Marknadsföringslag (2008:486)   
 
Departement: Finansdepartementet KO  
 
Utfärdad: 2008 -06-05  
 
Ändring införd: t.o.m. SFS 2020:1035  
 
Ikraft: 2008 -07-01 överg.best.  
 
Inledande bestämmelse  
 
1 § Denna lag har till syfte att främja konsumenternas och  
näringslivets intressen i samband med marknadsföring av  
produkter och att motverka marknadsföring som är otillbörlig  
mot konsumenter och n äringsidkare. Lag (2020:338).  
 
Lagens tillämpningsområde  
 
2 § Lagen tillämpas  
 
1. när näringsidkare marknadsför eller själva efterfrågar  
produkter i sin näringsverksamhet,  
 
2. på tv -sändningar, beställ -tv och videodelningsplattformar  
som omfattas av radio - och tv -lagen (2010:696),  
 
3. när Konsumentombudsmannen fullgör sina skyldigheter enligt  
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/2394 av  
den 12 december 2017 o m samarbete mellan de nationella  
myndigheter som har tillsynsansvar för  
konsumentskyddslagstiftningen och om upphävande av förordning  
(EG) nr 2006/2004, och  
 
4. när behörig myndighet fullgör sina skyldigheter enligt  
Europaparlamentets och rådets direk tiv 2006/123/EG av den  
12 december 2006 om tjänster på den inre marknaden.  
 
Bestämmelserna om garantier i 22 § tillämpas inte i fråga om  
en tjänst som tillhandahålls av en näringsidkare som är  
etablerad i en annan stat än Sverige inom Europeiska  
ekono miska samarbetsområdet (EES). Detsamma gäller 4 § tredje  
stycket och 7 § när en näringsidkare, som är etablerad i en  
annan stat än Sverige inom EES, riktar marknadsföring mot en  
annan näringsidkare. Lag (2020:874).  
 
Definitioner  
 
3 § I denna lag avses m ed 
 
affärsbeslut: ett beslut som fattas av en konsument eller en  
näringsidkare om huruvida, hur och under vilka förutsättningar  
en produkt ska köpas, om hela eller delar av köpesumman ska  
betalas, om produkten ska behållas eller överlåtas, eller om en  
avtalsenlig rättighet i samband med produkten ska utnyttjas,  
oavsett om konsumenten eller näringsidkaren beslutar att handla  
eller att avstå från att handla,  
 
elektronisk post: ett adresserat eller på något annat sätt  
individualiserat elektroniskt meddelande i form av text, röst,  
ljud eller bild som sänds via ett allmänt kommunikationsnät och  
som kan lagras i nätet eller i mottagarens terminalutrustning  
tills mottagaren hämtar det,  
 
god marknad sföringssed: god affärssed eller andra vedertagna  
normer som syftar till att skydda konsumenter och näringsidkare  
vid marknadsföring av produkter,  
 
konsument: en fysisk person som handlar huvudsakligen för  
ändamål som faller utanför näringsverksamhet,  
 
marknadsföring: reklam och andra åtgärder i näringsverksamhet  
som är ägnade att främja avsättningen av och tillgången till  
produkter inbegripet en näringsidkares handlande, underlåtenhet  
eller någon annan åtgärd eller beteende i övrigt före, under  
eller efter  försäljning eller leverans av produkter till  
konsumenter eller näringsidkare,  
 
näringsidkare: en fysisk eller juridisk person som handlar för  
ändamål som har samband med den egna näringsverksamheten,  
 
produkter: varor, tjänster, fast egendom, arbetstillfä llen och  
andra nyttigheter.  
 
Otillbörlig marknadsföring  
 
Direktivbilagan  
 
4 § Bilaga I till Europaparlamentets och rådets direktiv  
2005/29/EG av den 11 maj 2005 om otillbörliga affärsmetoder  
som tillämpas av näringsidkare gentemot konsumenter på den  
inre marknaden och om ändring av rådets direktiv 84/450/EEG  
och Europaparlamentets och rådets direktiv 97/7/EG, 98/27/EG  
och 2002/65/EG samt Europaparlamentets och rådets förordning  
(EG) nr 200 6/2004 ska gälla som lag i Sverige. Regeringen  
tillkännager den aktuella bilagan i Svensk författningssamling.  
 
Vid en prövning enligt någon av bestämmelserna i bilaga I till  
direktivet ska denna lag tillämpas.  
 
Bestämmelserna i punkterna 1 -31 i bilaga  I till direktivet ska  
tillämpas även om marknadsföringen riktas till näringsidkare.  
 
Bestämmelsen i punkt 14 i bilaga I till direktivet ska  
tillämpas på åtgärder som skett i strid med denna punkt om  
inte åtgärden omfattas av spellagen (2018:1138).  
Lag (2020:338).  
 
God marknadsföringssed  
 
5 § Marknadsföring ska stämma överens med god  
marknadsföringssed.  
 
6 § Marknadsföring som strider mot god marknadsföringssed  
enligt 5 § är att anse som otillbörlig om den i märkbar mån  
påverkar eller sannolikt påverkar mottagarens förmåga att fatta  
ett välgrundat affärsbeslut.  
 
