Socialtjänstlag (2001:453)  
 
Departement: Socialdepartementet  
 
Utfärdad: 2001 -06-07  
 
Ändring införd: t.o.m. SFS 2021:1314  
 
Övrigt: Rättelseblad 2002:1039 har beaktats. Rättelsesida 2021:738 har  
iakttagits.  
 
Ikraft: 2002 -01-01 överg.best.  
 
1 kap. Socialtjänstens mål  
 
1 § Samhälle ts socialtjänst skall på demokratins och  
solidaritetens grund främja människornas  
 
- ekonomiska och sociala trygghet,  
 
- jämlikhet i levnadsvillkor,  
 
- aktiva deltagande i samhällslivet.  
 
Socialtjänsten skall under hänsynstagande till människans  
ansvar för sin och andras sociala situation inriktas på att  
frigöra och utveckla enskildas och gruppers egna resurser.  
 
Verksamheten skall bygga på respekt för människornas  
självbestämmanderätt och integritet.  
 
2 § Vid åtgärder som rör barn ska barnets bästa särskilt  
beaktas.  
 
Vid beslut eller andra åtgärder som rör vård - eller 
behandlingsinsatser för barn ska vad som är bäst för barnet  
vara avgörande.  
 
Med barn avses varje människa under 18 år.  
Lag (2012:776).  
 
3 § Bestämmelser om vård utan samtycke ges i lagen (1988:870)  
om vård av missbrukare i vissa fall och i lagen (1990:52) med  
särskilda bestämmelser om vård av unga.  
 
2 kap. Kommunens ansvar  
 
1 § Varje kommun svarar för socialtjänsten inom sitt  
område, och har det yttersta ansvaret för att enskilda får  
det stöd och den hjälp som de behöver. Detta innebär ingen  
inskränkning i det ansvar som vilar på andra huvudmän.  
 
Bestämmelser om ansvarsfördelningen mellan kommuner i fråga  
om stöd och hjälp enligt denna lag finns i 2 a kap.  
 
I fråga om den som omfattas av lagen (1994:137) om mottagande  
av asylsökande m.fl. finns det särskilda bestämmelser om  
bistånd och placering  av barn i den lagen. Lag (2018:347).  
 
2 § Har upphävts genom lag (2011:328).  
 
3 § Har upphävts genom lag (2011:328).  
 
4 § Kommunens uppgifter inom socialtjänsten fullgörs av den  
eller de nämnder som kommunfullmäktige bestämmer. Särskilda  
bestämmelser om g emensam nämnd finns i lagen (2003:192) om  
gemensam nämnd inom vård - och omsorgsområdet.  
 
Vad som i denna lag eller annan författning sägs om socialnämnd  
gäller i förekommande fall den eller de nämnder som utses  
enligt första stycket. Lag (2003:199).  
 
5 § U töver avtalssamverkan enligt 9 kap. 37 §  
kommunallagen (2017:725) får en kommun sluta avtal med en  
enskild person om att utföra kommunens uppgifter inom  
socialtjänsten. Uppgifter som innefattar myndighetsutövning  
får dock inte överlämnas. Lag (2018:573 ). 
 
6 § Kommunen får även träffa överenskommelse med regionen,  
Försäkringskassan och Arbetsförmedlingen om att, inom ramen  
för socialtjänstens uppgifter, samverka i syfte att uppnå en  
effektivare användning av tillgängliga resurser. Kommunen ska  
bidra till finansieringen av sådan verksamhet som bedrivs i  
samverkan. Enligt bestämmelser i lagen (2003:1210) om  
finansiell samordning av rehabiliteringsinsatser får kommunen  
delta i finans iell samordning inom rehabiliteringsområdet.  
 
Riksrevisionen får granska sådan verksamhet som bedrivits i  
samverkan med och delvis finansierats av Försäkringskassan  
eller Arbetsförmedlingen. Vid en sådan granskning har  
Riksrevisionen rätt att ta del av de uppgifter som behövs för  
att granska verksamheten. Lag (2019:909).  
 
7 § När den enskilde har behov av insatser både från  
socialtjänsten och från hälso - och sjukvården ska kommunen  
tillsammans med regionen upprätta en individuell plan. Planen  
ska upp rättas om kommunen eller regionen bedömer att den  
behövs för att den enskilde ska få sina behov tillgodosedda,  
och om den enskilde samtycker till att den upprättas. Arbetet  
med planen ska påbörjas utan dröjsmål.  
 
Planen ska när det är möjligt upprättas tillsammans med den  
enskilde. Närstående ska ges möjlighet att delta i arbetet med  
planen, om det är lämpligt och den enskilde inte motsätter sig  
det.  
 
Av planen ska det framgå  
 
1. vilka insatser som behövs,  
 
2. vilka insatser respektive huvudman ska svara för,  
 
3. vilka åtgärder som vidtas av någon annan än kommunen eller  
regionen, och  
 
4. vem av huvudmännen som ska ha det övergripande ansvaret för  
planen. Lag (2019:909).  
 
2 a kap. Om ansvarsfördelningen mel lan kommuner i fråga om stöd  
och hjälp enligt denna lag  
 
Ansvarig kommun  
 
1 § Den kommun där den enskilde vistas ansvarar för stöd och  
hjälp enligt 2 kap. 1 §, om inte annat följer av 3 -5 §§. 
Lag (2011:328).  
 
2 § Om det står klart att en annan kommun än vi stelsekommunen  
ansvarar för stöd och hjälp åt en enskild, är vistelsekommunens  
ansvar begränsat till akuta situationer. Lag (2011:328).  
 
3 § Om den enskilde är bosatt i en annan kommun än  
vistelsekommunen, ansvarar bosättningskommunen för det stöd och  
den hjälp som den enskilde behöver. Med bosättningskommun avses  
i detta kapitel  
 
1. den kommun där den enskilde är stadigvarande bosatt, eller  
 
2. om den enskilde är stadigvarande bosatt i en kommun men har  
sin starkaste anknytning till en annan kommun, den sistnämnda  
kommunen, eller  
 
3. om den enskilde saknar stadigvarande bostad, den kommun till  
vilken han eller hon har sin starkaste anknytning. Lag (2011:328).  
 
4 § En kommun behåller ansvaret för stöd och hjälp åt en  
enskild som till följd av ett beslut av kommunen vistas i en  
annan kommun i  
 
1. familjehem enligt 6 kap. denna lag eller 9 § 8 lagen  
(1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade,  
 
2. hem för vård eller boende eller i stödboen de enligt 6  
kap., 
 
3. särskild boendeform för äldre människor enligt 5 kap. 5 §  
andra eller tredje stycket eller 7 kap. 1 § första stycket  
2, 
 
4. bostad med särskild service enligt 5 kap. 7 § tredje  
stycket eller 7 kap. 1 § första stycket 2,  
 
5. bostad  med särskild service eller annan särskilt anpassad  
bostad enligt 9 § 8 eller 9 lagen om stöd och service till  
vissa funktionshindrade, eller  
 
6. annat boende, om det inte är klarlagt vilken kommun som är  
den enskildes bosättningskommun. Lag (2018:1724) . 
 
5 § Den kommun där den enskilde är folkbokförd ansvarar för  
stöd och hjälp  
 
1. under kriminalvård i anstalt,  
 
2. under vård på sjukhus eller i annan sjukvårdsinrättning på  
initiativ av någon annan än en kommun,  
 
3. som aktualiserats inför avslutningen av vård enligt 1 eller  
2. Lag (2011:328).  
 
Vistelsekommunens skyldighet att bistå bosättningskommunen  
 
6 § När en enskild avser att vistas en kortare tid i en annan  
kommun än bosättningskommunen, och till följd av hö g ålder,  
funktionsnedsättning eller allvarlig sjukdom behöver stöd och  
hjälp för detta, är vistelsekommunen skyldig att på begäran  
 
1. bistå med den utredning som bosättningskommunen behöver för  
att kunna pröva den enskildes behov av stöd och hjälp,  
 
2. verkställa bosättningskommunens beslut. Lag (2011:328).  
 
7 § Om en bosättningskommun har begärt verkställighet enligt  
6 § 2, ska bosättningskommunen ersätta vistelsekommunen för  
verkställighetskostnaderna. Ersättningen ska betalas enligt den  
ersättningsnivå som bosättningskommunen tillämpar för  
motsvarande insatser. Lag (2011:328).  
 
Ansökan om insatser i en annan kommun  
 
8 § En person som önskar flytta till en annan kommun, får  
ansöka om insatser i den kommunen om han eller hon  
 
1. till följd av hög ålder, funktionsnedsättning eller  
allvarlig sjukdom har ett varaktigt behov av omfattande vård - 
eller omsorgsinsatser och därför inte kan bosätta sig i den  
andra kommunen utan att de insatser som han eller hon behöver  
lämnas, eller  
 
2. på grund av våld eller andra övergrepp behöver flytta till  
en annan kommun men inte kan göra det utan att de insatser som  
han eller hon behöver lämnas. Lag (2011:328).  
 
9 § En ansökan enligt 8 § ska beha ndlas som om den enskilde var  
bosatt i inflyttningskommunen. Är den sökandes behov  
tillgodosedda i bosättningskommunen, får hänsyn inte tas till  
den omständigheten när ansökan prövas.  
 
Bosättningskommunen är skyldig att på begäran bistå med den  
utredning s om den andra kommunen behöver för att kunna pröva  
ansökan. Lag (2011:328).  
 
Överflyttning av ärende  
 
10 § Ett ärende som avser vård eller någon annan åtgärd i fråga  
om en enskild person kan flyttas över till en annan kommun.  
 
En kommun som anser att ett ärende ska flyttas över ska begära  
det hos den andra kommunen. Ärendet ska då flyttas över om den  
som berörs av ärendet har starkast anknytning till den andra  
kommunen och det med hänsyn till den enskildes önskemål,  
hjälpbehovet s varaktighet och omständigheterna i övrigt  
framstår som lämpligt.  
 
En begäran enligt andra stycket ska vara skriftlig. Den andra  
kommunen ska skriftligen och utan dröjsmål meddela sin  
inställning. Lag (2011:328).  
 
11 § Om berörda kommuner inte är överens om att flytta över  
ärendet, får den kommun som begärt överflyttning ansöka om det  
hos Inspektionen för vård och omsorg. En sådan ansökan får  
också göras av en kommun, som inte inom en månad har fått svar  
från en annan kommun på en begäran om överflyttning.  
 
Inspektionen för vård och omsorg ska pröva ansökningen så  
snart som möjligt. Beslut i ärendet ska meddelas inom tre  
månader från det att ansökan kom in, om det inte finns  
särskilda skäl för en längre handläggningstid. Lag (2012:944).  
 
12 § Uppgifter som behövs för att en kommun ska kunna ta över  
ett ärende enligt 10 eller 11 § ska lämnas ut av den kommun som  
överlämnar ärendet. Lag (2011:328).  
 
3 kap. Vissa uppgifter inom socialtjänsten, m.m.  
 
1 § Till socialnämndens uppgifter hör att  
 
- göra sig väl förtrogen med levnadsförhållandena i kommunen,  
 
- medverka i samhällsplaneringen och i samarbete med andra  
samhällsorgan, organisationer, föreningar och enskilda främja  
goda miljöer i kommunen,  
 
- informera om socialtjänsten i kommunen,  
 
- genom uppsökande verksamhet och på annat sätt främja  
förutsättningarna för goda levnadsförhållanden,  
 
- svara för omsorg och service, upplysningar, råd, stöd och  
vård, ekonomisk hjälp och annat bistånd till familje r och  
enskilda som behöver det.  
 
2 § Socialnämndens medverkan i samhällsplaneringen ska bygga  
på nämndens sociala erfarenheter och särskilt syfta till att  
påverka utformningen av nya och äldre bostadsområden i  
kommunen. Nämnden ska också verka för att offe ntliga lokaler  
och allmänna kommunikationer utformas så att de blir lätt  
tillgängliga för alla.  
 
Socialnämnden ska även i övrigt ta initiativ till och bevaka  
att åtgärder vidtas för att skapa en god samhällsmiljö och  
goda förhållanden för barn och unga, äl dre och andra grupper  
som har behov av samhällets särskilda stöd. Socialnämnden ska  
i sin verksamhet främja den enskildes rätt till arbete,  
bostad och utbildning. Lag (2015:982).  
 
3 § /Upphör att gälla U:2023 -07-01/ 
Insatser inom socialtjänsten ska vara av god kvalitet.  
 
För utförande av uppgifter inom socialtjänsten ska det finnas  
personal med lämplig utbildning och erfarenhet.  
 
Kvaliteten i verksamheten ska systematiskt och fortlöpande  
utvecklas och säkras. Lag (200 9:596).  
 
3 § /Träder i kraft I:2023 -07-01/ 
Insatser inom socialtjänsten ska vara av god kvalitet.  
 
För utförande av uppgifter inom socialtjänsten ska det finnas  
personal med lämplig utbildning och erfarenhet.  
 
I verksamhet enligt denna lag får endast den  som har ett  
sådant bevis som avses i 4 kap. 5 a § patientsäkerhetslagen  
(2010:659) använda yrkestiteln undersköterska. Den som saknar  
behörighet att använda yrkestiteln får inte använda en titel  
som kan förväxlas med den yrkestiteln.  
 
Kvaliteten i ver ksamheten ska systematiskt och fortlöpande  
utvecklas och säkras. Lag (2021:738).  
 
3 a § Socialnämnden ska se till att det finns rutiner för att  
förebygga, upptäcka och åtgärda risker och missförhållanden  
inom socialtjänstens verksamhet rörande barn och unga.  
 
Socialnämnden ska använda handläggare som har avlagt svensk  
socionomexamen eller annan relevant examen på minst grundnivå  
i högskolan för utförande av sådana uppgifter inom  
socialtjänsten rörande barn och unga som innefattar  
 
1. bedömning av om utredning ska inledas,  
 
2. utredning och bedömning av behovet av insatser eller andra  
åtgärder, eller  
 
3. uppföljning av beslutade insatser.  
 
Socialnämnden ansvarar för att den handl äggare som  
självständigt utför arbetsuppgifter som avses i andra stycket  
har tillräcklig erfarenhet för uppgiften. Lag (2016:147).  
 
3 b § Bestämmelser om tillfällig yrkesutövning och erkännande  
av yrkeskvalifikationer som har förvärvats eller erkänts i en  
annan stat än Sverige inom Europeiska ekonomiska  
samarbetsområdet eller i Schweiz finns i lagen (2016:145) om  
erkännande av yrkeskvalifikationer och i de föreskrifter som  
meddelas i anslutning till den lagen. Lag (2016:147).  
 
3 c § För utförande av de uppgifter som anges i 3 a § andra  
stycket, får socialnämnden även använda handläggare som har  
annan utländsk utbildning än sådan som avses i 3 b §, om  
utbildningen ensam eller tillsammans med yrkeslivserfarenhet  
motsvarar svensk socionomexamen eller  annan relevant examen  
på minst grundnivå i högskolan.  
 
Den myndighet som regeringen bestämmer får i enskilda fall  
bedöma om kraven enligt första stycket är uppfyllda.  
Lag (2016:147).  
 
