlagen (1918:523). Lag (2018:1407).  
 
4 § I mål som gäller omprövning på grund av ändrade  
förhållanden i samfälligheter enligt 7 kap. 17 § lagen  
(1998:812) med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet i  
fråga om kretsen av deltagare eller kostnadsfördelningen eller  
enligt 7 kap. 18 § samma l ag skall varje part svara för sina  
kostnader.  
 
5 § Bestämmelserna i 2 -4 §§ gäller inte, om annat följer av 18  
kap. 6 eller 8 § rättegångsbalken.  
 
Beträffande särskilda frågor i ansökningsmål om  
vattenverksamhet får efter vad som är skäligt förordnas att  
vardera parten skall svara för sina kostnader eller att part  
som förlorar skall ersätta annan parts kostnader.  
 
6 § Ogillas i mål enligt 31 kap. 13 § talan som har väckts av  
fastighetsägaren eller innehavare av särskild rätt till  
fastigheten angående ersättn ing eller inlösen men har den som  
väckt talan haft skälig anledning att få sin talan prövad av  
mark - och miljödomstolen, kan mark - och miljödomstolen förordna  
att motparten skall ersätta fastighetsägaren eller innehavaren  
av särskild rätt för rättegångskos tnader eller att vardera  
parten skall svara för sina kostnader vid mark - och 
miljödomstolen. Lag (2010:923).  
 
7 § I mål om vattenverksamhet får sökanden förpliktas att  
betala ersättning för motparters rättegångskostnader även om  
deras talan inte har blivit prövad slutligt vid domstolen.  
Ersättning skall även innefatta ränta enligt 6 § räntelagen  
(1975:635) från dagen för beslutet till dess betalning sker.  
 
8 § I fråga om domstolens kostnader för kungörelser,  
aktförvarare, sakkunn iga som har tillkallats av domstolen och  
lokaler för sammanträden ska  
 
1. mark - och miljödomstolens kostnader i  
 
a) ansökningsmål ersättas av sökanden, och  
 
b) sådana stämningsmål som avses i 7 kap. 2 § lagen  
(1998:812) med särskilda bestämmelser om vat tenverksamhet  
ersättas av käranden, och  
 
2. högre rätts kostnader ersättas av den som fullföljt  
talan.  
Trots första stycket ska tillståndshavaren ersätta  
kostnaderna i mål om sådan prövning som avses i 24 kap.  
10 §. 
 
På begäran av domstolen ska förskot t på ersättningen  
betalas. Lag (2018:1407).  
 
9 § I fråga om rättegångskostnader i mål som avses i 32 kap.  
11 § och i mål enligt 31 kap. 10 § gäller bestämmelserna om  
kostnader i expropriationsmål. Om ett yrkande om inlösen  
ogillas, gäller dock bestämmelse rna om rättegångskostnader i  
rättegångsbalken.  
 
Ogillas talan om förbud mot miljöfarlig verksamhet eller  
åläggande för den som utövar sådan verksamhet att iaktta  
försiktighetsmått som avses i 21 kap. 4 § på den grund att  
svaranden efter talans väckande har sökt och fått tillstånd  
enligt denna balk, skall domstolen efter omständigheterna  
förordna att vardera parten själv skall bära sin  
rättegångskostnad eller att en  av dem skall få full eller  
jämkad ersättning.  
 
Övriga kostnader  
 
10 § Om tillstånd meddelas till en markavvattning i mål som  
avses i 7 kap. 19 § lagen (1998:812) med särskilda bestämmelser  
om vattenverksamhet, skall sökandens kostnader fördelas mellan  
deltagarna i markavvattningen efter vad som är skäligt.  
Meddelas inte tillstånd till markavvattningen, skall sökanden  
betala de kostnader som har uppkommit, om inte särskilda  
omständigheter föranleder att betalningsskyldigheten fördelas  
mellan samtliga sakäga re eller vissa av dem. Om tillstånd inte  
meddelas till en markavvattning i ett mål som enligt 7 kap.  
20 § nämnda lag har inletts på grund av ett beslut vid en  
fastighetsreglering, skall kostnaderna anses som  
förrättningskostnader vid fastighetsregleringen.  
 
11 § I ärenden hos regeringen om ianspråktagande av strömfall  
enligt 2 kap. 9 § lagen (1998:812) med särskilda bestämmelser  
om vattenverksamhet skall sökanden svara för samtliga  
kostnader.  
 
I ärenden hos länsstyrelsen om fördelning av ersättning skall  
den ersättningsskyldige svara för samtliga kostnader.  
 
Första och andra stycket gäller inte om annat följer vid en  
motsvarande tillämpning av 18 kap. 6 eller 8 §  
rättegångsbalken.  
 
Frågor om ers ättning enligt denna paragraf prövas av mark - och 
miljödomstolen. Lag (2010:923).  
 
FEMTE AVDELNINGEN  
 
TILLSYN M.M.  
 
26 kap. Tillsyn  
 
Allmänt om tillsynen och tillsynsvägledningen  
 
1 § Tillsynen ska säkerställa syftet med denna balk och  
föreskrifter som ha r meddelats med stöd av balken.  
 
Med tillsyn avses att tillsynsmyndigheten ska  
 
1. på eget initiativ eller efter anmälan i nödvändig  
utsträckning kontrollera att miljöbalken samt föreskrifter,  
domar och andra beslut som har meddelats med stöd av balken  
följs samt vidta de åtgärder som behövs för att åstadkomma  
rättelse,  
 
2. underlätta för en enskild att fullgöra sina skyldigheter  
enligt de handlingsregler som avses i 1 genom information och  
liknande verksamhet, och  
 
3. fortlöpande bedöma om villkor för miljöfarlig verksamhet  
eller vattenverksamhet som omfattas av tillstånd är  
tillräckliga. Lag (2020:627).  
 
1 a § Med tillsynsvägl edning avses att  
 
1. utvärdera, följa upp och samordna tillsynen, och  
 
2. ge råd och stöd till tillsynsmyndigheterna.  
 
Tillsynsvägledningen syftar till att säkerställa att tillsynen  
bedrivs ändamålsenligt. Lag (2020:627).  
 
2 § Tillsynsmyndigheten ska an mäla överträdelser av  
bestämmelser i balken eller i föreskrifter som har meddelats  
med stöd av balken till Polismyndigheten eller  
Åklagarmyndigheten, om det finns misstanke om brott.  
 
Om tillsynsmyndigheten finner att villkoren i ett tillstånd  
till en miljöfarlig verksamhet eller vattenverksamhet inte är  
tillräckliga och det finns förutsättningar enligt 24 kap. 5,  
7, 8 eller 9 §, ska myndigheten ansöka om prövning eller ta  
upp frågan om att ändra eller upphäva villkor utan någon  
särskild framställning om detta enligt det som sägs i 24 kap.  
11 §. Lag (2018:1407).  
 
3 § Tillsynen utövas av Naturvårdsverket, Havs - och  
vattenmyndigheten, försvarsinspektören för hälsa och miljö,  
länsstyrelsen, andra statliga myndigheter och kommunern a  
(tillsynsmyndigheter) enligt föreskrifter som meddelas av  
regeringen.  
 
Bestämmelser om tillsyn finns också i lagen (1999:381) om  
åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av  
allvarliga kemikalieolyckor.  
 
Varje kommun utövar genom den eller de  nämnder som  
fullmäktige bestämmer tillsyn inom kommunen över miljö - och  
hälsoskyddet enligt 9 kap., med undantag för sådan  
miljöfarlig verksamhet som kräver tillstånd, och över  
avfallshanteringen enligt 15 kap.  
 
Regeringen får meddela föreskrifter om att en  
tillsynsmyndighet får överlåta åt en kommun som begär det att  
i ett visst avseende utöva sådan tillsyn som annars skulle  
skötas av en statlig tillsynsmyndighet. Detta gäller inte  
verksamheter som utövas av Försvarsmakten,  
Fortifikationsverket, Försvarets materielverk eller  
Försvarets radioanstalt. Lag (2017:782).  
 
3 a § Tillsynsvägledning utövas av centrala statliga  
myndigheter och länsstyrelser (tillsynsvägledande myndigheter)  
i enlighet med vad regeringen bestämmer. Lag (2020:627).  
 
4 § Har en kommun gjort framställning om överlåtelse av  
tillsynen enligt 3 § och finner den tillsynsmyndighet som  
avses där att tillsynen inte bör överlåtas i enlighet med  
framställningen, ska ti llsynsmyndigheten med eget yttrande  
överlämna ärendet till regeringen för avgörande, om kommunen  
begär det.  
 
Tillsynsmyndigheten får återkalla överlåtelsen av tillsyn  
till en kommun. Tillsynsmyndigheten ska återkalla  
överlåtelsen om kommunen ändrar sin  nämndorganisation så att  
den strider mot 6 kap. 7 § andra stycket kommunallagen  
(2017:725). Har regeringen beslutat om överlåtelse, ska  
regeringen besluta om återkallelse  Lag (2017:741).  
 
5 § Regeringen får meddela föreskrifter om att detta kapitel  
ska gälla även i fråga om tillsyn över att EU -förordningar inom  
denna balks tillämpningsområde följs. Lag (2010:1542).  
 
6 § Tillsynsmyndigheter och tillsynsvägledande myndigheter ska  
samarbeta med varandra och med sådana statliga och kommunala  
organ som sk a utöva tillsyn i särskilda hänseenden eller som  
på annat sätt fullgör uppgifter av betydelse för  
tillsynsverksamheten.  
 
Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får  
meddela föreskrifter om att tillsynsmyndigheterna ska lämna  
sådana uppg ifter som behövs för att en tillsynsvägledande  
myndighet ska kunna fullgöra sitt ansvar. Lag (2020:627).  
 
7 § Den tillsynsmyndighet som har ansvar för tillsynen kan  
uppdra åt någon som inte är anställd vid en tillsynsmyndighet  
att utföra i tillståndsbeslut föreskriven besiktning av en  
anläggning. Lag (2020:627).  
 
8 § Länsstyrelsen får förelägga en kommun som inte fullgör de  
skyldigheter som följer av kommunens tillsy nsuppdrag att  
avhjälpa bristen. Lag (2020:627).  
 
Förelägganden och förbud  
 
9 § En tillsynsmyndighet får i det enskilda fallet besluta om  
de förelägganden och förbud som behövs för att denna balk samt  
föreskrifter, domar och andra beslut som har meddelat s med  
stöd av balken ska följas.  
 
Mer ingripande åtgärder än vad som behövs i det enskilda  
fallet får inte tillgripas.  
 
Förelägganden och förbud får inte begränsa ett beslut eller en  
dom om tillstånd i ansökningsmål som har rättskraft enligt  
24 kap. 1 §. 
 
Ett tillståndsbeslut eller en tillståndsdom hindrar dock inte  
en tillsynsmyndighet från att meddela sådana förelägganden  
eller förbud som  
 
1. är brådskande och nödvändiga för att undvika att ohälsa  
eller allvarlig skada på miljön uppkommer, eller  
 
2. gäller säkerhetshöjande åtgärder vid en damm som  
klassificerats enligt 11 kap. 24 och 25 §§.  
 
I fråga om utsläpp av koldioxid, dikväveoxid ell er  
perfluorkolväten som innebär att en verksamhet omfattas av  
tillståndsplikt enligt lagen (2020:1173) om vissa utsläpp av  
växthusgaser, får det inte beslutas förelägganden om  
begränsning av utsläppen eller förelägganden som genom att  
reglera använd m ängd fossilt bränsle syftar till en  
begränsning av koldioxidutsläpp. Detta gäller inte  
förelägganden som i fråga om dikväveoxid eller  
perfluorkolväten behövs för att hindra betydande lokala  
föroreningar. Lag (2020:1174).  
 
9 a § I fråga om omgivningsbul ler vid en bostadsbyggnad får  
tillsynsmyndigheten inte besluta om förelägganden eller  
förbud om det i planbeskrivningen till detaljplanen eller i  
bygglovet enligt plan - och bygglagen (2010:900) har angetts  
beräknade bullervärden och omgivningsbullret inte överskrider  
dessa värden.  
 
Trots första stycket får förelägganden eller förbud beslutas  
om det med hänsyn till de boendes hälsa finns synnerliga skäl  
för det.  
 
Förelägganden eller förbud får dock aldrig beslutas i fråga  
om omgivningsbuller vid ett sådant komplementbostadshus som  
avses i 9 kap. 4 a § plan - och bygglagen. Lag (2014:901).  
 
10 § Om tillståndet till en vattenverksamhet har förfallit  
enligt 24 kap. 2 §, får tillsynsmyndigheten förelägga  
tillståndshavaren att ri va ut en med stöd av tillståndet  
uppförd anläggning som kan skada allmänna eller enskilda  
intressen.  
 
11 § En tillsynsmyndighet får förelägga den som håller stängsel  
i ett område av betydelse för friluftslivet eller i närheten av  
ett sådant område att ordn a grindar eller andra genomgångar som  
behövs för att allmänheten skall kunna komma till mark inom ett  
sådant område som omfattas av allemansrätten.  
 
Är det uppenbart att ett stängsel endast är avsett att  
utestänga allmänheten från området, får föreläggande  meddelas  
om att ta bort det. Vad som nu har sagts om stängsel skall  
tillämpas på motsvarande sätt när det gäller diken.  
 
12 § Har tidigare ägare av en fastighet eller tidigare  
tomträttshavare i denna egenskap kunnat föreläggas att avhjälpa  
skada eller olä genhet som uppstått vid deras användning av en  
fastighet eller en byggnad, anläggning eller anordning på  
annans mark enligt 7, 8, 11 eller 12 kap., får en  
tillsynsmyndighet ge ett sådant föreläggande mot en ny ägare  
eller tomträttshavare, om det är skäligt . 
 
13 § Har ett föreläggande riktats mot någon i egenskap av ägare  
till en fastighet, i egenskap av nyttjanderättshavare till  
berörd egendom eller mot både ägaren och nyttjanderättshavaren,  
och övergår ägande - eller nyttjanderätten till någon annan, får  
tillsynsmyndigheten ålägga den tidigare ägaren eller  
nyttjanderättshavaren, att utan dröjsmål lämna uppgift om den  
nya ägarens eller nyttjanderättshavarens namn och adress.  
 
Kvarhållande och o mhändertagande av avfall  
 
13 a § Tillsynsmyndigheten får besluta att hålla kvar eller  
omhänderta avfall, om det behövs för att säkerställa att ett  
förbud i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr  
1013/2006 av den 14 juni 2006 om transport av av fall följs  
eller att ett föreläggande som beslutats med anledning av  
förordningen följs. Lag (2019:496).  
 
Vite 
 
14 § Beslut om förelägganden eller förbud får förenas med  
vite. 
 
Första stycket gäller inte förelägganden som beslutas enligt  
8 §. Lag (2020 :627).  
 
14 a § Om det finns anledning att anta att den som omfattas av  
tillsynen eller, i förekommande fall dennes ställföreträdare,  
har begått brott, får denne inte föreläggas vid vite att  
medverka i en utredning av en fråga som har samband med det  
misstänkta brottet. Lag (2020:1174).  
 
Underrättelse till inskrivningsmyndigheten och dess  
rättsverkningar  
 
15 § Om en tillsynsmyndighet har meddelat ett föreläggande  
eller förbud mot någon i egenskap av ägare till en fastighet,  
tomträttshavare eller ägare till en byggnad, anläggning eller  
anordning på mark som tillhör någon annan, får  
tillsynsmyndigheten sända beslutet till inskrivningsmyndigheten för  
anteckning i fas tighetsregistrets inskrivningsdel. Är föreläggandet  
förenat med löpande vite, skall även detta antecknas. Den som senast  
sökt lagfart eller inskrivning av förvärv av tomträtt skall, om  
den sökande inte är föreläggandets eller förbudets adressat, av  
inskriv ningsmyndigheten genast i rekommenderat brev underrättas  
om anteckningen.  
 
Har anteckning gjorts, gäller föreläggandet eller förbudet mot  
ny ägare av egendomen. Har den nya ägaren förvärvat egendomen  
genom köp, byte eller gåva och utgör egendomen fastighet  eller 
tomträtt, gäller även löpande vite mot den nya ägaren räknat  
från tidpunkten för äganderättsövergången. Annat vite gäller  
inte mot en ny ägare av egendomen, men tillsynsmyndigheten får  
sätta ut nytt vite för den ägaren. Löpande vite som avser en  
viss period får tas ut endast av den som var ägare vid  
periodens början.  
 
Har ett antecknat föreläggande eller förbud upphävts genom ett  
beslut som vunnit laga kraft eller har den åtgärd som avses med  
föreläggandet vidtagits eller har ändamålet med föreläggan det 
eller förbudet förlorat sin betydelse, skall  
tillsynsmyndigheten så snart den fått vetskap om förhållandet  
anmäla detta till inskrivningsmyndigheten för borttagande av  
anteckningen. Lag (2000:228).  
 
16 § Överlåts en fastighet eller en tomträtt eller en byggnad,  
anläggning eller anordning på annans mark sedan ett beslut som  
avses i 15 § har överklagats, skall rättegångsbalkens  
bestämmelser om verkan av att tvisteföremålet överlåts och om  
tredje mans de ltagande i rättegång tillämpas.  
 
Verkställighet och rättelse på den felandes bekostnad  
 
17 § Har tillsynsmyndigheten meddelat ett föreläggande eller  
ett förbud enligt 9 -13 §§ och blir det inte åtlytt, skall  
kronofogdemyndigheten efter ansökan av tillsynsmy ndigheten  
verkställa dess beslut. Därvid får beslutet verkställas enligt  
utsökningsbalken.  
 
Har någon begått en gärning som avses i 29 kap. 1 -4, 8, 9 eller  
10 §, får kronofogdemyndigheten efter ansökan av  
tillsynsmyndigheten meddela särskild handräckning f ör att  
åstadkomma rättelse. I fråga om sådan handräckning finns  
bestämmelser i lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och  
handräckning. Avgörande i sådant mål överklagas hos  
mark - och miljödomstolen. Lag (2010:923).  
 
18 § I stället för att begära verks tällighet enligt 17 § får  
tillsynsmyndigheten besluta att rättelse skall vidtas på den  
felandes bekostnad.  
 
Beslut om rättelse på den felandes bekostnad får meddelas utan  
föregående föreläggande eller förbud, om tillsynsmyndigheten  
med hänsyn till risken för allvarliga skador finner att  
rättelse bör göras genast eller det finns andra särskilda skäl.  
 