Aggressiv marknadsföring  
 
7 § En näringsidkare får inte använda sig av aggressiv  
marknadsföring.  
 
Mark nadsföringen är att anse som aggressiv om den innefattar  
trakasserier, tvång, fysiskt våld, hot eller annat aggressivt  
påtryckningsmedel.  
 
Aggressiv marknadsföring är att anse som otillbörlig om den i  
märkbar mån påverkar eller sannolikt påverkar mottagare ns 
förmåga att fatta ett välgrundat affärsbeslut.  
 
Sådan aggressiv marknadsföring som anges i punkterna 24 -31 i 
bilaga I till direktiv 2005/29/EG är alltid att anse som  
otillbörlig.  
 
7 a § Vid bedömningen av om marknadsföringen är aggressiv ska  
dess art s amt tidpunkten, varaktigheten och platsen för  
marknadsföringen särskilt beaktas. Det ska också särskilt  
beaktas om näringsidkaren  
 
1. använder ett hotfullt eller kränkande språk eller  
beteende,  
 
2. utnyttjar ett speciellt missöde eller omständigheter, som  
näringsidkaren känner till och som är av sådan vikt att de  
försämrar konsumentens omdöme, för att påverka konsumentens  
beslut i fråga om produkten,     
 
3. använder betungande eller oproportio nerliga hinder som  
inte följer av avtalet när en konsument vill utöva sina  
rättigheter enligt avtalet, inbegripet rätten att häva ett  
avtal eller att byta till en annan produkt eller en annan  
näringsidkare, eller  
 
4. uppger sig komma att vidta åtgärder  som inte lagligen kan  
genomföras. Lag (2016:22).  
 
Vilseledande marknadsföring  
 
8 § Marknadsföring som är vilseledande enligt någon av  
bestämmelserna i 9, 10 eller 12 -17 §§ är att anse som  
otillbörlig om den påverkar eller sannolikt påverkar  
mottagarens f örmåga att fatta ett välgrundat affärsbeslut.  
 
Sådan vilseledande marknadsföring som anges i punkterna 1 -23 i 
bilaga I till direktiv 2005/29/EG är alltid att anse som  
otillbörlig.  
 
Reklamidentifiering  
 
9 § All marknadsföring ska utformas och presenteras så att det  
tydligt framgår att det är fråga om marknadsföring.  
 
Det ska också tydligt framgå vem som svarar för  
marknadsföringen. Detta gäller dock inte framställningar vars  
enda syfte är att skapa uppmär ksamhet inför uppföljande  
framställningar.  
 
 
Förbud mot vilseledande marknadsföring  
 
10 § En näringsidkare får vid marknadsföringen inte använda sig  
av felaktiga påståenden eller andra framställningar som är  
vilseledande i fråga om näringsidkarens egen ell er någon annans  
näringsverksamhet.  
 
Första stycket gäller särskilt framställningar som rör  
 
1. produktens förekomst, art, mängd, kvalitet och andra  
utmärkande egenskaper,  
 
2. produktens ursprung, användning och risker såsom inverkan på  
hälsa och miljö,  
 
3. kundservice, reklamationshantering samt metod och datum för  
tillverkning eller tillhandahållande,  
 
4. produktens pris, grunderna för prisberäkningen, särskilda  
prisfördelar och betalningsvillkoren,  
 
5. näringsidkarens egna eller andra näringsidkares  
kvalifikationer, ställning på marknaden, åtaganden, varumärken,  
varunamn, kännetecken och andra rättigheter,  
 
6. belöningar och utmärkelser som har tilldelats  
näringsidkaren,  
 
7. leveransvillkor för produk ten, 
 
8. behovet av service, reservdelar, byte eller reparation,  
 
9. näringsidkarens åtagande att följa uppförandekoder, och  
 
10. konsumentens rättigheter enligt lag eller annan  
författning.  
 
En näringsidkare får inte heller utelämna väsentlig information  
i marknadsföringen av sin egen eller någon annans  
näringsverksamhet. Med vilseledande utelämnande avses även  
sådana fall när den väsentliga informationen ges på ett oklart,  
obegripligt, tvetydigt eller annat olämpligt sätt.  
 
Begränsningar i kommunikationsm ediet m.m.  
 
11 § Vid bedömningen av om en framställning är vilseledande  
enligt 10 § tredje stycket, får beaktas det använda  
kommunikationsmediets begränsningar i tid och utrymme samt de  
åtgärder som näringsidkaren har vidtagit för att på något annat  
sätt lämna informationen.  
 
Köperbjudanden  
 
12 § Marknadsföringen är vilseledande om näringsidkaren i en  
framställning erbjuder konsumenter en bestämd produkt med en  
prisangivelse utan att följ ande väsentliga information framgår:  
 
1. produktens utmärkande egenskaper i den omfattning som är  
lämplig för mediet och produkten,  
 
2. pris och jämförpris angivet på det sätt som framgår av 7 -10 
§§ prisinformationslagen (2004:347),  
 
3. näringsidkarens ide ntitet och geografiska adress,  
 
4. villkor för betalning, leverans, fullgörande och hantering  
av reklamationer om dessa avviker från vad som är normalt för  
branschen eller produkten i fråga,  
 
5. information om ångerrätt eller rätt att häva ett köp som ska  
lämnas till konsumenten enligt lag.  
 