4 § Socialnämnden skall i den uppsökande verksamheten upplysa  
om socialtjänsten och erbjuda grupper och enskilda sin hjälp.  
När det är lämpligt skall nämnden härvid samverka med andra  
samhällsorgan och med organisationer och andra föreningar.  
 
5 § Socialnä mndens insatser för den enskilde ska utformas och  
genomföras tillsammans med honom eller henne och vid behov i  
samverkan med andra samhällsorgan och med organisationer och  
andra föreningar. Lag (2012:776).  
 
6 § Socialnämnden bör genom hemtjänst, dagverksam heter eller  
annan liknande social tjänst underlätta för den enskilde att  
bo hemma och att ha kontakt med andra.  
 
Nämnden bör även i övrigt tillhandahålla sociala tjänster  
genom rådgivningsbyråer, socialcentraler och liknande, social  
jour eller annan därmed  jämförlig verksamhet. Lag (2012:776).  
 
6 a § Socialnämnden ansvarar för att det finns tillgång till  
öppna insatser för att kunna möta barns, ungas och  
vårdnadshavares olika behov.  
 
För barn som har fyllt 15 år får nämnden besluta om öppna  
insatser även utan vårdnadshavarens samtycke, om det är  
lämpligt och barnet begär eller samtycker till det.  
 
I 6 b § finns särskilda bestämmelser om kontaktperson och om  
kontaktfamilj. Lag (2015:982).  
 
6 b § Socialnämnden får utse en särskild person  
(konta ktperson) eller en familj (kontaktfamilj) med uppgift  
att hjälpa den enskilde och hans eller hennes närmaste i  
personliga angelägenheter, om den enskilde begär eller  
samtycker till det. För barn som inte har fyllt 15 år får  
kontaktperson utses endast om ba rnets vårdnadshavare begär  
eller samtycker till det. Har barnet fyllt 15 år får  
kontaktperson utses endast om barnet självt begär eller  
samtycker till det.  
 
Om en person som inte har fyllt 21 år har behov av särskilt  
stöd och särskild vägledning för att mo tverka en risk för  
missbruk av beroendeframkallande medel, för brottslig  
verksamhet eller för något annat socialt nedbrytande beteende,  
får nämnden utse en särskilt kvalificerad kontaktperson för  
den unge om denne begär eller samtycker till det. För barn s om 
inte har fyllt 15 år får en sådan kontaktperson utses endast  
om barnets vårdnadshavare begär eller samtycker till det. Har  
barnet fyllt 15 år får en särskilt kvalificerad kontaktperson  
utses endast om barnet självt begär eller samtycker till det.  
Lag (2 012:776).  
 
6 c § Socialnämnden ska kontinuerligt följa hur insatser som  
avses i 6 b § genomförs när dessa har beviljats barn och  
unga. Lag (2015:982).  
 
7 § Socialnämnden ska arbeta för att förebygga och motverka  
missbruk av alkohol och andra beroendeframkallande medel.  
Socialnämnden ska även arbeta för att förebygga och motverka  
missbruk av spel om pengar.  
 
Socialnämnden ska genom information till myn digheter, grupper  
och enskilda och genom uppsökande verksamhet sprida kunskap  
om skadeverkningar av missbruk och om de hjälpmöjligheter som  
finns. Lag (2017:809).  
 
4 kap. Rätten till bistånd  
 
1 § Den som inte själv kan tillgodose sina behov eller kan få   
dem tillgodosedda på annat sätt har rätt till bistånd av  
socialnämnden för sin försörjning (försörjningsstöd) och för  
sin livsföring i övrigt.  
 
Den som inte kan försörja sig men som kan arbeta har rätt till  
försörjningsstöd enligt första stycket om ha n eller hon står  
till arbetsmarknadens förfogande, i vilket ingår att vid behov  
delta i kommunal vuxenutbildning i svenska för invandrare  
eller motsvarande utbildning vid folkhögskola. Om det finns  
godtagbara skäl har den enskilde rätt till försörjning sstöd  
även om han eller hon inte står till arbetsmarknadens  
förfogande.  
 
Vid prövningen av behovet av bistånd för livsföringen i övrigt  
får hänsyn inte tas till den enskildes ekonomiska förhållanden  
om rätten att ta ut avgifter för biståndet regleras i 8 kap.  
 
Den enskilde ska genom biståndet tillförsäkras en skälig  
levnadsnivå. Biståndet ska utformas så att det stärker hans  
eller henne s möjligheter att leva ett självständigt liv.  
Lag (2021:159).  
 
1 a § Följande inkomster ska inte beaktas vid bedömningen av  
rätten till bistånd enligt 1 §  
 
1. hemmavarande barns inkomster av eget arbete,  
 
2. hemmavarande skolungdomars inkomster av eget arb ete, om  
skolungdomarna är under 21 år.  
 
Till skolgång räknas studier i grundskolan eller  
gymnasieskolan eller annan jämförlig grundutbildning.  
 
Inkomster som avses i första stycket får dock beaktas vid  
tillämpning av 1 § till den del de överstiger ett  
prisbasbelopp per kalenderår enligt 2 kap. 6 och 7 §§  
socialförsäkringsbalken. Lag (2013:421).  
 
1 b § För den som har fått försörjningsstöd under sex månader  
i följd ska 25 procent av inkomsterna av anställning inte  
beaktas vid bedömningen av rätten till bistå nd enligt 1 §  
(särskild beräkningsregel).  
 
Den särskilda beräkningsregeln gäller under två år. Därefter  
måste kravet på att försörjningsstöd ska ha lämnats under sex  
månader i följd uppfyllas på nytt för att den särskilda  
beräkningsregeln ska gälla igen.  
 
Den särskilda beräkningsregeln gäller inte inkomster som  
anges i 1 a §. Lag (2013:421).  
 
1 c § För den som har beviljats eller beviljas bistånd i form  
av boende i en sådan särskild boendeform som avses i 5 kap.  
5 §, ska det ingå i en skälig levnadsnivå att kunna sammanbo  
med make eller sambo. Detta gäller under förutsättning att  
paret varaktigt har sammanbott eller, om den ena parten redan  
bor i ett sådant boende, att paret dessförinnan varaktigt har  
sammanbott.  
 
Första stycket gäller oavsett om maken eller sambon har behov  
av boende i särskild boendeform. Lag (2013:421).  
 
2 § Socialnämnden får ge bistånd utöver vad som följer av 1 §  
om det finns skäl för det.  
 
2 a § So cialnämnden får utan föregående behovsprövning  
erbjuda hemtjänst till äldre personer.  
 
Ett sådant erbjudande förutsätter att den äldre personen har  
informerats om:  
 
1. i vilken utsträckning och på vilket sätt han eller hon kan  
påverka utförandet av insatserna,  
 
2. på vilket sätt kommunen följer upp insatserna, och  
 
3. rätten att alltid kunna ansöka om bistånd enligt 1 §.  
 
Kommunen ska följa upp insatserna med utgång spunkt i  
kommunens riktlinjer, insatsernas kvalitet enligt 3 kap. 3 §  
och värdegrunden i 5 kap. 4 §. Lag (2018:669).  
 
3 § Försörjningsstöd lämnas för skäliga kostnader för  
 
1. livsmedel, kläder och skor, lek och fritid,  
förbrukningsvaror, hälsa och hygi en samt dagstidning och  
telefon,  
 
2. boende, hushållsel, arbetsresor, hemförsäkring samt  
medlemskap i fackförening och arbetslöshetskassa.  
 
Skäliga kostnader enligt första stycket 1 ska i enlighet med  
vad regeringen närmare föreskriver beräknas enligt e n för  
hela riket gällande norm (riksnorm) på grundval av officiella  
prisundersökningar av olika hushållstypers baskonsumtion. Om  
det i ett enskilt fall finns särskilda skäl, ska  
socialnämnden dock beräkna dessa kostnader till en högre  
nivå. Nämnden få r också i ett enskilt fall beräkna  
kostnaderna till en lägre nivå, om det finns särskilda skäl  
för detta. Lag (2018:1894).  
 
4 § Socialnämnden får begära att den som får försörjningsstöd  
under viss tid ska delta i av nämnden anvisad praktik eller  
annan kompetenshöjande verksamhet om den enskilde inte har  
kunnat erbjudas någon lämplig arbetsmarknadspolitisk åtgärd.  
 
Den praktik eller kompetenshöjande verksamhet som avses i  
första stycket sk a syfta till att utveckla den enskildes  
möjligheter att i framtiden försörja sig själv. Verksamheten  
ska stärka den enskildes möjligheter att komma in på  
arbetsmarknaden eller, där så är lämpligt, på en fortsatt  
utbildning. Den ska utformas med skälig häns yn till den  
enskildes individuella önskemål och förutsättningar.  
 
Socialnämnden ska samråda med Arbetsförmedlingen innan beslut  
fattas enligt första stycket. Lag (2013:421).  
 
5 § Om den enskilde utan godtagbart skäl avböjer att delta i  
praktik eller annan kompetenshöjande verksamhet som anvisats  
enligt 4 §, får fortsatt försörjningsstöd vägras eller  
nedsättas. Detsamma gäller om han eller hon utan godtagbart  
skäl uteblir från praktiken eller den kompetenshöjande  
verksamheten.  
 
6 § Den som deltar i praktik e ller annan kompetenshöjande  
verksamhet enligt 4 § ska i det sammanhanget inte anses som  
arbetstagare. I den utsträckning den enskilde utför uppgifter  
som stämmer överens med eller till sin art liknar sådant som  
vanligen utförs vid förvärvsarbete, ska han e ller hon dock  
likställas med arbetstagare vid tillämpning av 2 kap. 1 –9 §§, 
3 kap. 1–4 och 6–13 §§, 4 kap. 1 –4 och 8–10 §§ samt 7 –9 kap.  
arbetsmiljölagen (1977:1160) och av bestämmelserna om  
arbetsskadeförsäkring i socialförsäkringsbalken.  
Lag (2010:1284).  
 
4 a kap. Har upphävts genom lag (2015:970).  
 
5 kap. Särskilda bestämmelser för olika grupper  
 
Barn och unga  
 
1 § Socialnämnden ska  
 
1. verka för att barn och unga växer upp under trygga och   
goda förhållanden,  
 
2. i nära samarbete med hemmen främja en allsidig  
personlighetsutveckling och en gynnsam fysisk och social  
utveckling hos barn och unga,  
 
3. bedriva uppsökande verksamhet och annat förebyggande  
arbete för att förhindra att barn o ch unga far illa,  
 
4. aktivt arbeta för att förebygga och motverka missbruk  
bland barn och unga av alkoholhaltiga drycker, andra  
berusningsmedel eller beroendeframkallande medel samt  
dopningsmedel,  
 
5. aktivt arbeta för att förebygga och motverka missbruk av  
spel om pengar bland barn och unga,  
 
6. tillsammans med samhällsorgan, organisationer och andra  
som berörs, uppmärksamma och verka för att barn och unga inte  
vistas i miljöer som är skadliga fö r dem,  
 
7. med särskild uppmärksamhet följa utvecklingen hos barn och  
unga som har visat tecken till en ogynnsam utveckling,  
 
8. i nära samarbete med hemmen sörja för att barn och unga  
som riskerar att utvecklas ogynnsamt får det skydd och stöd  
som de  behöver och, om barnets eller den unges bästa  
motiverar det, vård och fostran utanför det egna hemmet,  
 
9. i sin omsorg om barn och unga tillgodose det särskilda  
behov av stöd och hjälp som kan finnas sedan ett mål eller  
ärende om vårdnad, boende, umg änge eller adoption har  
avgjorts, och  
 
10. i sin omsorg om barn och unga tillgodose det särskilda  
behov av stöd och hjälp som kan finnas sedan vård och fostran  
utanför det egna hemmet upphört eller sedan verkställighet av  
sluten ungdomsvård enligt lage n (1998:603) om verkställighet  
av sluten ungdomsvård upphört. Lag (2017:809).  
 
1 a § Socialnämnden ska i frågor som rör barn som far illa  
eller riskerar attfara illa samverka med samhällsorgan,  
organisationer och andra som berörs. Ifråga om utlämnande av  
uppgifter gäller de begränsningar som följer av 15 kap. denna  
lag och av offentlighets - och sekretesslagen (2009:400).  
Nämnden skaaktivt verka för att samverkan kommer till stånd.  
Lag (2009:496).  
 
1 b § Kommunen ska sörja för att påföljden ungdomstjänst ka n 
verkställas så snart det kan ske. Verkställigheten ska  
påbörjas senast två månader efter det att domen vunnit laga  
kraft, om inte särskilda skäl talar mot det.  
 
Socialnämnden ska bestämma det närmare innehållet i en utdömd  
ungdomstjänst i en arbetsplan o ch utse en handledare för den  
unge. Socialnämnden ska kontrollera att arbetsplanen följs.  
Lag (2015:85).  
 
1 c § Kommunen skall sörja för att medling enligt lagen  
(2002:445) om medling med anledning av brott kan erbjudas när  
brottet har begåtts av någon som  är under 21 år. Lag (2006:901).  
 
1 d § Kommunen ska ingå en överenskommelse med regionen om ett  
samarbete i fråga om barn och unga som vårdas utanför det egna  
hemmet. Om det är möjligt bör organisationer som företräder  
dessa barn och unga eller deras n ärstående ges möjlighet att  
lämna synpunkter på innehållet i överenskommelsen.  
Lag (2019:909).  
 
2 § När ett barns bästa kräver det, får socialnämnden förbjuda  
eller begränsa möjligheterna för en person som har sitt hem  
inom kommunen att i hemmet ta emot a ndras barn.  
 
Ett sådant förbud omfattar inte fall då det med hänsyn till  
särskilda omständigheter är uppenbart befogat att ett barn tas  
emot i hemmet.  
 
3 § Kommunen ska sörja för  
 
1. att föräldrar kan erbjudas samtal under sakkunnig ledning  
i syfte att nå enighet i frågor som gäller vårdnad, boende,  
umgänge och frågor som gäller barnets försörjning  
(samarbetssamtal), och  
 
2. att föräldrar får hjälp att träffa avtal enligt 6 kap. 6 § , 
14 a § andra stycket eller 15 a § tredje stycket  
föräldrabalken.  
 
Kommunen ska sörja för att familjerådgivning genom kommunens  
försorg eller annars genom lämplig yrkesmässig rådgivare kan  
erbjudas dem som begär det.  
 
Med familjerådgivning avses i denna l ag en verksamhet som  
består i samtal med syfte att bearbeta samlevnadskonflikter i  
parförhållanden och familjer. Lag (2013:1000).  
 
3 a § /Träder i kraft I:2022 -01-01/ 
Kommunen ska sörja för att föräldrar som inte är överens  
i frågor om vårdnad, boende ell er umgänge kan erbjudas  
informationssamtal under sakkunnig ledning.  
 
I lagen (2021:530) om informationssamtal finns bestämmelser om  
sådana samtal. Lag (2021:531).  
 
Äldre människor  
 
4 § Socialtjänstens omsorg om äldre ska inriktas på att äldre  
personer får leva ett värdigt liv och känna välbefinnande  
(värdegrund).  
 
Socialnämnden ska verka för att äldre människor får möjlighet  
att leva och bo självständigt under trygga förhållanden och  ha 
en aktiv och meningsfull tillvaro i gemenskap med andra.  
Lag (2010:427).  
 
