1 
Svensk författningssamling  
Lag 
om ändring i brottsbalken  
Utfärdad den 3 november 2021  
Enligt riksdagens beslut1 föreskrivs i fråga om brottsbalken2 
dels att 2 kap. ska upphöra att gälla,  
dels att 22  kap. 6  a och 6 b §§ och 35  kap. 2 § ska ha följande lydelse, 
dels att det ska införas ett nytt kapitel, 2  kap., av följande lydelse . 
2 kap.  Om svensk domstols behörighet  
Brott som har begåtts i Sverige  
Behörighetens omfattning  
1 §    Svensk domstol är behörig att döma över brott som har begåtts i 
Sverige.  
Ett brott anses ha begåtts i Sverige om gärningsmannen handlade här. 
I fråga om straffbar underlåtenhet anses brottet ha begåtts i Sverige om gär -
ningsmannen borde ha handlat här eller befann sig här när han eller hon 
borde ha handlat. Om det för straffansvar krävs att gärningen medfört en 
viss effekt anses brottet ha begåtts i Sverige även i de fall effekten inträdde 
i Sverige eller, vid försök, enli gt brottsplanen sannolikt skulle ha inträtt här.  
Ett brott som utgör medverkan till någon annans brott anses ha begåtts i 
Sverige om den medverkande handlade här. I fråga om straffbar underlåten -
het anses brottet ha begåtts i Sverige om den medverkande bo rde ha handlat 
här eller befann sig här när han eller hon borde ha handlat. Om gärnings -
mannens brott anses ha begåtts i Sverige, anses den medverkandes brott 
också ha begåtts här.  
Om det är ovisst var ett brott har begåtts, ska brottet anses ha begåtts i  
Sverige om det finns skälig anledning att anta att så är fallet.  
1 Prop. 2020/21:204, bet. 2021/22: JuU4 , rskr. 2021/22: 20. 
2 Senaste lydelse av  
2 kap. 1 § 1972:812  2 kap. 6 § 1972:812  
2 kap. 2 § 2020:173  2 kap. 7 a § 1985:518  
2 kap. 3 § 2018:1310  2 kap. 7 b § 2004:1000  
2 kap. 3 a § 1976:20  2 kap. 7 c § 2009:1281  
2 kap. 5 § 2017:497  2 kap. 8 § 2003:1157.  
2 kap. 5 a § 2003:1157  SFS 2021:1014 
Publicerad  
den 8 november 2021  
SFS 2021:1014 
2 
Krav på åtalsförordnande  
2 §    Åtal för brott som avses i 1  § får i följande fall väckas endast om 
åtalsförordnande har meddelats, nämligen om brottet   
1.har begåtts av en utlänning p å ett utländskt fartyg eller luftfartyg och
riktat sig mot en sådan utlänning eller mot utländskt intresse,  
2.har begåtts av en utlänning i utövningen av tjänst eller uppdrag som
innefattar allmän ställning hos en annan stat eller en mellanfolklig organi sa-
tion, om inte gärningsmannen genom vilseledande uppgifter, förklädnad 
eller på annat sätt har försökt dölja i vilken egenskap han eller hon har 
handlat,  
3.har begåtts av en utlänning som saknar hemvist i Sverige men som
befinner sig här i landet inom ramen för internationellt militärt samarbete 
eller internationell krishantering och som omfattas av avtal som är i  kraft i 
förhållande till Sverige,  
4.har begåtts av en svensk medborgare eller utlänning med hemvist i
Sverige som tjänstgör i en annan stat s militära styrka och som befinner sig 
här i landet inom ramen för internationellt militärt samarbete eller internatio -
nell krishantering och som omfattas av avtal som är i  kraft i förhållande till 
Sverige,  
5.är aggressionsbrott enligt 11  a § lagen (2014:406) om straff för vissa
internationella brott eller försök, förberedelse eller stämpling till eller under -
låtenhet att avslöja eller förhindra sådant brott, eller  
6.har riktats mot Internationella brottmålsdomstolens rättskipning.
Beslut om åtal sförordnande enligt första stycket  1–5 fattas av regeringen.