Marknadsföringen är också vilseledande om näringsidkaren i en  
framställning erbjuder konsumenter flera bestämda produkter med  
en uppgift om ett gemensamt pris, utan att erbjudandet  
innehåller väsentlig information enlig t punkterna 1 -5 i första  
stycket.  
 
Vilseledande förpackningsstorlekar  
 
13 § En näringsidkare får vid marknadsföringen inte använda  
förpackningar som genom sin storlek eller yttre utformning i  
övrigt är vilseledande i fråga om produktens mängd, storlek  
eller form.  
 
Vilseledande efterbildningar  
 
14 § En näringsidkare får vid marknadsföringen inte använda  
efterbildningar som är vilseledande genom att de lätt kan  
förväxlas med någon annan näringsid kares kända och särpräglade  
produkter. Detta gäller dock inte efterbildningar vilkas  
utformning huvudsakligen tjänar till att göra produkten  
funktionell.  
 
Konkursutförsäljningar  
 
15 § En näringsidkare får vid marknadsföringen använda  
uttrycket "konkurs", e nsamt eller i förening med något annat  
uttryck, bara om produkterna bjuds ut av konkursboet eller för  
dess räkning.  
 
Utförsäljningar  
 
16 § En näringsidkare får vid marknadsföring av produkter  
använda uttrycken "slutförsäljning", "utförsäljning" eller  
något  annat uttryck med motsvarande innebörd bara om  
 
1. det är fråga om en slutförsäljning av näringsidkarens hela  
varulager eller en klart avgränsad del av det,  
 
2. försäljningen sker under en begränsad tid, och  
 
3. priserna är väsentligt lägre än näringsidkarens normala  
priser för motsvarande produkter.  
 
Realisationer  
 
17 § En näringsidkare får vid marknadsföring av produkter  
använda uttrycket "realisation" eller något annat uttryck med  
motsvarande innebörd bara om  
 
1. försäljningen avser produkter som ingår i näringsidkarens  
ordinarie sortiment,  
 
2. försäljningen sker under en begränsad tid, och  
 
3. priserna är väsentligt lägre än näringsidkarens normala  
priser fö r motsvarande produkter.  
 
Jämförande reklam  
 
18 § En näringsidkare får i sin reklam direkt eller  
indirekt peka ut en annan näringsidkare eller dennes  
produkter bara om jämförelsen  
 
1. inte är vilseledande,  
 
2. avser produkter som svarar mot samma behov eller är  
avsedda för samma ändamål,  
 
3. på ett objektivt sätt avser väsentliga, relevanta,  
kontrollerbara och utmärkande egenskaper hos produkterna,  
 
4. inte medför förväxling mellan näringsidkaren och en an nan  
näringsidkare eller mellan deras produkter, varumärken,  
företagsnamn eller andra kännetecken,  
 
5. inte misskrediterar eller är nedsättande för en annan  
näringsidkares verksamhet, förhållanden, produkter,  
varumärken, företagsnamn eller andra kännete cken,  
 
6. i fråga om varor med ursprungsbeteckning alltid avser  
varor med samma beteckning,  
 
7. inte drar otillbörlig fördel av en annan näringsidkares  
renommé som är förknippat med näringsidkarens varumärke,  
företagsnamn eller andra kännetecken eller v arans  
ursprungsbeteckning, och  
 
8. inte framställer en produkt som en imitation eller kopia  
av en produkt som har ett skyddat varumärke eller  
företagsnamn. Lag (2018:1684).  
 
Obeställd reklam  
 
19 § En näringsidkare får vid marknadsföring till en fysisk  
person använda elektronisk post, telefax eller sådana  
uppringningsautomater eller andra liknande automatiska system  
för individuell kommunikation som inte betjänas av någon  
enskild, bara om den fy siska personen har samtyckt till det på  
förhand.  
 
Har näringsidkaren fått den fysiska personens uppgifter om  
elektronisk adress för elektronisk post i samband med  
försäljning av en produkt till personen, gäller inte kravet på  
samtycke enligt första stycket  om, 
 
1. den fysiska personen inte motsatt sig att uppgiften om  
elektronisk adress används i marknadsföringssyfte med  
användande av elektronisk post,  
 
2. marknadsföringen avser näringsidkarens egna, likartade  
produkter och  
 
3. den fysiska personen klart oc h tydligt ges möjlighet att  
kostnadsfritt och enkelt motsätta sig att uppgiften används i  
marknadsföringssyfte när den samlas in och vid varje följande  
marknadsföringsmeddelande.  
 
20 § Vid marknadsföring med elektronisk post ska meddelandet  
alltid innehåll a en giltig adress till vilken mottagaren kan  
sända en begäran om att marknadsföringen ska upphöra. Detta  
gäller även vid marknadsföring till en juridisk person.  
 
20 a § Vid marknadsföring av informationssamhällets tjänster  
med elektronisk post får mottagaren inte uppmanas att besöka  
webbplatser vars marknadsföring strider mot 9 § eller 10 §  
tredje stycket. Lag (2011:591).  
 