5 § Socialnämnden ska verka för att äldre människor får  
goda bostäder och ska därutöver ge dem som behöver det stöd  
och hjälp i hemmet och annan lättåtkomlig service.  
 
Kommune n ska inrätta särskilda boendeformer för service och  
omvårdnad för äldre människor som behöver särskilt stöd.  
 
Kommunen får även inrätta särskilda boendeformer för äldre  
människor som främst behöver stöd och hjälp i boendet och  
annan lättåtkomlig servi ce och som därutöver har behov av att  
bryta oönskad isolering.  
 
Den äldre personen ska, så långt det är möjligt, kunna välja  
när och hur stöd och hjälp i boendet och annan lättåtkomlig  
service ska ges. Lag (2018:1724).  
 
6 § Socialnämnden ska göra sig väl förtrogen med  
levnadsförhållandena i kommunen för äldre människor samt i sin  
uppsökande verksamhet upplysa om socialtjänstens verksamhet på  
detta område.  
 
Kommunen ska planera sina insatser för äldre. I planeringen  
ska kommunen samverka med regionen samt andra samhällsorgan  
och organisationer.  
 
Kommunen ska verka för att det finns tillgång till personal  
med kunskaper i finska, jiddisch, meänkieli, romani chib eller  
samiska där detta behövs i omvårdnaden om äldre män niskor.  
Lag (2019:909).  
 
Människor med funktionshinder  
 
7 § Socialnämnden skall verka för att människor som av fysiska,  
psykiska eller andra skäl möter betydande svårigheter i sin  
livsföring får möjlighet att delta i samhällets gemenskap och  
att leva som a ndra.  
 
Socialnämnden skall medverka till att den enskilde får en  
meningsfull sysselsättning och får bo på ett sätt som är  
anpassat efter hans eller hennes behov av särskilt stöd.  
 
Kommunen skall inrätta bostäder med särskild service för dem  
som till följd av sådana svårigheter som avses i första stycket  
behöver ett sådant boende.  
 
8 § Socialnämnden ska göra sig väl förtrogen med  
levnadsförhållandena i kommunen för människor med fysiska och  
psykiska funktionshinder samt i sin uppsökande verksamhet  
upplysa om socialtjänstens verksamhet på dessa områden.  
 
Kommunen ska planera sina insatser för människor med fysiska  
och psykiska funktionshinder. I planeringen ska kommunen  
samverka med region en samt andra samhällsorgan och  
organisationer. Lag (2019:909).  
 
8 a § Kommunen ska ingå en överenskommelse med regionen om ett  
samarbete i fråga om personer med psykisk  
funktionsnedsättning. Om det är möjligt bör organisationer som  
företräder dessa pe rsoner eller deras närstående ges möjlighet  
att lämna synpunkter på innehållet i överenskommelsen.  
Lag (2019:909).  
 
Missbrukare  
 
9 § Socialnämnden skall aktivt sörja för att den enskilde  
missbrukaren får den hjälp och vård som han eller hon behöver  
för at t komma ifrån missbruket. Nämnden skall i samförstånd med  
den enskilde planera hjälpen och vården och noga bevaka att  
planen fullföljs.  
 
9 a § Kommunen ska ingå en överenskommelse med regionen om ett  
samarbete i fråga om personer som missbrukar alkohol,  
narkotika, andra beroendeframkallande medel, läkemedel,  
dopningsmedel eller spel om pengar.  
 
Om det är möjligt bör organisationer som företräder dessa  
personer eller deras närstående ges möjlighet att lämna  
synpunkter på innehållet i överenskommelsen. Lag (2019:909).  
 
Personer som vårdar eller stödjer närstående  
 
10 § Socialnämnden ska erbjuda stöd för att underlätta för de  
personer som vårdar en närstå ende som är långvarigt sjuk  
eller äldre eller som stödjer en närstående som har  
funktionshinder. Lag (2009:549).  
 
Brottsoffer  
 
11 § Till socialnämndens uppgifter hör att verka för att den  
som utsatts för brott och dennes närstående får stöd och  
hjälp.  
 
Socialnämnden ska särskilt beakta att kvinnor som är eller har  
varit utsatta för våld eller andra övergrepp av närstående kan  
vara i behov av stöd och hjälp för att förändra sin situation.  
 
Socialnämnden ansvarar för att ett barn, som utsatts för  
brott, och d ennes närstående får det stöd och den hjälp som de  
behöver.  
 
Socialnämnden ska också särskilt beakta att ett barn som  
bevittnat våld eller andra övergrepp av eller mot närstående  
är offer för brott och ansvara för att barnet får det stöd och  
den hjälp som barnet behöver. Lag (2012:776).  
 
Våldsutövare  
 
11 a § Till socialnämndens uppgifter hör att verka för att den  
som utsätter eller har utsatt närstående för våld eller andra  
överg repp ska ändra sitt beteende.  
 
När socialnämnden fullgör uppgiften ska nämnden särskilt  
beakta säkerheten för den som utsätts eller har utsatts för  
våld eller andra övergrepp och dennes närstående.  
Lag (2021:645).  
 
Skuldsatta personer  
 
12 § Kommunen ska lämna budget - och skuldrådgivning till  
skuldsatta personer. Denna skyldighet gäller även under ett  
skuldsaneringsförfarande och till dess att en beviljad  
skuldsanering eller F -skuldsanering är helt avslutad.  
 
Konsumentverket ska stödja och ge vägledning  för den budget -  
och skuldrådgivning som kommunerna ska svara för.  
Lag (2016:686).  
 
6 kap. Vård utanför det egna hemmet  
 
Allmänna bestämmelser om vård utanför det egna hemmet  
 
1 § Socialnämnden ska sörja för att den som behöver vårdas  
eller bo i ett annat hem än det egna tas emot i ett  
 
1. familjehem,  
 
2. hem för vård eller boende, eller  
 
3. stödboende för barn och unga i åldern 16 –20 år  
(stödboende).  
 
Barn i åldern 16 –17 år får  tas emot i ett stödboende endast  
om det finns särskilda skäl.  
 
Socialnämnden ansvarar för att den som genom nämndens försorg  
har tagits emot i ett annat hem än det egna får god vård.  
 
Vården bör utformas så att den främjar den enskildes  
samhörighet med an höriga och andra närstående samt kontakt  
med hemmiljön. Lag (2015:982).  
 
2 § Varje kommun ansvarar för att det finns tillgång till  
familjehem, hem för vård eller boende och stödboenden. Enligt  
3 § ska dock behovet av vissa hem tillgodoses av staten.  
Lag (2 015:982).  
 
3 § Behovet av sådana hem som avses i 12 § lagen (1990:52) med  
särskilda bestämmelser om vård av unga samt 22 och 23 §§ lagen  
(1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall ska tillgodoses  
av staten. Statens institutionsstyrelse leder verksam heten vid  
hemmen. Bestämmelser om tillsyn m.m. över verksamheten vid  
hemmen finns i 13 kap.  
 
Statens institutionsstyrelse får, om det finns särskilda skäl  
för det, genom avtal uppdra åt en region eller en kommun att  
inrätta och driva ett sådant hem som avses i första stycket.  
 
För vård i ett hem som avses i denna paragraf får staten ta ut  
avgift av den kommun som begärt placeringen. Lag (2019:909).  
 
4 § Vå rd i familjehem, hem för vård eller boende och  
stödboende ska bedrivas i samråd med socialnämnden. Detta  
gäller även sådana hem som avses i 3 §. Lag (2015:982).  
 
Särskilda bestämmelser om mottagande av barn  
 
5 § När ett barn placeras skall det i första han d övervägas om  
barnet kan tas emot av någon anhörig eller annan närstående.  
Vad som är bäst för barnet skall dock enligt 1 kap. 2 § alltid  
beaktas.  
 
6 § Ett barn får inte utan socialnämndens medgivande eller  
beslut om vård tas emot för stadigvarande vård o ch fostran i  
ett enskilt hem som inte tillhör någon av föräldrarna eller  
någon annan som har vårdnaden om honom eller henne.  
 
Socialnämnden får inte lämna medgivande eller fatta beslut om  
vård utan att förhållandena i det enskilda hemmet och  
förutsättninga rna för vård i hemmet är utredda av socialnämnd.  
 
Socialnämnden får inte placera ett barn i ett sådant enskilt  
hem som vid upprepade tillfällen tar emot barn för tillfällig  
vård och fostran (jourhem) om inte förhållandena i det  
enskilda hemmet och förutsättningarna för vård i det är  
utredda av socialnämnd.  
 
Om det inte finns särskilda skäl får ett barn vårdas i ett  
jourhem i högst två månader efter det att socialnämndens  
utredning enligt 11 kap. 2 § om ingripande till barnets skydd  
eller stöd avslutats. Lag (2012:776).  
 
6 a § Om socialnämndens prövning gäller ett barn och  
medgivande eller beslut om vård enligt 6 § och avser ett  
tilltänkt enskilt hem i en annan kommun, ska nämn den informera  
och samråda med den kommunen innan den fattar sitt beslut. Om  
det finns någon i det enskilda hemmet som vistas där efter  
beslut av en annan kommun, ska nämnden informera och samråda  
även med den kommunen. Lag (2012:776).  
 
6 b § Socialnämnden ska i samband med beslut om placering i  
ett familjehem ingå avtal med dem som nämnden avser att anlita  
som familjehem. Nämndens och familjehemmets åtaganden som  
avser barnets behov av stöd och skydd under placeringen ska  
framgå av avtalet. Lag (2012:776).  
 
6 c § Socialnämnden ska tillhandahålla den utbildning som  
behövs för dem som nämnden avser att anlita för vård av barn i  
familjehem eller jourhem. Lag (2012:776).  
 
7 § Socialnämnden ska i fråga om de barn som vårdas i ett  
familjehem, jourhem, annat enskilt hem, stödboende eller hem  
för vård eller boende  
 
1. medverka till att de får god vård och fostran och i övrigt  
gynnsamma uppväxtförhållanden,  
 
2. verka för att de får lämplig utbildning,  
 
3. verka för att de får den hälso - och sjukvård som de  
behöver,  
 
4. lämna vårdnadshavarna och föräldrarna råd, stöd och annan  
hjälp som de behöver. Lag (2015:982).  
 
7 a § Socialnämnden ska i fråga om de barn som vårdas i ett  
familj ehem, jourhem, stödboende eller hem för vård eller  
boende lämna dem som vårdar sådana barn råd, stöd och annan  
hjälp som de behöver. Lag (2015:982).  
 
7 b § Socialnämnden ska noga följa vården av de barn och unga  
som vårdas i ett familjehem, jourhem, stödbo ende eller hem  
för vård eller boende främst genom  
 
1. regelbundna personliga besök i det hem där barnet eller  
den unge vistas,  
 
2. enskilda samtal med barnet eller den unge,  
 
3. samtal med den eller dem som tagit emot barnet eller den  
unge i sitt hem, och  
 
4. samtal med vårdnadshavarna.  
 
Socialnämnden ska särskilt uppmärksamma barnets eller den  
unges hälsa, utveckling, sociala beteende, skolgång samt  
relationer till anhöriga oc h andra närstående.  
Lag (2015:982).  
 
7 c § När vård ges i ett familjehem, stödboende eller hem för  
vård eller boende, ska det finnas en av socialnämnden  
särskilt utsedd socialsekreterare som ansvarar för  
kontakterna med barnet eller den unge.  
 
Socialsekret eraren ska besöka barnet eller den unge  
regelbundet i den omfattning som är lämplig utifrån barnets  
eller den unges behov och önskemål. Lag (2015:982).  
 
8 § Vårdas ett barn med stöd av denna lag i ett annat hem än  
det egna, ska socialnämnden minst en gång  var sjätte månad  
överväga om vården fortfarande behövs och hur vården bör  
inriktas och utformas.  
 
När barnet har varit placerat i samma familjehem under tre år  
från det att placeringen verkställdes, ska socialnämnden  
särskilt överväga om det finns skä l att ansöka om  
överflyttning av vårdnaden enligt 6 kap. 8 § föräldrabalken.  
Därefter ska frågan övervägas årligen.  
 
Vid övervägande enligt andra stycket ska följande särskilt  
beaktas:  
 
- barnets och familjehemsföräldrarnas inställning till en  
vårdnadsöverflyttning,  
 
- barnets relation till familjehemsföräldrarna och deras  
förmåga att tillgodose barnets behov av en trygg och god  
uppväxt,  
 
- familjehemsföräldrarnas inställning till och  förmåga att  
tillgodose barnets behov av kontakt med sina föräldrar och  
andra närstående, och  
 
- barnets relation till sina föräldrar. Lag (2020:1260).  
 
9 § Ett medgivande enligt 6 § att ta emot ett barn för  
stadigvarande vård och fostran meddelas av soc ialnämnden i  
samma kommun som enligt 2 a kap. ansvarar för att tillgodose  
vårdnadshavarens behov av stöd och hjälp.  
 
Den nämnd som har lämnat medgivande enligt 6 § fullgör  
skyldigheterna enligt 7 §. Lag (2011:328).  
 
10 § Enskilda personer eller sammanslutn ingar får inte bedriva  
verksamhet som syftar till att förmedla barn till hem som avses  
i 6 §. 
 
11 § Om vårdnaden av ett barn har flyttats över till en eller  
två särskilt förordnade vårdnadshavare som barnet tidigare  
varit familjehemsplacerat hos, får kommunen fortsätta att  
betala dessa vårdnadshavare skälig ersättning. Vid sådan  
överflyttning av vårdnaden ska socialnämnden ge särskilt  
förordnade vårdnadshavare  råd och stöd.  
 
Råd och stöd ska ges av socialnämnden i den kommun som  
beslutat om familjehemsplaceringen om särskilt förordnade  
vårdnadshavare begär det. Lag (2012:776).  
 
Placering av ett barn över nationsgränserna  
 
11 a § Socialnämnden får godkänna att e n utländsk myndighet  
placerar ett barn i Sverige endast om  
 
1. det är bäst för barnet att placeras här, särskilt med  
beaktande av barnets anknytning hit,  
 
2. barnets inställning till placeringen så långt det är  
möjligt har klarlagts,  
 
3. barnets vårdnadsha vare och, om barnet fyllt 15 år, barnet  
samtycker till åtgärden,  
 
4. förhållandena i det enskilda hemmet och förutsättningarna  
för vård i hemmet är utredda av nämnden,  
 
5. barnet har beviljats uppehållstillstånd, om ett sådant  
tillstånd behövs, och  
 
6. placeringen sker med stöd av rådets förordning (EG) nr  
2201/2003 av den 27 november 2003 om domstols behörighet och  
om erkännande och verkställighet av domar i äktenskapsmå l och  
mål om föräldraansvar samt om upphävande av förordning (EG) nr  
1347/2000 eller med stöd av den i Haag den 19 oktober 1996  
dagtecknade konventionen om behörighet, tillämplig lag,  
erkännande, verkställighet och samarbete i frågor om  
föräldraansvar och åtgärder till skydd för barn.  
Lag (2012:321).  
 
