Budgetlag (2011:203)  
 
Departement: Finansdepartementet BA ToT  
 
Utfärdad: 2011 -03-10  
 
Ändring införd: t.o.m. SFS 2021:1119  
 
Ikraft: 2011 -04-01 överg.best.  
 
1 kap. Inledande bestämmelser  
 
Lagens tillämpningsområde  
 
1 § Bestämmelser om statens budget finns i 9 kap. 1 –10 §§  
regeringsformen. I denna lag finns ytterligare bestämmelser om  
budgeten.  
 
Statens verksamhet  
 
2 § Med state ns verksamhet avses i denna lag sådan verksamhet  
som sköts av regeringen, domstolarna och de  
förvaltningsmyndigheter som lyder under regeringen.  
 
Effektivitet och hushållning  
 
3 § I statens verksamhet ska hög effektivitet eftersträvas och  
god hushållning iakttas.  
 
2 kap. Budgetpolitiska mål och riktlinjer  
 
Mål för den offentliga sektorns finansiella sparande  
 
1 § Regeringen ska till riksdagen lämna förslag till mål för  
den offen tliga sektorns finansiella sparande (överskottsmål).  
 
1 a § Om riksdagen har beslutat om ett sådant överskottsmål  
som avses i 1 §, ska regeringen vid minst två tillfällen  
under året för riksdagen redovisa hur målet uppnås.  
Regeringen ska då beakta effekter na av beslutade och för  
riksdagen presenterade budgetpolitiska åtgärder.  
 
Regeringen ska vid en bedömd avvikelse från målet även  
redogöra för hur en återgång till målet ska ske.  
Lag (2014:866).  
 
Utgiftstak samt preliminära inkomstberäkningar och utgiftsram ar 
 
2 § Regeringen ska i budgetpropositionen lämna förslag till tak  
för statens utgifter (utgiftstak) som ska användas i  
beredningen av förslaget till statens budget och i  
genomförandet av den budgeterade verksamheten.  
 
Förslaget ska avse det tredje tillkommande budgetåret.  
 
3 § Regeringen ska i budgetpropositionen lämna förslag till  
preliminära inkomstberäkningar och utgiftsramar för det andra  
och tredje tillkommande budgetåret. Lag (2014:866).  
 
4 § Finns det risk för at t ett beslutat utgiftstak kommer att  
överskridas, ska regeringen för att undvika detta vidta sådana  
åtgärder som den har befogenhet till eller föreslå riksdagen  
nödvändiga åtgärder.  
 
Utvärdering  
 
5 § Regeringen ska se till att en utvärdering utförs av hur  
de budgetpolitiska målen uppnås. Lag (2014:866).  
 
3 kap. Budgetering  
 
Inkomsttitlar och anslag  
 
1 § För budgetering och redovisning av inkomster på statens  
budget ska inkomsttitlar för olika slag av inkomster användas.  
 
2 § Vid budgetering av utgifter för bestämda ändamål ska  
ramanslag användas.  
 
Omfattningen av statens budget  
 
3 § Regeringens förslag till statens budget ska omfatta alla  
inkomster och utgifter samt andra betalningar som påverkar  
statens lånebehov.  
 
4 § Statens inkomster och utgifter ska budgeteras och  
redovisas brutto på inkomsttitlar och anslag med de undantag som anges i  
6 §. 
 
5 § Utgifter får inte budgeteras och redovisas mot  
inkomsttitlar.  
 
6 § Om riksdagen har beslutat att inkomster får tas i an språk  
för ett bestämt ändamål på annat sätt än genom beslut om  
anslag  
(specialdestination), ska inkomsterna inte budgeteras och  
redovisas mot inkomsttitlar. Inkomster av skatter ska dock  
alltid budgeteras och redovisas mot inkomsttitlar.  
 
Ska inkomsterna h elt eller till en bestämd del täcka  
utgifternai en viss verksamhet ska inkomsterna och motsvarande utgifter  
inte heller budgeteras eller redovisas mot anslag. Om  
inkomsterna till en obestämd del ska täcka utgifter i en  
verksamhet ska inkomsterna redovisas mot anslag  
(nettoredovisning).  
 