21 § En näringsidkare får använda andra me toder för individuell  
kommunikation på distans än sådana som avses i 19 §, om inte  
den fysiska personen tydligt motsatt sig att metoden används.  
 
Information om garantier  
 
22 § En näringsidkare, som vid marknadsföringen erbjuder sig  
att genom en garanti el ler liknande utfästelse under en viss  
tid svara för en produkt eller del därav eller för en egenskap  
hos produkten, ska vid försäljningen lämna köparen tydlig  
information om utfästelsens innehåll och de uppgifter som är  
nödvändiga för att köparen ska kunna  göra den gällande.  
Information ska även lämnas om att köparens rättigheter enligt  
lag inte påverkas av utfästelsen.  
 
Utfästelsen och informationen ska lämnas i en handling eller i  
någon annan läsbar och varaktig form som är tillgänglig för  
köparen.  
 
Infor mation innan ett konsumentavtal ingås  
 
22 a § Vid andra avtal än distansavtal och avtal utanför  
affärslokaler enligt 1 kap. 2 § lagen (2005:59) om  
distansavtal och avtal utanför affärslokaler ska  
näringsidkaren innan avtalet ingås ge konsumenten klar och  
begriplig information om  
 
1. sitt namn och telefonnummer samt sin gatuadress och  
e-postadress,  
 
2. produktens huvudsakliga egenskaper i den omfattning som är  
lämplig med hänsyn till produkten oc h till hur informationen  
ges, 
 
3. produktens pris, inbegripet skatter och avgifter, eller, om  
priset inte kan anges i förväg, hur priset beräknas,  
 
4. kostnader för leverans eller porto och andra tillkommande  
kostnader,  
 
5. villkoren för betalning samt för leverans eller fullgörande  
på något annat sätt och tidpunkt för leverans eller  
fullgörande,  
 
6. den rätt som konsumenten har att reklamera enligt lag och  
hur reklamation kan göras,  
 
7. åtaganden från näringsidkaren eller tillverkaren om att,  
utöver  vad som följer av lag, betala tillbaka det som betalats  
för produkten, byta ut eller reparera den eller utföra någon  
form av service på den, ifall produkten inte överensstämmer  
med uppgifter som lämnats i utfästelser eller marknadsföring  
eller om det finns andra avvikelser från uppgifter som lämnats  
på ett sådant sätt,  
 
8. den assistans och service som gäller efter försäljningen,  
 
9. avtalets löptid,  
 
10. villkoren för att säga upp avtalet, om det gäller tills  
vidare eller förnyas automa tiskt, och  
 
11. funktionen hos digitalt innehåll, inbegripet tekniska  
skyddsåtgärder, och, i den utsträckning näringsidkaren känner  
till eller rimligen kan förväntas känna till det, vilken  
maskin - och programvara som krävs för att använda det digitala  
innehållet.  
 
Informationsskyldigheten enligt första stycket gäller inte, om  
informationen framgår av sammanhanget.  
Informationsskyldigheten gäller inte heller i fråga om  
 
1. vardagliga avtal som fullgörs omedelbart,  
 
2. andra avtal om fast egendom än såd ana som avser uthyrning  
av fast egendom, eller  
 
3. avtal som anges i 2 kap. 1 § andra stycket 1, 2 och 6 -8  
samt fjärde stycket och i 3 kap. lagen om distansavtal och  
avtal utanför affärslokaler. Lag (2020:170).  
 
Förbud och ålägganden  
 
Förbud mot viss marknadsföring  
 
23 § En näringsidkare vars marknadsföring är otillbörlig får  
förbjudas att fortsätta med denna eller med någon annan  
liknande åtgärd.  
 
Ett förbud enligt första stycket får meddelas också  
 
1. en anställ d hos näringsidkaren,  
 
2. någon annan som handlar på näringsidkarens vägnar, och  
 
3. var och en som i övrigt väsentligt har bidragit till  
marknadsföringen.  
 
Åläggande att lämna information  
 
24 § En näringsidkare som vid sin marknadsföring låter bli att  
lämna väsentlig information får åläggas att lämna sådan  
information.  
 
Ett sådant åläggande får meddelas också  
 
1. en anställd hos näringsidkaren, och  
 
2. någon annan som handlar på näringsidkarens vägnar.  
 
Ett åläggande enligt första stycket får innehålla en skyldighet  
att lämna informationen  
 
1. i annonser eller andra framställningar som näringsidkaren  
använder vid marknadsföringen,  
 
2. genom märkning på varan eller i någon annan form på  
säljstället, eller  
 
3. i viss form till konsumenter som begär det.  
 
Åläggande att tillhandahålla tekniska hjälpmedel  
 
25 § En tjänsteleverantör enligt lagen (2002:562) om  
elektronisk handel och andra informationssamhällets tjänster  
som i strid med 10 § i den lagen låter bli att tillhandahålla  
sådana tekniska hjälpmedel som avses där får åläggas att  
tillhandahålla hjälpmedlen.  
 
Vite 
 
26 § Ett förbud enligt 23 § och ett åläggande enligt 24 eller  
25 § ska förenas med vite, om det inte av särskilda skäl är  
obehövligt.  
 