11 b § Socialnämnden får placera ett barn i ett annat land  
endast om  
 
1. det är bäst för barnet att placeras där, särskilt med  
beaktande av barnets anknytning dit,  
 
2. barnets inställning till placeringen så l ångt det är  
möjligt har klarlagts,  
 
3. barnets vårdnadshavare och, om barnet fyllt 15 år, barnet  
samtycker till placeringen,  
 
4. socialnämnden genom en överenskommelse med den behöriga  
myndigheten i det land där barnet ska placeras har gjort det  
möjligt at t följa upp placeringen, och  
 
5. landet har en tillfredsställande ordning i fråga om tillsyn.  
Lag (2012:321).  
 
Internationella adoptioner  
 
12 § Ett barn med hemvist utomlands får inte utan  
socialnämndens medgivande tas emot av någon i syfte att  
adopteras. Medgivandet ska ha lämnats innan barnet lämnar det  
land där barnet har sin hemvist.  
 
Ett medgivande får lämnas om sökanden är lämpad att adoptera.  
Om barnet är känt, ska sökandens lämpli ghet prövas i  
förhållande till det enskilda barnet och adoptionen ska även  
i övrigt kunna antas vara till barnets bästa.  
 
Socialnämnden ska göra en samlad bedömning av sökandens  
lämplighet. Vid bedömningen ska särskilt beaktas  
 
– sökandens kunskaper oc h insikter om adoptivbarn och deras  
behov och den planerade adoptionens innebörd,  
 
– sökandens personliga egenskaper och sociala nätverk,  
 
– sökandens ålder och hälsotillstånd, och  
 
– stabiliteten i relationen, om medgivande söks av makar  
eller sambor.  
 
Innan ett medgivande lämnas ska sökanden ha deltagit i en av  
kommunen anvisad föräldrautbildning inför adoption. Om  
sökanden har adopterat barn från utlandet tidigare, får  
medgivande lämnas även om han eller hon inte har deltagit i  
föräldrautbildning. Lag (2018:1281).  
 
12 a § Ett medgivande enligt 12 § upphör att gälla om inte  
barnet har tagits emot i sökandens vård inom tre år från det  
att medgivandet lämnades. Lag (2018 :1281).  
 
13 § Den eller de som vill adoptera är skyldiga att anmäla  
till socialnämnden om deras omständigheter ändras mer  
väsentligt under den tid medgivandet gäller. Om ett barn inte  
har föreslagits för adoption inom två år från det att  
medgivandet lä mnades, ska socialnämnden, om det inte är  
obehövligt, kontrollera om omständigheterna har ändrats.  
 
Medgivandet ska återkallas, om förutsättningarna för det inte  
längre finns. Medgivandet kan återkallas även när barnet har  
tagits emot av den eller dem s om vill adoptera, om en  
fortsatt vistelse hos dem inte vore förenlig med barnets  
bästa. Lag (2018:1281).  
 
14 § När ett visst barn har föreslagits för adoption, skall  
socialnämnden skyndsamt och senast inom två veckor från det att  
den eller de som vill ad optera kommit in med en anmälan om  
detta pröva om samtycke skall ges till att adoptionsförfarandet  
får fortsätta. Om det är fråga om ett adoptionsförfarande som  
omfattas av lagen (1997:191) med anledning av Sveriges  
tillträde till Haagkonventionen om skydd  av barn och samarbete  
vid internationella adoptioner, skall därvid 3 § i den lagen  
tillämpas. Den tid inom vilken prövning skall ske får förlängas  
om det finns synnerliga skäl.  
 
15 § Ett medgivande enligt 12 § att ta emot ett barn med  
hemvist utomlands i syfte att adoptera det och ett samtycke  
enligt 14 § till att adoptionsförfarandet får fortsätta  
meddelas av socialnämnden i samma kommun som enligt 2 a kap.  
ansvarar för att tillg odose den eller de sökandes behov av stöd  
och hjälp.  
 
Den socialnämnd som lämnat samtycke enligt 14 § ska fullgöra  
skyldigheterna enligt 7 §. Lag (2011:328).  
 
16 § Om rätt för auktoriserade sammanslutningar att i vissa  
fall förmedla barn från utlandet för adoption finns  
bestämmelser i lagen (1997:192) om internationell  
adoptionsförmedling.  
 
7 kap. Föreskrifter om enskild verksamhet och anmälningsplikt  
 
1 § Ett bolag, en förening, en samfällighet, en stiftelse  
eller en enskild individ får inte utan tillstån d av  
Inspektionen för vård och omsorg yrkesmässigt bedriva  
 
1. verksamhet i form av stödboende eller hem för vård eller  
boende enligt 6 kap.,  
 
2. verksamhet i form av boenden som motsvarar dem som avses i  
5 kap. 5 § andra och tredje styckena eller 5 kap. 7 § tredje  
stycket,  
 
3. verksamhet i form av hem för viss annan heldygnsvård,  
 
4. verksamhet i form av hem eller öppen verksamhet för vård  
under en begränsad del av dygnet, oavsett var verksamheten  
bedrivs,  
 
5. verksamhet som har till uppgift att till socialnämnden  
föreslå familjehem och jourhem till barn samt som lämnar stöd  
och handledning till sådana hem som tar emot barn, eller  
 
6. hemtjänst.  
 
Kommun och region som driver verksamhet som avses i första  
stycket 1 -4 och 6 ska anmäla denna verksamhet till  
Inspektionen för vård och omsorg innan verksamheten påbörjas.  
Lag (2019:909).  
 
2 § Tillstånd att bedriva sådan verksamhet som avses i 1 §  
får beviljas endast om verksamheten uppfyller kraven på g od  
kvalitet och säkerhet.  
 
Tillstånd får vidare endast beviljas den som genom erfarenhet  
eller på annat sätt har förvärvat insikt i de föreskrifter  
som gäller för verksamheten. I fråga om en juridisk person  
ska prövningen sammantaget avse  
 
1. den verkställande direktören och andra som genom en  
ledande ställning eller på annat sätt har ett bestämmande  
inflytande över verksamheten,  
 
2. styrelseledamöter och styrelsesuppleanter,  
 
3. bolagsmännen i kommanditbolag eller andra handelsbolag,  
och  
 
4. personer som genom ett direkt eller indirekt ägande har  
ett väsentligt inflytande över verksamheten.  
 
Vidare krävs att sökanden i övrigt bedöms lämplig. I fråga om  
en juridisk person krävs att samtliga som anges i andra  
stycket 1–4 bedöms lämpliga . Vid lämplighetsbedömningen ska  
viljan och förmågan att fullgöra sina skyldigheter mot det  
allmänna, laglydnad i övrigt och andra omständigheter av  
betydelse beaktas.  
 
Sökanden ska även ha ekonomiska förutsättningar att följa de  
föreskrifter som gälle r för verksamheten.  
 
Tillstånd får förenas med villkor av betydelse för kvaliteten  
och säkerheten i verksamheten.  
 
Om verksamheten helt eller till väsentlig del ändras eller  
flyttas, ska nytt tillstånd sökas. Lag (2018:1156).  
 
2 a § Den som har beviljats  tillstånd enligt 1 § ska  
anmäla förändringar i den krets av personer som avses i 2 §  
till Inspektionen för vård och omsorg senast en månad efter  
förändringen. Lag (2018:1156).  
 
2 b § Inspektionen för vård och omsorg får ta ut en avgift  
för ansökningar om tillstånd enligt 1 §. Lag (2018:1156).  
 
3 § Bestämmelserna i 11 kap. 5 och 6 §§ gäller i tillämpliga  
delar i enskild verksamhet som står under Inspektionen för  
vård och omsorgs tillsyn enligt denna lag. Anteckningar och  
andra uppgifter i en personakt som tillhör en sammanställning  
av uppgifter som avses i lagen (2001:454) om behandling av  
personuppgifter inom socialtjänsten ska bevaras och därefter  
gallras två år efter det att de n sista anteckningen gjordes i  
akten. Uppgifterna ska dock inte gallras så länge uppgifter om  
samma person inte har gallrats enligt andra stycket.  
 
Uppgifter i en sammanställning som avses i lagen om behandling  
av personuppgifter inom socialtjänsten ska ga llras två år  
efter det att de förhållanden som uppgifterna avser har  
upphört.  
 
Gallringen ska vara avslutad senast kalenderåret efter det att  
gallringsskyldigheten inträdde.  
 
Den socialnämnd som beslutat om en insats som genomförs i en  
enskild verksamhet f år träffa avtal med den som bedriver  
verksamheten om att handlingar ska överlämnas till nämnden när  
gallringsskyldigheten inträder. Detta gäller dock inte  
handlingar som avses i 3 a §. Lag (2012:944).  
 
3 a § Handlingar i en personakt i enskild verksamhet som  
avser barn som har placerats eller tagits emot i ett hem för  
vård eller boende, stödboende eller sådant boende som avses i  
5 kap. 7 § tredje stycket ska överlämnas för bevarande till  
den socialnämnd som beslutat om insatsen, när  
gallringsskyldigheten enligt 3 § första stycket inträder.  
 
När gallringsskyldigheten enligt 3 § första stycket inträder  
ska handlingar i enskild verksamhet, av hänsyn till  
forskningens behov, i ett representativt urval av komm uner 
och i övriga kommuner i fråga om ett representativt urval av  
personer överlämnas för bevarande till den socialnämnd som  
beslutat om insatsen. Lag (2015:982).  
 
4 § En handling i en personakt i enskild verksamhet som står  
under Inspektionen för vård och  omsorgs tillsyn enligt denna  
lag ska, om det begärs av den som akten rör, så snart som  
möjligt tillhandahållas denne för läsning eller avskrivning på  
stället eller i avskrift eller kopia, om inte annat följer av  
15 kap. 1 §.  
 
En fråga om utlämnande enligt  första stycket prövas av den som  
ansvarar för personakten. Anser denne att personakten eller  
någon del av den inte bör lämnas ut ska han eller hon genast  
med eget yttrande överlämna frågan till Inspektionen för vård  
och omsorg för prövning. Lag (2012:944) . 
 
5 § Inspektionen för vård och omsorg får besluta att en  
personakt i enskild verksamhet som står under inspektionens  
tillsyn enligt denna lag ska tas om hand  
 
1. om verksamheten upphör,  
 
2. om det på sannolika skäl kan antas att personakten inte  
kommer att handhas enligt föreskrifterna i denna lag eller  
enligt föreskrifter som meddelats med stöd av lagen, eller  
 
3. om den som ansvarar för personakten ansöker om det och det  
finns ett påtagl igt behov av att akten tas om hand.  
 
En omhändertagen personakt ska återlämnas, om det är möjligt  
och det inte finns skäl för omhändertagande enligt första  
stycket. Beslut i fråga om återlämnande meddelas av  
Inspektionen för vård och omsorg efter ansökan a v den som vid  
beslutet om omhändertagande ansvarade för personakten.  
Personakter som har tagits om hand ska förvaras avskilda hos  
arkivmyndigheten i den kommun där akterna omhändertagits.  
Personakterna ska bevaras i minst två år från det att de kom  
in till  arkivmyndigheten, dock får handlingar som avses i 7  
kap. 3 a § inte gallras. En myndighet som har hand om en  
personakt som har omhändertagits har, om en uppgift ur akten  
begärs för ett särskilt fall, samma skyldighet att lämna  
uppgiften som den haft som a nsvarat för akten före  
omhändertagandet. Lag (2012:944).  
 
6 § Ett missförhållande eller en påtaglig risk för ett  
missförhållande, som har rapporterats enligt 14 kap. 3 §, ska  
i yrkesmässigt bedriven enskild verksamhet utredas av den som  
bedriver verksamheten.  
 
Rapporten samt utredningen och övrig dokumentation enligt 14  
kap. 6 § ska bevaras och därefter gallras fem år efter det att  
den sista anteckningen gjordes.  
 
Den socialnäm nd som har beslutat om en insats som genomförs i  
en yrkesmässigt bedriven enskild verksamhet, får träffa avtal  
med den som bedriver verksamheten om att sådana handlingar som  
avses i andra stycket ska överlämnas till nämnden när  
gallringsskyldigheten inträd er. Lag (2010:429).  
 
8 kap. Avgifter  
 
1 § Stöd - och hjälpinsatser av behandlingskaraktär medför inte  
kostnadsansvar för den enskilde vårdtagaren. Kommunen får dock,  
utom beträffande barn, ta ut ersättning för uppehället av den  
som på grund av missbruk av a lkohol, narkotika eller därmed  
jämförbara medel får vård eller behandling i ett hem för vård  
eller boende eller i ett familjehem. Regeringen meddelar  
föreskrifter om den högsta ersättning som får tas ut för varje  
dag. För andra stöd - och hjälpinsatser får kommunen ta ut  
skälig ersättning.  
 
Om ett barn genom socialnämndens försorg får vård i ett annat  
hem än det egna, är föräldrarna skyldiga att i skälig  
utsträckning bidra till kommunens kostnader enligt grunder som  
regeringen föreskriver. Socialnämnden får i sådana fall uppbära  
underhållsbidrag som avser barnet.  
 
Bestämmelserna i första stycket gäller inte i fråga om tjänster  
för vilka avgift har bestämts enligt 2 §.  
 
2 § Kommunen får enligt grunder som kommunen best ämmer ta  
ut skäliga avgifter som inte överstiger kommunens  
självkostnader i följande fall:  
 
1. familjerådgivning,  
 
2. verksamhet för barn och unga enligt 5 kap. 1 § som inte är  
stöd- och hjälpinsatser av behandlingskaraktär,  
 
3. föräldrautbildning inför  adoption,  
 
4. hemtjänst,  
 
5. dagverksamhet,  
 
6. bostad i sådant särskilt boende som avses i 5 kap. 5 §  
andra och tredje styckena eller 7 § tredje stycket och som  
inte omfattas av 12 kap. jordabalken, och  
 
7. annan liknande social tjänst.  
 
I fråga om avgifter för hemtjänst, dagverksamhet och bostad i  
särskilt boende finns ytterligare bestämmelser i 3 –9 §§. 
Lag (2018:1724).  
 
3 § Med prisbasbelopp avses i detta kapitel prisbasbeloppet  
enligt 2 kap. 6 och 7 §§ socialförsäkringsbalken.  
Lag (2010:1284).  
 
4 § Med avgiftsunderlag avses den inkomst som den enskilde kan  
antas komma att få under de närmaste tolv månaderna, fördelad  
med lika belopp per månad.  
 
Inkomsten ska beräknas med tillämpn ing av 102 kap. 29 § 1, 2,  
4 och 5 socialförsäkringsbalken. Vid tillämpning av 102 kap.  
29 § 4 balken ska dock endast sådan inkomst som avses i 97  
kap. 13 § första stycket 1 medräknas. Som inkomst ska även  
räknas bostadsbidrag enligt 96 –98 kap., särskilt  
bostadstillägg enligt 102 kap. 26 § och boendetillägg enligt  
103 a–103 e kap. samma balk. En kommun kan i sitt taxebeslut  
bestämma att inkomsten ska beräknas på ett sätt som är mer  
fördelaktigt för den enskilde.  
 
I fråga om makar ska den enskildes inkomst a nses utgöra  
hälften av makarnas sammanlagda inkomster. Lag (2011:1518).  
 