Första och andra styckena gäller även sådana inkomster som  
regeringen med stöd av riksdagens bemyndigande har beslutat  
ska 
specialdestineras till en viss verksamhet.  
 
7 § Regeringen får förfoga över avgiftsinkomster från  
frivilligt efterfrågade varor och tjänster som staten  
tillhandahåller och besluta om inkomsterna ska budgeteras och  
redovisas mot inkomsttitel eller specialdestineras till en  
viss verksamhet.  
 
Villkor f ör ramanslag  
 
8 § Ett anslag får tillfälligt överskridas genom att en kredit  
motsvarande högst tio procent av det anvisade anslaget  
(anslagskredit) tas i anspråk. Följande år ska tillgängliga  
medel reduceras med ett belopp motsvarande den ianspråktagna  
anslagskrediten.  
 
Med riksdagens bemyndigande får regeringen även besluta att  
ett anslag får överskridas, om detta är nödvändigt för att i en  
verksamhet täcka särskilda utgifter som inte var kända då  
anslaget anvisades eller för att ett av riksdagen beslutat  
ändamål med anslaget ska kunna uppfyllas.  
 
9 § Regeringen får besluta att anslag för räntor på  
statsskulden samt andra utgifter för upplåning och  
skuldförvaltning får överskridas om det är nödvändigt för att  
fullgöra statens betalningsåtaganden.  
 
10 § Outn yttjade medel på ett anslag (anslagssparande) får  
användas följande år.  
 
Outnyttjade medel får dock användas längst två år efter det  
att anslaget senast var uppfört på budgeten.  
 
11 § När regeringen tilldelar en myndighet ett anslag, får den  
besluta om begränsningar i villkoren för utnyttjandet av  
anslaget.  
 
12 § Regeringen får besluta att medel på ett anvisat anslag  
inte ska användas, om detta är motiverat av särskilda  
omständighe ter i en verksamhet eller av statsfinansiella eller  
andra samhällsekonomiska skäl.  
 
4 kap. Redovisning mot inkomsttitlar och anslag  
 
1 § Om inte riksdagen beslutar annat, ska redovisning mot  
inkomsttitlar och anslag göras enligt 2 och 3 §§.  
 
2 § Inkomster av skatter och avgifter ska redovisas det  
budgetår som intäkterna hänför sig till. Övriga inkomster ska  
redovisas det budgetår som inkomsterna hänför sig till.  
 
Om inkomster med stöd av 3 kap. 6 § andra stycket redovisas  
mot 
anslag, ska redovisningen dock göras på samma grund som gäller  
för de utgifter som redovisas mot anslaget enligt 3 §.  
 
3 § Utgifter för transfereringar ska redovisas det budgetår då  
betalning sker. Förvaltningsutgifter ska redovisas det  
budgetår  
som kostnaderna hänför sig till. Övriga utgifter ska redovisas  
det budgetår som utgifterna hänför sig till.  
 
4 § Redovisning ska ske löpande.  
 
5 kap. Statens upplåning och skuldförvaltning  
 
1 § Efter särskilt bemyndigande som lämnas för ett budgetår i  
sänder får regeringen eller efter regeringens bestämmande  
Riksgäldskontoret ta upp lån till staten för att  
 
1. finansiera löpande underskott i statens budget och andra  
utgifter som grundar sig på riksdagens beslut,  
 
2. tillhandahålla sådana krediter och fullgö ra sådana  
garantier  
som riksdagen beslutat om,  
 
3. amortera, lösa in och köpa upp statslån,  
 
4. i samråd med Riksbanken tillgodose behovet av statslån med  
olika löptider, och  
 
5. tillgodose Riksbankens behov av valutareserv.  
 
Riksbanken ska betala full ers ättning för statens kostnader  
för 
upplåning för att tillgodose Riksbankens behov av  
valutareserv.  
Regeringen får dock, efter samråd med Riksbanken, besluta  
annat  
om det finns särskilda skäl.  
 
2 § Efter särskilt bemyndigande som lämnas av riksdagen för  
ett 
budgetår i sänder får regeringen eller efter regeringens  
bestämmande ett affärsverk ta upp lån till staten för  
affärsverkets verksamhet.  
 