Interimist iska beslut  
 
27 § Rätten får meddela förbud enligt 23 § eller åläggande  
enligt 24 eller 25 § att gälla tills vidare om  
 
1. käranden visar sannolika skäl för sin talan, och  
 
2. det skäligen kan befaras att svaranden genom att vidta eller  
låta bli att vidta en viss handling minskar betydelsen av ett  
förbud eller åläggande.  
 
I fråga om beslut enligt första stycket tillämpas 15 kap. 5 §  
andra -fjärde styckena samt 6 och 8 §§ rätte gångsbalken.  
Beslutet får verkställas genast. Förordning (2011:1216).  
 
Förelägganden  
 
28 § I fall som inte är av större vikt får  
Konsumentombudsmannen meddela föreläggande om  
 
1. förbud som avses i 23 § (förbudsföreläggande),  
 
2. åläggande som avses i 24 § (informationsföreläggande),  
eller 
 
3. åläggande som avses i 25 §.  
 
Ett föreläggande ska förenas med vite, om det inte av  
särskilda skäl är obehövligt.  
 
Konsumentombudsmannen får bestämma att ett föreläggande ska  
gälla omedelbart. Lag (2016:793).  
 
Marknadsstörningsavgift  
 
Förutsättningar för avgift  
 
29 § En näringsidkare får åläggas att betala en särskild  
avgift (marknadsstörningsavgift) om näringsidkaren, eller  
någon som handlar på näringsidkarens vägnar, uppsåtligen eller  
av oaktsamhet har brut it mot  
 
- 7 §, 
 
- 8 § och någon av bestämmelserna i 9, 10, 12 -17 §§,  
 
- 18 §, 
 
- 20 §, eller  
 
- någon av bestämmelserna i bilaga I till direktiv 2005/29/EG.  
 
Detsamma gäller om en näringsidkare uppsåtligen eller av  
oaktsamhet bryter mot någon av bestämmel serna i  
 
- 64 kap. 46 § socialförsäkringsbalken,  
 
- 7 kap. 3 § alkohollagen (2010:1622),  
 
- 8 kap. 7 § första stycket, 8, 9 eller 14 § första eller  
andra stycket, 9 a kap. 10 och 11 §§ eller 15 kap. 4 § radio -  
och tv -lagen (2010:696),  
 
- 11 § lagen (1995:1571) om insättningsgaranti när det gäller  
ett erbjudande som inte är riktat bara till andra än  
konsumenter,  
 
- 4 kap. 1 § 2 eller 3, 3 §, 4 § första stycket 2 eller 5 § 2  
eller 3 lagen (2018:2088) om tobak och liknande produkter.  
 
Vad som sägs i första och andra styckena gäller också en  
näringsidkare som uppsåtligen eller av oaktsamhet väsentligt  
har bidragit till överträdelsen.  
 
Avgiften tillfaller staten. Lag (2020:1035).  
 
29 a § Vid prövningen av om marknadsstörningsavgift ska  
åläggas ska det beaktas hur allvarlig överträdelsen är.  
Särskild hänsyn ska tas till överträdelsens art, varaktighet,  
omfattning och spridning. Lag (2016:793).  
 
30 § En marknadsstörningsavgift får inte åläggas någon för en  
överträdelse av ett förbud elle r en underlåtelse att följa ett  
åläggande som har meddelats vid vite enligt denna lag.  
 
Avgiftens storlek  
 
31 § Marknadsstörningsavgiften ska fastställas till lägst tio  
tusen kronor och högst tio miljoner kronor.  
 
Avgiften får inte överstiga tio procent a v näringsidkarens  
årsomsättning.  
 
Årsomsättningen ska avse omsättningen närmast föregående  
räkenskapsår. Om överträdelsen har skett under  
näringsidkarens första verksamhetsår eller om uppgifter om  
årsomsättning annars saknas eller är bristfälliga, får  
årsomsättningen uppskattas.  
 
Riktas talan mot flera näringsidkare ska avgiften fastställas  
särskilt för var och en av dem. Lag (2016:793).  
 
32 § När marknadsstörningsavgiften fastställs ska särskild  
hänsyn tas till hur allvarlig överträdelsen är och hur länge  
den har pågått.  
 
Avgiften får efterges om det finns synnerliga skäl för det.  
Lag (2016:793).  
 
Betalning av avgiften  
 
33 § Marknadsstö rningsavgift ska betalas till Kammarkollegiet  
inom trettio dagar efter det att domen har vunnit laga kraft  
eller den längre tid som anges i domen.  
 
Om avgiften inte betalas inom den tid som anges i första  
stycket ska Kammarkollegiet lämna den obetalda avgi ften för  
indrivning. Bestämmelser om indrivning finns i lagen (1993:891)  
om indrivning av statliga fordringar m.m.  
 
Preskription  
 
34 § En marknadsstörningsavgift får dömas ut bara om  
stämningsansökan har delgetts den som anspråket riktar sig mot  
inom fem år från det att överträdelsen upphörde.  
 
35 § En marknadsstörningsavgift faller bort om domen inte har  
kunnat verkställas inom fem år från det att den vann laga  
kraft.  
 