5 § Den enskildes avgifter får  
 
1. för hemtjänst och dagverksamhet, tillsammans med avgifter  
som avses i 17 kap. 8 § första stycket 1 och 2 hälso - och  
sjukvårdslagen (2017:30), per  månad uppgå till högst en  
tolftedel av 0,5392 prisbasbelopp,  
 
2. för bostad i särskilt boende per månad uppgå till högst en  
tolftedel av 0,5539 prisbasbelopp. Lag (2017:613).  
 
6 § Avgifterna enligt 5 § får inte uppgå till ett så stort  
belopp att den enskilde inte förbehålls tillräckliga medel av  
sitt avgiftsunderlag för sina personliga behov och andra  
normala levnadskostnader (förbehållsbelopp). När avgifterna  
fastställs skall k ommunen dessutom försäkra sig om att  
omsorgstagarens make eller sambo inte drabbas av en oskäligt  
försämrad ekonomisk situation. Om avgifterna baseras på den  
enskildes betalningsförmåga skall avgiftsunderlaget beräknas  
enligt 4 §. Lag (2001:847).  
 
7 § /Upp hör att gälla U:2022 -01-01/ 
Kommunen ska bestämma den enskildes förbehållsbelopp  
genom att beräkna den enskildes levnadskostnader, utom  
boendekostnaden, med ledning av ett minimibelopp.  
Boendekostnaden ska beräknas för sig och läggas till  
minimibeloppe t. För sådan boendekostnad som anges i 5 § ska  
dock inget förbehåll göras.  
 
Minimibeloppet ska, om inte annat följer av 8 §, alltid per  
månad utgöra lägst en tolftedel av  
 
1. 1,3546 prisbasbelopp för ensamstående, eller  
 
2. 1,1446 prisbasbelopp för va r och en av sammanlevande makar  
och sambor.  
 
Minimibeloppet enligt första stycket ska täcka  
normalkostnader för livsmedel, kläder, skor, fritid, hygien,  
dagstidning, telefon, hemförsäkring, öppen hälso - och  
sjukvård, tandvård, hushållsel, förbrukningsvaror, resor,  
möbler, husgeråd och läkemedel. Lag (2018:1894).  
 
7 § /Träder i kraft I:2022 -01-01/ 
Kommunen ska bestämma den enskildes förbehållsbelopp genom   
att beräkna den enskildes levnadskostnader, utom  
boendekostnaden, med ledning av ett minimibelopp.  
Boendekostnaden ska beräknas för sig och läggas till  
minimibeloppet. För sådan boendekostnad som anges i 5 § ska  
dock inget förbehåll göras.  
 
Minimibel oppet ska, om inte annat följer av 8 §, alltid per  
månad utgöra lägst en tolftedel av  
 
1. 1,4044 prisbasbelopp för ensamstående, eller  
 
2. 1,1694 prisbasbelopp för var och en av sammanlevande makar  
och sambor.  
 
Minimibeloppet enligt första stycket ska tä cka normalkostnader  
för livsmedel, kläder, skor, fritid, hygien, dagstidning,  
telefon, hemförsäkring, öppen hälso - och sjukvård, tandvård,  
hushållsel, förbrukningsvaror, resor, möbler, husgeråd och  
läkemedel. Lag (2021:1314).  
 
8 § Kommunen ska höja minimibeloppet i skälig omfattning  
om den enskilde på grund av särskilda omständigheter  
varaktigt har behov av ett inte oväsentligt högre belopp än  
det som anges i 7 § andra stycket.  
 
Kommunen får minska minimibeloppet i skälig om fattning om den  
enskilde inte har en kostnad för en sådan post som anges i  
7 § tredje stycket därför att  
 
1. kostnaden ingår i avgiften för hemtjänst och  
dagverksamhet,  
 
2. kostnaden ingår i avgiften eller hyran för bostad i  
särskilt boende, eller  
 
3. posten tillhandahålls kostnadsfritt.  
 
Kommunen får dock inte minska minimibeloppet med anledning av  
att den enskilde omfattas av sådan avgiftsfrihet som avses i  
17 kap. 3 § hälso - och sjukvårdslagen (2017:30).  
Lag (2017:47).  
 
9 § Kommunen skall ändra en avgift om något förhållande som  
påverkar avgiftens storlek har ändrats. Avgiften får ändras  
utan föregående underrättelse, om ändringen beror på  
förändringar i prisbasbeloppet.  
 
En ändring av avgiften skall gälla från och med månaden efter  
den månad då anledning till ändring har uppkommit. En ändring  
av avgiften skall dock gälla från och med den månad under  
vilken de förhållanden har uppkommit som föranleder ändringen,  
om förhållandena avser hela den månaden. Lag (2001:847).  
 
9 kap. Återkrav m.m.  
 
1 § Om någon genom oriktiga uppgifter eller genom  
underlåtenhet att lämna uppgifter eller på annat sätt  
förorsakat att ekonomiskt bistånd enligt 4 kap. 1 § betalats  
ut obehörig en eller med för högt belopp, får socialnämnden  
återkräva vad som har betalats ut för mycket.  
 
Om någon i annat fall än som avses i första stycket tagit  
emot sådant ekonomiskt bistånd obehörigen eller med för högt  
belopp och skäligen borde ha insett detta,  får socialnämnden  
återkräva vad som har betalats ut för mycket. Lag (2015:970).  
 
2 § Socialnämnden får, i andra fall än som avses i 1 §,  
återkräva bistånd som den enskilde har erhållit enligt 4 kap.  
1 § endast om det har lämnats  
 
1. som förskott på en för mån eller ersättning,  
 
2. till den som är indragen i arbetskonflikt, eller  
 
3. till den som på grund av förhållanden som han eller hon inte  
kunnat råda över hindrats från att förfoga över sina inkomster  
och tillgångar.  
 
Har ekonomisk hjälp lämnats i annat fall än som avses i 4 kap.  
1 § får socialnämnden återkräva hjälpen, om den har getts under  
villkor om återbetalning.  
Ett beslut som avser ekonomisk hjälp som kan komma att  
återkrävas enligt denna paragraf skall vara skri ftligt.  
Beslutet skall innehålla uppgifter om den eller de  
omständigheter som enligt denna paragraf utgör grund för  
återbetalningsplikten. Beslutet skall delges den enskilde.  
 
3 § Vill socialnämnden föra talan om ersättning som en enskild  
inte återbetalar frivilligt för ekonomisk hjälp som avses i 1  
eller 2 § eller för kostnader som kommunen har haft enligt 8  
kap. 1 § första eller andra stycket, skall talan väckas hos  
förvaltningsrätten inom tre år från det kommunens kostnader  
uppkom. Talan väcks vid den fö rvaltningsrätt inom vars domkrets  
den enskilde är bosatt.  
 
Talan om ersättning får inte bifallas, om den  
ersättningsskyldige genom att återbetala kostnaden eller en del  
av denna kan antas bli ur stånd att klara sin försörjning eller  
sin dagliga livsföring i övrigt eller annars synnerliga skäl  
talar mot bifall till ersättningsanspråket. Lag (2009:836).  
4 § Socialnämnden får helt eller delvis efterge den  
ersättningsskyldighet som avses i 1 och 2 §§ och i 8 kap. 1 §  
första och andra styckena.  
 
10 kap. Nämndorg anisation  
 
Socialnämnden  
 
1 § För en socialnämnd gäller vad som är föreskrivet om nämnder  
i kommunallagen (2017:725). Lag (2017:742).  
 
2 § Socialnämnden skall själv eller genom ombud föra kommunens  
talan i mål och ärenden som enligt denna lag eller annan  
författning ankommer på socialnämnden.  
 
3 § Socialnämnden skall hos fullmäktige, kommunstyrelsen och  
övriga nämnder och hos andra myndig heter göra de  
framställningar som nämnden finner påkallade.  
 
Socialnämnden får inhämta yttranden och upplysningar från  
kommunstyrelsen och övriga nämnder och från beredningar och  
tjänstemän i den egna kommunen, när det behövs för nämndens  
verksamhet.  
 
Delegation  
 
4 § Uppdrag att besluta på socialnämndens vägnar får ges  
endast åt en särskild avdelning som består av ledamöter eller  
ersättare i nämnden i ärenden som är en uppgift för nämnden  
enligt 6 kap. 6, 8 och 11 a -13 §§ denna lag, 4, 6 och 6 a §§,  
11 § första och andra styckena, 13 §, 14 § tredje stycket, 21,  
22, 24, 26, 27, 31 b, 31 d, 31 i och 43 §§ lagen (1990:52) med  
särskilda bestämmelser om vård av unga samt 11 och 13 §§ lagen  
(1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall.  
 
Första stycket gäl ler även i ärenden enligt 6 kap. 14 § om  
samtycke vägras och beslut enligt 9 kap. 3 § om att föra talan  
om återkrav enligt 9 kap. 1 §. Lag (2020:353).  
 
5 § Uppdrag att besluta på socialnämndens vägnar får när  
det gäller föräldrabalken avse endast uppgifter som anges i  
följande lagrum  
 
– 1 kap. 4, 9, 13 och 14 §§ föräldrabalken,  
 
– 2 kap. 1, 4 –6 och 8–9 §§ föräldrabalken, dock inte  
befogenhet enligt 9 §  att besluta att inte påbörja en  
utredning eller att lägga ner en påbörjad utredning,  
 
– 3 kap. 5, 6 och 8 §§ föräldrabalken,  
 
– 4 kap. 14 § föräldrabalken,  
 
– 6 kap. 6 §, 14 a § andra stycket och 15 a § tredje stycket  
föräldrabalken,  
 
– 6 kap. 13 a § fö räldrabalken, dock endast åt en särskild  
avdelning som består av ledamöter eller ersättare i  
nämnden,  
 
– 6 kap. 15 c § tredje stycket föräldrabalken,  
 
– 6 kap. 19 § föräldrabalken när det gäller beslut att utse  
utredare i mål och ärenden om vårdnad, boe nde eller  
umgänge,  
 
– 7 kap. 7 § föräldrabalken när det gäller  
godkännande av avtal om att underhållsbidrag ska betalas för  
längre perioder än tre månader,  
 
– 11 kap. 16 § andra stycket föräldrabalken.  
 
Uppdrag att besluta på socialnämndens vägnar får inte omfatta  
befogenhet att meddela beslut i frågor som avses i 5 kap. 2 §  
denna lag eller att fullgöra nämndens uppgifter enligt  
16 kap. 18 § eller 18 kap. 19 § socialförsäkringsbalken.  
Lag (2018:1282).  
 
6 § Bestämmelser om rätt att i vissa fall fatta beslut i  
socialnämndens ställe finns i lagen (1990:52) med särskilda  
bestämmelser om vård av unga och lagen (1988:870) om vård av  
missbrukare i vissa fall.  
 
11 kap. Handläggning av ärenden  
 
1 § Socialnämnden  ska utan dröjsmål inleda utredning av vad  
som genom ansökan, anmälan eller på annat sätt har kommit till  
nämndens kännedom och som kan föranleda någon åtgärd av  
nämnden.  
 
Vad som har kommit fram vid utredning och som har betydelse  
för ett ärendes avgörand e ska tillvaratas på ett betryggande  
sätt. Lag (2012:776).  
 
1 a § När en anmälan enligt 1 § rör barn eller unga ska  
socialnämnden genast göra en bedömning av om barnet eller den  
unge är i behov av omedelbart skydd. En sådan bedömning ska  
dokumenteras.  
 
Beslut att inleda eller inte inleda utredning ska, om det inte  
finns synnerliga skäl, fattas inom fjorton dagar efter det att  
anmälan har kommit in. Ett sådant beslut behöver dock i nte 
fattas om det redan pågår en utredning om det barn eller den  
unge som anmälan avser. Lag (2012:776).  
 
2 § Vid en utredning av om socialnämnden behöver ingripa till  
ett barns skydd eller stöd får nämnden, för bedömningen av  
behovet av insatser, konsulte ra sakkunniga samt i övrigt ta de  
kontakter som behövs. Utredningen ska bedrivas så att inte  
någon onödigt utsätts för skada eller olägenhet. Utredningen  
ska inte göras mer omfattande än vad som är motiverat av  
omständigheterna i ärendet.  
 
Utredningen s ka bedrivas skyndsamt och vara slutförd senast  
inom fyra månader. Finns det särskilda skäl får socialnämnden  
besluta att förlänga utredningen för viss tid.  
 
Den som berörs av en sådan utredning ska, om inte särskilda  
skäl talar mot det, genast underrättas om att en utredning har  
inletts. Lag (2012:776).  
 
3 § När någon behöver vårdas i ett hem för vård eller boende,  
stödboende eller familjehem ska en plan upprättas för den vård  
som socialnämnden avser att anordna (vårdplan).  
 
En vårdplan som gäller ett barn ska revideras senast när  
barnet har varit placerat i två år. Vårdplanen ska vid denna  
tidpunkt, om det inte möter särskilda hinder, särskilt avse  
barnets långsiktiga boende . Därefter ska vårdplanen revideras  
vid behov.  
 
För barn och unga som vårdas i ett hem för vård eller boende,  
stödboende eller familjehem ska en plan upprättas över hur  
vården ska genomföras (genomförandeplan).  
 
Vård - och genomförandeplanen ska även up pta åtgärder och  
insatser som andra huvudmän har ansvar för. Lag (2020:1260).  
 
3 a § Socialnämnden ska, om det inte är obehövligt, underrätta  
regionen om att ett barn eller en ung person i åldern 18 -20  
år, i anslutning till att vård utanför det egna hem met inleds,  
ska erbjudas en sådan hälsoundersökning som avses i lagen  
(2017:209) om hälsoundersökning av barn och unga som vårdas  
utanför det egna hemmet. Lag (2019:909).  
 
4 § Socialnämnden är skyldig att slutföra en utredning enligt  
2 § och fatta beslu t i ärendet även om barnet byter  
vistelsekommun. Detsamma gäller om en utredning inletts enligt  
1 § och ärendet avser vård av missbrukare. Den nya  
vistelsekommunen är skyldig att på begäran bistå med den  
utredning som socialnämnden kan behöva för att fatta  beslut i  
ärendet.  
 
Första stycket gäller inte om den nya vistelsekommunen  
samtycker till att ta över utredningen av ärendet eller om  
ärendet annars flyttas över. Lag (2003:407).  
 
4 a § Socialnämnden får besluta om uppföljning av ett barns  
situation när en utredning som gäller barnets behov av stöd  
eller skydd avslutats utan beslut om insats.  
 
En sådan uppföljning får ske om barnet, utan att förhållanden  
som avses i lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård  
av unga föreligger, bedöms vara i särskilt behov av nämndens  
stöd eller skydd men samtycke till sådan åtgärd saknas.  
Lag (2012:776).  
 
4 b § Socialnämnden får besluta om uppföljning av ett barns  
situation efter det att en placering i ett familjehem eller i  
ett hem för vård eller boende har upphört.  
 
En sådan uppföljning får ske om barnet, utan att förhållanden  
som avses i lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård  
av unga föreligger, bedöms vara i särskilt behov av nämndens  
stöd eller skydd men samtycke till sådan åtgärd saknas.  
Lag (2012:776).  
 
4 c § Vid en uppföljning enligt 4 a eller 4 b § får nämnden ta  
de kontakter som anges i 2 § första stycket och samtala med  
barnet i enlighet med 10 § tredje stycket.  
Uppföljn ingen ska avslutas senast två månader från det att  
utredningen som gäller ett barns behov av stöd och skydd  
avslutats eller placeringen har upphört eller när nämnden  
dessförinnan finner skäl att inleda utredning enligt 11 kap.  
1 § första stycket.  
 