3 § Lån som har tagits upp av staten enligt 1 eller 2 § 
förvaltas av regeringen eller, efter regeringens bemyndigande,  
av Riksgäldskontoret eller affärsverk.  
 
Om staten tar upp ett lån för att tillgodose Riksbankens behov  
av valutareserv, får de medel som Riksbanken tillför staten i  
utbyte mot de lånade medle n endast användas för återbetalning  
av samma lån. Regeringen får dock, efter samråd med  
Riksbanken,  
besluta annat om det finns särskilda skäl.  
 
4 § För samtliga lån och garantier som regeringen,  
Riksgäldskontoret eller ett affärsverk ombesörjer är staten  
ansvarig.  
 
5 § Statens skuld, med undantag för den skuld som förvaltas av  
affärsverken enligt 3 §, ska förvaltas så att kostnaden för  
skulden långsiktigt minimeras samtidigt som risken i  
förvaltningen beaktas. Förvaltningen ska ske inom ramen för de  
krav som penningpolitiken ställer.  
 
6 § Regeringen ska senast den 15 november varje år besluta om  
riktlinjer för Riksgäldskontorets förvaltning av statsskulden.  
Regeringen ska inhämta förslag till riktlinjer från  
Riksgäldskontoret samt låta Riksbanken yttr a sig över  
kontorets  
förslag.  
 
7 § Regeringen ska från och med 2012 och därefter vartannat år  
i en skrivelse till riksdagen utvärdera förvaltningen av  
statsskulden. Skrivelsen ska senast den 25 april överlämnas  
till riksdagen.  
 
6 kap. Ekonomiska åtaganden och utlåning  
 
Beställningsbemyndiganden  
 
1 § För det ändamål och intill det belopp som riksdagen  
beslutat för budgetåret får regeringen beställa varor eller  
tjänster samt besluta om bidrag, ersättning, lån eller  
liknande  
som medför utgifter under senare bu dgetår än det budgeten  
avser.  
 
Regeringen får dock utan särskilt bemyndigande göra ekonomiska  
åtaganden för staten om dessa uppgår till högst tio procent av  
ett anvisat anslag, dock högst tio miljoner kronor.  
 
Regeringen ska när den begär ett bemyndigande enligt första  
stycket ange under vilka år det ekonomiska åtagandet beräknas  
medföra utgifter.  
 
2 § Regeringen får göra sådana ekonomiska åtaganden för staten  
som är nödvändiga för att den löpande verksamheten s ka fungera  
tillfredsställande.  
 
Utlåning och garantier  
 
3 § För det ändamål och intill det belopp som riksdagen har  
beslutat för ett eller flera budgetår får regeringen besluta  
om 
utlåning som finansieras med lån i Riksgäldskontoret, ställa  
ut 
kreditgarant ier och göra andra liknande åtaganden.  
 
Om det finns särskilda skäl får en kreditgaranti eller  
liknande  
åtagande enligt riksdagens bestämmande göras utan att beloppet  
begränsas.  
 
4 § För ett lån eller åtagande enligt 3 § ska ränta eller  
avgift tas ut. Ränt an eller avgiften ska motsvara statens  
förväntade kostnad för lånet eller åtagandet, om inte  
riksdagen  
för ett visst lån eller åtagande har beslutat annat.  
 
Om det krävs till följd av bestämmelserna om statsstöd i  
artikel 107 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt  
(EUF -fördraget), får räntan eller avgiften sättas högre än vad  
som anges i första stycket.  
 
Om lån - eller garantitagaren ska betala en ränta eller avgift  
som inte helt täcker kostnaderna enligt f örsta stycket, ska  
regeringen föreslå riksdagen hur mellanskillnaden ska  
finansieras.  
 
Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer  
beslutar för visst lån eller viss garanti om räntans eller  
avgiftens storlek.  
 
5 § Till den del inkomsterna från räntor och avgifter enligt 4  
§ första stycket motsvarar förväntade förluster ska de föras  
till konton i Riksgäldskontoret. Även annan finansiering av  
förväntad förlust enligt 4 § tredje stycket ska föras till  
sådana konton. Inkomster i utländsk valuta får föras till  
konton i bank.  
 