Verksamhetsutövarens kontroll och miljörapport  
 
19 § Den som bedriver verk samhet eller vidtar åtgärder som kan  
befaras medföra olägenheter för människors hälsa eller påverka  
miljön skall fortlöpande planera och kontrollera verksamheten  
för att motverka eller förebygga sådana verkningar.  
 
Den som bedriver sådan verksamhet eller v idtar sådan åtgärd  
skall också genom egna undersökningar eller på annat sätt hålla  
sig underrättad om verksamhetens eller åtgärdens påverkan på  
miljön.  
 
Den som bedriver sådan verksamhet skall lämna förslag till  
kontrollprogram eller förbättrande åtgärder till 
tillsynsmyndigheten, om tillsynsmyndigheten begär det.  
 
Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får  
meddela närmare föreskrifter om kontrollen.  
 
19 a § Regeringen eller den myndighet som regeringen  
bestämmer får i fråga om dammar som s ka klassificeras enligt  
11 kap. 24 och 25 §§ meddela föreskrifter om  
 
1. skyldighet att se till att det finns dokumenterade och  
aktuella utredningar och bedömningar av dammarnas säkerhet  
och de konsekvenser enligt 11 kap. 24 § första stycket som  
ett dammhaveri kan medföra samt skyldighet att lämna förslag  
till klassificering,  
 
2. upprättande och dokumentation av övergripande mål och  
handlingsprinciper för dammsäkerheten,  
 
3. upprättande oc h dokumentation av säkerhetsledningssystem  
till säkerställande av att de övergripande målen om  
dammsäkerheten uppnås,  
 
4. rapportering avseende dammsäkerhet till den myndighet som  
utövar tillsyn över dammens säkerhet. Lag (2014:114).  
 
20 § Om en miljöfarli g verksamhet omfattas av  
tillståndsplikt enligt föreskrifter som har meddelats med  
stöd av 9 kap. 6 § eller enligt ett föreläggande som har  
beslutats enligt 9 kap. 6 a §, ska verksamhetsutövaren varje  
år lämna en miljörapport till den tillsynsmyndighet  som  
utövar tillsynen över verksamheten. I miljörapporten ska  
redovisas de åtgärder som har vidtagits för att uppfylla  
villkoren i det tillstånd som gäller för verksamheten och  
resultaten av åtgärderna. Lag (2018:1407).  
 
20 a § Regeringen får meddela f öreskrifter om att  
miljöfarlig verksamhet som inte är tillståndspliktig ska  
omfattas av kraven på miljörapportering enligt 20 §.  
Lag (2018:1407).  
 
20 b § Regeringen eller den myndighet som regeringen  
bestämmer får meddela föreskrifter om att en miljörapport ska  
innehålla  
 
1. en redovisning av verksamhetens miljöpåverkan även i andra  
avseenden än de som omfattas av tillståndsvillkoren, och  
 
2. andr a uppgifter som är relaterade till balkens  
tillämpningsområde och mål. Lag (2018:1407).  
 
Upplysningar och undersökningar  
 
21 § Tillsynsmyndigheten får förelägga den som bedriver  
verksamhet eller vidtar en åtgärd som det finns bestämmelser om  
i denna balk eller i föreskrifter som meddelats med stöd av  
balken, att till myndigheten lämna de uppgifter och handlingar  
som behövs för tillsynen. Detsamma gäller också för den som  
annars är skyldig att avhjälpa olägenheter från sådan  
verksamhet.  
 
21 a § Regeringen f år meddela föreskrifter om att den som har  
tillstånd till täkt enligt denna balk eller enligt föreskrifter  
som har meddelats med stöd av balken skall lämna uppgift till  
länsstyrelsen om vem som är exploatör av täkten.  
 
När uppgift saknas om vem som är expl oatör av en täkt för  
vilken tillstånd getts, skall vid tillämpningen av denna  
paragraf eller föreskrifter som meddelats med stöd av  
paragrafen tillståndshavaren anses som exploatör av täkten.  
Lag (2005:571).  
 
22 § Den som bedriver en verksamhet eller vidtar en åtgärd som  
kan befaras medföra olägenheter för människors hälsa eller  
miljön eller den som annars är skyldig att avhjälpa en  
olägenhet från sådan verksamhet är skyldig att utföra sådana  
undersökningar av verksamheten och dess verkningar som behövs  
för tillsynen. Detsamma gäller den som upplåter en byggnad för  
bostäder eller för allmänna ändamål, om det finns skäl att anta  
att byggnadens skick medför olägenheter för människors hälsa.  
Om det är lämpligare, f år tillsynsmyndigheten i stället besluta  
att en sådan undersökning ska utföras av någon annan och utse  
någon att göra undersökningen.  
 
Om inte annat följer av 22 b § 2, ska den som är skyldig att  
utföra undersökningen ersätta kostnaderna för en undersöknin g 
som någon annan utsetts att göra med det belopp som  
tillsynsmyndigheten fastställer.  
 
Beslut om undersökning får förenas med förbud att överlåta den  
berörda fastigheten eller annan egendom till dess  
undersökningen är slutförd. Lag (2010:1542).  
 
22 a § Re geringen eller den myndighet som regeringen bestämmer  
får meddela föreskrifter om skyldighet för den som saluför,  
överlåter eller till eller från Sverige för in eller ut en  
kemisk produkt, bioteknisk organism eller vara att lämna de  
prover som behövs för tillsynen. Lag (2010:1542).  
 
22 b § Den som har lämnat ett prov enligt föreskrifter  
meddelade med stöd av 22 a §  
 
1. ska ha rätt till ersättning för provet från den myndighet  
som provet lämnats till, om det finns särskilda skäl för det,  
och 
 
2. behöver inte ersätta kostnaderna för provtagning och  
undersökning av prover, om det finns särskilda skäl för det.  
Lag (2010:1542).  
 
Naturvårdsvakter  
 
23 § Regeringen eller den myndighet  som regeringen bestämmer  
får utse naturvårdsvakter för tillsynen över efterlevnaden av  
föreskrifter för områden, naturföremål och djur - och växtarter  
som omfattas av förordnanden enligt 7 och 8 kap., 11 kap. 14 §  
eller 12 kap. 6 §.  
 
En naturvårdsvakt får avvisa personer som uppehåller sig där de  
på grund av dessa föreskrifter inte har rätt att vistas.  
 
En naturvårdsvakt får ta i beslag jakt - och fångstredskap,  
fortskaffningsmedel och andra föremål som kan antas ha  
betydelse för utredning av brottet, om vak ten ertappar någon på  
bar gärning, som bryter mot förbud eller föreskrifter meddelade  
med stöd av 7 kap. 3, 5, 11, 12, 24 eller 28 §, 8 kap. 1 -3 §§, 
11 kap. 14 § eller 12 kap. 6 §, om detta är straffbelagt enligt  
29 kap.  
 
24 § Om en naturvårdsvakt har tagit ett föremål i beslag, ska  
vakten skyndsamt anmäla detta till Polismyndigheten eller  
Åklagarmyndigheten. Den polisman eller åklagare som tar emot  
en sådan anmälan om beslag ska vidta samma åtgärder som om  
han eller hon själv hade gjort beslaget. Lag (2014:713).  
 
25 § Den som har fått dispens från en föreskrift för ett  
område eller naturföremål som omfattas av ett förordnande  
enligt 7 kap., dispens frå n en föreskrift som har meddelats  
med stöd av 8 kap. eller dispens enligt 11 kap. 14 § är  
skyldig att på begäran visa upp beslutet för en  
naturvårdsvakt eller en polisman vid vistelse inom det område  
där dispensen gäller. Lag (2014:713).  
 
Omedelbar verkstä llighet  
 
26 § En tillsynsmyndighet får bestämma att dess beslut skall  
gälla omedelbart även om det överklagas.  
 
Tystnadsplikt  
 
27 § De som har tagit befattning med ärenden enligt denna balk  
eller EU -förordningar inom balkens tillämpningsområde eller i  
ett sådant ärende har utfört sådana undersökningar som anges i  
22 § första stycket tredje meningen får inte obehörigen röja  
eller utnyttja vad de då har fått veta om affärs - eller 
driftförhållanden eller förhållanden av betydelse för landets  
försvar.  
 
I det allmännas verksamhet tillämpas i stället bestämmelserna i  
offentlighets - och sekretesslagen (2009:400). Lag (2010:1542).  
 
Testköp  
 
28 § Om det är nödvändigt för att skydda männis kors hälsa  
eller miljön får tillsynsmyndigheten köpa kemiska produkter,  
biotekniska organismer och varor under dold identitet  
(testköp).  
 
Ett testköp får endast göras i syfte att kontrollera att  
föremålet för köpet uppfyller gällande krav för sådant sk ydd i  
 
1. denna balk,  
 
2. föreskrifter som har meddelats med stöd av balken, eller  
 
3. EU -förordningar inom balkens tillämpningsområde.  
 
Näringsidkaren ska underrättas om testköpet och resultatet av  
det så snart det kan ske utan att köpet förlorar sin  
betydelse. Lag (2020:627).  
 
29 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer  
får meddela föreskrifter om hur ett testköp ska göras.  
Lag (2020:627).  
 
EU-förordningar om kontroll  
 
30 § I följande EU -förordningar finns bestämmelser om kontroll  
av att vissa EU -förordningar och vissa bestämmelser som  
genomför EU -direktiv inom balkens tillämpningsområde följs:  
 
1. Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 765/2008  
av den 9 jul i 2008 om krav för ackreditering och  
marknadskontroll i samband med saluföring av produkter och  
upphävande av förordning (EEG) nr 339/93, och  
 
2. Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/625 av  
den 15 mars 2017 om offentlig kontroll och annan offentlig  
verksamhet för att säkerställa tillämpningen av livsmedels -  
och foderlagstiftningen och av bestämmelser om djurs hälsa och  
djurskydd, växtskydd och växtskyddsmedel samt om ändring av  
Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 999/2001 ,  
(EG) nr 396/2005, (EG) nr 1069/2009, (EG) nr 1107/2009, (EU)  
nr 1151/2012, (EU) nr 652/2014, (EU) 2016/429 och (EU)  
2016/2031, rådets förordningar (EG) nr 1/2005 och (EG) nr  
1099/2009 och rådets direktiv 98/58/EG, 1999/74/EG,  
2007/43/EG, 2008/119/EG  och 2008/120/EG och om upphävande av  
Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 854/2004  
och (EG) nr 882/2004, rådets direktiv 89/608/EEG, 89/662/EEG,  
90/425/EEG, 91/496/EEG, 96/23/EG, 96/93/EG och 97/78/EG samt  
rådets beslut 92/438/EEG.  
 
I förordningen (EU) 2017/625 finns även bestämmelser om annan  
offentlig verksamhet som syftar till att säkerställa att vissa  
EU-förordningar och vissa bestämmelser som genomför EU - 
direktiv inom balkens tillämpningsområde följs.  
Lag (2020:627).  
 
31 § Vid  sådan kontroll eller annan offentlig verksamhet som  
avses i 30 § ska det som anges i 3, 3 a, 4, 6 och 8 §§ om  
tillsyn, tillsynsvägledning och tillsynsmyndigheter gälla i  
fråga om kontroll, annan offentlig verksamhet och  
kontrollmyndigheter enligt de E U-förordningar som anges i  
30 §. Detta gäller dock inte om annat följer av  
förordningarna. Lag (2020:627).  
 
32 § Vid sådan kontroll eller annan offentlig verksamhet som  
avses i 30 § ska det som anges  
 
1. i 9 § gälla förelägganden och förbud som behövs f ör att de  
EU-förordningar som anges i 30 § ska följas,  
 
2. i 14, 17, 18 och 26 §§ gälla beslut som de behöriga  
myndigheterna meddelar enligt förordningarna,  
 
3. i 22 b § gälla ersättning och kostnader för prov som har  
lämnats enligt förordningarna, oc h 
 
4. i 28 § gälla testköp som de behöriga myndigheterna gör.  
 
Första stycket gäller inte om annat följer av förordningarna.  
Lag (2020:627).  
 
33 § Det som anges i 27 § om förbud mot att röja eller  
utnyttja uppgifter gäller även den som i enlighet med  
artikel 28 eller 31 i förordning (EU) 2017/625 utför  
delegerade uppgifter som ingår i sådan kontroll eller annan  
offentlig verksamhet som avses i 30 §. Lag (2020:627).  
 
34 § Regeringen eller den mynd ighet som regeringen bestämmer  
får meddela föreskrifter om skyldighet för ett organ eller en  
fysisk person som, i enlighet med artikel 28 eller 31 i  
förordning (EU) 2017/625 utför delegerade uppgifter som ingår  
i sådan kontroll eller annan offentlig ve rksamhet som avses i  
30 §, att lämna in information och handlingar till den  
myndighet som har anlitat organet eller personen.  
Lag (2020:627).  
 
Rapporteringssystem för överträdelser  
 
35 § En myndighet som är behörig myndighet enligt förordning  
(EU) 2017/ 625 och som utför sådan kontroll eller annan  
offentlig verksamhet som avses i 30 § ska ha ett  
ändamålsenligt rapporteringssystem för att hantera anmälningar  
om misstänkta överträdelser av förordningen. Lag (2020:627).  
 
36 § Regeringen eller den myndighe t som regeringen bestämmer  
får meddela föreskrifter om sådana rapporteringssystem som  
avses i 35 §. Lag (2020:627).  
 
Förvaltningslagens tillämpning  
 
37 § När delegerade uppgifter, som ingår i sådan kontroll  
eller annan offentlig verksamhet som avses i 30 §, utförs av  
ett organ eller en fysisk person med stöd av artikel 28 eller  
31 i förordning (EU) 2017/625 gäller det som anges i 5 §  
förvaltningsla gen (2017:900). Lag (2020:627).  
 
27 kap. Avgifter  
 
Avgift för myndigheters verksamhet  
 
1 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer  
får meddela föreskrifter om avgift för myndigheters kostnader  
för 
 
1. prövning och tillsyn enligt denna bal k eller enligt  
föreskrifter som har meddelats med stöd av balken samt för  
prövning och tillsyn med anledning av EU -förordningar inom  
denna balks tillämpningsområde,  
 
2. sådan kontroll eller annan offentlig verksamhet som avses i  
26 kap. 30 §, och  
 
3. utbildning som krävs enligt föreskrifter som har meddelats  
med stöd av 14 kap.  
 
Kommunfullmäktige får meddela föreskrifter om sådana avgifter  
som avses i första stycket 1 och 2 när det gäller en kommunal  
myndighets verksamhet.  
 
Regeringen får meddela föreskrifter om att en myndighet får  
bestämma att dess beslut om påförande av avgift enligt balken  
eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av balken  
ska gälla omedelbart även om beslutet överklagas.  
Lag (2020:627).  
 
Skyldighet att ersätta en myndighets kostnader  
 
2 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får  
meddela föreskrifter om skyldighet att ersätta en myndighets  
kostnader.  
 
Bestämmelser om skyldighet att ersätta en myndighets kostnader  
finns ock så i 10 kap. 16 §, 25 kap. 8 § samt 26 kap. 22 § andra  
stycket och 22 b § 2. Lag (2010:1542).  
 
3 § Alla som är skyldiga att betala avgift enligt en föreskrift  
som har meddelats med stöd av 1 § första stycket eller som är  
skyldiga att ersätta kostnader enli gt 2 § första stycket eller  
26 kap. 22 § andra stycket skall lämna de uppgifter som behövs  
för att avgiftens eller ersättningens storlek skall kunna  
bestämmas. Uppgifterna skall lämnas till den myndighet som  
regeringen bestämmer och i den omfattning regeri ngen eller  
efter regeringens bemyndigande, myndigheten föreskriver.  
 
Renhållningsavgift  
 
4 § Kommunen får meddela föreskrifter om att avgift ska  
betalas för  
 
1. insamling, transport och behandling av avfall som enligt  
denna balk eller enligt föreskrifter som har meddelats med  
stöd av balken utförs av kommunen eller den som kommunen  
anlitar,  
 
2. åtgärder som kommunen vidtar i syfte att informera hushåll  
och verksamhetsutövare som producerar avfall som kommunen  
ansvarar för enligt 15 kap. 20 § om avfallshantering och  
avfallsförebyggande åtgärder, och  
 
3. åtgärder som kommunen vidtar för att underlätta insamling  
och sortering av återanvändbara produkter från  hushåll och  
verksamhetsutövare som producerar avfall som kommunen ansvarar  
för enligt 15 kap. 20 §.  
 
Avgiften ska efter beslut av kommunen betalas till kommunen  
eller till den som utför renhållningen.  
 
Särskilda bestämmelser om avgift för hantering av avfall från  
fartyg finns i lagen (1980:424) om åtgärder mot förorening  
från fartyg. Lag (2021:881).  
 
5 § En avgift som avses i 4 § första stycket ska vara årlig  
eller på annat sätt periodisk. Om avgiften avser insamling,  
transport och behandling vid en staka tillfällen, får kommunen  
besluta att avgiften ska betalas särskilt för varje tillfälle.  
 
Den avgift som avses i 4 § första stycket 1 ska bestämmas till  
högst det belopp som behövs för att täcka nödvändiga kostnader  
för den infrastruktur som behövs för avfallshantering samt  
nödvändiga planerings -, kapital - och driftskostnader för  
renhållningen. Från dessa kostnader ska kostnaderna för  
användning av anl äggningar eller utrustning för andra ändamål  
än renhållning räknas av. Avgiften får tas ut på ett sådant  
sätt att återanvändning, återvinning eller annan miljöanpassad  
avfallshantering främjas.  
 
Avtalar kommunen med någon annan att utföra renhållningen,  får  
avtalet läggas till grund för beräkning av avgiften, om  
kostnaden därigenom inte blir väsentligt högre än om kommunen  
själv utför renhållningen. Lag (2020:601).  
 
6 § Avgift enligt 4 § första stycket skall betalas enligt den  
taxa som kommunfullmäkti ge antar.  
 
I taxan skall anges hur avgiften skall bestämmas när taxan i  
övrigt saknar tillämplig bestämmelse om avgift. De grunder som  
anges i 5 § skall då beaktas.  
 
Taxan skall innehålla bestämmelser om vem som är avgiftsskyldig  
och till vem avgiften skal l betalas.  
 
7 § Har upphävts genom lag (2021:881).  
 
