Elsäkerhetslag (2016:732)  
 
Departement: Infrastrukturdepartementet RSED E  
 
Utfärdad: 2016 -06-09  
 
Ikraft: 2017 -07-01 överg.best.  
 
1 § Denna lag syftar till att främja hög elsäkerhet och  
minska risker för att el orsakar personskada eller  
sakskada.  
 
Särskilda bestämmelser om elektromagnetisk  
kompatibilitet finns i lagen (1992:1512) om elektromagnetisk  
kompatibilitet.  
 
Ordförklaring ar 
 
2 § Med elektrisk anläggning avses i denna lag en anläggning  
för produktion, överföring eller användning av el med de  
särskilda föremål som finns i anläggningen och som behövs för  
driften av den.  
 
Om olika delar av en och samma anläggning har skilda   
innehavare, anses varje sådan del som en särskild anläggning.  
Om en anläggning för användning av el är ansluten till en  
eller flera andra sådana anläggningar och anläggningarna har  
samma innehavare, ska anläggningarna anses som en och samma  
anläggnin g. 
 
3 § I denna lag avses med  
 
starkströmsanläggning: en elektrisk anläggning för sådan  
spänning, strömstyrka eller frekvens som kan vara farlig för  
människor eller egendom,  
 
elektrisk utrustning: en anordning, apparat eller annat  
föremål som producerar, överför, använder eller förbrukar el  
eller en komponent i en sådan utrustning eller i en  
starkströmsanläggning, och  
 
säkerhetsbrist i el: el som inte är så säker som skälige n kan  
förväntas.  
 
4 § Med elinstallationsarbete avses i denna lag arbete som  
avser  
 
1. att utföra, ändra eller reparera en elektrisk  
starkströmsanläggning,  
 
2. att fast ansluta en elektrisk utrustning till en  
starkströmsanläggning, eller  
 
3. att kopp la loss en elektrisk utrustning från en  
starkströmsanläggning som utrustningen är fast ansluten till.  
 
5 § I denna lag avses med  
 
elinstallationsföretag: en näringsidkare som yrkesmässigt  
utför elinstallationsarbete, och  
 
elinstallatör: en fysisk perso n som är auktoriserad att  
utföra elinstallationsarbete.  
 
Skyldigheter i fråga om elektriska anläggningar  
 
6 § Den som innehar en starkströmsanläggning ska se till  
att 
1. det fortlöpande kontrolleras att anläggningen ger  
betryggande säkerhet mot personskada och sakskada, och  
 
2. arbete som utförs på eller i anslutning till anläggningen  
görs på ett sådant sätt och utförs av eller under ledning av  
personer med sådana ku nskaper och färdigheter att betryggande  
säkerhet ges mot personskada och sakskada.  
 
7 § Om en tillkommen elektrisk anläggning kan vålla  
personskada eller sakskada eller driftstörning genom inverkan  
på en annan redan befintlig elektrisk anläggning, ska  
innehavaren av den förstnämnda anläggningen vidta de åtgärder  
som behövs vid den anläggningen för att förebygga sådan skada  
eller störning.  
 
8 § Om en tillkommen elektrisk anläggning kan vålla sakskada  
genom inverkan på en redan befintlig naturgasledni ng, som det  
krävs koncession för enligt naturgaslagen (2005:403), ska  
innehavaren av den elektriska anläggningen vidta de åtgärder  
som behövs vid den anläggningen för att förebygga sådan  
skada.  
 
9 § Om det på en elektrisk ledning eller en skyddsanordni ng  
som hör till den ledningen ska utföras arbete som är farligt  
på grund av närhet till en luftledning för starkström och  
innehavaren av den förstnämnda ledningen begär det, ska  
innehavaren av starkströmsledningen ta den ur drift så länge  
som det är nödvändigt för arbetet.  
 
10 §  Den som begär ett driftavbrott enligt 9 § ska ersätta  
den kostnad och skada som avbrottet medför för innehavaren av  
starkströmsledningen.  
 
11 § Den so m innehar en starkströmsanläggning med en spänning  
som överstiger 1 000 volt mellan fasledare där det vid  
enfasigt fel kan uppkomma jordslutningsström med större  
styrka än 500 ampere och får kännedom om att det har  
tillkommit en elektrisk anläggning fö r svagström eller för  
starkström med en spänning av högst 1 000 volt mellan  
fasledare, ska vidta de åtgärder som behövs vid den  
förstnämnda anläggningen för att förebygga skada eller  
störning.  
 