För beslut om åtalsförordnande enligt första stycket  6 tillämpas 8  §. 
Brott som har begåtts utanför Sverige  
Allmänna grunder för behörighet  
3 §    Svensk domstol är i följande fall behörig att  döma över brott som har 
begåtts utanför Sverige:  
Anknytningsfaktum  Behörighetens omfattning  
1.Svenskt fartyg m.m. Brott som har begåtts  
a) ombord på ett svenskt fartyg,
b)ombord på ett svenskt luft -
fartyg,
c)i tjänsten av befälhavaren eller
någon annan som tillhörde besätt -
ningen  på ett svenskt fartyg eller
luftfartyg, eller
d)på en inrättning som med stöd
av lag har tillkommit i Sveriges
ekonomiska zon eller på Sveriges
kontinentalsockel.
2.Svensk gärningsman m.m. Brott som har begåtts
a)av någon som vid gärningstill -
fället var svensk medborgare
eller hade hemvist i Sverige,
b) av någon som när åtal väcks
för brottet är svensk medborgare
eller har hemvist i Sverige,
SFS 2021:1014 
3 
c)av någon som finns i Sverige
och det på b rottet enligt svensk
rätt kan följa fängelse i mer än
sex månader, eller
d)i utövningen av ett svenskt
företags näringsverksamhet och
det är fråga om givande av muta,
grovt givande av muta eller
handel med inflytande enligt
10 kap. 5  d § 2.
3.Svenskt e nskilt intresse Brott som har riktat sig mot
a)en svensk medborgare eller
någon som har hemvist i Sverige,
eller
b)en svensk juridisk person.
4.Svenskt allmänt intresse Brott som har
a)riktat sig mot rikets säkerhet,
allmän verksamhet eller  annat av
rättsordningen särskilt skyddat
svenskt intresse, eller
b)begåtts i utövningen av tjänst
eller uppdrag som innefattar
svensk allmän ställning.
5.Härledd jurisdiktion Brott som har begåtts av någon
som befinner sig i Sverige, om
a)en annan  stat har begärt att
lagföringen för brottet ska över -
föras till Sverige,
b)en begäran från en annan stat
om utlämning eller överläm -
nande för brottet har lämnats utan
bifall, eller
c)brottet omfattas av en inter -
nationell överenskommelse eller
annan  förpliktelse som är bin -
dande för Sverige och enligt
vilken det finns skyldighet att
utan undantag pröva frågan om
åtal om den misstänkte inte
utlämnas eller överlämnas.
6.Vissa internationella brott Brott som
a)avses i lagen (2014:406) om
straff för  vissa internationella
brott, dock inte aggressionsbrott
enligt 11  a § eller försök, för -
beredelse eller stämpling till eller
underlåtenhet att avslöja eller
förhindra sådant brott,
b)avses i 13  kap. 5  a § (kapning
och sjö - eller luftfartssabotage)
eller försök till sådana brott,
c)avses i 13  kap. 5  b § (flyg -
platssabotage) eller försök till
sådant brott,
SFS 2021:1014 
4 
d)avses i 15  kap. 4  b § (osann
eller ovarsam utsaga inför en
internationell domstol),
e)avses i 16  kap. 5  § (upp -
vigling) och som bestått i en
omedelbar och offentlig upp -
maning till att begå folkmord,
f)avses i 2  § lagen (2003:148)
om straff för terroristbrott eller
försök, förberedelse eller stämp -
ling till sådant brott, samt 5  §
samma lag,
g)riktats mot Internationella
brottmålsdomstol ens
rättskipning, eller
h)omfattas av tortyrbegreppet
enligt artikel  1 i Förenta natio -
nernas konvention den 10  decem -
ber 1984 mot tortyr och annan
grym, omänsklig eller förned -
rande behandling eller bestraff -
ning, eller försök till sådant brott.