Bygdeavgift och fiskeavgift  
 
8 § Bestämmelser om bygdeavgift och fiskeavgift finns i 6 kap.  
lagen (1998:812) med särskilda bestämmelser om  
vattenverksamhet.  
 
28 kap. Tillträde m.m.  
 
Tillträde för att fullgöra en myndighets uppgifter  
 
1 § En myndighet och den som på myndighetens uppdrag utför ett  
arbete har rätt att få tillträde till fastigheter, byggnader,  
andra anläggningar och transportmedel och där utföra  
undersökningar och andr a åtgärder för att fullgöra uppgifter  
 
1. enligt denna balk,  
 
2. enligt EU -förordningar inom balkens tillämpningsområde,  
eller  
 
3. som ingår i sådan kontroll eller annan offentlig verksamhet  
som avses i 26 kap. 30 §.  
 
Bestämmelser om rätt till ersättn ing för skada och intrång  
finns i 31 kap. 10 §. Lag (2020:627).  
 
Tillträde för att utföra kompensationsåtgärder m.m.  
 
2 § Om någon enligt 7 kap. 7 § fjärde stycket eller 16 kap. 9 §  
är skyldig att utföra undersökningar, kompensationsåtgärder  
eller andra åtgärder på annans fastighet, byggnad eller annan  
anläggning, får länsstyrelsen besluta att tillträde skall  
lämnas under viss tid.  
 
Den som utför undersökningarna eller åtgärderna skall betala  
ersättning för skada och intrång. Talan om ersättni ng skall  
väckas vid mark - och miljödomstol. Lag (2010:923).  
 
Tillträde för att utreda en verksamhets verkningar  
 
3 § Länsstyrelsen får, om det finns skäl för det, besluta att  
tillträde till annans mark skall lämnas under viss tid, om  
någon som bedriver ell er avser att bedriva verksamhet eller  
vidta en åtgärd vill utreda verkningarna av verksamheten eller  
åtgärden genom mätningar eller annat undersökningsarbete på  
fastigheten.  
 
Den som bedriver eller avser att bedriva verksamheten eller  
åtgärden skall betala  ersättning för skada och intrång. Talan  
om ersättning skall väckas vid mark - och miljödomstol.  
 
Länsstyrelsen får kräva att den som skall utföra undersökningen  
ställer säkerhet för framtida ersättningsanspråk innan arbetet  
påbörjas. Om säkerhet ställs får  länsstyrelsen förordna att  
arbetena får påbörjas även om beslutet om tillträde överklagas.  
Lag (2010:923).  
 
Tillträde för att utföra förebyggande och avhjälpande åtgärder  
 
4 § Om någon som bedriver eller avser att bedriva verksamhet  
eller vidta en åtgärd åläggs att vidta sådana försiktighetsmått  
och skyddsåtgärder på annans mark, byggnad eller annan  
anläggning, som behövs för att förebygga eller minska skada av  
verksamheten,  får länsstyrelsen besluta att tillträde får ske  
under viss tid till en fastighet eller anläggning som ägs eller  
innehas av någon annan för att där utföra sådana åtgärder.  
 
Den som vidtar försiktighetsmått eller skyddsåtgärder skall  
betala ersättning för s kada och intrång. Talan om ersättning  
skall väckas vid mark - och miljödomstol. Om beslut om tillträde  
meddelas i ett mål om tillstånd till en vattenverksamhet, skall  
frågan om ersättning prövas i målet. Lag (2010:923).  
 
Tillträde för avhjälpande  
 
5 § Länss tyrelsen får besluta att den som på en fastighet,  
byggnad eller anläggning ska vidta en åtgärd för att enligt  
10 kap. avhjälpa en miljöskada ska ha rätt till tillträde till  
fastigheten, byggnaden eller anläggningen under en viss tid.  
 
Den som utför åtgä rden ska betala ersättning för skada och  
intrång om inte fastighetsägaren eller innehavaren av särskild  
rätt själv har kostnadsansvar för åtgärden. Talan om  
ersättning ska väckas vid mark - och miljödomstolen.  
Lag (2019:494).  
 
Aktsamhetskrav  
 
6 § Åtgärder enligt 1 -5 §§ skall utföras så att minsta skada  
och intrång orsakas.  
 
Tillträde till bostäder får endast ske i den utsträckning det  
behövs för att förebygga eller undanröja olägenheter för  
människors hälsa.  
 
Förbud mot att rubba utrustning  
 
7 § Om en mätapparat eller liknande utrustning behöver sättas  
ut vid undersökningar enligt 1 -5 §§ får förbud vid vite  
meddelas att rubba eller skada utrustningen. Detsamma gäller om  
utrustning för pumpning eller liknande behöver sättas ut.  
 
Hjälp av Polismyn digheten  
 
8 § Polismyndigheten skall lämna den hjälp som behövs för  
tillträde och åtgärder enligt 1 -5 §§. 
 
Tillträde till vattenståndsmätare m.m.  
 
9 § Den som är beroende av hur en vattenverksamhet bedrivs,  
allmän åklagare och tjänsteman vid Sveriges meteo rologiska  
och hydrologiska institut har rätt att få tillträde till  
platser för vattenståndsmätare, vattenmätare eller  
observationsrör samt att ta del av anteckningar som  
verksamhetsutövaren är skyldig att föra om vattenstånd,  
vattnets avrinning eller de va ttenmängder som har  
tillgodogjorts.  
 
Tjänstemän hos Havs - och vattenmyndigheten och  
fisketillsynsmän som har förordnats för detta ska ges  
tillfälle att utöva tillsyn över att ett villkor till skydd  
för fisket fullgörs. Lag (2011:608).  
 
Särskild tvångsrätt för vattenverksamhet  
 
10 § Den som utför eller skall utföra en vattenverksamhet kan  
av mark - och miljödomstolen ges rätt att utföra anlägg ningar  
eller åtgärder inom fastigheter som tillhör någon annan och ta  
i anspråk mark eller annat utrymme för detta, när det är fråga  
om 
 
1. vattenverksamhet som utförs av staten, kommuner eller  
vattenförbund och som är önskvärda från hälso - eller 
miljösynp unkt eller som främjar fisket,  
 
2. vattenverksamhet för att motverka förorening genom  
avloppsvatten,  
 
3. vattenverksamhet som avser tillgodogörande av yt - eller 
grundvatten,  
 
4. vattenreglering,  
 
5. vattenverksamhet som avser allmän farled eller allmän ham n, 
eller 
 
6. markavvattning.  
 
Ett område som tas i anspråk enligt första stycket får lösas  
in, om det skall ingå i en strömfallsfastighet.  
 
Har rätten upphört enligt denna paragraf att med annat än  
äganderätt ta annans fastighet i anspråk, skall anläggningar  
som har uppförts eller placerats inom fastigheten tillfalla  
fastighetsägaren utan lösen, om de inte har förts bort inom ett  
år från upphörandet. Lag (2010:923).  
 
Tillträde för att underhålla en v attenanläggning  
 
11 § Den som är skyldig att underhålla en vattenanläggning har  
rätt att nyttja annans mark eller annat utrymme för arbeten  
eller åtgärder som behövs för att underhållsskyldigheten skall  
kunna fullgöras.  
 
Den underhållsskyldige skall betala  ersättning för skada och  
intrång. Talan om ersättning skall väckas vid mark - och 
miljödomstol. Lag (2010:932).  
 
Rätt att använda annans vattenanläggning  
 
12 § Om det inte medför en väsentlig olägenhet för ägaren av en  
vattenanläggning, kan någon annan ges  rätt att ändra  
anläggningen eller att använda den för en egen vattenverksamhet  
eller för att förebygga eller minska skador av en egen  
vattenverksamhet. Skall anläggningen ändras, har ägaren rätt  
att utföra ändringen och få ersättning för kostnaderna.  
 
Den som ges rätt att använda en anläggning skall ge  
anläggningens ägare skälig ersättning för rätten att använda  
anläggningen.  
 
Förbud mot fiske  
 
13 § Förbud mot fiske inom ett visst område får medde las i 
samband med beslut om anordningar för att främja fisket eller  
för att förebygga skador på fisket.  
 
Skyldighet att upplåta plats för lagring av koldioxid  
 
14 § Den som driver en verksamhet med geologisk lagring av  
koldioxid är skyldig att på skäliga v illkor lagra koldioxid  
åt andra innehavare av koldioxid, om lagringsplatsen har  
kapacitet för det.  
 
Vid bedömningen av om villkoren är skäliga ska hänsyn tas  
till 
 
1. den kapacitet som är eller rimligen kan göras tillgänglig  
i lagringsplatsen,  
 
2. behovet av att samordna olika tekniker,  
 
3. verksamhetsutövarens och andras behov av  
lagringskapacitet, och  
 
4. påverkan på andra som använder lagringsplatsen eller  
bedriver en verksamhet som har samband med lagringsplatsen.  
Lag (2012:430).  
 
15 § Om en verksamhetsutövare som avses i 14 § nekar att  
lagra koldioxid åt någon annan på grund av bristande  
kapacitet eller för att anslutning inte är möjlig, ska  
verksamhetsutö varen  
 
1. ange skälen för sitt nekande, och  
 
2. om det inte försämrar säkerheten vid transport eller  
lagring, mot skälig ersättning göra de förbättringar och  
vidta de åtgärder i övrigt som behövs för att möjliggöra  
lagring åt andra. Lag (2012:430).  
 
16 § S kyldigheterna enligt 14 och 15 §§ gäller inte geologisk  
lagring av koldioxid för forskningsändamål av mindre än  
100 000 ton koldioxid. Lag (2012:430).  
 
17 § Frågor om skyldigheterna enligt 14 och 15 §§ prövas av  
den myndighet som regeringen bestämmer. Lag (2012:430).  
 
18 § I samband med en prövning enligt 17 § ska  
verksamhetsutövaren och den som vill lagra koldioxid i  
verksamhetsutövarens lagringsplats på prövningsmyndighetens  
begäran tillhandahålla de tekniska och ekonomiska uppgifter  
som behövs för prövni ngen. Lag (2012:430).  
 
19 § Prövningsmyndigheten får förelägga verksamhetsutövaren  
att tillhandahålla de uppgifter som avses i 18 §. Ett sådant  
föreläggande får förenas med vite. Lag (2012:430).  
 
SJÄTTE AVDELNINGEN  
 
PÅFÖLJDER  
 
29 kap. Straffbestämmelser och förverkande  
 
1 § För miljöbrott döms till böter eller fängelse i högst två  
år den som med uppsåt eller av oaktsamhet  
 
1. orsakar att det i mark, vatten eller luft släpps ut ett  
ämne som typiskt sett eller i det enskilda fal let medför  
eller kan medföra  
 
a) en förorening som är skadlig för människors hälsa, djur  
eller växter i en omfattning som inte har ringa betydelse,  
eller  
 
b) någon annan betydande olägenhet i miljön,  
 
2. förvarar ett ämne eller hanterar avfall på ett  sätt som  
kan medföra en förorening som är skadlig för människors  
hälsa, djur eller växter i en omfattning som inte har ringa  
betydelse eller som kan medföra någon annan betydande  
olägenhet i miljön,  
 
3. orsakar en betydande olägenhet i miljön genom buller,  
skakning eller strålning, eller  
 
4. bedriver verksamhet eller vidtar en åtgärd som ändrar yt -  
eller grundvattennivån på ett sätt som skadar eller kan skada  
människors hälsa, djur eller växter i e n omfattning som inte  
har ringa betydelse eller som medför eller kan medföra någon  
annan betydande olägenhet i miljön.  
 
Är brottet grovt, döms för grovt miljöbrott till fängelse i  
lägst sex månader och högst sex år. Vid bedömningen av om  
brottet är gr ovt ska särskilt beaktas om det har medfört  
eller kunnat medföra varaktiga skador av stor omfattning, om  
gärningen annars varit av särskilt farlig art eller  
innefattat ett medvetet risktagande av allvarligt slag eller  
om gärningsmannen, när det krävts särskild uppmärksamhet  
eller skicklighet, har gjort sig skyldig till en försummelse  
av allvarligt slag.  
 
För försök eller förberedelse till grovt miljöbrott döms till  
ansvar enligt 23 kap. brottsbalken.  
 
Om en behörig myndighet har tillåtit förfarande t, eller om  
förfarandet är allmänt vedertaget eller med hänsyn till  
omständigheterna kan anses försvarligt, döms inte till ansvar  
enligt denna paragraf. Lag (2016:341).  
 
2 § För brott mot områdesskydd döms till böter eller fängelse  
i högst två år den som med uppsåt eller av oaktsamhet  
 
1. i ett biotopskyddsområde bedriver en verksamhet eller  
vidtar någon annan åtgärd som kan skada naturmiljön och som  
är förbjuden enligt 7 kap. 11 § andra stycket,  
 
2. i ett strandskyddsområde uppför e n byggnad eller vidtar  
någon annan åtgärd som är förbjuden enligt 7 kap. 15 §, eller  
 
3. orsakar en skada eller en risk för skada på eller annan  
olägenhet för de miljövärden som avses att skyddas i en  
nationalpark, ett naturreservat, ett kulturreservat, et t 
djur- och växtskyddsområde, ett vattenskyddsområde eller ett  
område som omfattas av ett interimistiskt förbud enligt  
7 kap. 24 § genom att olovligen uppehålla sig i området eller  
där olovligen uppföra bebyggelse, stängsel eller upplag,  
utföra schaktning,  muddring, uppodling, markavvattning, täkt,  
plantering eller avverkning, utöva jakt eller fiske, eller  
använda bekämpningsmedel.  
 
Ansvar ska inte dömas ut enligt denna paragraf, om ansvar för  
gärningen kan dömas ut enligt 1 § eller 2 b §.  
Lag (2009:532).  
 
2 a § För förseelse mot områdesskydd döms till böter den som  
med uppsåt eller av oaktsamhet bryter mot en föreskrift eller  
bestämmelse som med stöd av 7 kap. har meddelats eller i det  
enskilda fallet beslutats för skyddet av en nationalpark, ett  
naturreser vat, ett kulturreservat, ett biotopskyddsområde, ett  
djur- och växtskyddsområde, ett strandskyddsområde eller ett  
vattenskyddsområde. Detsamma skall gälla den som med uppsåt  
eller av oaktsamhet bryter mot ett interimistiskt förbud enligt  
7 kap. 24 §.  
 
Ansvar skall inte dömas ut enligt denna paragraf, om ansvar för  
gärningen kan dömas ut enligt 1, 2 eller 2 b §. Lag (2006:1014).  
 
2 b § För artskyddsbrott döms till böter eller f ängelse i  
högst två år den som med uppsåt eller av oaktsamhet  
 
1. dödar, skadar, fångar eller stör djur, tar bort eller  
skadar ägg, rom eller bo, skadar eller förstör djurs  
fortplantningsområde eller viloplats i strid med en  
föreskrift om förbud som re geringen har meddelat med stöd av  
8 kap. 1 §,  
 
2. tar bort, skadar eller tar frö eller annan del av en växt  
i strid med en föreskrift om förbud som regeringen har  
meddelat med stöd av 8 kap. 2 §,  
 
3. sätter ut ett djur eller en växt i naturmiljön i stri d med  
en föreskrift om förbud som regeringen har meddelat med stöd  
av 8 kap. 4 § första stycket 1 och andra stycket,  
 
4. transporterar eller på annat sätt förflyttar, importerar,  
exporterar, förvarar, förevisar, preparerar, använder i  
vinstsyfte, förvä rvar, säljer, hyr ut, byter eller byter ut,  
erbjuder sig att köpa, saluför eller innehar för försäljning  
djur, växt, ägg, rom, frö eller bo, eller del eller produkt  
därav, eller annan vara,  
 
a) i strid med artikel 8.1, 8.5 eller 9.1 rådets förordning  
(EG) nr 338/97 av den 9 december 1996 om skyddet av arter av  
vilda djur och växter genom kontroll av handeln med dem,  
eller 
 
b) i strid med en föreskrift om förbud eller tillstånd som  
regering en har meddelat med stöd av 8 kap. 4 § första stycket  
2 och andra stycket, eller  
 
5. bryter mot ett villkor eller en bestämmelse som i det  
enskilda fallet har beslutats med stöd av  
 
a) artikel 8.3 eller 9.2 jämförd med artikel 11.3 rådets  
förordning (EG ) nr 338/97, eller  
 
b) en föreskrift som avses i 4 b.  
 
Är brottet grovt, döms för grovt artskyddsbrott till fängelse  
i lägst sex månader och högst fyra år. Vid bedömningen av om  
brottet är grovt ska särskilt beaktas om det har avsett en  
särskilt hotad, sällsynt eller annars skyddsvärd art eller om  
det har utgjort led i en brottslighet som utförts  
systematiskt och under lång tid, i stor omfattning eller i  
vinstsyfte.  
 
För försök eller förberedelse till grovt artskyddsbrott döms  
till ansvar enligt 23 kap. brottsbalken.  
 
Ansvar ska inte dömas ut enligt denna paragraf, om ansvar för  
gärningen kan dömas ut enligt 1 §. Lag (2018:1427).  
 
2 c § För otillåten hantering av en invasiv främmande art  
döms till böter eller fängelse i högst två år den som med  
uppsåt eller av grov oaktsamhet hanterar en invasiv främmande  
art på något sätt som beskrivs i artikel 7.1 a –h i förordning  
(EU) nr 1143/2014, och därigenom bryter mot förordningen  
eller föreskrifter som regeringen har meddelat med s töd av  
8 kap. 4 § första stycket 3 och andra stycket. Vid grov  
oaktsamhet ska det dömas till ansvar endast om gärningen har  
medfört skada på eller olägenhet för människors hälsa eller  
miljön eller risk för sådan skada eller olägenhet.  
 
Till ansvar enli gt första stycket döms det inte om  
hanteringen är tillåten enligt barlastvattenlagen (2009:1165)  
eller föreskrifter som har meddelats i anslutning till den  
lagen. Lag (2018:1427).  
 
3 § För miljöfarlig kemikaliehantering döms till böter eller  
fängelse i  högst två år den som med uppsåt eller av grov  
oaktsamhet tar befattning med en kemisk produkt, bioteknisk  
organism eller vara som innehåller eller har behandlats med en  
kemisk produkt utan att vidta de skyddsåtgärder, produktval  
eller försiktighetsmåt t i övrigt som behövs på grund av  
produktens, organismens eller varans inneboende egenskaper och  
genom denna underlåtenhet orsakar eller riskerar att orsaka  
skada på människor eller i miljön.  
 