Åtgärderna ska vara ändamålsenliga för att förebygga att  
anläggningen genom induktion eller förhöjda markpotentialer  
påverkar den andra anläggningen och orsakar person - eller  
sakskada eller annan störning än ljudstörning.  
 
12 § Om en innehavare av en tillkommen anläggning har orsakat  
att kostnaden för åtgärde r enligt 11 § blivit väsentligt  
högre än nödvändigt, ska innehavaren svara för merkostnaden.  
 
13 § Vid tillämpningen av 7, 8, 11 och 12 §§ ska en elektrisk  
anläggning anses tillkomma  
 
1. när den tas i bruk och, om olika delar av anläggningen tas  
i bruk vid skilda tidpunkter, varje sådan del anses som en  
särskild tillkommen anläggning, och  
 
2. om den flyttas eller ändras i fråga om utförande eller  
drift och därigenom ökar risken för s kada eller störning.  
 
14 § Om nödvändigt skydd enligt 7, 8 eller 11 § kan uppnås  
med bättre verkan eller till lägre kostnad genom någon åtgärd  
vid en annan anläggning ska innehavaren av den anläggningen  
utföra åtgärden.  
 
Den som utfört åtgärden har rätt  att få ersättning för de  
utgifter som varit nödvändiga av den som enligt 7, 8 eller 11  
§ är skyldig att vidta åtgärder. Om åtgärden inneburit en  
fördel för anläggningen i form av minskning av utgifterna för  
dess underhåll och drift eller annan stadigv arande  
förbättring av driften, ska ersättningen minskas i  
motsvarande mån.  
 
15 § Om ett område för sjötrafik i avsevärd omfattning kommer  
att trafikeras av fartyg som kräver större segelfri höjd än  
en elektrisk ledning medger, är innehavaren av ledning en  
skyldig att vidta de åtgärder med ledningen som behövs för  
att ge betryggande säkerhet mot person - eller sakskada.  
Ledningens innehavare ska svara för kostnaderna för  
åtgärderna.  
 
Skyldigheter i fråga om elektrisk utrustning  
 
16 § Den som tillverkar, representerar den som tillverkar,  
importerar, distribuerar eller installerar en elektrisk  
utrustning ska se till att utrustningen uppfyller gällande  
säkerhetskrav.  
 
17 § Den som inne har en elektrisk utrustning ska se till att  
den underhålls på ett godtagbart sätt och används på ett sätt  
som inte riskerar säkerheten.  
 
18 § Den som använder en elektrisk utrustning ska försäkra  
sig om att den är säker för användning.  
 
19 § Den som inn ehar en elektrisk utrustning som är avsedd  
att anslutas till en starkströmsanläggning ska se till att  
 
1. det fortlöpande kontrolleras att utrustningen ger  
betryggande säkerhet mot personskada och sakskada, och  
 
2. arbete som utförs på eller i anslutning  till utrustningen  
görs på ett sådant sätt och utförs av eller under ledning av  
personer med sådana kunskaper och färdigheter att betryggande  
säkerhet ges mot personskada och sakskada.  
 
Auktorisation för elinstallationsarbete  
 
20 § Den som har tillfredsställande utbildning och praktisk  
erfarenhet och är lämplig ska efter ansökan ges auktorisation  
som elinstallatör.  
 
Auktorisation ges för alla slag av elinstallationsarbeten  
eller för visst slag av sådant arbete.  
 
21 § Tillsyn smyndigheten prövar frågor om auktorisation av  
elinstallatörer.  
 
22 § Den som uppfyller de villkor för tillfällig  
yrkesutövning som gäller enligt lagen (2016:145) om  
erkännande av yrkeskvalifikationer och de föreskrifter som  
meddelas i anslutning till den lagen ska vid tillämpningen av  
denna lag anses vara auktoriserad.  
 
Elinstallationsföretag  
 
23 § Ett elinstallationsföretag måste ha minst en  
auktoriserad elinstallatör som ska verka för att verksamheten  
bedrivs i enlighet med denna lag och föreskrif ter som  
meddelats med stöd av lagen.  
 
24 § Ett elinstallationsföretag ska  
 
1. utöva egenkontroll över arbetet enligt ett  
egenkontrollprogram som säkerställer att  
elinstallationsarbete utförs enligt de krav som ställs i  
denna lag och föreskrifter som h ar meddelats med stöd av  
lagen, och  
 
2. se till att elinstallationsarbete endast utförs av en  
elinstallatör eller av någon som omfattas av företagets  
egenkontrollprogram enligt 1.  
 
