Elsäkerhetsförordning (2017:218)  
 
Departement: Infrastrukturdepartementet RSED E  
 
Utfärdad: 2017 -03-16  
 
Ändring införd: t.o.m. SFS 2021:700  
 
Ikraft: 2017 -07-01 överg.best.  
 
1 § Denna förordning är meddelad med stöd av  
 
– 47 § elsäkerhetslagen (2016:732) i fråga om 3 –20, 23 och  
24 §§ och 33 § 1, 2, 4 –9, 11 och 12,  
 
– 8 kap. 11 § regeringsformen i fråga om 33 § 3 och 10, och  
 
– 8 kap. 7 § regeringsformen i fråga om övriga  
bestämmelser.  
 
Ordförklaringar  
 
2 § Med elväg avses i denna förordning väg som  
kompletterats med en elektrisk anläggning avsedd för  
överföring av elektrisk energi till fordon under färd.  
 
I övrigt har ord och uttryck i förordningen samma betydelse  
som i  elsäkerhetslagen (2016:732).  
Förordning (2018:2097).  
 
Anmälningar i fråga om elektriska anläggningar  
 
3 § Den som avser att bygga en starkströmsanläggning för en  
spänning av högst 1 000 volt mellan fasledare ska anmäla  
detta till innehavaren av en sådan redan befintlig  
starkströmsanläggning som avses i 11 § elsäkerhetslagen  
(2016:732), om det inte är uppenbart att det saknas ett  
sådant påverkanssamband som avse s i den paragrafen.  
 
4 § Den som avser att ta en kontaktledning i bruk för  
drift av järnväg, spårväg, tunnelbana eller elväg ska anmäla  
detta till Elsäkerhetsverket. Förordning (2018:2097).  
 
5 § Den som är nätkoncessionshavare enligt ellagen  
(1997:857)  eller innehar en starkströmsanläggning för drift  
av järnväg, spårväg, tunnelbana eller elväg ska snarast  
möjligt anmäla till Elsäkerhetsverket  
 
1. olycksfall i den egna starkströmsanläggningen som  
inträffat på grund av el och allvarliga tillbud till s ådana  
olycksfall, och  
 
2. driftstörningar i den egna starkströmsanläggningen som kan  
ha väsentlig betydelse för elsäkerheten.  
Förordning (2018:2097).  
 
6 § Den som avser att påbörja arbete med att dra fram en  
starkströmsledning inom ett område för sjötra fik ska anmäla  
detta till Sjöfartsverket. När arbetet avslutats ska  
ledningens innehavare anmäla till Sjöfartsverket hur  
ledningen slutligen har placerats.  
 
Drifttillstånd för elektriska anläggningar  
 
7 § Om en högspänningsledning  ingår i en direktjordad  
anläggning där det vid enfasigt fel kan uppkomma  
jordslutningsström med större styrka än 500 ampere, får  
ledningen inte tas i bruk innan Elsäkerhetsverket gett  
tillstånd till det (drifttillstånd).  
 
Tillstånd behövs dock inte om högspänningsledningen är en  
kontaktledning för järnvägsdrift.  
 
Vid tillämpningen av första stycket ska högspänning avse  
nominell spänning över 1 000 volt växelspänning eller över  
1 500 volt likspänning.  
 
8 § Ett drifttills tånd enligt 7 §  
 
1. får ges endast om anläggningen ger betryggande säkerhet  
mot person - eller sakskada, och  
 
2. får begränsas till att gälla för viss tid.  
 
Starkströmsledningar inom område med detaljplan  
 
9 § Om en detaljplan antas för ett område där en l uftledning  
för starkström har dragits fram med stöd av nätkoncession för  
område, är ledningens innehavare skyldig att på  
Elsäkerhetsverkets begäran göra de ändringar av ledningen som  
är nödvändiga från elsäkerhetssynpunkt med hänsyn till  
områdets bebyggande.  
 
10 § Om en detaljplan antas för ett område där det finns en  
luftledning för svagström och en sådan luftledning med  
lågspänning som är en starkströmsanläggning, är  
lågspännings ledningens innehavare skyldig att på  
Elsäkerhetsverkets begäran göra de ändringar av ledningen som  
är nödvändiga från elsäkerhetssynpunkt.  
 
Vid tillämpningen av första stycket ska lågspänning avse  
nominell spänning upp till och med 1 000 volt växelspänn ing  
eller upp till och med 1 500 volt likspänning.  
 
Starkströmsledningar inom områden för trafik  
 
11 § En luftledning för starkström ska placeras och vara  
utförd på ett sådant sätt att den inte kan medföra risk eller  
hinder för trafiken på grund av el e ller ledningens  
placering, om ledningen byggs  
 
1. inom området för en befintlig eller planerad allmän väg  
eller en enskild väg som hålls öppen för trafik,  
 
2. inom eller invid ett område för järnväg, eller  
 
3. inom ett område invid en flygplats.  
 
Invid en flygplats får ledningen aldrig placeras närmare än  
4 000 meter från den referenspunkt som har bestämts för  
flygplatsen av den som har inrättat flygplatsen.  
 