För miljöfarlig kemikaliehantering döms även den som med  
uppsåt eller av oaktsamhet  
 
1. bryter mot ett förbud att sprida bekämpningsmedel enligt  
14 kap. 7 §,  
 
2. bryter mot ett förbud eller en föreskrift om en  
skyddsåtgärd, ett produktval eller ett ann at försiktighetsmått  
som regeringen har meddelat med stöd av 14 kap.,  
 
3. på marknaden släpper ut ett tvätt - eller rengöringsmedel  
eller en tensid för ett sådant medel utan att följa en  
skyldighet enligt artikel 3 eller 4 i Europaparlamentets och  
rådet s förordning (EG) nr 648/2004 av den 31 mars 2004 om  
tvätt- och rengöringsmedel,  
 
4. bryter mot en begränsning för att tillverka, släppa ut på  
marknaden eller använda ett ämne enligt artikel 3 i  
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2019/1021 av  den  
20 juni 2019 om långlivade organiska föroreningar,  
 
5. i fråga om åtgärder för bortskaffande eller återvinning av  
avfall bryter mot artikel 7.2 eller 7.3 i förordning (EU)  
2019/1021,  
 
6. i fråga om åtgärder för att hindra eller åtgärda läckage av  
fluorerade växthusgaser bryter mot bestämmelserna i  
artikel 3.2 eller 3.3 första stycket i Europaparlamentets och  
rådets förordning (EU) nr 517/2014 av den 16 april 2014 om  
fluorerade växthusgaser,  
 
7. i fråga om att återvinning av fluorerade växthusgaser ska  
utföras av certifierad personal eller personal med lämplig  
utbildning bryter mot en bestämmelse i artikel 8.1 eller 8.3 i  
förordning (EU) nr 517/2014,  
 
8. släpper ut en fluorerad växthusgas på  marknaden eller  
använder en sådan gas och därigenom bryter mot ett förbud i  
artikel 11.1 eller 13 i förordning (EU) nr 517/2014,  
 
9. bryter mot en begränsning för att tillverka, släppa ut på  
marknaden eller använda ett ämne, som sådant eller ingående i   
en blandning eller i en vara, enligt artikel 67 i  
Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 av  
den 18 december 2006 om registrering, utvärdering, godkännande  
och begränsning av kemikalier (Reach), inrättande av en  
europeisk kemikalie myndighet, ändring av direktiv 1999/45/EG  
och upphävande av rådets förordning (EEG) nr 793/93 och  
kommissionens förordning (EG) nr 1488/94 samt rådets  
direktiv 76/769/EEG och kommissionens direktiv 91/155/EEG,  
93/67/EEG, 93/105/EG och 2000/21/EG,  
 
10. släpper ut en kemisk produkt eller ett explosivt föremål  
på marknaden utan att följa en skyldighet i artikel 35.1 eller  
35.2 första stycket i Europaparlamentets och rådets förordning  
(EG) nr 1272/2008 om klassificering, märkning och förpackning  
av ämnen och blandningar, ändring och upphävande av direktiven  
67/548/EEG och 1999/45/EG samt ändring av förordning (EG) nr  
1907/2006,  
 
11. i egenskap av att vara tillverkare, nedströmsanvändare  
eller någon som för in en kemisk produkt eller ett explosi vt  
föremål till Sverige, släpper ut produkten eller föremålet på  
marknaden utan att följa en skyldighet i artikel 35.2 andra  
stycket i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr  
1272/2008,  
 
12. bryter mot ett förbud eller en begränsning för att  
producera, använda, importera, exportera eller på marknaden  
släppa ut ett ämne, en produkt eller en utrustning enligt  
artikel 4, 5, 6, 15.1, 17.1, 20.1 eller 24.1 i Europaparla - 
mentets och rådets förordning (EG) nr 1005/2009 av den  
16 september 2009 om  ämnen som bryter ned ozonskiktet,  
 
13. i fråga om åtgärder för återvinning och destruktion av  
ozonnedbrytande ämnen bryter mot artikel 22.1, 22.2 eller 22.4  
i förordning (EG) nr 1005/2009,  
 
14. i fråga om åtgärder för att hindra eller minska läckage av  
ozonnedbrytande ämnen bryter mot artikel 23.1, 23.5 eller 23.6  
i förordning (EG) nr 1005/2009,  
 
15. använder ett växtskyddsmedel utan att följa de villkor som  
framgår av märkningen enligt vad som krävs i artikel 55 i  
Europaparlamentets och rådets föror dning (EG) nr 1107/2009 av  
den 21 oktober 2009 om utsläppande av växtskyddsmedel på  
marknaden och om upphävande av rådets direktiv 79/117/EEG och  
91/414/EEG,  
 
16. på marknaden släpper ut ett växtskyddsmedel eller ett  
hjälpämne som allmänheten får tillgång till, utan att se till  
att medlet eller ämnet innehåller sådana beståndsdelar som  
avskräcker från eller förhindrar konsumtion enligt vad som  
krävs i artike l 64.2 i förordning (EG) nr 1107/2009,  
 
17. på marknaden släpper ut ett växtskyddsmedel eller ett  
hjälpämne utan att följa en skyldighet i artikel 64.3 i  
förordning (EG) nr 1107/2009,  
 
18. på marknaden släpper ut en kosmetisk produkt i strid med  
ett för bud eller en begränsning i artikel 14, 15.1 eller 15.2  
i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1223/2009  
av den 30 november 2009 om kosmetiska produkter, om inte  
förekomsten av ett förbjudet ämne i en kosmetisk produkt kan  
anses tillåten enl igt artikel 17 i samma förordning,  
 
19. på marknaden släpper ut en kosmetisk produkt utan att  
produkten har genomgått en säkerhetsbedömning i enlighet med  
artikel 10 i förordning (EG) nr 1223/2009, eller att en  
säkerhetsrapport har upprättats i enlighet  med samma artikel,  
 
20. använder en biocidprodukt utan att följa de bestämmelser  
och villkor som följer av märkningen enligt vad som krävs i  
artikel 17.5 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU)  
nr 528/2012 av den 22 maj 2012 om tillhandahållande på  
marknaden och användning av biocidprodukter,  
 
21. på marknaden släpper ut en behandlad vara utan att följa  
en skyldighet i artikel 58.2 i förordning (EU) nr 528/2012,  
eller 
 
22. i egenskap av inneha vare av ett produktgodkännande av en  
biocidprodukt inte ser till att produkten innehåller  
beståndsdelar som avskräcker från konsumtion enligt vad som  
krävs i artikel 69.1 andra stycket andra meningen i förordning  
(EU) nr 528/2012.  
 
Ansvar ska inte döma s ut enligt denna paragraf, om  
 
1. ansvar för gärningen kan dömas ut enligt 1 §,  
 
2. ansvar för gärningen kan dömas ut enligt 6 § eller om  
ansvar enligt 6 § inte ska dömas ut till följd av 6 § andra  
stycket, eller  
 
3. ansvar för gärningen kan dömas ut  enligt 9 § första stycket  
9. Lag (2020:627).  
 
3 a § För olovlig kemikaliehantering döms till böter den som  
med uppsåt eller av oaktsamhet tar befattning med en kemisk  
produkt, bioteknisk organism eller vara som innehåller eller  
har behandlats med en kemi sk produkt i strid med ett förbud  
enligt en föreskrift som en myndighet har meddelat med stöd av  
regeringens bemyndigande enligt 14 kap.  
 
Ansvar skall inte dömas ut enligt denna paragraf, om ansvar för  
gärningen kan dömas ut enligt 1 eller 3 §. Lag (2006:1014).  
 
3 b § För kemikalieregistreringsbrott döms till böter eller  
fängelse i högst två år den som med uppsåt eller av  
oaktsamhet  
 
1. till verkar eller importerar ett ämne, som sådant eller  
ingående i en blandning, utan att göra en  
registreringsanmälan och därigenom bryter mot artiklarna 5  
och 6 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr  
1907/2006,  
 
2. producerar eller importerar en v ara utan att göra en  
registreringsanmälan och därigenom bryter mot artiklarna 5  
och 7.1 i förordning (EG) nr 1907/2006,  
 
3. producerar eller importerar en vara utan att göra en  
registrerings - anmälan och därigenom bryter mot artikel 5 och  
ett beslut enligt  artikel 7.5 i förordning (EG) nr 1907/2006,  
 
4. bryter mot en skyldighet att lämna eller uppdatera  
information enligt artikel 12.2 eller 22 i förordning (EG) nr  
1907/2006, eller  
 
5. lämnar oriktig information i en registreringsanmälan eller  
i en handling som kompletterar en sådan anmälan, om det är  
fråga om en anmälan eller komplettering som avses i artikel  
6, 7.1, 7.5, 20.2 tredje stycket, 22.1 och 2, 40.4 eller 41.4  
i förordning (EG) nr 1907/2006 och informationen har  
betydelse för en myndighets eller enskilds riskbedömning  
eller för en   myndighets utvärdering av ett ämnes risk för  
människors hälsa eller miljön.  
 
Om brottet är grovt, döms för grovt  
kemikalieregistrer ingsbrott till fängelse i lägst sex månader  
och högst sex år. Vid bedömningen av om brottet är grovt ska  
det särskilt beaktas om det har avsett stora mängder av ett  
ämne, har medfört eller kunnat medföra skador av stor  
omfattning eller av allvarlig art ell er har pågått under lång  
tid. Lag (2010:742).  
 
4 § För otillåten miljöverksamhet döms till böter eller  
fängelse i högst två år den som med uppsåt eller av oaktsamhet  
 
1. påbörjar eller bedriver en verksamhet eller vidtar en  
åtgärd utan tillstånd eller go dkännande eller utan att ha  
gjort en anmälan, eller efter att ha gjort en anmälan påbörjar  
en verksamhet eller åtgärd utan att följa en föreskriven  
tidsfrist, allt enligt vad som krävs i  
 
a) bestämmelsen i 7 kap. 28 a § om skydd för särskilda  
naturområ den, om verksamheten eller åtgärden inte omfattas av  
ett tillstånd eller en dispens enligt bestämmelserna i 9 eller  
11-15 kap.,  
 
b) föreskrifter som regeringen har meddelat med stöd av 9 kap.  
6 § om miljöfarliga verksamheter,  
 
c) bestämmelsen i 9 kap. 6 c § om anmälningspliktiga  
miljöfarliga verksamheter,  
 
d) bestämmelserna i 11 kap. eller föreskrifter som regeringen  
har meddelat  med stöd av 11 kap. om vattenverksamheter,  
 
e) bestämmelsen i 11 kap. 9 b § tredje stycket om  
anmälningspliktiga vattenverksamheter,  
 
f) bestämmelsen i 11 kap. 22 § om att ta en anläggning för  
bortledande av grundvatten ur bruk,  
 
g) bestämmelsen i 12 ka p. 6 § eller föreskrifter som  
regeringen har meddelat med stöd av 12 kap. 6 § om att en  
verksamhet eller åtgärd ska anmälas för samråd,  
 
h) bestämmelsen i 13 kap. 12 § om avsiktlig utsättning av  
genetiskt modifierade organismer och om att släppa ut  
produkter som innehåller eller består av sådana organismer på  
marknaden,  
 
i) föreskrifter som regeringen har meddelat med stöd av  
13 kap. 16 § om innesluten användning av genetiskt modifierade  
organismer,  
 
j) föreskrifter som regeringen har meddelat med st öd av  
14 kap. 8 § om hantering, införsel, utförsel, tillstånd,  
godkännande eller anmälan av kemiska produkter, biotekniska  
organismer eller varor,  
 
k) bestämmelserna i artikel 56 i förordning (EG) nr 1907/2006  
om förutsättningar för att få använda ett ämne som anges i  
bilaga XIV till den förordningen eller släppa ut ett sådant  
ämne på marknaden,  
 
l) bestämmelserna i artikel 28.1 i förordning (EG) nr  
1107/2009 om krav på produktgodkännande av växtskyddsmedel,  
 
m) bestämmelserna om krav på godkännande av biocidprodukter i  
artikel 17.1 i förordning (EU) nr 528/2012,  
 
n) föreskrifter som regeringen har meddelat med stöd av  
15 kap. 15 § om krav på t illstånd för yrkesmässig drift av en  
producentansvarsorganisation för avfall från elektriska och  
elektroniska produkter, eller  
 
o) bestämmelserna i 17 kap. om regeringens  
tillåtlighetsprövning, eller  
 
2. i egenskap av innehavare av det tillstånd eller d et beslut  
om tillåtlighet, godkännande eller dispens som gäller för  
verksamheten eller åtgärden och som har meddelats med stöd av  
balken, förordning (EG) nr 1907/2006, förordning (EG) nr  
1107/2009 eller förordning (EU) nr 528/2012 bryter mot ett  
villkor eller en bestämmelse i tillståndet eller i beslutet.  
 
I fråga om ett villkor eller en bestämmelse om buller  
(bullervillkor) som har angetts i ett sådant tillstånd eller  
beslut som avses i första stycket 2 ska det förhållandet att  
en bostadsbyggnad är utsatt för omgivningsbuller i strid med  
bullervillkoret inte anses utgöra ett brott mot villkoret, om  
 
1. byggnaden ingår i ett område med detaljplan eller omfattas  
av ett bygglov enligt plan - och bygglagen (2010:900),  
 
2. det i planbeskrivningen till planen eller i lovet har  
angetts beräknade bullervärden och omgivningsbullret inte  
överskrider dessa värden, och  
 
3. beräkningen av bullervärdena har gjorts med hänsyn til l  
intresset att förebygga olägenhet för människors hälsa.  
 
Ansvar ska inte dömas ut enligt denna paragraf, om ansvar för  
gärningen kan dömas ut enligt 1 § eller om gärningen omfattas  
av en föreskrift som regeringen har meddelat med stöd av  
30 kap. 1 § om skyldighet att betala miljösanktionsavgift.  
Lag (2021:881).  
 
4 a § För otillåten avfallstransport döms till böter eller  
fängelse i högst två år den som med uppsåt eller av oaktsamhet  
 
1. transporterar avfall utan tillstånd och därigenom bryter  
mot för eskrifter som regeringen har meddelat med stöd av  
15 kap. 17 § om tillstånd för yrkesmässig transport av avfall,  
 
2. inom Europeiska unionen transporterar avfall utan en  
skriftlig förhandsanmälan och utan ett godkännande och  
därigenom bryter mot artiklarna 4 och 9.6 i Europaparlamentets  
och rådets förordning (EG) nr 1013/2006 av den 14 juni 2006 om  
transport av avfall,  
 
3. anordnar eller genomför en transport av avfall som är  
avsedd att gå från Europeiska unionen  
 
a) till ett land eller territorium utanför Europeiska unionen  
i strid mot ett exportförbud i någon av artiklarna 34, 36, 39,  
40.1 och 40.2 i förordning (EG) nr 1013/2006,  
 
b) till ett land utanför Europeiska  unionen utan ett  
skriftligt godkännande som krävs enligt artikel 35.4 a i  
förordning (EG) nr 1013/2006,  
 
c) till ett land som omfattas av förfarandereglerna i artikel  
37 i förordning (EG) nr 1013/2006 i strid mot ett förbud eller  
utan en skriftlig för handsanmälan som krävs enligt artikel  
37.2 andra stycket eller 37.5 i den förordningen eller enligt  
artikel 1 i kommissionens förordning (EG) nr 1418/2007 av den  
29 november 2007 om export för återvinning av visst avfall som  
förtecknas i bilaga III ell er IIIA till Europaparlamentets och  
rådets förordning (EG) nr 1013/2006 till vissa länder som inte  
omfattas av OECD -beslutet om kontroll av gränsöverskridande  
transporter av avfall,  
 
d) till ett land som omfattas av förfarandereglerna i artikel  
38 i förordning (EG) nr 1013/2006 utan ett godkännande som  
krävs enligt artikel 38.4 a,  
 
e) till ett land utanför Europeiska unionen utan att avfallet  
är avsett att bortskaffas eller återvinn as i en anläggning  
enligt de bestämmelser som gäller i mottagarlandet på det sätt  
som följer av någon av artiklarna 35.5, 37.4 och 38.6 i  
förordning (EG) nr 1013/2006, eller  
 
f) till ett land eller territorium utanför Europeiska unionen  
utan en skriftl ig förhandsanmälan och ett godkännande som  
krävs enligt artikel 40.3 jämförd med artiklarna 4 och 9.6 i  
förordning (EG) nr 1013/2006,  
 
4. anordnar eller genomför en transport av avfall som är  
avsedd att gå mellan länder utanför Europeiska unionen men  
genom ett land i unionen utan en skriftlig förhandsanmälan och  
ett godkännande som krävs enligt artiklarna 47 och 48 jämförda  
med artiklarna 4, 9.6, 42 och 44 i förordning (EG) nr  
1013/2006,  
 
5. till Europeiska unionen importerar avfall för bortskaffande   
i strid mot importförbudet i artikel 41 i förordning (EG) nr  
1013/2006,  
 
6. till Europeiska unionen importerar avfall för bortskaffande  
utan att ha ett skriftligt godkännande och därigenom bryter  
mot artikel 42.4 a i förordning (EG) nr 1013/2006,  
 
7. till Europeiska unionen importerar avfall för återvinning i  
strid mot importförbudet i artikel 43 i förordning (EG) nr  
1013/2006,  
 
8. till Europeiska unionen importerar avfall för återvinning  
utan att ha ett godkännande och därigenom bryter mot artik el  
44.4 a eller 45 jämförd med artikel 42.4 a i förordning (EG)  
nr 1013/2006,  
 
9. till Europeiska unionen importerar avfall från ett sådant  
utomeuropeiskt land eller territorium som avses i artikel 46 i  
förordning (EG) nr 1013/2006 utan en skriftlig fö rhandsanmälan  
och utan ett godkännande och därigenom bryter mot artikel 46.1  
jämförd med artiklarna 4 och 9.6, eller  
 
10. blandar avfall under transport i strid med artikel 19 i  
förordning (EG) nr 1013/2006.  
 
Till ansvar enligt första stycket 2, 3 b -d och 3 f, 4, 6, 8  
och 9 döms också om det för transporten av avfall finns  
 
1. en skriftlig förhandsanmälan som innehåller en oriktig  
uppgift av betydelse från miljö - eller hälsoskyddssynpunkt,  
eller  
 
2. ett godkännande som föranletts av att någon lämnat  en  
oriktig uppgift som från miljö - eller hälsoskyddssynpunkt har  
haft betydelse för godkännandet.  
 