Nämnden ska underrätta barn som fyllt 15 år och vårdnadshavare  
som berörs om beslutet att inleda respektive avsluta  
uppföljningen. Lag (2012:776).  
 
5 § Handläggning av ärende n som rör enskilda samt genomförande  
av beslut om stödinsatser, vård och behandling skall  
dokumenteras. Dokumentationen skall utvisa beslut och åtgärder  
som vidtas i ärendet samt faktiska omständigheter och händelser  
av betydelse.  
 
Handlingar som rör enski ldas personliga förhållanden skall  
förvaras så att obehöriga inte får tillgång till dem.  
 
6 § Dokumentationen skall utformas med respekt för den  
enskildes integritet. Den enskilde bör hållas underrättad om de  
journalanteckningar och andra anteckningar som förs om honom  
eller henne. Om den enskilde anser att någon uppgift i  
dokumentationen är oriktig skall detta antecknas.  
 
7 § Socialnämnden ska i alla ärenden tillämpa 26 §  
förvaltningslagen (2017:900). Lag (2018:812).  
 
8 § I ärenden hos socialnämnden som a vser myndighetsutövning  
mot någon enskild tillämpas följande bestämmelser i  
förvaltningslagen (2017:900):  
 
– 10 § om partsinsyn,  
 
– 11 och 12 §§ om åtgärder om handläggningen försenas,  
 
– 23 § om utredningsansvaret,  
 
– 24 § om när man får lämna uppgifter muntligt,  
 
– 25 § om kommunikation,  
 
– 31 § om dokumentation av beslut,  
 
– 32 § om motivering av beslut,  
 
– 33 och 34 §§ om underrättelse om innehållet i beslut och  
hur ett överklagande går till, och  
 
– 36 § om rättel se av skrivfel och liknande.  
 
Bestämmelserna i 10 och 25 §§ förvaltningslagen tillämpas  
dock inte i fråga om uppgifter som rör någon annan sökande i  
ett ärende om ett sådant boende som avses i 5 kap. 5 § andra  
och tredje styckena eller 7 § tredje styck et eller om någon  
annan liknande social tjänst.  
 
Vad som sägs i första stycket gäller också när det är fråga  
om en ansökan eller ett yttrande till en annan myndighet i  
ett mål eller ärende som rör myndighetsutövning mot enskild  
hos denna. Lag (2018:1724).  
 
9 § Den som enligt 8 § ska underrättas och ges tillfälle  
att yttra sig enligt 25 § förvaltningslagen (2017:900) har  
rätt att få företräde inför nämnden, om inte sär skilda skäl  
föranleder annat.  
 
Den som ges tillfälle att yttra sig ska underrättas om sin  
rätt att få företräde inför nämnden. Lag (2018:812).  
 
10 § När en åtgärd rör ett barn ska barnet få relevant  
information. Ett barn ska ges möjlighet att framföra si na 
åsikter i frågor som rör barnet. Om barnet inte framför sina  
åsikter, ska hans eller hennes inställning så långt det är  
möjligt klarläggas på annat sätt. Barnets åsikter och  
inställning ska tillmätas betydelse i förhållande till hans  
eller hennes ålder och mognad.  
 
Ett barn som har fyllt 15 år har rätt att föra sin egen talan  
i mål och ärenden enligt denna lag. Ett barn som är yngre får  
höras i domstol, om barnet inte kan antas ta skada av det.  
 
Vid en sådan utredning som avses i 2 § om behov av ingripan de 
till ett barns skydd eller stöd får barnet höras utan  
vårdnadshavarens samtycke och utan att vårdnadshavaren är  
närvarande. Detsamma gäller vid en utredning på socialnämndens  
initiativ om överflyttning av vårdnaden enligt 6 kap. 7 eller  
8 § föräldrabalk en. Lag (2012:776).  
 
11 § Socialnämnden har rätt att ta del av uppgifter om  
förmån, ersättning eller annat stöd åt enskild hos Centrala  
studiestödsnämnden, Försäkringskassan, Pensionsmyndigheten  
och arbetslöshetskassorna. Om det finns skäl för det ska  
dessa myndigheter och arbetslöshetskassorna på eget initiativ  
lämna sådana uppgifter till socialnämnden.  
 
Regeringen meddelar ytterligare föreskrifter om vilka  
uppgifter som ska lämnas ut enligt förs ta stycket.  
Lag (2009:1005).  
 
11 a § Socialnämnden har rätt att ta del av uppgifter om  
enskilda hos Arbetsförmedlingen. Om det finns skäl för det ska  
Arbetsförmedlingen på eget initiativ lämna sådana uppgifter  
till socialnämnden.  
 
Regeringen meddelar ytter ligare föreskrifter om vilka uppgifter  
som ska lämnas ut enligt första stycket. Lag (2008:971).  
 
11 b § Socialnämnden har rätt att hos Skatteverket ta del av  
uppgifter om enskilda som avser inkomstslaget kapital enligt  
inkomstskattelagen (1999:1229) eller återbetalning av skatt  
enligt skatteförfarandelagen (2011:1244). Om det finns skäl  
för det ska Skatteverket på eget initiativ lämna sådana  
uppgifter till socialnämnden.  
 
Regeringen meddelar ytterligare föreskrifter om vilka  
uppgifter som ska lämnas ut enli gt första stycket.  
Lag (2011:1407).  
 
11 c § Har upphävts genom lag (2017:590).  
 
12 § Vid delgivning med enskild i mål eller ärende enligt denna  
lag som avser myndighetsutövning får 34 –38 och 47 –51 §§  
delgivningslagen (2010:1932) inte tillämpas. Lag (2010:1972).  
 
12 kap. Behandling av uppgifter  
 
Gallring  
 
1 § Anteckningar och andra uppgifter i en personakt hos  
socialnämnden som tillhör en sådan sammanställning av uppgifter  
som avses i lagen (2001:454) o m behandling av personuppgifter  
inom socialtjänsten skall gallras fem år efter det att sista  
anteckningen gjordes i akten. Uppgifterna skall dock inte  
gallras så länge uppgifter om samma person inte har gallrats av  
nämnden enligt andra stycket.  
 
Uppgifter i en sammanställning som avses i lagen om behandling  
av personuppgifter inom socialtjänsten skall gallras fem år  
efter det att de förhållanden som uppgifterna avser har  
upphört.  
 
Gallringen skall vara avslutad senast kalenderåret efter det  
att gallringssky ldigheten inträdde. Lag (2003:135).  
 
2 § Följande handlingar får inte gallras med stöd av  
bestämmelserna i 1 § första stycket:  
 
1. handlingar som kommit in eller upprättats i samband med  
utredning om faderskap eller föräldraskap enligt 1 kap. 9 §  
föräldrabalken,  
 
2. handlingar som kommit in eller upprättats i samband med  
utredning om adoption,  
 
3. handlingar som kommit in eller upprättats i samband med  
att ett barn har placerats eller tagi ts emot i ett hem för  
vård eller boende, familjehem, stödboende, sådant boende som  
avses i 5 kap. 7 § tredje stycket eller annat enskilt hem som  
inte tillhör någon av föräldrarna eller någon annan som har  
vårdnaden om barnet.  
 
Avtal enligt 6 kap. 6 §, 14 a  § andra stycket eller 15 a §  
tredje stycket föräldrabalken som godkänts av socialnämnden  
får inte gallras förrän barnet fyllt arton år.  
 
Handlingar ska vidare undantas från gallring enligt  
bestämmelserna i 1 § av hänsyn till forskningens behov i ett  
repre sentativt urval av kommuner och i övriga kommuner  
beträffande ett representativt urval av personer.  
Lag (2015:982).  
 
3 § Har upphävts genom lag (2003:135).  
 
4 § Har upphävts genom lag (2003:135).  
 
Socialnämndens uppgiftsskyldighet m.m.  
 
5 § Socialnämnden skall, enligt vad regeringen närmare  
föreskriver, lämna ut personuppgifter till Socialstyrelsen för  
angelägna statistiska ändamål.  
 
6 § Socialnämnden skall lämna ut personuppgifter till statliga  
myndigheter, när detta begärs för forskningsändamål och det kan  
ske utan risk för att den enskilde eller någon honom eller  
henne närstående lider men.  
 
7 § Socialnämnden ska på begäran av en annan myndighet lämna  
uppgifter till denna om utbetalad ekonomisk hj älp, om syftet  
är att undvika felaktiga utbetalningar från det allmänna  
eller en felaktig beskattning.  
 
Om kommunens uppgifter inom socialtjänsten fullgörs av flera  
nämnder ska varje sådan nämnd, i den utsträckning det begärs,  
till de övriga lämna  
 
1. uppg ifter om att en person är aktuell i ett ärende inom  
socialtjänsten, och  
 
2. de uppgifter som behövs för att administrera fördelningen  
av platser inom särskilda boendeformer i kommunen.  
 
Uppgiftsskyldigheten enligt andra stycket gäller inte  
uppgifter som om fattas av sekretess enligt 26 kap. 3 §  
offentlighets - och sekretesslagen (2009:400).  
Lag (2011:1407).  
 
8 § Har en domstol dömt någon till ungdomsvård eller till  
ungdomstjänst, skall socialnämnden underrätta  
åklagarmyndigheten, om det kan antas att det finns  
förutsättningar för åtgärd enligt 30 b § lagen (1964:167) med  
särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare eller 32 kap. 4 §  
brottsbalken. Lag (2006:901).  
 
9 § Om socialnämnden i sin verksamhet iakttagit något som  
tyder på att nya medel används för missbruksändamål eller att  
ändringar sker i missbruksmönster av kända medel, ska nämnden  
utan dröjsmål anmäla detta till Folkhälsomyndigheten.  
Lag (2013:633).  
 
10 § Av 10 kap. 2 § offentlighets - och sekretesslag en  
(2009:400) framgår att socialnämnden utan hinder av sekretess  
kan polisanmäla brott som hindrar nämndens verksamhet. Av  
10 kap. 21 -23 §§ samma lag följer att sekretess även i vissa  
andra fall inte hindrar att uppgifter som angår misstanke om  
brott lämnas till en åklagarmyndighet, Polismyndigheten,  
Säkerhetspolisen eller annan myndighet som har till uppgift  
att ingripa mot brottet.  
 
Detsamma gäller enligt 10 kap. 19 § samma lag uppgifter som  
behövs för att förhindra ett förestående eller avbryta e tt  
pågående brott som avses i den paragrafen. Av 10 kap. 18 a §  
samma lag framgår att sekretess inte heller hindrar att en  
uppgift som rör en enskild som inte har fyllt tjugoett år  
lämnas till Polismyndigheten eller Säkerhetspolisen i  
brottsförebyggande syfte under vissa angivna förutsättningar.  
Av 10 kap. 18 b § samma lag framgår att sekretess inte heller  
hindrar att en uppgift som rör en enskild lämnas till  
Polismyndigheten ell er Säkerhetspolisen i syfte att förebygga  
terroristbrottslighet under vissa angivna förutsättningar. Av  
10 kap. 18 c § samma lag framgår dessutom att sekretess inte  
heller hindrar att en uppgift som rör en enskild eller en  
närstående till den enskilde lämnas till Polismyndigheten i  
syfte att förebygga våld eller andra övergrepp mot en  
närstående under vissa angivna förutsättningar.  
 
Från socialtjänsten ska utan hinder av sekretess lämnas  
 
1. uppgifter om huruvida någon vistas i ett hem för vård eller  
boende, stödboende eller familjehem, om uppgifterna för  
särskilt fall begärs av en domstol, en åklagarmyndighet,  
Polismyndigheten, Säkerhetspolisen, Kronofogdemyndigheten  
eller Skatteverket,  
 
2. uppgifter som behövs i ett ärende hos Skatteverket om  
skyddad folkbokföring enligt 16 § folkbokföringslagen  
(1991:481), och  
 
3. uppgifter om en studerande som behövs för prövning av ett  
ärende om att avskilja denne från högskoleutbildning eller  
polisprogrammet. Lag (2021:645).  
 
13 kap. Tillsyn m.m.  
 
1 § Inspektionen för vård och omsorg utövar tillsyn över  
socialtjänsten och verksamheten vid hem som avses i 6 kap.  
3 §. 
 
Tillsynen över enskild verksamhet avser  
 
1. verksamhet för vilken det krävs tillstånd enligt 7 kap. 1 §  
första s tycket,  
 
2. verksamhet som en kommun genom avtal enligt 2 kap. 5 § har  
överlämnat till enskild att utföra, samt  
 
3. annan enskild verksamhet som kommunen upphandlar tjänster  
från för att fullgöra skyldigheter enligt denna lag.  
Lag (2012:944).  
 
2 § Tillsyn enligt denna lag innebär granskning av att den  
verksamhet som avses i 1 § uppfyller krav och mål enligt  
lagar och andra föreskrifter samt beslut som har meddelats  
med stöd av sådana föreskrifter.  
 
Föreläggande enligt 5 och 8 §§, återkallelse av tillstånd o ch 
förbud enligt 9 –11 §§ får användas endast när verksamheten  
inte uppfyller de krav som framgår av lagar och andra  
föreskrifter. Lag (2009:596).  
 
3 § Inspektionen för vård och omsorg ska inom ramen för sin  
tillsyn  
 
1. lämna råd och ge vägledning,  
 
2. kontrollera att brister och missförhållanden avhjälps,  
 
3. förmedla kunskap och erfarenheter som erhålls genom  
tillsynen, och  
 
4. informera och ge råd till allmänheten.  
Lag (2012:944).  
 
4 § Vid tillsyn som rör barns förh ållanden får barnet höras  
om det kan antas att barnet inte tar skada av samtalet.  
Barnet får höras utan vårdnadshavarens samtycke och utan att  
vårdnadshavaren är närvarande. Lag (2009:596).  
 
5 § Den som bedriver verksamhet som står under tillsyn enligt  
denna lag är skyldig att på Inspektionen för vård och omsorgs  
begäran lämna över handlingar och annat material som rör  
verksamheten och lämna de upplysningar om verksamheten som  
inspektionen behöver för sin tillsyn.  
 
Inspektionen för vård och omsorg får förel ägga den som  
bedriver verksamheten att lämna vad som begärs enligt första  
stycket. Ett beslut om föreläggande får förenas med vite.  
Lag (2012:944).  
 
6 § Inspektionen för vård och omsorg eller den som myndigheten  
förordnar har rätt att inspektera verksamhet som står under  
dess tillsyn. Den som utför inspektionen har rätt att få  
tillträde till lokaler eller andra utrymmen som används för  
verksamheten. För tillträde till bostäder krävs dock att den  
eller de boende lä mnar sitt samtycke till inspektionen. Den  
som utför inspektionen har rätt att tillfälligt omhänderta  
handlingar och annat material som rör verksamheten. Den vars  
verksamhet inspekteras är skyldig att lämna den hjälp som  
behövs vid inspektionen. Lag (2012:9 44). 
 
7 § Vid sådan inspektion som anges i 6 § har den som utför  
inspektionen rätt att av Polismyndigheten få den hjälp som  
behövs för att inspektionen ska kunna genomföras.  
Lag (2014:761).  
 