Kvarstad  
 
36 § För att säkerställa ett anspråk på  
marknadsstörningsavgift får domstolen besluta om kvarstad. I  
ett sådant fall tillämpas bestämmelserna i 15 kap.  
rättegångsbalken. Lag (2020:338).  
 
Skadestånd  
 
37 § Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot ett  
förbud eller ett åläggande som har meddelats med stöd av 23,  
24 eller 25 §, eller mot 7 §, eller mot 8 § och någon av  
bestämmelserna i 9, 10, 12 –17 §§, eller mot någon av  
bestämmelserna i 18 –22 a §§, eller mot någon av punkterna i  
bilaga I till direktiv 2 005/29/EG, ska ersätta den skada som  
därigenom uppkommer för en konsument eller någon annan  
näringsidkare.  
 
När ersättningen till näringsidkare bestäms får hänsyn tas  
även till omständigheter av annan än ekonomisk art.  
Lag (2014:16).  
 
38 § Rätten till skadestånd faller bort om talan inte väcks  
inom fem år från det att skadan uppkom.  
 
Utplånande  
 
Utplånande m.m. av vilseledande framställningar  
 
39 § Vid överträdelse av e tt vitesförbud enligt 23 §, eller av  
8 § och någon av bestämmelserna i 9, 10, 12 -17 §§, eller av 18  
§, eller av någon av punkterna 1 -23 i bilaga I till direktiv  
2005/29/EG, får rätten efter vad som är skäligt besluta att en  
vilseledande framställning som f inns på en vara, förpackning,  
trycksak, affärshandling eller liknande ska utplånas eller  
ändras så att den inte längre är vilseledande. Om detta syfte  
inte kan uppnås på något annat sätt får rätten besluta att  
egendomen ska förstöras.  
 
Säkerhetsåtgärder  
 
40 § Om käranden visar sannolika skäl för bifall till ett  
yrkande enligt 39 § och det skäligen kan befaras att svaranden  
genom att vidta eller att låta bli att vidta en viss handling  
minskar betydelsen av ett beslut om utplånande, får rätten  
besluta om lämp lig åtgärd att gälla tills vidare. I fråga om en  
sådan åtgärd gäller 15 kap. 3 § andra stycket, 5 § andra -fjärde  
styckena samt 6 och 8 §§ rättegångsbalken. Beslutet får  
verkställas genast.  
 
Framställs ett yrkande enligt 39 § i ett mål om utdömande av  
vite som har förelagts med stöd av denna lag gäller i stället  
för bestämmelserna i första stycket att egendomen får tas i  
beslag. I sådant fall tillämpas föreskrifterna i 27 kap.  
rättegångsbalken  om beslag i brottmål. Beslutet får verkställas  
genast.  
 
41 § Beslut att utplåna vilseledande framställningar enligt 39  
§ och beslut om säkerhetsåtgärd enligt 40 § meddelas på yrkande  
av part av den domstol där en rättegång om förbud enligt 23 §,  
marknadss törningsavgift enligt 29 § eller skadestånd enligt  
37 § pågår.  
 
Beslut att utplåna framställningar på grund av överträdelse av  
ett vitesförbud enligt 23 och 26 §§ får meddelas på yrkande av  
part av den domstol där en rättegång om utdömande av vitet  
pågår.  
 
Varningsmeddelande  
 
41 a § Om en näringsidkares marknadsföring på internet är  
otillbörlig och inga andra effektiva medel är tillgängliga,  
får Konsumentombudsmannen förelägga näringsidkaren, en  
värdtjänstleverantör eller en internetleverantör att upprät ta  
ett varningsmeddelande som tydligt visas i samband med besök  
på webbplatsen.  
 
Ett föreläggande som avses i första stycket får bara meddelas  
om  
 
1. överträdelsens allvar motiverar det, och  
 
2. webbplatsen inte omfattas av tryckfrihetsförordningens  
eller yttrandefrihetsgrundlagens skydd.  
 
Varningsmeddelandet ska ange i vilket avseende  
marknadsföringen är otillbörlig och i övrigt vara utformat på  
ändamålsenligt sätt.  
 
Ett föreläggande ska f örenas med vite, om det inte av  
särskilda skäl är obehövligt. Lag (2020:338).  
 
41 b § När ändrade förhållanden föranleder det, ska  
Konsumentombudsmannen besluta att en skyldighet att upprätta  
ett varningsmeddelande inte längre ska gälla.  
Lag (2020:338) . 
 
Tillsynsbefogenheter  
 
42 § Konsumentombudsmannen får förelägga  
 
1. var och en att yttra sig, lämna upplysningar och  
tillhandahålla de handlingar som behövs i ett ärende om  
tillämpningen av denna lag,  
 
2. en näringsidkare att tillhandahålla de varupr over och  
liknande som kan ha betydelse för utredningen i ett ärende där  
beslut om förbud eller åläggande enligt 23, 24 eller 25 § kan  
antas komma i fråga. Lag (2020:338).  
 
43 § Konsumentombudsmannen får förelägga den som har meddelats  
ett förbud eller åläggande enligt 23, 24 eller 25 § att  
tillhandahålla de upplysningar, handlingar, varuprover och  
liknande som behövs för tillsynen över att förbudet eller  
åläggandet följs . Lag (2020:338).  
 