Särski lda bestämmelser om behörighet  
4 §    Särskilda bestämmelser om svensk domstols behörighet att döma över 
vissa brott som har begåtts utanför Sverige finns i  
1.29 kap. 13  § miljöbalken,
2.14 § lagen (1966:314) om kontinentalsockeln,
3.10 kap. 10  § lagen (1980:424) om åtgärder mot förorening från fartyg,
4.5 § lagen (1982:963) om rymdverksamhet,
5.51 a § jaktlagen (1987:259),
6.17 § lagen (1992:1140) om Sveriges ekonomiska zon,
7.49 § fiskelagen (1993:787),
8.5 § lagen (1995:732) om skydd f ör gravfriden vid vraket efter
passagerarfartyget Estonia,  
9.6 § lagen (2002:444) om straff för finansiering av särskilt allvarlig
brottslighet i vissa fall,  
10.9 § lagen (2010:299) om straff för offentlig uppmaning, rekrytering
och utbildning avseende  terroristbrott och annan särskilt allvarlig brotts -
lighet,  
11.13 kap. 11  § luftfartslagen (2010:500),
12.17 kap. 2  § radio - och tv -lagen (2010:696),
13.2 § lagen (2012:179) om straff för olovlig befattning med kluster -
ammunition, och  
14.17 § lagen (2014:406) om straff för vissa internationella brott.
SFS 2021:1014 
5 
Krav på dubbel straffbarhet  
5 §    I de fall som avses i 3  § 2, 3 och 5 är svensk domstol behörig endast 
om gärningen är straffbar även enligt lagen på gärningsorten (dubbel 
straffbarhet). Om brottet har begåtts på flera staters område är kravet på 
dubbel straffbarhet uppfyllt om gärningen är straffbar enligt lagen på någon 
av gärningsorterna. Det får inte dömas till påföljd som är strängare än det 
svåraste straff som är föreskrivet för brottet  enligt lagen på gärningsorten.  
Första stycket gäller inte  
1.om brottet har begåtts av någon som tillhör Försvarsmakten på ett
område där en avdelning av Försvarsmakten befann sig,  
2.om brottet har begåtts vid tjänstgöringen av någon som är anställd av
en svensk myndighet för att delta i en internationell militär insats eller i 
internationell civil krishantering,  
3.brott för vilket det lindrigaste straff som är föreskrivet enligt svensk lag
är fängelse i fyra år eller mer, och  
4.brott som avses i
a)4 kap. 1  a och 4 c §§ och 16  kap. 10  a § första stycket 1 och sjätte
stycket eller försök till sådana brott, 
b)4 kap. 4  § andra stycket varigenom någon förmåtts att ingå ett sådant
äktenskap eller en sådan äktenskapsliknande förbindelse som avses i 4 c § 
eller försök till sådant brott,  
c)6 kap. 1–6, 8, 9 och 12 §§ eller försök till brott enligt 6  kap. 1, 2, 4 –6,
8, 9 och 12  §§, om brottet begåtts mot en person som inte fyllt arton år, 
d)14 kap. 6  § eller försök till sådant brott,
e)22 kap. 6 a och 6 b §§,
f)2 § lagen (1982:316) med förbud mot könsstympning av kvinnor, eller
g)8 § lagen (1996:95) om vissa internationella sanktioner.
Krav på visst straff  
6 §    Om brottet har begåtts på ett område som inte tillhör någon stat, är 
svensk domstol behörig endast om fängelse kan följa på brottet enligt svensk 
lag. Detta gäller inte i de fall som avses i 3  § 1. 
Krav på åtalsförordnande  
7 §    Åtal för brott som avses i 3  och 4 §§ får väckas endast om åtals -
förordnande har meddelats i enlighe t med 8  §. 
Ett sådant åtalsförordnande krävs dock inte om brottet  
1.har begåtts ombord på ett svenskt fartyg eller luftfartyg eller i tjänsten
av befälhavaren eller någon som tillhörde besättningen på ett sådant fartyg,  
2.har begåtts i utövningen av t jänst eller uppdrag som innefattar svensk
allmän ställning,  
3.har begåtts av någon som tillhör Försvarsmakten på ett område där en
avdelning av Försvarsmakten befann sig,  
4.har begåtts vid tjänstgöringen av någon som är anställd av en svensk
myndighet för att delta i en internationell militär insats eller i internationell 
civil krishantering,  
5.har begåtts i Danmark, Finland, Island eller Norge eller på fartyg eller
luftfartyg i reguljär trafik mellan orter belägna i Sverige eller någon av dessa 
stater, 
6.har begåtts mot svenskt intresse av en svensk, dansk, finsk, isländsk
eller norsk medborgare eller av en utlänning med hemvist i Sverige, eller  
7.är osann utsaga eller ovarsam utsaga inför en internationell domstol.