Konstaterade förluster för statens utlåning och åtaganden ska  
täckas med medel från dessa konton.  
 
7 kap. Finansiering av investeringar och utlåning  
 
1 § Inom låneramar som riksdagen har beslutat för budgetåret  
får regeringen bes luta att anläggningstillgångar som används i  
statens verksamhet, med det undantag som anges i 2 §, ska  
finansieras med lån i Riksgäldskontoret. Regeringen får  
besluta  
om villkoren för sådana lån.  
 
2 § Förvärv av aktier eller andelar i ett företag och annat  
tillskott av kapital ska finansieras med anslag.  
 
3 § Utlåning för vilken den förväntade förlusten är låg får  
finansieras med lån i Riksgäldskontoret.  
 
4 § Inom en kreditram som riksdagen har besl utat för  
budgetåret  
får regeringen besluta att rörelsekapital i statens verksamhet  
ska finansieras med krediter i Riksgäldskontoret. Regeringen  
får besluta om villkoren för dessa krediter och om likvida  
medel som myndigheterna disponerar.  
 
5 § Andra tillgå ngar än de som anges i 1, 3 och 4 §§ ska  
finansieras med anslag eller med inkomster som anges i 8 kap.  
9–12 §§.  
 
6 § Bestämmelserna i 1 –5 §§ gäller inte om riksdagen för en  
viss myndighet, ett visst lån eller en viss anskaffning  
beslutar om någon annan fin ansiering.  
 
8 kap. Förvärv och överlåtelse av egendom  
 
1 § I 2–12 §§ anges grunder för förfogandet över statens  
egendom.  
 
Bestämmelserna gäller tillgångar som regeringen förvaltar och  
förfogar över. Detta gäller dock inte varor som avses i 3 kap.  
7 §. 
 
Med försäljning avses i 2 och 4 –7 §§ även byte.  
 
Fast egendom  
 
2 § När värdet av fast egendom inte överstiger 75 miljoner  
kronor, får regeringen besluta att sälja egendomen, om den  
inte 
alls eller endast i ringa utsträckning behövs i statens  
verksamhet och om det inte finns särskilda skäl för att  
egendomen fortfarande ska ägas av staten.  
 
Trots första stycket får regeringen besluta om försäljning  
till 
en kommun för samhällsbyggnadsändamål.  
 
Aktier och andelar  
 
3 § Regeringen får inte utan riksdagens bemyndigande förvärva  
aktier eller andelar i ett företag eller på annat sätt öka  
statens röst - eller ägarandel i ett företag. Regeringen får  
inte heller utan riksdagens bemyndigande tillskjuta k apital  
till ett företag.  
 
Regeringen får dock förvärva aktier eller andelar i företag  
som 
ett led i förvaltningen av egendom som tillfallit staten genom  
testamente eller gåva.  
 
4 § Regeringen får besluta om försäljning av aktier eller  
andelar i ett företag där staten har mindre än hälften av  
rösterna för samtliga aktier eller andelar, om inte riksdagen  
bestämt annat för företaget.  
 
Regeringen får inte utan riksdagens bemyndigande  genom  
försäljning eller på annat sätt minska statens ägarandel i  
företag där staten har hälften eller mer än hälften av  
rösterna  
för samtliga aktier eller andelar.  
 
Annan lös egendom  
 
5 § För upplåtelse av tomträtt samt försäljning av tomträtt  
och 
sådan b yggnad som är lös egendom gäller bestämmelserna i 2 §  
om 
försäljning av fast egendom.  
 
6 § Regeringen får besluta att överlåta annan lös egendom än  
sådan som anges i 4 och 5 §§, om egendomen inte längre behövs  
för statens verksamhet eller blivit obrukbar e ller om den inte  
anskaffats med statens medel.  
 
Affärsmässighet  
 
7 § Förvärv genom köp eller byte och försäljning ska  
genomföras  
affärsmässigt, om inte särskilda skäl talar mot det.  
 