Om brottet är grovt, döms för grov otillåten avfallstransport  
till fängelse i lägst sex månader och högst sex år. Vid  
bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om  
gärningen utgjort ett led i en brottslighet som utförts  
systematiskt och under lång tid, i stor omfattning eller  
medfört eller kunnat  medföra skador av stor omfattning eller  
allvarlig art.  
 
Ansvar ska inte dömas ut enligt denna paragraf om ansvar för  
gärningen kan dömas ut enligt 1 §. Lag (2019:496).  
 
5 § För försvårande av miljökontroll döms till böter eller  
fängelse i högst två år den som med uppsåt eller av oaktsamhet  
 
1. lämnar en oriktig uppgift som från miljö - eller  
hälsoskyddssynpunkt har betydelse för en myndighets prövning,  
tillsyn eller kontroll, om uppgiften finns i en ansökan,  
anmälan eller annan handling som lämnas in till eller visas  
upp för en myndighet enligt  
 
a) denna balk,  
 
b) artikel 16 b, 16 d, 16 e, 18.1, 18.2, 18.3, 50.4a eller  
50.4c i förordning (EG) nr 1013/2006,  
 
c) artikel 62 i förordning (EG) nr 1907/2006,  
 
d) artikel 33.1, 33.2 eller 33.3 i förordning  (EG) nr  
1107/2009,  
 
e) artikel 20 i förordning (EU) nr 528/2012,  
 
f) artikel 19 i förordning (EG) nr 765/2008 eller artikel 15 i  
förordning (EU) 2017/625, i fråga om sådan kontroll eller  
annan offentlig verksamhet som avses i 26 kap. 30 §,  
 
g) en föreskrift som regeringen har meddelat med stöd av  
balken, eller  
 
h) ett beslut som i det enskilda fallet har meddelats med stöd  
av balken, artikel 46 i förordning (EG) nr 1907/2006 eller  
regeringens föreskrifter,  
 
2. i fråga om en verksamhet eller åtgärd som är tillstånds -  
eller anmälningspliktig enligt 9, 11, 13 eller 14 kap. eller  
enligt föreskrifter som regeringen har meddelat med stöd av de  
bestämmelserna bryter mot en föreskrift som re geringen har  
meddelat om skyldighet att underrätta tillsynsmyndigheten om  
en driftsstörning i verksamheten eller liknande händelse som  
kan skada människors hälsa eller miljön,  
 
3. bryter mot en bestämmelse i 10 kap. 11 §, 12 § första  
stycket eller 13 § om skyldighet att underrätta  
tillsynsmyndigheten om en förorening, överhängande fara för en  
allvarlig miljöskada eller allvarlig miljöskada,  
 
4. i fråga om innesluten användning, avsiktlig utsättning  
eller utsläppande på marknaden av genetiskt modifierade  
organismer bryter mot en föreskrift som regeringen har  
meddelat med stöd av 13 kap. om skyldighet att anmäla kännedom  
om nya uppgifter eller ändrade förhållanden,  
 
5. i fråga om yrkesmässig tillver kning eller införsel av  
kemiska produkter bryter mot 14 kap. 10 § eller mot  
föreskrifter som regeringen har meddelat med stöd av 14 kap.  
11 § genom att inte göra en anmälan för registrering i  
produktregistret enligt de föreskrifter som regeringen  
medd elat, 
 
6. i fråga om ett godkänt växtskyddsmedel inte lämnar den  
information om medlet som krävs enligt artikel 56.1 i  
förordning (EG) nr 1107/2009,  
 
7. i fråga om kosmetiska produkter inte lämnar information  
till Europeiska kommissionen i enlighet med artikel 13.1,  
13.2, 13.3, 13.4 eller 16.3 i förordning (EG) nr 1223/2009  
eller inte uppdaterar informationen till Europeiska  
kommissionen enligt artikel 13.7 i samma förordning, eller  
 
8. i fråga om en godkänd biocidprodukt inte lämnar den  
information om produkten som krävs enligt artikel 47.1 i  
förordning (EU) nr 528/2012. Lag (2020:627).  
 
6 § För bristfällig miljöinformation döms till böter eller  
fängelse i högst två år den som med uppsåt eller av  
oaktsamhet  
 
1. i fråga om kemiska produkter eller biotekniska organismer  
bryter mot bestämmelserna om produktinformation i 14 kap.  
genom att  
 
a) felaktigt klassificera eller inte klassificera en produkt  
enligt vad som krävs i föreskrifter som regeringen har  
meddel at med stöd av 14 kap.,  
 
b) inte märka en produkt eller att lämna annan  
produktinformation enligt vad som krävs i föreskrifter som  
regeringen har meddelat med stöd av 14 kap.,  
 
c) inte med en lämplig symbol eller beteckning för fara eller  
risk eller med  annan tydlig varningstext märka en produkt  
eller på annat sätt lämna produktinformation, om märkningen  
eller informationen behövs till skydd för människors hälsa  
eller miljön, eller  
 
d) lämna oriktig eller bristfällig produktinformation,  
 
2. i fråga om  kemiska produkter bryter mot en bestämmelse i  
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 649/2012 av  
den 4 juli 2012 om export och import av farliga kemikalier  
genom att  
 
a) inte märka en produkt med en farosymbol, en  
farobeteckning, en riskfras  eller ett varningsmärke enligt  
vad som krävs i förordningens artikel 17.1,  
 
b) inte lämna säkerhetsdatablad enligt vad som krävs i  
förordningens artikel 17.3, eller  
 
c) lämna oriktig uppgift i märkningen eller  
säkerhetsdatabladet,  
 
3. i fråga om tvätt - eller rengöringsmedel bryter mot  
förordning (EG) nr 648/2004 genom att inte märka  
förpackningar enligt vad som krävs i förordningens artikel  
11, 
 
4. i fråga om produ kter och utrustning som innehåller  
fluorerade växthusgaser bryter mot förordning (EU) nr  
517/2014 genom att inte märka produkter och utrustning enligt  
vad som krävs i förordningens artikel 12,  
 
5. i fråga om kemiska produkter bryter mot förordning (EG) nr  
1907/2006 genom att  
 
a) inte förse mottagaren av ett ämne eller en blandning med  
ett säkerhetsdatablad enligt kraven i artikel 31,  
 
b) lämna oriktig eller bristfällig uppgift i  
säkerhetsdatabladet, eller  
 
c) inte enligt vad som krävs i artikel 33 til lhandahålla en  
mottagare eller konsument information om namn på ett ämne som  
ingår i en vara och finns angivet i bilaga XIV till  
förordningen eller angivet i den kandidatförteckning som  
avses i artikel 59,  
 
6. i fråga om kemiska produkter och explosiva föremål bryter  
mot förordning (EG) nr 1272/2008 genom att  
 
a) felaktigt klassificera eller inte klassificera ett ämne,  
en blandning eller ett explosivt föremål enligt vad som krävs  
i artiklarna 4.1, 4.2, 4. 3 eller 4.8, eller  
 
b) felaktigt märka eller inte märka ett ämne, en blandning  
eller ett explosivt föremål enligt vad som krävs i artiklarna  
4.4, 4.7 eller 4.8,  
 
7. i fråga om behandlat utsäde eller växtskyddsmedel bryter  
mot förordning (EG) nr 1107/200 9 genom att  
 
a) felaktigt märka eller inte märka ett behandlat utsäde  
enligt vad som krävs i artikel 49.4,  
 
b) felaktigt märka eller inte märka ett växtskyddsmedel  
enligt vad som krävs i artikel 65.1 och i kommissionens  
förordning (EU) nr 547/2011 av de n 8 juni 2011 om tillämpning  
av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1107/2009  
vad gäller märkningskrav för växtskyddsmedel, eller  
 
c) lämna oriktig eller bristfällig produktinformation enligt  
vad som krävs i artikel 66.1, 66.2 eller 66.5, e ller 
 
8. i fråga om en biocidprodukt eller behandlad vara bryter  
mot förordning (EU) nr 528/2012 genom att  
 
a) inte märka produkten eller varan på ett sätt som uppfyller  
kraven i artikel 58.3 eller artikel 69.2, eller  
 
b) inte lämna produktinformation som uppfyller kraven i  
artikel 72.  
 
Ansvar ska inte dömas ut enligt denna paragraf, om  
underlåtenheten eller den oriktiga eller bristfälliga  
informationen varit sådan att den inte kunnat försvåra  
bedömningen av risken för skada på människors hälsa eller i  
miljön. Ansvar ska inte heller dömas ut enligt denna  
paragraf, om ansvar för gärningen kan dömas ut enligt 9 §  
första stycket 9. Lag (2016:781).  
 
7 § Den som med uppså t eller av oaktsamhet skräpar ned utomhus  
på en plats som allmänheten har tillträde eller insyn till döms  
för nedskräpning till böter eller fängelse i högst ett år.  
7 a § Den som begår en gärning som avses i 7 § döms för  
nedskräpningsförseelse till penning böter, om nedskräpningen är  
att anse som mindre allvarlig. Lag (2011:734).  
 
8 § Till böter eller fängelse i högst två år döms den som med  
uppsåt eller av oaktsamhet  
 
1. bryter mot en föreskrift för totalförsvaret som har  
meddelats med stöd av 1 kap. 5 §,  om en överträdelse av den  
lagbestämmelse från vilken avvikelsen har föreskrivits är  
straffbelagd,  
 
2. bryter mot en föreskrift om försiktighetsmått inom ett  
miljöskyddsområde, som regeringen har meddelat med stöd av 7  
kap. 20 §,  
 
3. bryter mot en föreskrift eller ett beslut om förbud mot  
utsläpp av avloppsvatten m.m. som regeringen har meddelat med  
stöd av 9 kap. 4 §,  
 
4. bryter mot en föreskrift om försik tighetsmått vid  
miljöfarlig verksamhet som regeringen har meddelat med stöd av  
9 kap. 5 §,  
 
5. i ett miljöriskområde som avses i 10 kap. 17 § vidtar en  
åtgärd som ökar belastningen av föroreningar i eller omkring  
området, annars försämrar den miljömäss iga situationen eller  
försvårar avhjälpandeåtgärder,  
 
6. bryter mot den skyldighet att underhålla en vattenanläggning  
som följer av 11 kap. 17 § första stycket, 20 § första stycket  
eller 21 § första stycket,  
 
7. bryter mot ett förbud till skydd för natu rmiljön enligt 12  
kap. 6 § fjärde stycket,  
 
8. bryter mot bestämmelsen i 13 kap. 8 § om utredning innan en  
genteknisk verksamhet påbörjas eller mot en föreskrift om  
utredningen som regeringen har meddelat med stöd av 13 kap.  
9 §, 
 
9. bryter mot en föreskrift om försiktighetsmått vid genteknisk  
verksamhet som regeringen har meddelat med stöd av 13 kap.  
11 §,  
 
10. bryter mot skyldigheten att upprätta en  
kemikaliesä kerhetsrapport enligt vad som krävs i artiklarna  
37.4 och 39.1 i förordning (EG) nr 1907/2006,  
 
11. bryter mot skyldigheten att förse Europeiska  
kemikaliemyndigheten med information enligt vad som krävs i  
artiklarna 38, 39.2 och 66.1 i förordning (EG) n r 1907/2006,  
 
12. bryter mot förbudet mot dumpning eller förbränning av  
avfall enligt 15 kap. 27 §,  
 
13. bryter mot ett förbud mot fiske som i det enskilda fallet  
har beslutats med stöd av 28 kap. 13 §, eller  
 
14. bryter mot artikel 4 i Europaparlamentet s och rådets  
förordning (EU) nr 511/2014 av den 16 april 2014 om åtgärder  
för användarnas efterlevnad i Nagoyaprotokollet om tillträde  
till och rimlig och rättvis fördelning av vinster från  
utnyttjande av genetiska resurser i unionen genom att inte  
följa ömsesidigt överenskomna villkor eller söka efter, bevara  
eller överföra information i enlighet med det som anges i  
artikeln i fråga om en genetisk resurs eller traditionell  
kunskap som avses i förordningen eller en traditionell kunskap  
som avses i 8 kap. 5 § andra stycket.  
 
För försök till brott som avses i första stycket 12 döms till  
ansvar enligt 23 kap. brottsbalken.  
 
Ansvar ska inte dömas ut enligt denna paragraf, om an svar för  
gärningen kan dömas ut enligt 1 § eller 9 § första stycket 5.  
Lag (2016:783).  
 
9 § Till böter döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet  
 
1. bryter mot bestämmelsen i artikel 6.3 i förordning (EG) nr  
338/97 om skyldighet att i en ansökan lämna uppgift om  
tidigare beslut om avslag,  
 
2. bryter mot en föreskrift eller ett beslut i ett enskilt  
fall om tomgångskörning eller gatumusik som regeringen eller,  
efter regeringens bemyndigande, en myndighet har meddelat med  
stöd av 9 kap. 12 §,  
 
3. bryte r mot en föreskrift om skötsel av jordbruksmark som  
regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, en myndighet  
har meddelat med stöd av 12 kap. 8 §,  
 
4. bryter mot en föreskrift om hantering av gödsel som  
regeringen eller, efter regeringens bemyndig ande, en myndighet  
har meddelat med stöd av 12 kap. 10 §,  
 
5. vid en sådan odling av genetiskt modifierade organismer som  
omfattas av ett tillstånd enligt 13 kap. 12 § bryter mot en  
föreskrift om försiktighetsmått som regeringen eller, efter  
regeringens bemyndigande, en myndighet har meddelat med stöd  
av 13 kap. 11 §,  
 
6. bryter mot en föreskrift om märkning av genetiskt  
modifierade organismer som regeringen eller, efter regeringen s  
bemyndigande, en myndighet har meddelat med stöd av 13 kap.  
18 §, 
 
7. bryter mot en bestämmelse om spårbarhet eller märkning  
enligt artikel 4.1, 4.2, 4.3, 4.4, 4.6, 5.1 eller 5.2 i  
Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1830/2003 av  
den 22  september 2003 om spårbarhet och märkning av genetiskt  
modifierade organismer och spårbarhet av livsmedel och  
foderprodukter som är framställda av genetiskt modifierade  
organismer och om ändring av direktiv 2001/18/EG,  
 
8. bryter mot en bestämmelse om information, identifiering,  
dokumentation eller anmälan enligt artikel 6, 12 eller 13 i  
Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1946/2003 av  
den 15 juli 2003 om gränsöverskridande förflyttning av  
genetiskt modifierade organismer,  
 
9. på markna den släpper ut en kosmetisk produkt som inte  
uppfyller kraven om märkning enligt artikel 19.1 eller 19.2 i  
förordning (EG) nr 1223/2009, eller på marknaden  
tillhandahåller en kosmetisk produkt som inte uppfyller kraven  
om märkning enligt artikel 19.1 a, e eller g i samma  
förordning,  
 
10. bryter mot skyldigheten att lämna information enligt  
artikel 9 i förordning (EG) nr 648/2004,  
 
11. bryter mot en bestämmelse om information eller  
dokumentation enligt artikel 32, 34 e ller 36 i förordning (EG)  
nr 1907/2006,  
 
12. i fråga om ett växtskyddsmedel som är godkänt i ett annat  
land i Europeiska unionen men som inte är godkänt i Sverige  
bryter mot artikel 52 i förordning (EG) nr 1107/2009 genom att  
föra in medlet till Sverig e, släppa ut det på marknaden eller  
använda det utan att medlet omfattas av ett sådant  
parallellhandelstillstånd som krävs enligt artikeln,  
 
13. i fråga om en biocidprodukt som är godkänd i ett annat  
land i Europeiska unionen men som inte är godkänd i S verige  
tillhandahåller produkten eller använder den utan att  
produkten omfattas av ett sådant parallellhandelstillstånd som  
avses i artikel 53 i förordning (EU) nr 528/2012,  
 
14. bryter mot bestämmelsen i 15 kap. 24 § första stycket  
eller en föreskrift  som regeringen har meddelat med stöd av  
15 kap. 39 § genom att yrkesmässigt eller annars i stor  
omfattning transportera avfall, eller  
 
15. bryter mot en föreskrift som regeringen har meddelat med  
stöd av 15 kap. 30 § genom att för transport lämna avfall till  
den som inte har det tillstånd som krävs för en sådan  
transport.  
 
Ansvar ska inte dömas ut enligt denna paragraf, om ansvar för  
gärningen kan dömas ut enligt 1 §. Lag (2020:601).  
 
10 § Allmä nt åtal för en gärning som avses i 6 § första stycket  
5 c och som rör en överträdelse av artikel 33.2 i förordning  
(EG) nr 1907/2006 får väckas endast om ett åtal är påkallat  
från allmän synpunkt. Lag (2008:240).  
 
11 § Om en gärning som avses i 2, 2 a, 2 b , 2 c, 3, 3 a eller  
3 b §, 4 § första stycket 2, 4 a §, 5 § 1 eller 8 eller 9 § är  
att anse som ringa, döms det inte till ansvar. En gärning är  
att anse som ringa om den framstår som obetydlig med hänsyn  
till det intresse som är avsett att skyddas geno m  
straffbestämmelsen.  
 
Till ansvar enligt detta kapitel döms inte om gärningen är  
belagd med samma eller strängare straff i brottsbalken. Om  
gärningen är straffbar både enligt detta kapitel och enligt  
lagen (2000:1225) om straff för smuggling men ansva r inte kan  
dömas ut enligt den lagen, döms till ansvar enligt detta  
kapitel.  
 
Om ett vitesföreläggande har överträtts och överträdelsen  
ligger till grund för en ansökan om att döma ut vitet, döms  
det inte till ansvar enligt detta kapitel för en gärning  som  
omfattas av föreläggandet.  
 
Om en gärning som avses i 1 -9 §§ kan föranleda  
miljösanktionsavgift och inte kan antas föranleda annan  
påföljd än böter, får åtal väckas av åklagare endast om åtal  
är påkallat från allmän synpunkt. Lag (2021:881).  
 