SFS 2021:1014 
6 
Andra stycket gäller dock inte  i fråga om brott som riktats mot Inter -
nationella brottmålsdomstolens rättskipning.  
8 §   Riksåklagaren beslutar om åtalsförordnande om inte annat är särskilt 
föreskrivet.   
Vid denna prövning ska det särskilt beaktas  
1.om ett åtal här i landet är för enligt med Sveriges folkrättsliga för -
pliktelser,  
2.i vilken utsträckning brottsligheten eller den misstänkte har anknytning
till Sverige,  
3.om åtgärder för lagföring har inletts eller kommer att inledas i en annan
stat eller vid en internationell domstol, och  
4.vilka faktiska möjligheter det finns att utreda brottet och lagföra den
misstänkte här.  
När det gäller brott som har begåtts utomlands av någon som vid gär -
ningstillfället var svensk medborgare eller hade hemvist i Sverige eller, när 
åtal väcks för brottet, är svensk medborgare eller har hemvist i Sverige, får 
riksåklagaren överlämna prövningen till en annan allmän åklagare.  
Om det finns anledning att anta att prövningen har särskild betydelse för 
Sveriges utrikes - eller säkerhetspolitik och riksåklagaren bedömer att det 
inte finns hinder mot att väcka åtal, ska riksåklagaren med eget yttrande 
överlämna ärendet till regeringen för beslut.  
Betydelsen av en tidigare utländsk dom  
Utländsk dom som hinder för svensk domstols behörighet  
9 §    Har frågan om ansvar för brott prövats genom en dom som har med -
delats av någon annan domstol än svensk domstol och som fått laga kraft, 
får den tilltalade inte lagföras i Sverige för en gärning som omfattats av 
prövningen.  
Om inte annat följer av en internationell överenskommelse som är 
bindande för Sverige, får dock lagföring ske om  
1.den tilltalade har frikänts från ansvar på den grunden att gärningen inte
utgjorde brott enligt den lag som domstolen tillämpade,  
2.verkställighet av den utdömda på följden inte pågår av någon annan
anledning än att påföljden redan har verkställts i sin helhet eller bortfallit 
enligt den lag som är tillämplig för verkställigheten,  
3.lagföringen gäller brott som avses i 1  § eller 3  § 4, såvida inte den
tidigare lagfö ringen har skett på begäran av svensk myndighet eller sedan 
personen har utlämnats eller överlämnats från Sverige för lagföring,  
4.den tidigare lagföringen eller domen uppenbart står i strid med svenska
allmänna rättsprinciper, eller  
5.sådana förhållan den föreligger som enligt 58  kap. 3  § rättegångsbalken
kan föranleda resning till men för den tilltalade.  
Krav på åtalsförordnande  
10 §    Åtal för brott som avses i 9  § får väckas endast om åtalsförordnande 
har meddelats i enlighet med 8  §. 
Beaktande a v utländsk påföljd  
11 §    Om någon döms i Sverige för en gärning som avses i 9  § ska det vid 
bestämmande av påföljd tas skälig hänsyn till verkställighet av tidigare 
utdömd påföljd som den tilltalade undergått till följd av den tidigare 
SFS 2021:1014 
7 
lagföringen. Frihetsberövande till följd av den tidigare lagföringen ska om 
möjligt i sin helhet räknas av från böter eller fängelse.  
I de fall som avses i första stycket får det dömas till lindrigare straff än 
vad som är föreskrivet för brottet eller påföljden helt ef terges.  