Disposition av försäljningsinkomster  
 
8 § Har riksdagen beslutat om försäljning av egendom, ska  
inkomsten redovisas mot en inkomsttitel, om inte riksdagen  
bestämmer annat.  
 
I 9–12 §§ anges hur inkomsten får disponeras i de fall då  
regeringen har beslutat o m försäljning.  
 
9 § Om egendomen har använts i en verksamhet för vilken  
riksdagen har godkänt en investeringsplan, får regeringen  
besluta att inkomsten ska disponeras för att finansiera  
investeringar som ingår i planen.  
 
Bestämmelser om disposition av inko mst från försäljning av  
egendom som inte använts i en sådan verksamhet finns i 10 –12 
§§. 
 
10 § Om egendomen har finansierats med medel från anslag får  
regeringen, sedan medel motsvarande egendomens bokförda värde  
redovisats mot en inkomsttitel, besluta att  det som återstår  
av 
inkomsten ska disponeras i den verksamhet där den sålda  
egendomen har använts.  
 
Om inkomsten uppgår till ett mindre belopp, får regeringen  
besluta att hela inkomsten ska disponeras i den verksamhet där  
den sålda egendomen har använts.  
 
Har fast egendom eller aktier sålts, ska dock hela inkomsten  
redovisas mot en inkomsttitel.  
 
11 § Om egendomen har finansierats med lån, får regeringen  
sedan l ånet lösts besluta att det som återstår av inkomsten  
ska 
disponeras i den verksamhet där den sålda egendomen har  
använts.  
 
Har fast egendom eller aktier sålts, ska dock det som återstår  
av inkomsten redovisas mot en inkomsttitel.  
 
12 § Om egendomen har fin ansierats på annat sätt än med medel  
från anslag eller med lån, får regeringen besluta att hela  
inkomsten ska disponeras i den verksamhet där den sålda  
egendomen har använts.  
 
9 kap. Uppföljning och prognoser  
 
Uppföljning  
 
1 § Regeringen ska noggrant följa  hur statens inkomster,  
utgifter och upplåning utvecklas i förhållande till beräknade  
och beslutade belopp.  
 
Regeringen ska i budgetpropositionen och i den ekonomiska  
vårpropositionen förklara väsentliga skillnader mellan  
budgeterade belopp och beräknat utfall för det innevarande  
budgetåret.  
 
2 § Har upphävts genom lag (2014:866)  
 
Prognoser  
 
3 § Regeringen ska i budgetpropositionen och den ekonomiska  
vårpropositionen re dovisa prognoser över den makroekonomiska  
utvecklingen, statens inkomster och utgifter, statens  
lånebehov, utgifterna under utgiftstaket och den offentliga  
sektorns inkomster, utgifter och skulder.  
 
Prognoserna ska omfatta det innevarande budgetåret och de  tre 
därpå följande åren och baseras på väl specificerade  
förutsättningar. Lag (2013:1015).  
 
4 § Regeringen ska i den ekonomiska vårpropositionen redovisa  
en bedömning av de offentliga finansernas långsiktiga  
hållbarhet. Lag (2013:1015).  
 
Utvärdering  
 
5 § Regeringen ska regelbundet redovisa en utvärdering av de  
prognoser som anges i 3 §. Lag (2013:1015).  
 
10 kap. Redovisningsskyldighet och revision  
 
Allmänt om redovisningen  
 
1 § Regeringen är redovisningsskyldig inför riksdagen för de  
tillgångar som regeringen förvaltar och förfogar över.  
Redovisningsskyldigheten omfattar även den verksamhet som  
bedrivs av staten samt statens skulder och övriga ekonomiska  
åtaganden.  
 
God redov isningssed och rättvisande bild  
 
2 § Bokföring och redovisning i staten ska fullgöras på ett  
sätt som stämmer överens med god redovisningssed.  
 
Redovisningen ska ge en rättvisande bild av verksamheten, det  
ekonomiska resultatet och ställningen samt förvalt ningen av  
statens tillgångar.  
 
Resultatredovisning  
 
3 § Regeringen ska i budgetpropositionen lämna en redovisning  
av de resultat som uppnåtts i verksamheten i förhållande till  
de av riksdagen beslutade målen. Redovisningen ska vara  
anpassad till utgiftsomr ådena. Lag (2014:866).  
 