44 § Om det behövs för tillsynen i ett ärende som avses i 42  
eller 43 §, får Konsumentombudsmannen förelägga näringsidkaren  
att hålla de lokaler eller motsvarande utrymmen där  
näringsverksamheten utövas tillgängliga för inspektion.  
 
I samband med inspektionen får Konsumentombudsmannen ta del av  
de handlingar som behövs för tillsynen och begära nödvändiga  
upplysningar på platsen. Lag (2020:338).  
 
44 a § Om det är nödvändigt för tillsynen enligt denna lag,  
får Konsumentombudsmannen k öpa produkter under dold identitet  
(testköp).  
 
Näringsidkaren ska underrättas om testköpet så snart det kan  
ske utan att åtgärden förlorar sin betydelse.  
 
Om det inte är oskäligt, får Konsumentombudsmannen besluta att  
näringsidkaren ska ersätta ombuds mannen för vad som har  
betalats för produkten vid testköpet. Konsumentombudsmannen  
ska i så fall erbjuda näringsidkaren att ta tillbaka  
produkten. Lag (2020:338).  
 
45 § Ett föreläggande enligt 42, 43 eller 44 § får förenas med  
vite. Lag (2020:338).  
 
45 a § Konsumentombudsmannen får bestämma att ett beslut om  
föreläggande enligt 41 a, 42, 43 eller 44 § ska gälla  
omedelbart. Lag (2020:338).  
 
46 § Konsumentombudsmann en får lämna ersättning för sådana  
varuprover och liknande som avses i 42 och 43 §§ om det finns  
särskilda skäl för det.  
 
Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får  
meddela föreskrifter om skyldighet för en näringsidkare att  
ersätta Konsum entombudsmannens kostnader för provtagning och  
undersökning av prov i fall som avses i 43 §.  
 
Var och av vem talan får väckas  
 
Behörig domstol  
 
46 a § Patent - och marknadsdomstolen är rätt domstol i mål om  
 
1. förbud som avses i 23 §,  
 
2. åläggande som a vses i 24 eller 25 §,  
 
3. marknadsstörningsavgift enligt 29 §,  
 
4. kvarstad enligt 36 §,  
 
5. skadestånd enligt 37 §,  
 
6. utdömande av vite enligt 49 §,  
 
7. kvarstad enligt 50 §, och  
 
8. oriktig eller vilseledande ursprungsbeteckning enligt 66 §.  
Lag (2020:338).  
 
Förbud och ålägganden  
 
47 § En talan om förbud eller åläggande enligt 23, 24 eller  
25 § får väckas av  
 
1. Konsumentombudsmannen,  
 
2. en näringsidkare som berörs av marknadsfö ringen, eller  
 
3. en sammanslutning av konsumenter, näringsidkare eller  
löntagare. Lag (2016:223).  
 
Marknadsstörningsavgift  
 
48 § En talan om marknadsstörningsavgift enligt 29 § väcks av  
Konsumentombudsmannen.  
 
Om Konsumentombudsmannen i ett visst fall beslutar att inte  
föra talan om marknadsstörningsavgift, får en enskild  
näringsidkare som berörs av marknadsföringen eller en  
sammanslutning av näringsidkare väcka en sådan talan.  
Lag (2016:223).  
 
Utdömande av v ite 
 
49 § En talan om utdömande av vite får väckas av den som har  
begärt vitesföreläggandet och av Konsumentombudsmannen.  
Lag (2016:223).  
 
Kvarstad vid utdömande av vite  
 
50 § För att säkerställa ett anspråk på vite som beslutats med  
stöd av 26, 28 eller  45 § får domstolen besluta om kvarstad i  
mål om utdömande av vitet. I ett sådant fall tillämpas  
bestämmelserna i 15 kap. rättegångsbalken. Lag (2020:338).  
 
Överklagande av vissa beslut  
 
51 § Konsumentombudsmannens beslut enligt 28, 41 a och 41 b §§  
får överklagas till Patent - och marknadsdomstolen.  
 
Konsumentombudsmannens beslut om föreläggande enligt 42, 43  
och 44 §§ får överklagas till Patent - och marknadsdomstolen.  
Detsamma gäller beslut om ersättning enligt 44 a § tredje  
stycket och beslut om ers ättning enligt 46 § eller enligt  
föreskrifter som meddelats med stöd av 46 §. Lag (2020:338).  
 
52 § Beslut under rättegången i frågor som avses i 27 § och  
40 § första stycket får överklagas särskilt. Besluten ska vid  
handläggningen i Patent - och marknadsöverdomstolen anses röra  
en åtgärd enligt 15 kap. rättegångsbalken. Lag (2016:223).  
 
Rättskraft  
 
53 § En dom eller ett beslut om föreläggande där frågan om   
förbud enligt 23 § eller åläggande enligt 24 eller 25 § har  
prövats, hindrar att sådana frågor prövas på nytt med  
anledning av marknadsföringen. En dom eller ett beslut  
hindrar dock inte att samma fråga prövas på nytt när ändrade  
förhållanden föranle der det. Lag (2016:793).  
 
54 § Har upphävts genom lag (2016:223).  
 
55 § Har upphävts genom lag (2016:223).  
 