Övriga bestämmelser  
Folkrättsliga begränsningar  
12 §    De begränsningar av svensk domstols behörighet och tillämpligheten 
av svensk lag som följer av allmän folkrätt eller av en internationell överens -
kommelse som är bindande för Sverige ska ia kttas.  
Utlämning och överlämnande  
13 §    I fråga om utlämning och överlämnande finns särskilda föreskrifter.  
Villkor som ställs upp vid utlämning eller överlämnande från en annan 
stat till Sverige ska iakttas.  
22 kap.  
6 a §3    Den som  
1.utvecklar, producerar eller på annat sätt förvärvar, lagrar eller bi -
behåller kemiska vapen eller överför, direkt eller indirekt, kemiska vapen 
till någon,  
2.använder kemiska vapen,
3.deltar i militära förberedelser för användning av kemiska vapen, eller
4.använd er ämnen för kravallbekämpning som en metod för krigföring
döms för olovlig befattning med kemiska vapen  till fängelse i högst fyra år, 
om gärningen inte är att bedöma som krigsförbrytelse enligt lagen 
(2014:406) om straff för vissa internationella brott.  
Som kemiska vapen enligt första stycket  1–3 ska anses sådant som 
definieras som kemiska vapen i Förenta nationernas konvention om förbud 
mot utveckling, produktion, innehav och användning av kemiska vapen samt 
om deras förstöring.  
Är brottet grovt, döms t ill fängelse i högst arton år eller på livstid. Vid 
bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om gärningen 
varit ägnad att i väsentlig grad bidra till utveckling, produktion eller 
spridning av kemiska vapen eller  till att sådana vapen anv änds mot 
människor.  
6 b §4    Den som använder, utvecklar, tillverkar, förvärvar, innehar eller 
överlåter antipersonella minor (truppminor), döms för olovlig befattning 
med minor  till fängelse i högst fyra år, om gärningen inte är att bedöma som 
krigsför brytelse enligt lagen (2014:406) om straff för vissa internationella 
brott.  
Första stycket gäller endast minor som avses i konventionen den 
18 september 1997 om förbud mot användning, lagring, produktion och över -
föring  av antipersonella minor (truppminor)  samt om deras förstöring.  
Sådan befattning med minor som är tillåten enligt den konvention som 
avses i andra stycket utgör inte brott.  
Är brottet grovt döms till fängelse i högst arton år eller på livstid. Vid 
bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om gärningen 
3 Senaste lydelse 2014:407 . 
4 Senaste lydelse 2014:407.  
SFS 2021:1014 
8 
väsentligt bidragit till att minor kommit att användas på ett sätt som inneburit 
fara för många människors liv eller hälsa.  
35 kap. 
2 §5    Bestämmelserna i detta kapitel om bortfallande av påföljd gäller inte 
för 
1.mord eller dråp enligt 3  kap. 1  eller 2 §,
2.våldtäkt eller grov våldtäkt enligt 6  kap. 1  § första eller tredje stycket,
om brottet begåtts mot e n person som inte fyllt arton år,  
3.våldtäkt mot barn eller grov våldtäkt mot barn enligt 6  kap. 4  §,
4.brott enligt 2  § första eller tredje stycket lagen (1982:316) med förbud
mot könsstympning av kvinnor, om brottet begåtts mot en person som inte 
fyllt arton år,  
5.folkmord, brott mot mänskligheten, grov krigsförbrytelse eller aggres -
sionsbrott enligt 1,  2, 11 eller 11 a § lagen (2014:406) om straff för vissa 
internationella brott,  
6.terroristbrott enligt 3  § 1 eller 2 jämförd med 2  § lagen (2003:148)  om
straff för terroristbrott, eller  
7.försök till brott som avses i 1, 5 eller 6.
Har någon begått brott som avses i första stycket innan han eller hon fyllt
tjugoett år, gäller dock bestämmelserna om bortfallande av påföljd i detta 
kapitel.  
Denna lag träder i kraft den 1 januari 2022.  
På regeringens vägnar  
MORGAN JOHANSSON  
Walo von Greyerz  
(Justitiedepartementet)  
5 Senaste lydelse 2020:173.