Redovisning av skatteutgifter  
 
4 § Regeringen ska varje år lämna en redovisning av  
skatteutgifter till riksdagen.  
 
Årsredovisningen för staten  
 
5 § Årsredovisningen för staten ska lämnas till riksdagen  
senast den 15 april året efter budgetåret.  
 
6 § Årsredovisningen för staten ska innehålla  
 
1. en uppföljning av riksdagens beslut om den offentliga  
sektorns finansiella sparande (överskottsmålet), u tgiftstaket  
och andra övergripande budgetpolitiska mål,  
 
2. utfallet på budgetens inkomsttitlar och anslag samt av  
statens lånebehov,  
 
3. en redovisning av hur regeringen har utnyttjat  
bemyndiganden  
som den fått med stöd av 6 kap. 1 § första stycket och 6 kap. 
3 
§, 
 
4. en resultaträkning, en balansräkning, en  
finansieringsanalys  
och noter,  
 
5. en redovisning av utvecklingen av statsskulden,  
 
6. upplysningar om förväntade förluster och väsentliga risker  
i 
statens utlåning och utställda garantier som beslutats enligt  
6 
kap. 3 §,  
 
7. en samlad redovisning av vilka åtgärder regeringen vidtagit  
med anledning av Riksrevisionens iakttagelser,  
 
8. en resultaträkning och en balansräkning avseende EU -medel  
samt en k assamässig redovisning av anslag och inkomsttitlar  
avseende in - och utbetalningar till och från EU, samt  
 
9. ett uttalande av regeringen om huruvida  
 
– räkenskaperna enligt 8 har upprättats enligt god  
redovisningssed och ger en rättvisande bild, och  
 
– det finns regler och system som syftar till att skapa en  
betryggande intern styrning och kontroll av EU -medel.  
 
Regeringen ska i anslutning till redovisningen enligt första  
stycket 2 förklara väsentliga skillnader mellan budgeterade  
belopp och utfallet.  
 
7 § Resultaträkningen, balansräkningen och  
finansieringsanalysen ska omfatta statens samtliga intäkter  
och 
kostnader, tillgångar och skulder samt betalningar som  
påverkar  
statens nettoupplåning.  
 
Regeringen får dock besluta att en viss verksamhet eller en  
viss tillgång eller skuld inte ska omfattas av  
resultaträkningen, balansräkningen och finansieringsanalysen.  
Regeringen ska i årsredovisningen för staten lämna  
upplysningar  
om skälen för detta.  
 
8 § I resultaträkningen och balansräkningen ska  
 
1. samma principer för värdering, klassificering och indelning  
av de olika posterna tillämpas från ett budgetår till ett  
annat,  
 
2. värderingen av de olika posterna göras med rimlig  
försiktighet,  
 
3. intäkter  och kostnader som är hänförliga till budgetåret  
tas 
med oavsett tidpunkten för betalningen,  
 
4. de olika beståndsdelar som balansräkningen består av  
värderas var och en för sig,  
 
5. tillgångar och skulder eller intäkter och kostnader inte  
kvittas mot vara ndra, samt  
 
6. den ingående balansen för ett budgetår stämma överens med  
den utgående balansen för det närmast föregående budgetåret.  
 
Om det är förenligt med vad som föreskrivs i 2 §, får  
regeringen avvika från första stycket. Regeringen ska lämna  
upplysningar om skälen för avvikelsen och redovisa en  
bedömning  
av dess effekt på den ekonomiska ställningen och resultatet.  
 
9 § Resultaträkningen ska innehålla följande rubriker:  
Intäkter, Kostn ader, Resultat från andelar i hel - och delägda  
företag, Finansiella intäkter och kostnader samt Årets över - 
eller underskott.  
 