8 § Om Inspektionen för vård och omsorg finner att det i  
verksam het som står under tillsyn enligt denna lag förekommer  
ett missförhållande som har betydelse för enskildas  
möjligheter att kunna få de insatser de har rätt till, får  
inspektionen förelägga den som svarar för verksamheten att  
avhjälpa missförhållandet. Om inspektionen finner att kraven i  
7 kap. 2 § andra, tredje och fjärde styckena inte är uppfyllda  
i verksamhet som beviljats tillstånd, eller att en sådan  
förändring som avses i 7 kap. 2 a § inte har anmälts, får  
inspektionen förelägga den som bevilja ts tillståndet att  
avhjälpa bristen. Ett föreläggande ska innehålla uppgifter om  
de åtgärder som inspektionen anser nödvändiga för att det  
påtalade missförhållandet eller bristen ska kunna avhjälpas.  
Ett beslut om föreläggande får förenas med vite.  
 
Inspektionen för vård och omsorg får även förelägga den kommun  
eller den region som inte har fullgjort sin  
anmälningsskyldighet enligt 7 kap. 1 § andra stycket att  
fullgöra denna skyldighet. Ett beslut om föreläggande får  
förenas med vite. Lag (2019:90 9). 
 
9 § Om ett missförhållande enligt 8 § första stycket är  
allvarligt och Inspektionen för vård och omsorgs föreläggande  
inte följts, får inspektionen besluta att helt eller delvis  
återkalla tillståndet för verksamheten. Om verksamheten inte  
är tills tåndspliktig får inspektionen i stället besluta att  
helt eller delvis förbjuda fortsatt verksamhet.  
 
Om missförhållandet innebär fara för enskildas liv, hälsa  
eller personliga säkerhet i övrigt, får Inspektionen för vård  
och omsorg utan föregående förel äggande besluta att helt  
eller delvis återkalla tillståndet för verksamheten. Om  
verksamheten inte är tillståndspliktig får inspektionen i  
stället besluta att helt eller delvis förbjuda fortsatt  
verksamhet.  
 
Ett tillstånd att bedriva verksamhet får äve n återkallas utan  
föregående föreläggande om tillståndshavaren inte uppfyller  
kraven i 7 kap. 2 § andra, tredje och fjärde styckena.  
Lag (2018:1156).  
 
10 § Om det finns sannolika skäl för att ett tillstånd helt  
eller delvis kommer att återkallas eller om  det finns  
sannolika skäl för att verksamheten helt eller delvis kommer  
att förbjudas enligt 9 §, och ett sådant beslut inte kan  
avvaktas, får Inspektionen för vård och omsorg besluta att  
tills vidare helt eller delvis förbjuda fortsatt verksamhet.  
 
Beslut enligt första stycket gäller i högst sex månader. Om  
det finns synnerliga skäl, får beslutets giltighet förlängas  
med ytterligare sex månader. Lag (2012:944).  
 
11 § Om underlåtenhet att i aktta skyldigheterna enligt lagen  
(2007:171) om registerkontroll av personal vid vissa boenden  
som tar emot barn är av allvarligt slag, får Inspektionen för  
vård och omsorg besluta att återkalla tillståndet för  
verksamheten. Om verksamheten inte är tillstå ndspliktig får  
inspektionen besluta att förbjuda fortsatt verksamhet.  
Lag (2015:982).  
 
14 kap. Anmälan om och avhjälpande av missförhållanden m.m.  
 
1 § Följande myndigheter och yrkesverksamma är skyldiga att  
genast anmäla till socialnämnden om de i sin ver ksamhet får  
kännedom om eller misstänker att ett barn far illa:  
 
1. myndigheter vars verksamhet berör barn och unga,  
 
2. andra myndigheter inom hälso - och sjukvården, annan  
rättspsykiatrisk undersökningsverksamhet, socialtjänsten,  
Kriminalvården, Polismynd igheten och Säkerhetspolisen,  
 
3. anställda hos sådana myndigheter som avses i 1 och 2, och  
 
4. de som är verksamma inom yrkesmässigt bedriven enskild  
verksamhet och fullgör uppgifter som berör barn och unga  
eller inom annan sådan verksamhet inom hälso - och sjukvården  
eller på socialtjänstens område.  
 
De som är verksamma inom familjerådgivning är skyldiga att  
genast anmäla till socialnämnden om de i sin verksamhet får  
kännedom om att ett barn utnyttjas sexuellt eller utsätts för  
fysisk eller psykisk misshandel i hemmet.  
 
Myndigheter, befattningshavare och yrkesverksamma som anges i  
första stycket är skyldiga att lämna socialnämnden alla  
uppgifter som kan vara av betydelse för utredning av ett  
barns behov av stöd och skydd.  
 
Om anmälan från Barnombudsmannen gäller bestämmelserna i 7 §  
lagen (1993:335) om Barnombudsman. Lag (2015:982).  
 
1 a § Socialnämnden bör erbjuda barnet, vårdnadshavaren och  
den som gjor t anmälan enligt 1 § ett möte om det med hänsyn  
till barnets bästa är lämpligt. Lag (2012:776).  
 
1 b § Socialnämnden får informera den som gjort anmälan enligt  
1 § om att utredning har inletts, inte har inletts eller redan  
pågår. Sådan information ska på b egäran lämnas till anmälaren  
om det med hänsyn till omständigheterna inte är olämpligt att  
göra detta. Lag (2012:776).  
 
1 c § Var och en som får kännedom om eller misstänker att ett  
barn far illa bör anmäla detta till socialnämnden.  
Lag (2012:776).  
 
2 § Var och en som fullgör uppgifter inom socialtjänsten eller  
vid Statens institutionsstyrelse ska medverka till att den  
verksamhet som bedrivs och de insatser som genomförs är av god  
kvalitet. Lag (2010:429).  
 
3 § Den som fullgör uppgifter inom socialtjänsten eller vid  
Statens institutionsstyrelse ska genast rapportera om han  
eller hon uppmärksammar eller får kännedom om ett  
missförhållande eller en påtaglig risk för ett  
missförhållande, som rör den som får, eller kan komma i fråga  
för, insatser inom verksamheten.  
 
Rapporteringsskyldigheten fullgörs  
 
1. i yrkesmässigt bedriven enskild verksamhet till den som  
bedriver verksamheten,  
 
2. i verksamhet vid Statens institutionsstyrelse till  
ledningen, och  
 
3. i övrigt till berörd socialnämnd. Lag (2010:429).  
 
4 § Den som enligt 3 § ska ta emot rapporter ska informera den  
som fullgör uppgifter inom respektive verksamhet om de  
skyldigheter som han eller hon har enligt 2 och 3 §§.  
Lag (2010:429).  
 
5 § Den som, i yrkesmässigt bedriven enskild verksamhet,  
enligt 3 § ska ta emot rapporter ska informera berörd  
socialnämnd om de rapporter han eller hon har tagit emot.  
Lag (2010:429).  
 
6 § Ett missförhållande eller en påtaglig risk för ett  
missförhållande, ska dokumenteras, utredas och avhjälpas eller  
undanröjas utan dröjsmål. Lag (2010:429).  
 
7 § Ett allvarligt missförhållande eller en påtaglig risk för  
ett allvarligt missförhållande, ska snarast anmälas till  
Inspektionen för vård och omsorg. Den utredning som gjorts med  
anledning av det inträffade ska bifogas anmälan. Anmälan ska  
göras av  
 
1. socialnämnden,  
 
2. den som bedriver yrkesmässig enskild verksamhet, eller  
 
3. Statens institut ionsstyrelses ledning.  
 
Den som bedriver yrkesmässig enskild verksamhet ska informera  
berörd socialnämnd om anmälan. Lag (2012:944).  
 
15 kap. Tystnadsplikt  
 
1 § Den som är eller har varit verksam inom yrkesmässigt  
bedriven enskild verksamhet som avser insatser enligt denna lag  
får inte obehörigen röja vad han eller hon därvid har fått veta  
om enskildas personliga förhållanden.  
 
2 § Den som är eller har varit v erksam inom enskild  
familjerådgivning får inte obehörigen röja en uppgift som en  
enskild har lämnat i förtroende eller som har inhämtats i  
samband med rådgivningen.  
 
3 § I det allmännas verksamhet gäller offentlighets - och 
sekretesslagen (2009:400). Lag (2 009:496).  
 
16 kap. Övriga bestämmelser  
 
1 § Har upphävts genom lag (2011:328).  
 
2 § Har upphävts genom lag (2011:328).  
 
Överklagande och verkställighet av beslut  
 
3 § Socialnämndens beslut får överklagas till allmän  
förvaltningsdomstol, om nämnden har medd elat beslut i fråga  
om 
 
– ansökan enligt 2 a kap. 8 §,  
 
– bistånd enligt 4 kap. 1 §,  
 
– vägran eller nedsättning av fortsatt försörjningsstöd  
enligt 4 kap. 5 §,  
 
– förbud eller begränsning enligt 5 kap. 2 §,  
 
– medgivande enligt 6 kap. 6 §,  
 
– medgivande enligt 6 kap. 12 §,  
 
– återkallelse av medgivande enligt 6 kap. 13 §,  
 
– samtycke enligt 6 kap. 14 §, eller  
 
– avgifter eller förbehållsbelopp enligt 8 kap. 4 –9 §§. 
 
Beslut i frågor som avses i första stycket g äller omedelbart.  
En förvaltningsrätt eller kammarrätt får dock förordna att  
dess beslut ska verkställas först sedan det har vunnit laga  
kraft.  
 
På begäran av sökanden får verkställandet av beslut om  
bistånd enligt 4 kap. 1 § senareläggas om verkställandet  sker 
inom ett valfrihetssystem enligt lagen (2008:962) om  
valfrihetssystem. Lag (2015:970).  
 
4 § Inspektionen för vård och omsorgs beslut får överklagas  
till allmän förvaltningsdomstol i ärenden om  
 
1. tillstånd enligt 7 kap. 1 §,  
 
2. omhändertagande av personakt enligt 7 kap. 5 §,  
 
3. föreläggande enligt 13 kap. 5 och 8 §§,  
 
4. återkallelse av tillstånd och förbud enligt 13 kap.  
9–11 §§, samt  
 
5. överflyttning av ärende enligt 2 a kap. 11 §.  
 
I fråga om överklagande av Inspektionen för vård och omsorgs  
beslut enligt 7 kap. 4 § gäller i tillämpliga delar 6 kap.  
7–11 §§ offentlighets - och sekretesslagen (2009:400).  
 
Andra beslut av Inspektionen för vård och omsorg enligt denna  
lag får inte överklagas.  
 
Beslut av Socialstyrelsen enligt 16 kap. 6 § andra stycket  
får inte överklagas.  
 
Beslut av Inspektionen för vård och omsorg och domstol i  
fråga som avses i första stycket 2, 3 och 4 gäller  
omedelbart. Lag (2013:1146).  
 
4 a § Polismyndigheten ska lämna den hjälp som behövs för att  
verkstäl la ett beslut om omhändertagande av personakt.  
Begäran om sådan hjälp får dock göras endast om  
 
1. det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att  
åtgärden inte kan utföras utan att en polismans särskilda  
befogenheter enligt 10 § polislagen (1984:387) behöver  
tillgripas, eller  
 
2. det annars finns synnerliga skäl.  
Lag (2014:761).  
 
5 § Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten  
av bes lut enligt denna lag.  
 
Böter  
 
6 § /Upphör att gälla U:2023 -07-01/ 
Till böter döms den som  
 
1. överträder ett förbud eller en begränsning som har  
meddelats med stöd  
av 5 kap. 2 §,  
 
2. åsidosätter någon av bestämmelserna i 6 kap. 6 § första  
stycket eller 12 § första stycket, eller, om inte gärningen är  
belagd med straff i lagen (1997:192) om internationell  
adoptionsförmedling, 10 §,  
 
3. utan tillstånd driver verksamhet som avses i 7 kap. 1 §,  
 
4. i strid mot ett förbud som har meddelats enligt 13 kap. 9  
eller 10 § fortsätter verksamheten.  
 
Allmänt åtal för brott som avses i första stycket 1 eller 2  
får väckas endast efter medgivande av Socialstyrelsen.  
 
Allmänt åtal för brott som avses i första stycket 3 eller 4  
får väckas endast efter medgivande av Inspektionen för vård  
och omsorg. Lag (2012:944).  
 
6 § /Träder i kraft I:2023 -07-01/ 
Till böter döms den som  
 
1. bryter mot 3 kap. 3 § tredje stycket,  
 
2. öve rträder ett förbud eller en begränsning som har  
meddelats med stöd av 5 kap. 2 §,  
 
3. åsidosätter någon av bestämmelserna i 6 kap. 6 § första  
stycket eller 12 § första stycket, eller, om inte gärningen är  
belagd med straff i lagen (1997:192) om internat ionell  
adoptionsförmedling, 10 §,  
 
4. utan tillstånd driver verksamhet som avses i 7 kap. 1 §,  
 
5. i strid mot ett förbud som har meddelats enligt 13 kap. 9  
eller 10 § fortsätter verksamheten.  
 
Allmänt åtal för brott som avses i första stycket 2 eller 3   
får väckas endast efter medgivande av Socialstyrelsen.  
 
Allmänt åtal för brott som avses i första stycket 4 eller 5  
får väckas endast efter medgivande av Inspektionen för vård  
och omsorg. Lag (2021:738).  
 
Särskild avgift  
 
6 a § En kommun som inte inom skälig tid tillhandahåller  
bistånd enligt 4 kap. 1 § som någon är berättigad till enligt  
ett beslut av socialnämnden, ska åläggas att betala en särskild  
avgift. Detsamma gäller en kommun som inte inom skälig tid på  
nytt tillha ndahåller biståndet efter det att verkställigheten  
av ett sådant beslut avbrutits.  
 
En kommun som inte inom skälig tid tillhandahåller bistånd  
enligt 4 kap. 1 § som någon är berättigad till enligt en  
domstols avgörande, ska åläggas att betala en särskild a vgift.  
Detsamma gäller en kommun som inte inom skälig tid på nytt  
tillhandahåller biståndet efter det att verkställigheten av ett  
sådant avgörande avbrutits.  
 
Särskild avgift ska inte åläggas om den enskilde enligt 3 §  
tredje stycket begärt att få senarelä gga verkställandet.  
 
Om en bosättningskommun med stöd av 2 a kap. 6 § 2 har begärt  
att en vistelsekommun ska verkställa ett beslut, ska  
vistelsekommunen i fall som avses i första och andra styckena  
betala den särskilda avgiften enligt denna paragraf.  
 
Avgifter enligt denna paragraf tillfaller staten.  
Lag (2011:328).  
 
6 b § Den särskilda avgiften fastställs till lägst tio tusen  
kronor och högst en miljon kronor.  
 
När avgiftens storlek fastställs skall det särskilt beaktas hur  
lång tid dröjsmålet har pågått och hur allvarligt det i övrigt  
kan anses vara.  
 
Avgiften får efterges om det finns synnerliga skäl för det. I  
ringa fall skall inte någon avgift tas ut.  
Lag (20 06:495).  
 
6 c § Frågor om särskild avgift prövas efter ansökan av  
Inspektionen för vård och omsorg av den förvaltningsrätt inom  
vars domkrets kommunen är belägen. Lag (2012:944).  
 