12 § Om det inom ett område för sjötrafik byggs en  
luftledning för starkström eller en ledning för starkström i  
vatten, ska ledningen placeras och vara utförd på ett sådant  
sätt att den inte kan orsaka risk eller hinder för trafiken  
på grund av el eller ledningens placering.  
 
Säkerhetskrav i fråga om elektrisk utrustning  
 
13 § Elektrisk u trustning ska vara konstruerad och  
tillverkad i enlighet med god säkerhetsteknisk praxis inom  
Europeiska unionen så att utrustningen, när den är korrekt  
installerad och underhållen och används för avsett ändamål,  
inte riskerar säkerheten för människor,  husdjur eller  
egendom.  
 
Första stycket och 14 –19 §§ innehåller sådana säkerhetskrav  
som avses i 16 § elsäkerhetslagen (2016:732).  
Förordning (2018:2097).  
 
14 § Elektrisk utrustning ska genom märkning på utrustningen  
eller, om detta inte är möjligt, på en medföljande  
bruksanvisning vara försedd med sådan information som behövs  
från säkerhetssynpunkt för att säkerställa att den används på  
ett säkert sätt och för avsett ändamål.  
 
15 § Tillverkarens eller fabrikatets namn eller varumärke  
samt typbeteckning ska finnas klart och tydligt angivna på  
utrustningen eller, om detta inte är möjligt, på  
förpackningen.  
 
16 § Elektrisk utrustning och tillhörande komponenter ska ha  
ett sådan t utförande att de kan sättas samman och anslutas på  
ett korrekt och säkert sätt.  
 
17 § Tekniska åtgärder ska vidtas till skydd mot risker  
orsakade av elektrisk utrustning så att  
 
1. människor och husdjur är tillfredsställande skyddade mot  
fara för fysi sk skada eller annan skada som kan orsakas av  
direkt eller indirekt beröring med spänningsförande delar,  
 
2. det inte kan uppstå temperaturer, ljusbågar eller  
strålning som kan orsaka faror,  
 
3. människor, husdjur och egendom är tillfredsställande  
skydd ade mot risker som inte är av elektrisk natur men som  
enligt erfarenhet kan orsakas av elektrisk utrustning, och  
 
4. isoleringen hos elektrisk utrustning är anpassad till de  
förhållanden som kan förutses.  
 
18 § Tekniska åtgärder ska vidtas till skydd mot  risker  
orsakade av yttre påverkan på elektrisk utrustning så att  
utrustningen  
 
1. uppfyller det som vid mekanisk påverkan skäligen kan  
förväntas av utrustningen i fråga om att människor, husdjur  
och egendom inte utsätts för fara,  
 
2. i den omgivning där det kan förutses att utrustningen  
kommer att användas kan stå emot icke -mekanisk påverkan i  
sådan utsträckning att människor, husdjur  och egendom inte  
utsätts för fara, och  
 
3. inte utsätter människor, husdjur och egendom för fara vid  
sådana överbelastningsförhållanden eller felfall som kan  
förutses.  
 
Presumtion om överensstämmelse med säkerhetskraven  
 
19 § Om annat inte visas, ska e n elektrisk utrustning anses  
uppfylla säkerhetskraven i denna förordning när utrustningen  
är utförd enligt en harmoniserad standard enligt definitionen  
i artikel 2.1 c i Europaparlamentets och rådets förordning  
(EU) nr 1025/2012 av den 25 oktober 2012 om europeisk  
standardisering och om ändring av rådets direktiv 89/686/EEG  
och 93/15/EEG samt av Europaparlamentets och rådets direktiv  
94/9/EG, 94/25/EG, 95/16/EG, 97/23/EG, 98/34/EG, 2004/22/EG,  
2007/23/EG, 2009/23/EG och 2009/105/EG samt om upphävand e av  
rådets beslut 87/95/EEG och Europaparlamentets och rådets  
beslut 1673/2006/EG,  eller, när en sådan standard saknas,  
enligt någon annan teknisk specifikation som har angetts i  
föreskrifter som Elsäkerhetsverket har meddelat och är  
tillämplig på utrustningen.  
 
Marknadstillträde för elektrisk utrustning  
 
20 § En elektrisk utrustning får släppas ut på marknaden  
eller tas i bruk endast om  
 
1. utrustningen uppfyller gällande säker hetskrav enligt denna  
förordning eller föreskrifter som har meddelats med stöd av  
förordningen, och  
 
2. det förfarande för bedömning och verifiering av  
överensstämmelse som Elsäkerhetsverket har meddelat  
föreskrifter om med stöd av 33 § 5 har följts.  
 
Bestämmelser om elektrisk utrustning i andra författningar  
 
21 § I fråga om särskilda skydds - och säkerhetsaspekter finns  
det också bestämmelser om elektrisk utrustning i  
 
- lagen (1992:1512) om elektromagnetisk kompatibilitet,  
 
- lagen (2011:579) om lek sakers säkerhet, och  
 
- Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/745 av  
den 5 april 2017 om medicintekniska produkter, om ändring av  
direktiv 2001/83/EG, förordning (EG) nr 178/2002 och  
förordning (EG) nr 1223/2009 och om upphävande av rådets  
direktiv 90/385/EEG och 93/42/EEG. Förordning (2021:639).  
 