Skyldighet att anmäla elinstallationsarbete  
 
25 § Ett elinstallationsföretag som ska utföra arbete på  
andras anläggningar ska anmäla detta till  
tillsynsmyndigheten. Anmälan kan göras för alla slag av  
elinstallationsarbeten eller för visst slag av sådant  arbete.  
Arbetet får inte påbörjas förrän anmälan har gjorts.  
 
Utförande av elinstallationsarbete  
 
26 § Elinstallationsarbete ska utföras på ett sådant sätt att  
anläggningen ger betryggande säkerhet mot personskada och  
sakskada.  
 
27 § Elinstallationsarb ete får utföras endast av  
 
1. en elinstallatör som är auktoriserad för arbetet, eller  
 
2. någon som omfattas av företagets egenkontrollprogram  
enligt 24 §.  
 
Ansvar för skada som orsakas av el från en  
starkströmsanläggning  
 
28 § Om en personskada eller sakskada orsakas av el från en  
starkströmsanläggning, ska innehavaren av den  
starkströmsanläggning som elen senast kommit från ersätta  
skadan. Skadeståndsansvaret gäller även om det inte följer av  
allmänna skadeståndsbestäm melser.  
 
Första stycket gäller inte  
 
1. den som innehar en starkströmsanläggning för produktion av  
el där generatorn har en märkeffekt om högst 50  
kilovoltampere,  
 
2. den som innehar en starkströmsanläggning som är avsedd för  
användning av el och som ti llförs el med en spänning av högst  
250 volt mellan en ledare och jord eller, vid icke direkt  
jordat system, mellan två ledare,  
 
3. om skadan skett på en annan elektrisk anläggning eller på  
en naturgasledning som det krävs koncession för enligt  
naturgas lagen (2005:403), eller  
 
4. om starkströmsanläggningen utgörs av en inrättning för  
godsbefordran eller är avsedd för en sådan inrättnings behov  
och skadan uppkommit på egendom som har blivit mottagen för  
sådan befordran.  
 
Ansvar för skada som orsakas av  säkerhetsbrist i el  
 
29 § Om en personskada eller sakskada orsakas av  
säkerhetsbrist i el som satts i omlopp från en elektrisk  
anläggning med egen generator eller transformator, ska  
anläggningens innehavare ersätta skadan.  
 
I fråga om sakskada gäller första stycket endast skada på  
egendom som till sin typ vanligen är avsedd för enskilt  
ändamål och som den skadelidande vid tiden för skadan använde  
huvudsakligen för enskilt ändamål.  
 
Avtalsvillkor som inskränker skadeståndsskyldigheten är utan  
verkan.  
 
30 § Skadeståndsansvaret enligt 29 § gäller inte den som  
 
1. visar att elen sattes i omlopp utanför en  
näringsverksamhet,  
 
2. gör sannolikt att säkerhetsbristen har uppkommit efter a tt  
elen sattes i omlopp,  
 
3. visar att säkerhetsbristen beror på att elen måste stämma  
överens med tvingande föreskrifter som har meddelats av en  
myndighet, eller  
 
4. visar att det med hänsyn till det vetenskapliga och  
tekniska vetandet vid den tidpunk t då elen sattes i omlopp  
inte var möjligt att upptäcka säkerhetsbristen.  
 
Ansvar för skada vid driftstörning  
 
31 § Om en personskada, sakskada eller ren förmögenhetsskada  
orsakas av att el från en elektrisk anläggning stör driften  
vid en annan elektrisk anläggning och störningen uppstått  
till följd av uppsåt eller vårdslöshet hos innehavaren av den  
förstnämnda anläggningen, ska den innehavaren ersätta  
skadan.  
 
Ägares sk adeståndsansvar  
 
32 § Ägaren till en elektrisk starkströmsanläggning som  
upplåtit nyttjanderätten helt eller delvis till någon annan  
svarar ändå för skada som ska ersättas enligt denna lag som  
om ägaren är innehavare. Ägaren är dock inte ansvarig med  
annan egendom än den som har upplåtits.  
 
Om ägaren har betalat ersättning i ett sådant fall som avses  
i första stycket får ägaren kräva tillbaka den av  
nyttjanderättshavaren.  
 