12 § Egendom får förklaras förverkad, om det inte är uppenbart  
oskäligt och egendomen  
 
1. har varit föremål för brott enligt 1, 2, 2 b, 2 c, 3, 4,  
4 a, 5, 6 eller 8 § och är  
 
a) ett djur, en växt eller en annan organism eller en produkt  
som utvunnits av ett djur eller en växt,  
 
b) en sådan genetisk resurs som avses i förordning (EU) nr  
511/2014,  
 
c) utbrutet material vid täktverksamhet,  
 
d) en kemisk produkt, en bioteknisk organism eller en vara som  
innehåller en kemisk produkt,  
 
e) en genetiskt modifierad organism eller en produkt som  
innehåller eller består av en genetiskt modifierad organism,  
eller 
 
f) avfall,  
 
2. är utbytet av ett brott som avses i 1,  
 
3. är ett fortskaffningsmedel eller annan egendom som har  
använts som hjälpmedel vid ett brott som avses i 1, eller  
 
4. varit avsedd att användas som hjälpmedel vid ett brott som  
avses i 1 och brottet har fullbo rdats eller förfarandet har  
utgjort ett straffbart försök eller en straffbar förberedelse.  
 
Egendomen får förklaras förverkad enligt första stycket 3  
eller 4 endast om det behövs för att förebygga brott eller om  
det finns andra särskilda skäl.  
 
I ställ et för egendomen kan dess värde helt eller delvis  
förklaras förverkat. Lag (2019:496).  
 
12 a § Den myndighet som förvarar avfall som skäligen kan  
antas bli förverkat enligt 12 § och har tagits i beslag enligt  
27 kap. rättegångsbalken får  
 
1. omedelbart låta sälja avfallet, om det finns en risk för  
att avfallet blir förstört under förvaringen, förvaringen är  
förenad med alltför stora kostnader eller det finns andra  
särskilda skäl, och  
 
2. förstöra avfallet, om det inte kan säljas eller om det kan  
antas komma till brottslig användning eller på annat sätt är  
olämpligt för försäljning. Lag (2019:496).  
 
12 b § Om avfall som sålts eller förstörts enligt 12 a § inte  
förverkas, har ägaren eller en annan rättsinnehavare rätt till  
ersättning. För avfall som sålts lämnas inte ersättning med  
högre belopp än vad som influtit vid försäljningen. Om  
avfallet har förstörts, ges ersättning med skäligt belopp.  
Lag (2019:496).  
 
13 § Svensk domstol är behörig att döma över brott enligt 8 §  
första stycket 12 även om det inte finns domsrätt enligt  
2 kap. 3 § brottsbalken. Har brottet begåtts i Sveriges  
ekonomiska zon, får åtal väckas vid den tingsrätt vars  
domkrets är närmast d en plats där brottet begicks.  
Lag (2021:1018).  
 
14 § Om någon som ådragit sig ansvar enligt 1 §, frivilligt har  
avvärjt en sådan fara eller verkan som anges där innan en  
avsevärd olägenhet har uppkommit, får dömas till lindrigare  
straff än vad som är före skrivet för gärningen.  
Lag (2006:1014).  
 
15 § Den som har anordnat en transport av avfall och som innan  
transporten påbörjats frivilligt har vidtagit en åtgärd som  
lett till att transporten inte genomförts i strid med  
förordning (EG) nr 1013/2006 eller förordning (EG) nr  
1418/2007 döms inte till ansvar enligt 4 a § första stycket 3  
eller 4. Lag (2019:496).  
 
30 kap. Miljösanktionsavgifter  
 
1 § Regeringen får meddela föreskrifter om att en särskild  
avgift (miljösanktionsavgift) ska betalas av den som  
 
1. påbörjar en verksamhet som är tillståndspliktig eller  
anmälningspliktig enligt denna balk eller enligt föreskrifter  
som har meddelats med st öd av balken, utan att tillstånd har  
getts eller anmälan har gjorts,  
 
2. åsidosätter villkor eller andra bestämmelser i ett  
tillstånd som har beslutats med stöd av denna balk eller med  
stöd av föreskrifter som har meddelats med stöd av balken,  
eller 
 
3. åsidosätter andra bestämmelser i denna balk, föreskrifter  
som har meddelats med stöd av balken eller bestämmelser i EU - 
förordningar inom balkens tillämpningsområde.  
 
Avgiftens storlek ska framgå av föreskrifterna. Avgiften ska  
uppgå till minst 1 000 kronor och högst 1 000 000 kronor. När  
avgiftens storlek bestäms, ska hänsyn tas till överträdelsens  
allvar och betydelsen av den bestämmelse som överträdelsen  
avser. Lag (2011:322).  
 
2 § En miljösanktionsavgift skall tas ut även om överträdelsen  
inte har skett u ppsåtligen eller av oaktsamhet.  
 
Avgiften behöver dock inte tas ut om det vore oskäligt med  
hänsyn till  
 
1. sjukdom som medfört att den avgiftsskyldige inte förmått att  
på egen hand eller genom att uppdra åt någon annan göra det som  
ålegat den avgiftsskyldige,  
 
2. att överträdelsen berott på en omständighet som inte kunnat  
eller borde ha förutsetts eller som den avgiftsskyldige inte  
kunnat påverka,  
 
3. vad den avgiftsskyl dige har gjort för att undvika att en  
överträdelse skulle inträffa, eller  
 
4. att överträdelsen har föranlett straff enligt bestämmelserna  
i 29 kap.  
 
Miljösanktionsavgiften skall tillfalla staten. Lag (2006:1014).  
 
3 § Tillsynsmyndigheten beslutar om miljö sanktionsavgift.  
 
Innan tillsynsmyndigheten beslutar om avgift skall den som  
anspråket riktas mot ges tillfälle att yttra sig.  
 
4 § Ett beslut om att ta ut en miljösanktionsavgift skall  
delges den avgiftsskyldige. Lag (2006:1014).  
 
5 § En miljösanktionsavg ift skall betalas inom trettio dagar  
efter det att beslutet om att ta ut avgiften har delgetts  
enligt 4 §, om tillsynsmyndigheten i beslutet inte har bestämt  
en senare tidpunkt.  
 
Beslutet om miljösanktionsavgift får efter sista  
betalningsdagen verkställas såsom en dom som har vunnit laga  
kraft. Lag (2006:1014).  
 
6 § Miljösanktionsavgift får inte beslutas, om den som  
anspråket riktas mot inte inom fem år från det att  
förutsättningar na enligt 1 § att besluta om avgift har  
inträffat har getts tillfälle att yttra sig.  
 
7 § Den som enligt ett beslut av en tillsynsmyndighet skall  
betala en miljösanktionsavgift får överklaga beslutet till  
mark - och miljödomstol. Lag (2010:923).  
 
8 § En bes lutad miljösanktionsavgift faller bort, om beslutet  
om avgiften inte har verkställts inom tio år från det att  
beslutet har vunnit laga kraft.  
 
9 § Miljösanktionsavgift skall återbetalas, om  
betalningsansvaret har upphävts genom beslut som har vunnit  
laga k raft. 
 
Ränta på miljösanktionsavgift som återbetalas enligt första  
stycket lämnas enligt 5 § räntelagen (1975:635) för tiden från  
den dag avgiften betalades till och med den dag avgiften  
återbetalas.  
 
10 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämme r får 
meddela närmare föreskrifter om den ordning i vilken  
miljösanktionsavgifter skall betalas.  
 
SJUNDE AVDELNINGEN  
 
ERSÄTTNING OCH SKADESTÅND M.M.  
 
31 kap. Ersättning vid ingripanden av det allmänna och vid  
tillståndsprövning av vattenverksamhet m.m.  
 
Kapitlets innehåll m.m.  
 
1 § Detta kapitel är tillämpligt i frågor om ersättning vid  
vissa ingripanden av det allmänna samt vid tillståndsprövning  
av va ttenverksamhet. Kapitlet innehåller dessutom bestämmelser  
om ersättning när skada uppkommit till följd av förbud mot  
fiske.  
 
2 § Bestämmelserna i expropriationslagen (1972:719) skall gälla  
vid ersättning och inlösen enligt detta kapitel, om inte balken  
innehåller avvikande bestämmelser.  
 
3 § Vad som i detta kapitel sägs om fastighet skall även gälla  
särskild rätt till fastighet.  
 
Ersättning och inlösen på grund av vissa föreskrifter,  
förelägganden och förbud  
 
4 § Fastighetsägaren har rätt till ersättning på  grund av  
beslut som innebär att mark tas i anspråk eller att pågående  
markanvändning inom berörd del av en fastighet avsevärt  
försvåras, om beslutet gäller  
 
1. föreskrifter enligt 7 kap. 3 § om åtgärder och  
inskränkningar som rör nationalparker,  
 
2. föreskrifter enligt 7 kap. 5, 6 eller 9 § om åtgärder och  
inskränkningar som rör naturreservat och kulturreservat,  
 
3. en dispens enligt 7 kap. 11 § andra stycket som har  
förenats med särskilda villkor eller en vägran att ge en  
dispens enligt 7 kap. 11 § andra stycket, om dispensen avser  
ett biotopskyddsområde enligt 7 kap. 11 § första stycket 1,  
 
4. bildande av ett biotopskyddsområde enligt 7 kap. 11 §  
första styck et 2, 
 
5. föreskrifter enligt 7 kap. 22 § om åtgärder och  
inskränkningar som rör vattenskyddsområden,  
 
6. skydd för särskilda områden enligt 7 kap. 28 a –29 b §§,  
eller 
 
7. förelägganden eller förbud enligt 12 kap. 6 § fjärde  
stycket som rör viss verksamhet . 
 
En föreskrift enligt 7 kap. 3 § om begränsning av rätten till  
jakt efter björn, lo, varg, järv, älg eller örn medför inte  
rätt till ersättning. Lag (2009:1322).  
 
5 § Om ett beslut som avses i 4 § första stycket 1, 2, 5  
eller 6 innebär att det krävs tillstånd för en viss  
verksamhet eller åtgärd, betalas ersättning endast om  
tillstånd har vägrats eller förenats med särskilda villkor.  
 
Om det enligt 7 kap. 24 § har me ddelats ett förbud att vidta  
en åtgärd utan tillstånd och tillstånd vägras, gäller 4 §  
första stycket. Lag (2009:1322).  
 
6 § Har upphävts genom lag (2009:1322).  
 
7 § Ersättning enligt 4 § betalas av staten. Om det är en  
kommun som har meddelat det beslut s om avses i 4 §, ska  
ersättningen i stället betalas av kommunen.  
 
Om föreskrifter som avses i 4 § första stycket 5 har  
beslutats av länsstyrelsen efter ansökan av en kommun eller  
den i vars intresse vattenskyddsområdet har fastställts, ska  
ersättningen beta las av sökanden. Detsamma gäller om sådana  
föreskrifter har beslutats av en kommun efter ansökan av den  
i vars intresse föreskrifterna har meddelats. Lag (2009:1322).  
 
8 § Om det i ett fall som avses i 4 § första stycket uppstår  
synnerliga olägenheter vid pågående användning av fastigheten,  
har fastighetsägaren rätt att få fastigheten inlöst i stället  
för att få ersättning enligt 4 §. Beror olägenheten på ett  
förbud att vidta viss åtgärd utan tillstånd skall 5 § första  
stycket tillämpas.  
 
9 § Vid tillämpningen av 4 och 8 §§ ska hänsyn tas också till  
andra beslut enligt 7 kap. 3, 5, 6, 9 eller 22 §, förbud enligt  
7 kap. 11 § andra stycket, förelägganden och förbud enligt 12  
kap. 6 § fjärde stycket, beslut enligt 18 § skogsvårdslagen  
(1979:42 9) samt beslut som avses i 14 kap. 5 –7 och 10–13 §§  
plan- och bygglagen (2010:900). Detta gäller under  
förutsättning att besluten har meddelats inom tio år före det  
senaste beslutet. Dessutom ska sådan inverkan av  
hänsynstaganden enligt 30 § skogsvårdslage n som i särskilda  
fall har inträtt inom samma tid uppmärksammas.  
 
Om en rätt till talan, ersättning eller inlösen med anledning  
av ett sådant beslut har förlorats på grund av bestämmelserna i  
12 eller 13 § eller motsvarande bestämmelser i plan - och 
bygglag en, utgör detta förhållande inte något hinder mot att  
beslutet beaktas enligt första stycket. Lag (2010:902).  
 
Ersättning vid vissa undersökningar  
 
10 § För skada och intrång som tillfogas fastighetsägaren  
genom åtgärder enligt 28 kap. 1 § betalas ersättn ing av  
staten. Om åtgärderna har vidtagits av en kommun eller av  
någon annan på uppdrag av en kommun, ska ersättning i stället  
betalas av kommunen.  
 
Ersättning enligt första stycket ska inte betalas, om  
åtgärderna vidtas med anledning av  
 
1. tillsyn över en verksamhet som utövas på fastigheten, eller  
 
2. sådan kontroll eller annan offentlig verksamhet som avses i  
26 kap. 30 § och som gäller verksamhet på fastigheten.  
 
Talan om ersättning väcks vid den mark - och miljödomstol inom  
vars omr åde marken eller större delen av den finns.  
Lag (2020:627).  
 
Ersättning vid förelägganden om stängselgenombrott  
 
11 § Den som har stängsel och har anordnat en grind eller någon  
annan genomgång på grund av ett föreläggande enligt 26 kap.  
11 § är berättigad till ersättning av staten för detta och för  
underhåll av genomgången. Ersättning skall dock inte betalas,  
om det är uppenbart att stängslet endast avser att stänga ute  
allmänheten från ett område där den annars skulle ha fått  
färdas fritt.  
 
Första stycket gäller också, när en övergång har gjorts över  
ett dike på grund av ett föreläggande enligt 26 kap. 11 §.  
 
Anmälan om ersättningsanspråk  
 
12 § Innan en myndighet fattar ett beslut som kan leda till  
ersättning enligt 4, 5, 10 eller 11 §, får myndigheten  
förelägga den som vill göra anspråk på betalning eller inlösen  
att inom viss tid, minst två månader, anmäla sitt anspråk och  
ange sina yrkanden vid påföljd att rätten till talan annars  
förloras.  
 
Vad som i fråga om ersättning eller inlösen har avtalats eller  
uppenbarligen förutsatts gälla mellan den ersättningsskyldige  
och en sakägare gäller även mot den som efter det att rätten  
till betalning uppkom har förvärvat sakägarens rätt till  
fastigheten.  
 
Ersättningstalan  
 
13 § Har inte överenskommelse träffats om ersättning enligt 4  
eller 11 § eller om inlösen enligt 8 § och har inte rätten till  
talan gått förlorad enligt 12 §, skall den som vill göra  
anspråk på ersättning eller kräva inlösen väcka talan hos 
mark - och miljödomstolen mot den som är skyldig att betala  
ersättning eller att lösa in fastigheten. Sådan talan skall  
väckas inom ett år från det att beslutet på vilket anspråket  
grundas har vunnit laga kraft vid påföljd att rätten till  
ersättning ell er inlösen annars går förlorad.  
Lag (2010:923).  
 
14 § När föreskrifter skall meddelas enligt 7 kap. 5, 6, 9  
eller 22 §, får den ersättningsskyldige vid mark - och 
miljödomstolen väcka talan mot en sakägare för att fastställa  
de villkor som skall gälla för e rsättning eller inlösen, om  
föreskrifterna meddelas. Meddelas inte föreskrifter med det  
innehåll som förutsatts vid mark - och miljödomstolen inom ett  
år från det att målet har avgjorts genom en dom som har vunnit  
laga kraft, skall domen inte längre vara bi ndande för parterna.  
Lag (2010:923).  
 
Återbetalning av ersättning  
 
15 § Har ersättning enligt 4 § betalats med anledning av  
föreskrifter eller tillståndsvägran och upphävs föreskrifterna  
helt eller delvis eller ges tillstånd eller dispens, får  
fastighetsägaren förpliktas att betala tillbaka ersättningen  
eller en del av den, om det är skäligt med hänsyn till  
fastighetsägarens nytta av beslutet och omständigheterna i  
övrigt. Detta gäller ock så, om en åtgärd har vidtagits i strid  
mot sådana föreskrifter eller mot ett sådant beslut om  
tillståndsvägran och tillsynsmyndigheten har beslutat att inte  
kräva rättelse.  
 
Talan om återbetalning skall väckas vid mark - och 
miljödomstolen inom ett år från det att beslutet som anspråket  
grundas på har vunnit laga kraft och senast tio år efter det  
att ersättningen betalades ut vid påföljd att rätten att föra  
talan annars går förlorad. Lag (2010:923).  
 
Ersättning och inlösen vid tillstånd till vattenverksamhet  
 
16 § Den som med stöd av tillstånd enligt 11 kap. genom inlösen  
eller på annat sätt tar i anspråk annans egendom eller vidtar  
en åtgärd som skadar annans egendom skall betala ersättning för  
vad som avstås eller skadas, om annat inte är särskilt  
föreskriv et. Ersättning skall betalas även för skada till följd  
av förbud mot fiske enligt 28 kap. 13 §.  
 
Ersättning skall betalas endast för skador som kvarstår, sedan  
förebyggande eller avhjälpande åtgärder har utförts av  
tillståndshavaren.  
 
17 § Fastigheter eller fastighetsdelar som drabbas av  
synnerliga olägenheter av en verksamhet för vilken tillstånd  
har meddelats enligt 11 kap., skall lösas in, om ägaren begär  
det. 
 
Den ersättningsskyldige har rätt till inlösen, om detta skulle  
medföra endast en ringa höjning av fastighetsägarens ersättning  
och fastighetsägaren inte har något beaktansvärt intresse av  
att behålla fastigheten eller fastighetsdelen. Kostnaderna för  
åtgärder som avses i 16 § andra stycket skall då räknas in i  
ersättningen.  
 
Skada på egen fastighet vid tillstånd till vattenverksamhet  
 
18 § Om en verksamhet för vilken tillstånd har lämnats enligt  
11 kap. medför skada på en fastighet som tillhör den som har  
fått tillståndet, skall ersättning för skadan bestämmas. Detta  
gäller dock inte, om medgivanden har lämnats av samtliga  
borgenärer som har panträtt i fastigheten. Om fastigheten är  
intecknad gemensamt med annan fastighet, krävs det dessutom att  
fastighets ägare och fordringshavare lämnar de medgivanden som  
föreskrivs för relaxation i 22 kap. 11 § jordabalken.  
Medgivande fordras dock inte av den för vars rätt domstolens  
avgörande är väsentligen utan betydelse.  
 