56 § Har upphävts genom lag (2016:223).  
 
57 § Har upphävts genom lag (2016:223).  
 
58 § Har upphävts genom lag (2016:223).  
 
Rättegångsbestämmelser  
 
Handläggningen i domstolen  
 
59 § Bestämmelserna i rättegångsbalken om tvistemål där  
förlikning om saken inte är tillåten tillämpas på mål om  
förbud eller åläggande enligt 23, 24 eller 25 § och mål om  
marknadsstörningsavgift enligt 29 §.  
 
I mål om skadestånd enligt 37 § tillämpas bestämmelserna i  
rättegångsbalken om tvistemål där förlikning om saken är  
tillåten. Lag (2016:223).  
 
60 § Har upph ävts genom lag (2016:223).  
 
61 § Om en talan enligt denna lag har väckts av någon annan  
än Konsumentombudsmannen ska rätten underrätta ombudsmannen  
om rättegången. Lag (2016:223).  
 
62 § Har upphävts genom lag (2016:223).  
 
Intervention  
 
63 § I mål om förb ud eller åläggande enligt 23, 24 eller 25 §  
har den som har talerätt enligt 47 § rätt att delta i  
rättegången som intervenient enligt 14 kap. rättegångsbalken.  
Lag (2020:338).  
 
Rättegångskostnader  
 
64 § I mål enligt denna lag gäller i fråga om  
rättegång skostnader 18 kap. rättegångsbalken. Bestämmelsen i  
18 kap. 16 § rättegångsbalken ska dock inte tillämpas i mål  
om förbud enligt 23 § eller åläggande enligt 24 eller 25 §. I  
sådana mål får rätten bestämma att var och en av parterna ska  
svara för sina rättegångskostnader.  
 
I ärenden enligt 51 § första stycket tillämpas i fråga om  
rättegångskostnader 31 kap. rättegångsbalken. Lag (2016:793).  
 
Utevaro  
 
65 § För Konsumentombudsm annen som part i mål och ärenden  
enligt denna lag gäller, i fråga om föreläggande för part och  
parts utevaro, vad som i rättegångsbalken är föreskrivet för  
åklagare.  
 
Övriga bestämmelser  
 
66 § Regeringen får med avseende på en främmande stat  
bestämma att följande ska gälla.  
 
I fråga om en vara som är försedd med en oriktig eller  
vilseledande ursprungsbeteckning, genom vilken varan direkt  
eller indirekt anges vara frambragd eller tillverkad i den  
främmande staten eller i en region eller ort i den främman de  
staten, får åtgärd enligt 39 § beslutas även i andra fall än  
som avses där. Detta gäller dock inte om beteckningen enligt  
handelsbruk endast tjänar till att märka ut varans art eller  
om den åtföljs av en uppgift som tydligt anger att varan inte  
har frambragts eller tillverkats i den angivna staten eller  
på den angivna orten.  
 
En talan om en åtgärd enligt andra stycket väcks av  
Konsumentombudsmannen eller, om denne har beslutat att inte  
väcka talan, av någon som driver rörelse med varor av samma  
slag som den vara som talan avser. Lag (2016:223).  
 
 
Övergångsbestämmelser  
 
2008:486  
 
1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2008, då  
marknadsföringslagen (1995:450) ska upphöra att gälla samt  
lagen (2005:706) om ändring i marknadsföringslagen (1995:450)  
ska utgå.  
 
2. Bestämmelserna i 4 -22 och 29 -36 §§ tillämpas också på  
marknadsföring som har vidtagits före ikraftträdandet, om inte  
åtgärden var tillåten enligt äldre föreskrifter.  
 
3. Förbud och å lägganden samt förbuds - och 
informationsförelägganden som har meddelats enligt äldre  
föreskrifter ska fortfarande gälla.  
 
4. Bestämmelserna om skadestånd i 29 § marknadsföringslagen  
(1995:450) tillämpas fortfarande i fråga om överträdelser som  
skett före d en nya lagens ikraftträdande.  
 
5. Bestämmelserna i 49 § tillämpas också i fråga om utdömande  
av vite som förelagts med stöd av marknadsföringslagen  
(1995:450).  
 
2016:223  
 
1. Denna lag träder i kraft den 1 september 2016.  
 
2. Mål och ärenden som har inletts i tingsrätt eller hovrätt  
före ikraftträdandet ska överlämnas till Patent - och  
marknadsdomstolen respektive Patent - och  
marknadsöverdomstolen.  
 
3. Om huvudförhandling  har inletts före ikraftträdandet ska  
handläggningen i tingsrätten eller hovrätten dock slutföras  
enligt äldre bestämmelser.  
 
2016:793  
 
1. Denna lag träder i kraft den 1 oktober 2016.  
 
2. För marknadsföring som har vidtagits före ikraftträdandet  
gäller äldre föreskrifter.  
 
2020:1035  
 
1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2021.  
 
2. Äldre bestämmelser gäller dock fortfarande för aktiebolag  
och ekonomiska föreningar som omfattas av punkt 2 och 3 i  
ikraftträdande - och övergångsbestämmelserna till lagen  
(2020:1026) om upphävande av lagen (2004:299) om  
inlåningsverksamhet.