Bestämmande av skadestånd  
 
33 § Vid bestämmande av ersättning för skada enligt 28, 29  
eller 31 § ska 5 kap. skadeståndslagen (1972:207)  
tillämpas.  
När ersättning för sakskada bestäms enligt 29 §  
ska ett belopp om 3 500 kronor avräknas.  
 
Skadelidandes medvållande  
 
34 § Om vållande på den skadelidandes sida har medverkat till  
skada, ska  
 
1. i fråga om ersättning enligt 28 § första stycket eller 31  
§, bestämmelserna om jämkning i 6 kap. 1 § skadeståndslagen  
(1972:207) tillämpas, och  
 
2. i fråga om ersättning enligt  29 §, skadeståndet bestämmas  
efter vad som är skäligt.  
 
Preskription  
 
35 § Talan om ersättning ska väckas  
 
1. i fråga om ersättning enligt 28 § första stycket eller 31  
§ inom två år från det att skadan inträffade, och  
 
2. i fråga om ersättning enligt 2 9 § inom tre år från det att  
den som vill ha ersättning fick eller borde ha fått kännedom  
om att fordringen kunde göras gällande, dock senast tio år  
från det att den som påstås vara skadeståndsskyldig  
tillhandahöll elen.  
 
Den som inte väcker talan i ti d har inte rätt till ersättning  
enligt de angivna bestämmelserna.  
 
Tillsynsmyndighet  
 
36 § Den myndighet som regeringen bestämmer  
(tillsynsmyndigheten) ska utöva tillsyn enligt denna lag och  
enligt föreskrifter meddelade med stöd av lagen. Tillsynen  
omfattar inte bestämmelserna om skadestånd i 28 –35 §§.  
 
Upplysningar och handlingar  
 
37 § Tillsynsmyndigheten har rätt att få de upplysningar och  
ta del av de handlingar som myndigheten begär för  tillsynen.  
 
 
Tillträde och provning  
 
38 § För tillsyn har tillsynsmyndigheten rätt att få  
tillträde till områden, lokaler och andra utrymmen, dock inte  
bostäder.  
 
39 § Om det behövs för tillsynen, får tillsynsmyndigheten hos  
den som tillverkar, repres enterar den som tillverkar,  
importerar eller distribuerar en elektrisk utrustning ta ut  
ett eller flera exemplar för provning av elektrisk utrustning  
som 
 
1. är avsedd att anslutas till en elektrisk anläggning, eller  
 
 
2. har införts eller ska införas på marknaden.  
 
40 § Polismyndigheten ska lämna den hjälp som behövs för  
tillsynen enligt 38 och 39 §§.  
 
Förelägganden  
 
41 § Tillsynsmyndigheten får meddela de förelägganden som  
behövs för att de föreskrifter som omfattas av tillsynen ska  
följas.  
 
Ett sådant föreläggande gäller omedelbart och får förenas med  
vite. 
 
42 § Om någon inte följer ett föreläggande enligt 41 §, får  
tillsynsmyndigheten besluta att rättelse ska göras på  
bekostnad av den som föreläggandet riktas mot.  
 
Förbud  
 
43 § Tillsynsmyndigheten får  
 
1. förbjuda användning av en elektrisk anläggning som är i  
ett sådant skick eller används på ett sådant sätt att fara  
för person eller egendom kan uppstå,  
 
2. förbju da tillhandahållande eller användning av elektrisk  
utrustning som är i ett sådant skick eller används på ett  
sådant sätt att fara för person eller egendom kan uppstå  
eller som inte är kontrollerad, provad, besiktigad eller  
dokumenterad enligt gällande föreskrifter, och  
 
3. helt eller delvis förbjuda tillhandahållande av  
elinstallationstjänster som inte uppfyller kraven i denna lag  
eller föreskrifter som meddelats med stöd av lagen, om ett  
föreläggande enligt 41 § inte följts och det finns skäl att  
befara att det medför fara för elsäkerheten.  
 
Ett förbud enligt första stycket gäller omedelbart, får  
förenas med vite och får verkställas.  
 
Återkallelse av auktorisation  
 
44 § Tillsynsmyndighet en får återkalla eller inskränka en  
auktorisation som har getts enligt 20 §, om elinstallatören  
visar oskicklighet eller försummelse vid  
elinstallationsarbete eller på annat sätt visar sig uppenbart  
olämplig för auktorisationen.  
 