Ersättning vid utrivning av en vattenanläggning  
 
19 § Den som har fått tillstånd till utrivning av en  
vattenanläggning eller har ålagts eller medgetts enligt 24 kap.  
4 § att riva ut en vattenanläggning skall betala skälig  
ersättning för skador på annans eg endom som orsakas av  
bestående ändring i vattenförhållandena. Skyldighet att betala  
ersättning för en sådan förlust av förmån som orsakas av  
utrivningen finns endast om förmånen har tillförsäkrats i  
tillståndsdomen eller i avtal som träffats i samband med  
vattenanläggningens tillkomst. Ersättning lämnas i sådant fall  
endast för kostnader orsakade av förlusten av förmånen.  
 
Om medgivande att riva ut en vattenanläggning har lämnats till  
någon annan än den som är skyldig att underhålla anläggningen  
och skyldig het att betala ersättning har ålagts i samband med  
detta, får ersättningen sökas åter av den underhållsskyldige.  
 
Ersättning vid omprövning av vattenverksamhet  
 
20 § /Upphör att gälla U:2029 -01-01/ 
Ersättning för en förlust eller en inskränkning lämnas, om  
omprövning enligt 24 kap. 5 § eller enligt 7 kap. 13 eller 14 §  
lagen (1998:812) med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet  
medför förlust av vatten eller fallhöjd eller inskränkning i  
rätten att reglera vattnets avrinning för den som har tillstånd  
till den vattenverksamhet som avses med omprövningen och om  
annat inte följer av 22 §. Ersättning lämnas inte till den del  
förlusten eller inskränkningen är att räkna som förbättring av  
en vattenanläggnings säkerhet.  
 
Ersättning lämnas om omprövning av vattenverksamhet enligt  
denna balk eller enligt lagen (1998:812) med särskilda  
bestämmelser om vattenverksamhet medför skada för någon annan  
än tillståndshavaren som omfattas av omprövningen. För  
mottagare av andelskraft gäller dock viss begränsning enligt 8  
kap. 4 § lagen (1998:812) med särskilda bestämmelser om  
vattenverksamhet.  
 
På ersättning enligt första eller andra stycket skall 16 -18 §§  
tillämpas.  
 
20 § /Träder i kraft I:2029 -01-01/ 
Ersättning lämnas om omprövning a v vattenverksamhet  
enligt denna balk eller enligt lagen (1998:812) med särskilda  
bestämmelser om vattenverksamhet medför skada för någon annan  
än tillståndshavaren som omfattas av omprövningen. För  
mottagare av andelskraft gäller dock viss begränsning enligt  
8 kap. 4 § lagen (1998:812) med särskilda bestämmelser om  
vattenverksamhet.  
 
Bestämmelserna i 16 –18 §§ ska tillämpas på ersättningen.  
Lag (2018:1408).  
 
21 § /Upphör att gälla U:2029 -01-01 genom lag (2018:1408)./  
Ersättning enligt 20 § första styck et betalas av den  
som har begärt omprövningen eller, om omprövning enligt  
7 kap. 14 § lagen (1998:812) med särskilda bestämmelser om  
vattenverksamhet omfattar tillstånden till konkurrerande  
vattentäkter, av vardera tillståndshavaren.  
 
Ersättning enligt 20 § andra stycket betalas,  
 
1. om omprövningen sker enligt 24 kap. 5 eller 13 §, av  
tillståndshavaren,  
 
2. om omprövning enligt 7 kap. 14 § lagen (1998:812) med  
särskilda bestämmelser om va ttenverksamhet omfattar  
tillstånden till konkurrerande vattentäkter, av vardera  
tillståndshavaren,  
 
3. vid annan omprövning, av den som har begärt  
omprövningen.  
 
Ersättning för minskning av andelskraft från  
vattenkraftverk som omfattas av omprövningen betalas av den  
som har tillstånd till kraftverket. Lag (2018:1407).  
 
/Rubriken upphör att gälla U:2029 -01-01/ 
Begränsning i ersättningsrätten vid omprövning av viss  
vattenverksamhet  
 
22 § /Upphör att gälla U:2029 -01-01 genom lag (2018:1408)./  
En tillstånd shavare är skyldig att utan ersättning tåla  
viss del av en förlust eller inskränkning om det är en förlust  
eller inskränkning som avses i 20 § första stycket och den  
föranleds av omprövning till förmån för det allmänna  
fiskeintresset, allmän farled, allmän hamn eller hälsovården  
eller, vid omprövning enligt 24 kap. 5 § eller enligt 7 kap.  
13 § första meningen lagen (1998:812) med särskilda  
bestämmelser om vattenverksam het, till förmån för den allmänna  
miljövården.  
 
Den del som inte ersätts avser den sammanlagda förlusten eller  
inskränkningen till följd av de skilda omprövningarna och av  
vattenverksamhet som avses i 23 § och motsvarar i fråga om  
 
1. vattenkraftverk: högs t en femtedel och lägst en tjugondel av  
produktionsvärdet av den vattenkraft som enligt meddelat  
tillstånd kan tas ut vid kraftverket efter avdrag för den del  
av produktionsvärdet som är en följd av vattenregleringar,  
 
2. vattenreglering för kraftändamål: högst en femtedel och  
lägst en tjugondel av det produktionsvärde av den vattenkraft  
som enligt meddelade tillstånd kan tas ut vid varje kraftverk  
och som är en följd av regleringen,  
 
3. andra vattenverksamheter: högst en femtedel och lägst en  
tjugondel av värdet av den vattenmängd, fallhöjd eller  
magasinsvolym som omfattas av tillståndet till verksamheten.  
 
När mark - och miljödomstolen lämnar tillstånd till en  
vattenverksamhet för vilken denna begränsning i  
ersättningsrätten skall gälla, skall domstolen ino m de gränser  
som anges i andra stycket 1 -3 fastställa den del som inte  
ersätts. Hänsyn skall då tas främst till verksamhetens inverkan  
på vattenstånds - och avrinningsförhållandena, den fördel eller  
olägenhet som verksamheten väntas medföra från allmän synpunkt  
samt graden av nytta för tillståndshavaren och mottagare av  
andelskraft.  
 
Vid omprövning före den enligt 24 kap. 5 § första stycke t 1 
fastställda tidpunkten skall den del som inte ersätts minskas i  
förhållande till den tid som återstår till denna tidpunkt.  
Lag (2010:923).  
 
23 § /Upphör att gälla U:2029 -01-01 genom lag (2018:1408)./  
Rätten till ersättning är begränsad på samma sätt so m 
gäller enligt 22 § om den som har tillstånd enligt denna balk  
till en vattenverksamhet orsakas förlust av vatten eller  
fallhöjd eller inskränkning i rätten att reglera vattnets  
avrinning till följd av att tillstånd lämnas till en  
vattenverksamhet som ska ll tillgodose det allmänna  
fiskeintresset, allmän farled eller allmän hamn, hälsovården  
eller den allmänna miljövården.  
 
Vad som sagts nu gäller även förlust av fallhöjd som inte är  
utbyggd. Därvid skall den del som inte ersätts motsvara en  
tjugondel av vä rdet av vattenkraften i det berörda strömfallet  
efter avdrag för vad som av detta värde är en följd av  
vattenregleringar.  
 
Betalningsanmälan som rör ersättning vid tillstånd till  
vattenverksamhet  
 
24 § Anmälan till länsstyrelsen enligt 6 kap. 4 §  
expropriationslagen (1972:719) behöver vid tillämpningen av  
detta kapitel endast göras för ersättning som avser mark som  
skall lösas in.  
 
Betalningsfrist som rör ersättning vid tillstånd till  
vattenverksamh et 
 
25 § När tillstånd har lämnats enligt 11 kap. skall ersättning  
för inlöst mark betalas och anmälan enligt 6 kap. 4 §  
expropriationslagen (1972:719) göras inom sex månader från det  
att såväl tillståndsfrågan som ersättningsfrågan har avgjorts  
slutligt. Ersättning som inte avser inlöst mark och som skall  
tas ut på en gång skall betalas inom två år från samma tid. Om  
den ersättningsskyldige inte iakttar vad som har sagts nu, är  
den rätt som förvärvats gentemot den ersättningsberättigade  
förlorad.  
 
Tidsfris terna får förkortas eller förlängas när parterna är  
ense om det eller om det finns särskilda skäl för det.  
 
Ersättning bestämd efter det att tillstånd till  
vattenverksamhet har tagits i anspråk  
 
26 § Om ersättningen till följd av en vattenverksamhet eller  
annan åtgärd har bestämts slutligt först efter det att  
tillståndet har tagits i anspråk, skall den del av ersättningen  
som överstiger vad som fastställts tidigare betalas och anmälan  
enligt 6 kap. 4 § expropriationslagen (1972:719) göras inom en  
månad från det ersättningen bestämdes slutligt. Detsamma gäller  
ersättning som har bestämts i samband med godkännandet av en  
vattenverksamhet som redan har utförts.  
 
Om den slutligt fastställda  ersättningen inte överstiger den  
ersättning som tidigare har fastställts och det annars skulle  
ha funnits depositions - eller anmälningsskyldighet, skall den  
ersättningsskyldige anmäla ersättningsbeslutet hos  
länsstyrelsen sedan detta har vunnit laga kraft . 
 
27 § På ersättning som avses i 26 § första stycket beräknas  
ränta enligt 5 § räntelagen (1975:635) från den dag marken  
tillträddes, vattenverksamheten påbörjades eller åtgärden  
utfördes, om inte något annat följer av andra stycket. Om  
betalningen inte g örs i rätt tid, tas det ut ränta enligt 6 §  
räntelagen för tiden efter det dröjsmålet inträdde.  
 
På ersättning som avser oförutsedd skada tas det ut ränta  
enligt 6 § räntelagen från den dag ersättningsanspråket  
framställdes vid mark - och miljödomstolen.  
 
Om den ersättningsskyldige försummar att betala sådan  
ersättning enligt 26 § första stycket som skall betalas genom  
deposition skall länsstyrelsen på begäran av den som är  
berättigad till ersättningen eller en del av denna söka  
verkställighet av den dom ell er det beslut varigenom  
ersättningen har bestämts. Lag (2010:923).  
 
Fullbordande av inlösen som rör tillstånd till vattenverksamhet  
 
28 § Inlösen av mark är fullbordad när den ersättningsskyldige  
har fullgjort sina skyldigheter enligt 6 kap. 1 § första  
stycket och 4 § expropriationslagen (1972:719). Inlösen  
fullbordas även om ränta enligt 27 § första stycket inte  
betalas.  
 
Rätt att utny ttja tillståndet till vattenverksamhet  
 
29 § Den ersättningsskyldige får utnyttja tillståndet genom att  
ta i anspråk egendomen eller vidta åtgärder som medför skada  
för någon annan när de skyldigheter som gäller enligt 6 kap.  
1 § första stycket och 4 § exp ropriationslagen (1972:719) har  
fullgjorts. För detta fall skall den begränsning av  
anmälningsskyldigheten som framgår av 24 § gälla.  
 
Om det behövs med hänsyn till den ersättningsberättigades  
förhållanden, får mark - och miljödomstolen bestämma skäligt  
uppskov med tillträdet eller med utförandet av åtgärden.  
Lag (2010:923).  
 
Återbetalning av ersättning som rör tillstånd till  
vattenverksamhet  
 
30 § Ersättningsbelopp som har betalats med anledning av  
tillstånd enligt 11 kap. får inte till någon del återkrävas . 
Beloppet får dock återkrävas om det tillstånd som har föranlett  
beslutet om ersättning upphävs på talan av den  
ersättningsberättigade.  
 
Övriga bestämmelser  
 
31 § Ersättning enligt detta kapitel ska bestämmas i pengar  
som ska betalas vid ett tillfälle.  
 
Ersättning i fall som avses i 5 § andra stycket ska dock  
betalas med ett visst årligt belopp. Om det finns särskilda  
skäl, får ersättningen räknas av mot ersätt ning som kan komma  
att betalas enligt 4 § första stycket eller 8 §.  
 
Om det finns särskilda skäl, får det på begäran av den  
ersättningsskyldige eller den ersättningsberättigade  
bestämmas att också ersättning enligt 4 § första stycket  
eller 11 § ska betalas  med ett visst årligt belopp med rätt  
att få omprövning vid ändrade förhållanden.  
 
I fråga om ersättning enligt 4 § till följd av skada eller  
olägenhet för renskötseln gäller 28 § andra stycket  
rennäringslagen (1971:437). Lag (2009:1322).  
 
32 § Har upphävt s genom lag (2010:815).  
 
33 § Om en borgenär som hade panträtt i fastigheten när rätten  
till ersättning uppkom gör en förlust därför att ersättningen  
inte har deponerats hos länsstyrelsen, har borgenären rätt till  
ersättning av den ersättningsskyldige för förlusten mot  
avskrivning på fordringshandlingen. Detsamma gäller, om en  
borgenär gör en förlust därför att ersättning inte har bestämts  
eller blivit för låg och ersättningen efter överenskommelse  
mellan den ersättningsskyldige och den ersättningsberättigade  
eller av någon annan anledning inte prövats av domstol. Rätt  
till ersättning finns också för förlust till följd av att  
överenskommelse  har träffats om ersättning i annat än pengar  
eller om att förebyggande eller avhjälpande åtgärder skall  
utföras.  
 
Talan om ersättning enligt första stycket skall väckas vid  
mark - och miljödomstolen. Lag (2010:923).  
 
34 § Om det behövs, skall det i beslut om ersättning tas in  
bestämmelser som skall hindra att ersättningstagaren gör en  
förlust till följd av ändringar i penningvärdet under tiden  
från ersättningsbeslutet till dess betalning gjorts.  
 
35 § När inlösen av mark är fullbordad, skall detta antecknas  i 
fastighetsregistrets allmänna del. Lag (2000:228).  
 
36 § Om det råder tvist om bättre rätt till ersättning, skall  
ersättningen deponeras hos länsstyrelsen, även om depositionen  
inte behövs enligt 6 kap. 1 § expropriationslagen (1972:719).  
Bestämmelserna  i 6 kap. 17 -19 §§ i samma lag skall tillämpas i  
fråga om sådan deposition.  
 
32 kap. Skadestånd för vissa miljöskador och andra enskilda  
anspråk  
 
Inledande bestämmelser  
 
1 § Skadestånd enligt detta kapitel ska betalas för  
personskada och sakskada samt ren förmögenhetsskada som  
verksamhet på en fastighet har orsakat i sin omgivning.  
 
En ren förmögenhetsskada som inte har orsakats genom brott  
ersätts dock endast om skadan är  av någon betydelse.  
 
En skada, som inte har orsakats med uppsåt eller genom  
vårdslöshet, ersätts bara om den störning som har orsakat  
skadan inte skäligen bör tålas med hänsyn till förhållandena  
på orten eller till dess allmänna förekomst under jämförliga  
förhållanden. Lag (2010:815).  
 
2 § Kapitlet tillämpas inte på skador som har orsakats av  
joniserande strålning eller inverkan av elektrisk ström från  
elektrisk anläggning i fall då särskilda bestämmelser gäller.  
 
Förutsättningar för skadestånd  
 
3 § Skades tånd enligt detta kapitel betalas för skador genom  
 
1. förorening av vattenområden,  
 
2. förorening av grundvatten,  
 
3. ändring av grundvattennivån,  
 
4. luftförorening,  
 
5. markförorening,  
 
6. buller,  
 
7. skakning, eller  
 
8. annan liknande störning.  
 
Första stycket 1 -3 gäller inte skador som har orsakats av  
verksamhet som bedrivs i enlighet med tillstånd till  
vattenverksamhet. För sådana skador tilllämpas 31 kap.  
 
En skada skall anses ha orsakats genom en störning som avses  i 
första stycket, om det med hänsyn till störningens och  
skadeverkningarnas art, andra möjliga skadeorsaker samt  
omständigheterna i övrigt föreligger övervägande sannolikhet  
för ett sådant orsakssamband.  
 
4 § Skadestånd skall också betalas för skador geno m sprängsten  
eller andra lössprängda föremål, om skadan orsakas av ett  
sprängningsarbete eller av en annan verksamhet som medför  
särskild fara för explosion.  
 
5 § I andra fall än som anges i 3 eller 4 § skall skadestånd  
betalas för skador som orsakas av gr ävning eller liknande  
arbete, om den som utför eller låter utföra arbetet har  
försummat att vidta sådana skyddsåtgärder som anges i 3 kap. 3  
§ jordabalken eller i ett annat hänseende har brustit i omsorg  
vid arbetets utförande.  
 
Om arbetet är särskilt ingripande eller av annan anledning  
medför särskild risk, skall den skada som orsakas av arbetet  
ersättas även om den som utför eller låter utför a arbetet inte  
har varit försumlig.  
 
5 a § I andra fall än som anges i 3 eller 4 § skall skadestånd  
betalas för skador som orsakas inom ramen för sådant  
byggnadsarbete som avses i 3 kap. 6 § jordabalken och som  
uppkommer på annan del av den anläggning där arbetena utförs,  
om 
 
1. den som utför eller låter utföra arbetet har försummat att  
vidta sådana skyddsåtgärder som anges i 3 kap. 3 § jordabalken,  
eller 
 
2. denne i ett annat hänseende har brustit i omsorg vid  
arbetets utförande.  
 
Om en åtgärd inom ramen f ör ett sådant byggnadsarbete som avses  
i första stycket är särskilt ingripande eller av annan  
anledning medför särskild risk, skall den skada som orsakas av  
åtgärden ersättas även om den som utför eller låter utföra  
åtgärden inte varit försumlig. Lag (2003 :627).  
 
Skadeståndsansvariga  
 
6 § Skyldig att betala skadestånd enligt detta kapitel är den  
som bedriver eller låter bedriva den skadegörande verksamheten  
i egenskap av fastighetsägare eller tomträttshavare. Samma  
skadeståndsskyldighet har andra som bedriver eller låter  
bedriva den skadegörande verksamheten och som brukar  
fastigheten i sin näringsverksamhet eller i offentlig  
verksamhet.  
 
Om någon annan som b rukar fastigheten bedriver eller låter  
bedriva den skadegörande verksamheten är han eller hon  
skadeståndsskyldig enligt detta kapitel endast om han eller hon  
har orsakat skadan uppsåtligen eller genom vårdslöshet.  
 