Balansräkningen ska innehålla följande rubriker på  
tillgångssidan: Anläggningstillgångar (Immateriella,  
Materiella  
och Finansiell a anläggningstillgångar), Utlåning, Varulager  
m.m., Fordringar, Periodavgränsningsposter, Kortfristiga  
placeringar samt Kassa och bank. På skuldsidan ska den  
innehålla följande rubriker: Nettoförmögenhet, Fonder,  
Avsättningar, Statsskulden, Skulder m.m. oc h 
Periodavgränsningsposter.  
 
Finansieringsanalysen ska innehålla följande rubriker: Statens  
verksamhet, Investeringar, Utlåning, Finansiella aktiviteter  
och Statens nettoupplåning.  
 
Under rubrikerna ska redovisningen delas in i poster.  
 
10 § För varje post  i resultaträkningen och balansräkningen  
samt finansieringsanalysen ska beloppet av motsvarande post  
för 
det närmast föregående budgetåret anges.  
 
Om regeringen har ändrat principerna för värdering,  
klassificering eller indelning i poster eller avgränsningen av  
staten enligt 7 §, ska posterna för närmast föregående  
budgetår  
räknas om eller ändras på det sätt som behövs för att de ska  
kunna jämföras med budgetårets poster på ett meningsfullt  
sätt. 
 
Om det finns särskilda skäl och det är förenligt med god  
redovisningssed, får avvikelse från vad som föreskrivs i andra  
stycket göras. I så fall ska regeringen lämna upplysningar om  
skälen för detta.  
 
Revision  
 
11 § I 13 kap. regeringsformen och i lagen (2002 :1022) om  
revision av statlig verksamhet m.m. finns bestämmelser om  
revision av statlig verksamhet.  
 
11 kap. Genomförande av statens budget  
 
1 § Om riksdagen senast en vecka före det följande budgetårets  
början inte har beslutat om anslag för ett visst än damål får  
regeringen i den omfattning som behövs vidta åtgärder för att  
den senaste budgeten med de ändringar som följer av andra  
beslut av riksdagen ska gälla till dess att riksdagen beslutar  
om anslag. Lag (2021:1119).  
 
2 § Regeringen meddelar föreskrifter om genomförandet av  
statens budget. Lag (2021:1119).  
 
 
Övergångsbestämmelser  
 
2011:203  
 
1. Denna lag träder i kraft den 1 apr il 2011, då lagen  
(1988:1387) om statens upplåning och skuldförvaltning och  
lagen (1996:1059) om statsbudgeten upphör att gälla.  
 
2. Bestämmelserna i 3 kap. 5 och 6 §§ tillämpas första gången  
i fråga om budgeten för 2012. Bestämmelsen i 17 § andra stycket  
och 18 § lagen (1996:1059) om statsbudgeten gäller fortfarande  
i fråga om redovisning mot inkomsttitlar och anslag under  
2011.  
 
3. Outnyttjade medel på anslag som inte har varit uppförda på  
statens budget efter 2010 får användas längst till utgången av  
2012. 
 
4. Bestämmelsen i 4 kap. 2 § första stycket första meningen  
tillämpas när det gäller redovisning av inkomster av avgifter  
första gången i fråga om budgeten för 2012. Bestämmelsen i  
10 § andra stycket lagen om statsbudgeten gäller fortfarande i  
fråga om redovisning av inkomster av avgifter under 2011.  
 
5. Bestämmelserna i 6 kap. 4 § tillämpas i fråga om utlåning  
från och med den 1 januari 2012. För studielån enligt  
studiestödslagen (1999:1395) tillämpas dock dessa bestämmelser  
från och med den 1 januari 2014. Lag (2012:966).  
 
6. Bestämmelserna i 6 kap. 5 § tillämpas från och med den  
1 januari 2012. För studielån enligt studiestödslagen  
(1999:1395) tillämpas dock dessa bestämmelser från och med  
den 1 januari 2014. Lag (2012:966).  
 
7. Bestämmelsen i  7 kap. 3 § tillämpas första gången i fråga  
om budgeten för 2012.  
 
8. Bestämmelserna i 10 kap. 6 –10 §§ tillämpas första gången i  
fråga om årsredovisningen för staten 2011. Bestämmelserna i  
37 § andra stycket lagen (1996:1059) om statsbudgeten ska gälla  
i fråga om årsredovisningen för staten 2010.