En auktorisation får å terkallas eller inskränkas för viss  
tid. 
 
Varning  
 
45 § I stället för att återkalla eller inskränka en  
auktorisation får tillsynsmyndigheten i mindre allvarliga  
fall varna en elinstallatör.  
 
Dispens  
 
46 § Den myndighet som regeringen bestämmer får i det  
enskilda fallet ge dispens från kraven i denna lag.  
 
Bemyndiganden  
 
47 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer  
får meddela föreskrifter om  
 
1. beskaffenhet, placering, provning, kon troll, besiktning,  
användning och skötsel av elektriska starkströmsanläggningar  
och elektrisk utrustning som är avsedd att anslutas till en  
starkströmsanläggning samt om arbete på eller i anslutning  
till sådana anläggningar och sådan utrustning,  
 
2. tillståndsplikt eller anmälningsplikt för uppförande,  
ändring eller borttagning av starkströmsanläggningar,  
 
3. skyldighet för innehavare av nätkoncession enligt ellagen  
(1997:857) eller en starkströmsanläggning att anmäla  
olycksfall eller driftstörningar ,  
 
4. skyldigheter vid framdragande av svagströmsledning,  
 
5. säkerhetskrav som avses i 16 –18 §§,  
 
6. skyldigheter i fråga om information som ska följa med  
elektrisk utrustning,  
 
7. skyldigheter att i fråga om elektrisk utrustning vidta  
skadeförebyggande arbete och vidta åtgärder när det finns  
anledning att anta att sådan utrustning inte överensstämmer  
med säkerhetskraven,  
 
8. vilken utbildning och praktisk erfarenhet som krävs för  
att bli auktoriserad som elinstallatör,  
 
9. de slag av  elinstallationsarbete för vilka auktorisation  
kan ges enligt 20 § andra stycket och de för vilka anmälan  
kan göras enligt 25 §,  
 
10. vad ett egenkontrollprogram ska innehålla,  
 
11. avgifter för en myndighets verksamhet enligt denna lag,  
 
12. ersättning för uttaget prov enligt 39 § och om skyldighet  
att ersätta kostnaderna för provningen, och  
 
13. sådana undantag från kraven i 16 –27 §§ som det finns  
särskilda skäl för.  
 
Straff  
 
48 § Till böter eller fängelse i högst ett år döms den som  
med uppsåt eller  av oaktsamhet bryter mot  
 
1. en skyldighet som en innehavare av starkströmsanläggning  
eller elektrisk utrustning har enligt 6 eller 19 §,  
 
2. krav för att få utföra elinstallationsarbete enligt 27 §,  
eller 
 
3. ett förbud enligt 43 § första stycket 3.  
 
49 § Till böter döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet  
 
1. bryter mot skyldigheten att ha auktoriserad  
elinstallatör enligt 23 §,  
 
2. bryter mot skyldigheten att ha egenkontrollprogram enligt  
24 § 1,  
 
3. utför elinstallationsarbete utan att ha gjort anmälan  
enligt 25 §, eller  
 
4. bryter mot ett säkerhetskrav i 16, 17 eller 18 § eller en  
föreskrift som meddelats med stöd av 47 § 5, 6 e ller 7.  
 
50 § Till ansvar enligt denna lag ska inte dömas i ringa fall  
eller om gärningen är belagd med straff enligt  
brottsbalken.  
51 § Den som har åsidosatt ett  
vitesföreläggande får inte dömas till straff enligt denna lag  
för gärning som omfattas av  föreläggandet.  
 
Förverkande  
 
52 § En elektrisk anläggning eller elektrisk utrustning som  
varit föremål för brott enligt denna lag ska förklaras  
förverkad, om det inte är uppenbart oskäligt. I stället för  
sådan egendom kan värdet av egendomen förklaras förverkat.  
Även utbytet av brott enligt denna lag ska förklaras  
förverkat, om det inte är uppenbart oskäligt.  
 
Överklagande  
 
53 § Tillsynsmyndigh etens beslut enligt 20, 37 –39 och  
41–46 §§ får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol.  
Andra beslut enligt denna lag får inte överklagas.  
 
Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.  
 
 
Övergångsbestämmelser  
 
2016:732  
 
1. Denna lag tr äder i kraft den 1 juli 2017.  
 
2. Den som med stöd av äldre föreskrifter har fått behörighet  
som elinstallatör ska vid tillämpningen av denna lag anses  
vara auktoriserad enligt 20 §.