6 d § Om en kommun efter att ha ålagts att betala särskild  
avgift fortfarand e underlåter att tillhandahålla biståndet får  
ny särskild avgift enligt 6 a § första eller andra stycket  
dömas ut. Lag (2006:495).  
 
6 e § Särskild avgift enligt 6 a § första stycket får dömas ut  
bara om ansökan enligt 6 c § delgetts kommunen inom två år fr ån 
tidpunkten för det gynnande beslutet om biståndet eller inom  
två år från det att verkställigheten av det gynnande beslutet  
avbrutits.  
 
Särskild avgift enligt 6 a § andra stycket får dömas ut bara om  
ansökan enligt 6 c § delgetts kommunen inom två år frå n det att  
domen om biståndet vunnit laga kraft eller inom två år från det  
att verkställigheten av domen avbrutits.  
 
Om en vistelsekommun enligt 6 a § fjärde stycket ska betala den  
särskilda avgiften, ska första och andra styckena avse  
vistelsekommunen. Lag (2011:328).  
 
Rapporteringsskyldighet  
 
6 f § Socialnämnden ska till Inspektionen för vård och omsorg  
och till de revisorer som avses i 3 kap. 10 § kommunallagen  
(2017:725) rappor tera alla gynnande nämndbeslut enligt 4 kap.  
1 § som inte har verkställts inom tre månader från dagen för  
beslutet. För varje beslut ska nämnden ange tidpunkten för  
beslutet och vilken typ av bistånd beslutet gäller samt  
kortfattat uppge skälen för drö jsmålet.  
 
Socialnämnden ska vidare dels till Inspektionen för vård och  
omsorg, dels till revisorerna rapportera alla gynnande  
nämndbeslut enligt 4 kap. 1 § som inte har verkställts på  
nytt inom tre månader från den dag då verkställigheten  
avbröts. För varje beslut ska nämnden ange tidpunkten för  
beslutet och vilken typ av bistånd beslutet gäller samt  
kortfattat uppge skälen för dröjsmålet.  
 
Rapportering enligt denna paragraf ska ske en gång per  
kvartal. Lag (2017:742).  
 
6 g § Socialnämnden ska till I nspektionen för vård och omsorg  
och till de revisorer som avses i 3 kap. 10 § kommunallagen  
(2017:725) anmäla när nämnden har verkställt ett gynnande  
beslut som enligt 6 f § har rapporterats som ej verkställt.  
Datum för verkställigheten ska då anges. Lag (2017:742).  
 
6 h § Socialnämnden skall till fullmäktige lämna en  
statistikrapport över hur många av nämndens gynnande beslut  
enligt 4 kap. 1 § som int e har verkställts inom tre månader  
från dagen för respektive beslut. Nämnden skall vidare ange  
vilka typer av bistånd dessa beslut gäller samt hur lång tid  
som har förflutit från dagen för respektive beslut.  
 
Nämnden skall till fullmäktige även lämna en st atistikrapport  
över hur många av nämndens gynnande beslut enligt 4 kap. 1 §  
som inte har verkställts på nytt inom tre månader från den dag  
då verkställigheten avbröts. Nämnden skall vidare ange vilka  
typer av bistånd dessa beslut gäller samt hur lång tid s om har  
förflutit från dagen för respektive beslut.  
 
Rapportering enligt denna paragraf skall ske en gång per  
kvartal. Lag (2006:495).  
 
6 i § Om en bosättningskommun har begärt verkställighet enligt  
2 a kap. 6 § 2 ska skyldigheten i 6 f –6 h §§ att rapporter a 
till Inspektionen för vård och omsorg och till  
kommunfullmäktige avse även vistelsekommunen. Lag (2012:944).  
 
7 § Har upphävts genom lag (2018:654).  
 
Kommuner utanför regioner  
 
8 § Det som sägs i denna lag om regioner ska tillämpas också  
på en kommun som inte tillhör någon region. Lag (2019:909).  
 
Socialtjänsten i krig m.m.  
 
9 § Regeringen får meddela särskilda föreskrifter om  
socialtjänsten enligt denna lag, om riket kommer i k rig eller  
krigsfara eller om det råder sådana utomordentliga förhållanden  
som är föranledda av krig eller av krigsfara som riket har  
befunnit sig i.  
 
Bemyndiganden  
 
10 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer  
får meddela sådana föreskrift er inom socialtjänsten som behövs  
till skydd för enskildas liv, personliga säkerhet eller hälsa  
i verksamhet som avser  
 
1. barn och unga,  
 
2. äldre personer,  
 
3. personer med funktionsnedsättning,  
 
4. missbrukare, och  
 
5. personer som anges i 5 kap. 11 och 11 a §§.  
 
Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får  
också meddela sådana föreskrifter som behövs till skydd för  
enskildas liv, personliga säkerhet eller hälsa i verksamhet  
vid sådana hem som avses i 6 kap. 3 §. Lag (2021:645).  
 
10 a § Regeringen eller den myndighet som regeringen  
bestämmer får meddela föreskrifter om  
 
1. villkor för tillstånd enligt 7 kap. 2 § and ra, tredje och  
fjärde styckena, och  
 
2. avgift för ansökningar enligt 7 kap. 2 b §.  
Lag (2018:1156).  
 
Förbud mot förvandling  
 
11 § Om ett föreläggande har förenats med vite enligt denna  
lag får vitet inte förvandlas till fängelse.  
Lag (2009:596).  
 
 
Övergå ngsbestämmelser  
 
2001:453  
 
1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2002 då  
socialtjänstlagen (1980:620) upphör att gälla.  
 
2. Ett tillstånd eller ett förbud enligt den gamla lagen skall  
anses som ett tillstånd eller förbud enligt denna lag.  
 
3. Ett överklagande av socialnämnds eller länsstyrelses beslut  
som fattats före ikraftträdandet av denna lag skall prövas  
enligt bestämmelserna i den gamla lagen.  
 
4. En ansökan om tillstånd att bedri va sådan verksamhet som  
avses i 7 kap. 1 § som gjorts före denna lags ikraftträdande,  
men som gäller tid efter den 1 januari 2002 skall prövas i  
enlighet med bestämmelserna i denna lag.  
 
2001:847  
 
1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2003 i fråga om 8  
kap. 4 § och i övrigt den 1 juli 2002.  
 
2. I fråga om beslut enligt 8 kap. 2 § som meddelats före  
ikraftträdandet men som avser tid därefter skall de nya  
bestämmelserna tillämpas med avseende på tiden efter  
ikraftträdandet.  
 
3. Ett överklagande av ett bes lut enligt 8 kap. 2 § som fattats  
före den 1 juli 2002 skall prövas enligt paragrafens äldre  
lydelse i den del det avser tid före ikraftträdandet. För den  
del av beslutet som avser tid efter ikraftträdandet skall  
prövningen göras enligt de nya bestämmelser na. 
 
2002:437  
 
1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2002.  
 
2. Äldre bestämmelser gäller när fråga är om dröjsmål med  
verkställighet av avgöranden som meddelats före lagens  
ikraftträdande.  
 
2003:737  
 
Denna lag träder i kraft den 1 januari 2004. Om en skattemyndighet  
enligt äldre föreskrifter i 12 kap. 10 § andra stycket har  
begärt uppgifter från socialtjänsten, skall efter ikraftträdandet  
i stället uppgifterna lämnas till Skatteverket.  
 
2004:770  
 
1. De nna lag träder i kraft den 1 januari 2005.  
 
2. Äldre föreskrifter skall gälla i ärenden där ansökan om  
medgivande har kommit in till socialnämnden före den 1 januari  
2005.  
 
2004:851  
 
Denna lag träder i kraft den 1 januari 2005. Bestämmelserna i 2  
kap. 6 § andra stycket tillämpas även på verksamhet som har  
bedrivits före ikraftträdandet.  
 
2006:495  
 
1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2006.  
 
2. I fråga om särskild avgift med anledning av dröjsmål med att  
verkställa en kommuns gynnande beslut får enbart tid från och  
med lagens ikraftträdande beaktas vid bedömningen av om skälig  
tid överskridits. Detsamma gäller i fråga om särskild avgift  
med an ledning av dröjsmål med att verkställa en kommuns  
gynnande beslut eller en domstols gynnande avgörande, om  
verkställigheten av beslutet eller domen avbrutits.  
 
2007:1315  
 
1. Denna lag träder i kraft den 1 april 2008.  
 
2. Gallring med stöd av bestämmelserna  i 7 kap. 3 § i sin nya  
lydelse får göras tidigast den 1 april 2010.  
 
3. Bestämmelserna i 7 kap. 3 a § tillämpas inte om sista  
anteckningen i handlingarna har gjorts före ikraftträdandet av  
denna lag.  
 
2007:1429  
 
1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2 008. 
 
2. Bestämmelsen gäller endast inkomster som intjänats efter den  
1 januari 2008.  
 
2009:596  
 
1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2009 i fråga om  
rubriken till 3 kap. och i fråga om 3 kap. 3 § och 11 kap.  
11 b § samt i övrigt den 1 januari 2010.  
 
2. Ansökningar om tillstånd enligt 7 kap. 1 § och ansökningar  
om överflyttning av ärenden enligt 16 kap. 1 § som inte har  
prövats slutligt vid ikraftträdan det ska överlämnas för  
handläggning hos Socialstyrelsen. Detsamma gäller icke  
avslutade tillsynsärenden, ärenden som har överlämnats till  
länsstyrelsen för prövning av utlämnande av handlingar i en  
personakt, ärenden där länsstyrelsen har omhändertagit en  
personakt och ärenden där länsstyrelsen har ansökt om  
särskild avgift.  
 
3. Rapporter om icke verkställda nämndbeslut enligt 16 kap.  
6 f § som inkommit till länsstyrelsen före den 1 januari 2010  
ska överföras till Socialstyrelsen. Detsamma gäller  
anmälninga r om verkställda beslut enligt 16 kap. 6 g §.  
 
4. Tillstånd att bedriva enskild verksamhet som har meddelats  
av länsstyrelsen före ikraftträdandet ska gälla som tillstånd  
som har meddelats av Socialstyrelsen.  
 
5. Verksamhet som är anmälningspliktig enligt 7 kap. 1 §  
tredje stycket och som har påbörjats före den 1 januari 2010  
ska, i de fall verksamheten inte tidigare har anmälts till  
länsstyrelsen, anmälas till Socialstyrelsen senast den 31  
december 2010. Anmälningar som har gjorts till länsstyrelsen  
före den 1 januari 2010 ska överföras till Socialstyrelsen.  
 
2010:204  
 
1. Denna lag träder i kraft den 1 december 2010.  
 
2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande vid handläggning av  
ärenden om ek onomisk ersättning till enskild som får  
ersättning enligt lagen (1992:1068) om  
introduktionsersättning för flyktingar och vissa andra  
utlänningar.  
 
2010:429  
 
Denna lag träder i kraft den 1 juli 2011. Äldre föreskrifter  
gäller fortfarande för anmälningar so m har gjorts före  
ikraftträdandet.  
 
2010:1972  
 
1. Denna lag träder i kraft den 1 april 2011.  
 
2. Äldre bestämmelser gäller om en handling har skickats eller  
lämnats före den 1 april 2011.  
 
2011:328  
 
1. Denna lag träder i kraft den 1 maj 2011.  
 
2. En kommun är skyldig att slutföra en utredning och fatta  
beslut i ett ärende som inkommit till kommunen före  
ikraftträdandet, om inte kommunen och en annan kommun som är  
ansvarig för ärendet enligt de nya föreskrifterna kommer  
överens om överflyttning a v ärendet och den enskilde samtycker  
till det.  
 
3. En kommun som beviljat insatser före ikraftträdandet ska  
behålla ansvaret för insatserna till dess att kommunen och en  
annan kommun som är ansvarig för ärendet enligt de nya  
föreskrifterna kommer överens o m överflyttning av ärendet och  
den enskilde samtycker till det.  
 
4. Föreskrifterna i 2 a kap. 6 och 7 §§ ska inte tillämpas i  
ärenden där beslut meddelats före ikraftträdandet.  
 
2012:944  
 
1. Denna lag träder i kraft den 1 juni 2013.  
 
2. Vid tillämpning av 7 a § förvaltningsprocesslagen  
(1971:291) ska Inspektionen för vård och omsorg vara den  
enskildes motpart, om inspektionen efter ikraftträdandet är  
behörig att handlägga den typ av fråga som är föremål för  
prövning.  
 
3. För gärningar som avses i 16 kap. 6 § första stycket 3 och  
4 och som har begåtts före ikraftträdandet gäller 7 kap. 1 §  
och 13 kap. 9 och 10 §§ i sin äldre lydelse. Lag (2013:273).  
 
2013:421  
 
1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2013.  
 
2. Den nya bestämmelsen i 4 kap. 1 b § tillämpas inte på  
inkomster som har intjänats före utgången av juni 2013.  
 
2013:1146  
 
1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2014.  
 
2. En handläggare som före den 1 juli 2014 anställts för att  
utföra de uppgifter som  anges i 3 kap. 3 a § andra stycket är  
till och med den 30 juni 2022 behörig att utföra de angivna  
uppgifterna. Lag (2019:312).  
 
2015:970  
 
1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2016.  
 
2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för en ansökan om  
ersättn ing för kostnader för barns fritidsaktiviteter som har  
kommit in före ikraftträdandet  
 
2017:210  
 
1. Denna lag träder i kraft den 15 april 2017.  
 
2. Ett bolag, en förening, en samfällighet, en stiftelse  
eller en enskild individ som vid ikraftträdandet bedriver  
sådan verksamhet som avses i 7 kap. 1 § första stycket 1 –4  
och som omfattas av undantaget från tillståndsplikt i andra  
stycket samma para graf i sin äldre lydelse, eller sådan  
verksamhet som avses i 7 kap. 1 § första stycket 5, får  
fortsätta att bedriva verksamheten efter ikraftträdandet  
under förutsättning att ansökan om tillstånd ges in senast  
den 1 april 2018. Sådan verksamhet får doc k bedrivas utan  
tillstånd längst till dess att tillståndsmyndigheten har  
fattat slutligt beslut i tillståndsärendet.  
 
2017:590  
 
1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2018.  
 
2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för uppgifter i  
ärenden om ersättni ng som har beslutats enligt den upphävda  
lagen (2010:197) om etableringsinsatser för vissa nyanlända  
invandrare.  
 
2018:1156  
 
1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2019.  
 
2. Den som påbörjat hemtjänstverksamhet före ikraftträdandet  
ska senast den 1 m ars 2019 ansöka om tillstånd enligt denna  
lag för att få fortsätta bedriva verksamheten. Påbörjad  
verksamhet utan tillstånd får endast fortsätta fram till dess  
att slutligt beslut i tillståndsärendet fått laga kraft.  
 
2021:738  
 
1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2023.  
 
2. Den som vid ikraftträdandet är tillsvidareanställd med  
yrkestiteln undersköterska ska även i fortsättningen få  
använda titeln trots att h an eller hon inte har fått bevis  
enligt 4 kap. 5 a § patientsäkerhetslagen (2010:659) om rätt  
att använda den, dock längst fram till och med den 30 juni  
2033.