7 § Skyldig att betala skadestånd enligt detta kapitel är också  
den som utan att vara fastighetsägare, tomträttshavare eller  
annan brukare av fastigheten, i egen näringsverksamhet utför  
eller låter utföra arbete på fastigheten.  
 
8 § Skall två eller flera ersätta samma skada enligt detta  
kapitel, svarar de solidariskt för skadeståndet i den mån inte  
annat följer av att begränsning gäller i den  
skadeståndsskyldighet som åligger någon av dem.  
 
Vad de solidariskt ansvariga har betalat i skadestånd skall, om  
inte annat har avtalats, fördelas mellan dem  efter vad som är  
skäligt med hänsyn till grunden för skadeståndsansvaret,  
möjligheterna att förebygga skadan och omständigheterna i  
övrigt.  
 
Ersättning för framtida skador på egendom  
 
9 § Kan i fråga om skador som avser egendom ersättningens  
belopp lämpligen uppskattas på förhand, skall ersättning  
bestämmas för framtida skador, om en part begär det.  
 
Om det finns skälig anledning, kan ersättningen bestämmas till  
ett visst årligt belopp.  Ändras förhållandena sedan  
ersättningen har bestämts på detta sätt, kan ersättningen  
jämkas efter vad som är skäligt med hänsyn till de ändrade  
förhållandena.  
 
10 § I fråga om nedsättning, fördelning och utbetalning av  
ersättning som fastställs att betala s på en gång för framtida  
skador på en fastighet och som tillkommer ägaren av fastigheten  
eller en innehavare av tomträtt i denna tilllämpas  
expropriationslagen (1972:719). Även när det gäller verkan av  
sådan nedsättning, fördelning och utbetalning skall d en lagen  
tillämpas.  
 
Om en borgenär som har panträtt i fastigheten lider förlust  
genom att ersättning enligt första stycket har blivit för lågt  
beräknad och ersättningen till följd av överenskommelse mellan  
den ersättningsskyldige och den ersättningsberätt igade eller av  
någon annan anledning inte har blivit prövad av domstol, har  
borgenären rätt till gottgörelse av den ersättningsskyldige mot  
att borgenärens fordran i denna del skrivs av på  
fordringshandlingen.  
 
Inlösen av fastighet  
 
11 § Medför en verksamhet som avses i detta kapitel att en  
fastighet helt eller delvis blir onyttig för ägaren eller att  
det uppstår synnerligt men vid användningen, ska fastigheten  
eller fastighetsdelen på ägarens begäran lösas in av den som  
bedriver verk samheten.  
 
Första stycket tillämpas också, om någon som är ansvarig för  
avhjälpande enligt 10 kap. vidtar en åtgärd som medför att  
fastigheten blir helt eller delvis onyttig för ägaren eller  
att synnerligt men uppkommer vid användningen. Vad som nu har  
sagts gäller dock inte om ansvaret för avhjälpande vilar även  
på ägaren.  
 
I fråga om sådan inlösen tillämpas expropriationslagen  
(1972:719). Lag (2010:815).  
 
Enskild talan och grupptalan  
 
12 § Utöver talan om skadestånd och inlösen får enskild, mot  
den som be driver eller har bedrivit miljöfarlig verksamhet utan  
tillstånd, väcka talan om förbud mot fortsatt verksamhet eller  
om att skyddsåtgärder eller andra försiktighetsmått skall  
vidtas.  
 
13 § Talan om skadestånd får föras som grupptalan enligt lagen  
(2002:599 ) om grupprättegång.  
 
 
Talan om förbud mot fortsatt verksamhet eller om skyddsåtgärder  
eller andra försiktighetsmått enligt 12 § får föras enligt  
samma lag som enskild grupptalan eller organisationstalan.  
 
Vid en grupptalan enligt första eller andra stycket tillämpas  
lagen (2002:599) om grupprättegång med undantag för 2 § första  
stycket andra meningen och andra stycket, 3 och 5 §§ samt 24 §  
andra st ycket andra meningen och tredje stycket.  
Lag (2002:600).  
 
14 § Organisationstalan enligt 13 § första eller andra stycket  
får väckas av en ideell förening som i enlighet med sina  
stadgar tillvaratar naturskydds - eller miljöskyddsintressen  
eller av en samman slutning av yrkesverksamma inom fiske -, 
jordbruks -, ren- och skogsbruksnäringen.  
 
Det som sägs i första stycket gäller också en sammanslutning av  
sådana organisationer som nämns där. Lag (2002:600).  
 
33 kap. Har upphävts genom lag (2009:1210).  
 
Övergångsbe stämmelser  
 
1998:808  
 
Föreskrifter om ikraftträdande av denna balk meddelas i lagen  
(1998:811) om införande av miljöbalken.  
 
 
1999:385  
 
1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 1999.  
 
2. Denna lag är inte tillämplig på mål eller ärenden som är  
under handläggning enligt miljöbalkens bestämmelser, eller  
motsvarande äldre bestämmelser i lag som upphävts genom  
miljöbalken enligt 2 § lagen (1998:811) om införande av  
miljöbalken, vid denna la gs ikraftträdande.  
 
1999:1231  
 
Denna lag träder i kraft den 1 januari 2000. Äldre bestämmelser  
gäller fortfarande i fråga om förvärv som gjorts före  
ikraftträdandet.  
 
2000:119  
 
Denna lag träder ikraft, i fråga om 10 kap. 3 § den 1 april 2000,  
i fråga om 13  kap. 5 § den 5 juni 2000, och i övrigt den 13 maj 2000.  
 
2001:437  
 
1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2001.  
 
2. För verksamheter som påbörjats före den 1 juli 2001 krävs  
inte tillstånd enligt 7 kap. 28 a §.  
 
2002:175  
 
1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2002.  
 
2. I fråga om utdömande av vite tillämpas fortfarande äldre  
bestämmelser på mål som inletts vid en miljödomstol före  
ikraftträdandet.  
 
3. I fråga om brott som begåtts före ikraftträdandet tillämpas  
29 kap. 12 §  i dess äldre lydelse.  
 
2003:232  
 
1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2003.  
 
2. I fråga om beredningar av kemiska ämnen som omfattas av  
rådets direktiv 91/414/EEG av den 19 augusti 1991 om  
utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden9, senast ändrat  
geno m direktiv 2003/5/EG10, eller som är biocidprodukter och  
omfattas av direktiv 98/8/EG om utsläppande av biocidprodukter  
på marknaden, skall 14 kap. 8 c § tillämpas från och med den 30  
juli 2004.  
 
2004:606  
 
1. Denna lag träder i kraft den 21 juli 2004.  
 
2. I fråga om planer och program som formellt börjat förberedas  
före den 21 juli 2004 skall de nya föreskrifterna i 6 kap. 11 - 
18 och 22 §§ tillämpas endast om planen eller programmet antas  
eller läggs till grund för reglering efter den 21 juli 2006.  
 
3. Trots det som sägs i 2 får regeringen eller den myndighet  
som regeringen bestämmer i det enskilda fallet besluta att de  
nya föreskrifterna i 6 kap. 11 -18 och 22 §§ inte skall  
tillämpas i fråg a om en sådan plan eller ett sådant program.  
 
2005:687  
 
Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Äldre  
bestämmelser gäller i fråga om krav på prövningstillstånd vid  
överklagande av domar och beslut som har meddelats före  
ikraftträdandet.  
 
2006:1014  
 
1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2007.  
 
2. I fråga om bestämmelser som under tiden från och med den 1  
januari 1999 till och med den 31 december 2006 har meddelats i  
ett tillstånd eller i ett beslut om tillåtlighet, godkännande  
eller dispen s, skall straffbestämmelsen i 29 kap. 4 § första  
stycket 2 tillämpas endast om den i tillståndet eller beslutet  
intagna bestämmelsen uttryckligen har rubricerats som villkor.  
 
3. Bestämmelsen i 30 kap. 1 § skall endast tillämpas på  
överträdelser som ägt ru m efter att denna lag har trätt i  
kraft.  
 
2007:660  
 
1. Denna lag träder i kraft den 1 augusti 2007.  
 
2. Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om miljöskador  
som orsakats av utsläpp, händelser eller tillbud som har ägt  
rum före den 1 augusti 2007, eller som ägt rum senare men  
härrör från verksamhet eller åtgärd som avslutats före den 1  
augusti 2007. Den begränsning av ansvar som följer av 10 kap.  
3 § fjärde sty cket skall dock beträffande förvärv som sker  
efter den 31 juli 2007 gälla även i fråga om sådana miljöskador  
som avses i denna punkt.  
 
2008:240  
 
1. Denna lag träder i kraft den 1 juni 2008.  
 
2. Tillstånd till yrkesmässig överlåtelse eller annan hantering  
av särskilt farliga kemiska produkter som har getts i enlighet  
med 14 kap. 12 § i dess äldre lydelse fortsätter att gälla och  
ska anses ha getts i enlighet med den nya lydelsen av 14 kap.  
8 § första stycket 2.  
 
3. Äldre bestämmelser i 14 och 29 kap. gäller i fråga om straff  
för överträdelser som ägt rum före den 1 juni 2008.  
 
2009:532  
 
1. Denna lag träder i kraft den 1 februari 2010 i fråga om  
7 kap. 18 d § och i övrigt den 1 juli 2009.  
 
2. Äldre bestämmelser gäller för ärenden som har inletts före  
den 1 juli 2009.  
 
3. Strandskydd gäller efter den 31 december 2014 inom ett  
utvidgat strandskyddsområde endast om utvidgningen har  
beslutats med stöd av 7 kap. 14 § i dess nya lydelse.  
 
4. Inom ett strandskyddsområde får man efter den 31 december  
2014 inte vidta kompletteringsåtgärder till en huvudbyggnad  
med stöd av undantag som har föreskrivits enligt 7 kap. 17 §  
i dess tidigare lydelse eller motsvarande äldre bestämmelser.  
 
5. Bestämmelserna i  7 kap. 18 g § om återinträde av  
strandskydd gäller även när strandskydd har upphävts enligt  
den tidigare lydelsen av 7 kap. 15 § andra stycket eller  
enligt motsvarande bestämmelser i äldre lag eller enligt  
föreskrifter som har meddelats med stöd av sådana  
bestämmelser.  
 
2009:649  
 
1. Denna lag träder i kraft den 1 augusti 2009.  
 
2. Äldre bestämmelser gäller för täkter av naturgrus eller  
torv som den 1 augusti 2009 omfattas av ett tillstånd eller  
en anmälan enligt 9 kap. eller föreskrifter som har  
meddelats med stöd av 9 kap.  
 
3. Om en täkt den 1 augusti 2009 har ett tidsbegränsat  
tillstånd, får ett nytt tillstånd till täkt på samma plats  
ges enligt äldre bestämmelser längst till utgången av 2011.  
 
2009:1322  
 
1. Denna lag träder i kraft den 1 januar i 2010.  
 
2. Äldre bestämmelser gäller  
 
a) i mål enligt 31 kap. 13 § om ersättning på grund av ett  
beslut som har meddelats före den 1 januari 2010, och  
 
b) i mål enligt 31 kap. 14 § om fastställelse av villkor för  
ersättning, om talan har väckts före den 1  januari 2010.  
 
 
2010:815  
 
1. Denna lag träder i kraft den 1 augusti 2010.  
 
2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för  
 
a) ersättning med anledning av ett sådant beslut som avses i  
31 kap. 4, 5 eller 11 §, om beslutet har meddelats före  
ikraftträdandet,  
 
b) ersättning med anledning av en sådan åtgärd som avses i  
31 kap. 10 §, om åtgärden har vidtagits före ikraftträdandet,  
 
c) en talan enligt 31 kap. 14 § om fastställelse av villkor  
för ersättning eller inlösen som har väckts före  
ikraftträdandet,  
 
d) ersättning enligt 31 kap. 16 –19 §§, om ansökan om  
tillstånd eller en anmälan enligt 7 kap. 20 § lagen  
(1998:812) med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet har  
gjorts före ikraftträd andet,  
 
e) ersättning enligt 31 kap. 20 §, om ansökan om omprövning  
har gjorts före ikraftträdandet, och  
 
f) ersättning enligt 32 kap. 11 §, om talan om inlösen har  
väckts före ikraftträdandet.  
 
3. Även om ett skadefall har inträffat efter ikraftträdandet,  
gäller 32 kap. 1 § i dess äldre lydelse, om skadan är en  
följd av en störning som har upphört före ikraftträdandet.  
 
4. I de fall som avses i 2 och 3 ska hänvisningarna i 31  
respektive 32 kap. till expropriationslagen (1972:719) avse  
den lagens lydelse vi d utgången av juli 2010.  
 
2010:902  
 
1. Denna lag träder i kraft den 2 maj 2011. Lag (2011:393).  
 
2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för ärenden som har  
påbörjats före den 2 maj 2011. Lag (2011:393).  
 
2010:1542  
 
1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2011.  
 
2. Bestämmelserna i 26 kap. 3 § i sin äldre lydelse gäller för  
tillsynsärenden som inletts före ikraftträdandet.  
 
2011:392  
 
1. Denna lag träder i kraft den 2 maj 2011.  
 
2. Äldre föreskrifter gäller fortfaran de för ärenden som har  
påbörjats före den 2 maj 2011.  
 
2012:441  
 
1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2013.  
 
2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för prövning av  
ärenden som har inletts före ikraftträdandet.  
 
3. En arbetsplan som har upprättats en ligt väglagen  
(1971:948) i dess lydelse före den 1 januari 2013 ska anses  
vara en vägplan enligt denna lag.  
 
2012:907  
 
1. Denna lag träder i kraft den 7 januari 2013.  
 
2. I fråga om föreskrifter som har meddelats med stöd av 12  
kap. 10 § före den 7 januari 2013 gäller 24 kap. 1 § i sin  
äldre lydelse.  
 
2014:269  
 
1. Denna lag träder i kraft den 1 juni 2014.  
 
2. Äldre föreskrifter gäller för mål och ärenden som har  
inletts före ikraftträdandet.  
 
2014:901  
 
1. Denna lag träder i kraft den 2 januari 2015.  
 
2. Bestämmelserna i 26 kap. 9 a § första och andra styckena  
ska inte tillämpas om ett ärende om detaljplan eller bygglov  
enligt plan - och bygglagen (2010:900) har påbörjats f öre den  
2 januari 2015.  
 
2015:232  
 
1. Denna lag träder i kraft den 1 juni 2015.  
 
2. Bestämmelsen i 22 kap. 3 a § tillämpas inte för mål och  
ärenden där en kungörelse enligt 22 kap. 3 § har utfärdats  
före lagens ikraftträdande.  
 
3. Bestämmelsen i 22 kap. 1 § i den äldre lydelsen gäller  
fortfarande för mål och ärenden som har inletts hos den  
tillståndsprövande myndigheten före ikraftträdandet.  
 
2015:670  
 
1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2016.  
 
2. Bestämmelserna i 16 kap. 2 b § första och andra styckena  
och 24 kap. 5 a § första och andra styckena ska inte  
tillämpas om ett ärende om detaljplan eller bygglov enligt  
plan- och bygglagen (2010 :900) har påbörjats före den 2  
januari 2015.  
 
2016:781  
 
1. Denna lag träder i kraft den 1 augusti 2016.  
 
2. Äldre bestämmelser gäller fortfarande för ansökningar om  
godkännande av växtskyddsmedel som har getts in till  
Kemikalieinspektionen före den 14 ju ni 2011 samt i fråga om  
sådana ärenden som avses i artikel 80.5 i förordning (EG) nr  
1107/2009.  
 
3. Äldre bestämmelser gäller fortfarande för ansökningar om  
godkännande av biocidprodukter som har getts in till  
Kemikalieinspektionen före den 1 september 2013 enligt vad  
som följer av artikel 91 i förordning (EU) nr 528/2012.  
 
2016:783  
 
1. Denna lag träder i kraft den 15 augusti 2016.  
 
2. Bestämmelsen i 8 kap. 5 § andra stycket ska tillämpas i  
fråga om traditione ll kunskap som har inhämtats efter  
ikraftträdandet.  
 
2016:991  
 
1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2017.  
 
2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för  
bearbetningskoncessioner som har meddelats med stöd av lagen  
(1985:620) om vissa torvfyndigheter . 
 
2017:741  
 
1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2018.  
 
2. Äldre bestämmelser gäller fortfarande för överklagande av  
beslut som har tillkännagetts före ikraftträdandet.  
 
2017:955  
 
1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2018.  
 
2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för handläggningen  
och bedömningen av mål och ärenden om planer eller program  
som har påbörjats före ikraftträdandet.  
 
3. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för handläggningen  
och prövningen av mål och ärenden  om verksamheter eller  
åtgärder där ansökan inkommit till den som ska pröva  
tillståndsfrågan före ikraftträdandet.  
 
4. Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om beslut  
att en verksamhet eller åtgärd inte kan antas medföra en  
betydande miljöpåve rkan som har meddelats före  
ikraftträdandet och i fråga om samråd som har skett före  
ikraftträdandet.  
 
2018:1407  
 
1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2019.  
 
2. Äldre bestämmelser gäller fortfarande för handläggning och  
prövningen av mål och ärende n som har inletts före  
ikraftträdandet.  
 
2020:75  
 
1. Denna lag träder i kraft den 11 september 2024.  
 
2. Äldre bestämmelser gäller fortfarande vid prövningen av en  
fråga om upphävande av eller dispens från strandskyddet i  
ärenden som har påbörjats före ikraftträdandet och för mål och  
ärenden som avser överklagande av sådana ärenden till dess  
målet eller ärendet är slutligt avgjort.  
 
2020:601  
 
1. Denna lag träder i kraft den 1 augusti 2020.  
 
2. I fråga om återvinning och bortskaffande av bygg - och  
rivningsavfall gäller 15 kap. 20 § första stycket i den äldre  
lydelsen till och med utgången av 2022.  
 
2021:875  
 
1. Denna lag träder i kraft den 15 oktober 2021.  
 
2. La gen får tillämpas på ansökningar som lämnas in efter den  
16 september 2021.  
 
2021:876  
 
1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2022.  
 
2. Äldre föreskrifter gäller dock fortfarande för tillstånd  
som meddelats före den 1 januari 2022.  
 
2021:881  
 
Denna lag träder i kraft den 1 januari 2022 i fråga om 29 kap.  
11 § och i övrigt den 1 november 2021.  
 
 
Bilaga 1 Har upphävts genom lag (2001:1079).  
 
Bilaga 2 Har upphävts genom lag (2001:1079).