22 § I fråga om elektrisk utrustning som är avsedd för  
konsumenter eller som kan antas komma att användas av  
konsumenter finns det också bestämmelser i  
produktsäkerhetslagen (2004:451).  
 
Ansökan om auktorisation  
 
23 § Den som ansöker om auktorisation som elinstallatör ska  
betala en ansökningsavgift till tillsynsmyndigheten.  
 
24 § I fråga om ansökningsavgiften ska 10–14 §§  
avgiftsförordningen (1992:191) och avgiftsklass 3  
tillämpas.  
 
Anmälningar i fråga om elinstallationsarbete på  
andras anläggningar  
 
25 § Ett elinstallationsföretags anmälan enligt 25 §  
elsäkerhetslagen (2016:732) ska innehålla uppgifter om  
 
1. de slag av elinstallationsarbeten som anmälan avser,  
 
2. elinstallationsföretagets företagsnamn,  
organisationsnummer och form,  
 
3. elinstallationsföretagets postadress,  
 
4. elinstallationsföretagets kontaktperson,  
 
5. elinstallationsföretagets webbadress, om  
elinstallationsföretaget har en webbplats,  
 
6. adresser till elinstallationsföretagets alla  
verksamhetsställen i Sverige, och  
 
7. namn och personnummer i fråga om  auktoriserad  
elinstallatör enligt 23 § elsäkerhetslagen.  
Förordning (2018:1849).  
 
Register  
 
26 § Elsäkerhetsverket ska föra register över auktoriserade  
elinstallatörer enligt 20 § elsäkerhetslagen (2016:732).  
Registret ska innehålla uppgifter om varje auktoriserad  
elinstallatörs namn, personnummer och bostadsadress. Om  
elinstallatören saknar personnummer, ska registret i stället  
innehålla uppgift om elinstallatörens födelsedatum.  
 
27 § Elsäkerhetsverket ska föra register över  
elinstallationsföretag  som har gjort en anmälan enligt 25 §  
elsäkerhetslagen (2016:732). Registret ska innehålla de  
uppgifter som anmälan ska innehålla enligt 25 § denna  
förordning.  
 
28 § Beslut om förbud mot fortsatt verksamhet, varning och  
inskränkning i eller återkallels e av auktorisation ska  
antecknas i registren.  
 
29 § Registren ska ordnas så att de underlättar för den som  
vill anlita ett elinstallationsföretag att få tillgång till  
information om vilka företag som utför vilka slags arbeten  
under sådana kontrollerade former som elsäkerhetslagens  
bestämmelser om egenkontrollprogram och auktorisation syftar  
till. 
 
Registret över elinstallationsföretag ska på lämpligt sätt  
hållas til lgängligt på Elsäkerhetsverkets webbplats.  
Uppgifter om personnummer, födelsedatum och bostadsadresser  
ska inte hållas tillgängliga på webbplatsen.  
 
30 § Elsäkerhetsverket är personuppgiftsansvarig för  
behandling av personuppgifter i registren.  
 
31 § Ha r upphävts genom förordning (2018:311).  
 
Skyldighet att anmäla ändringar  
 
32 § Ett elinstallationsföretag som omfattas av en anmälan  
enligt 25 § elsäkerhetslagen (2016:732) ska anmäla varje  
förändring av de uppgifter som enligt 25 § 1, 4 och 7 denna  
förordning ska finnas med i anmälan.  
 
Bemyndiganden  
 
33 § Elsäkerhetsverket får meddela  
 
1. föreskrifter om beskaffenhet, placering, provning,  
kontroll, besiktning, användning och skötsel av elektriska  
starkströmsanläggningar och elektrisk utrustning som är  
avsedd att anslutas till en starkströmsanläggning samt om  
arbete på eller i anslutning till sådana anläggningar och  
utrustning,  
 
2. föres krifter om tillståndsplikt enligt elsäkerhetslagen  
(2016:732) eller denna förordning och vad en ansökan om  
tillstånd ska innehålla,  
 
3. ytterligare föreskrifter om anmälningar i fråga om  
elinstallationsarbete,  
 
4. föreskrifter om annan anmälningsplikt e nligt  
elsäkerhetslagen eller denna förordning och vad en anmälan  
ska innehålla,  
 
5. föreskrifter om säkerhetskraven för elektrisk utrustning  
enligt 16–18 §§ elsäkerhetslagen,  
 
6. föreskrifter om skyldigheter i fråga om information som  
ska följa med el ektrisk utrustning,  
 
7. föreskrifter om skyldigheter att i fråga om elektrisk  
utrustning vidta skadeförebyggande arbete och vidta åtgärder  
när det finns anledning att anta att sådan utrustning inte  
överensstämmer med säkerhetskraven,  
 
8. föreskrifter om vilken utbildning och praktisk erfarenhet  
som krävs för att bli auktoriserad som elinstallatör,  
 
9. föreskrifter om de slag av elinstallationsarbete som  
auktorisation kan ges för enligt 20 § andra stycket  
elsäkerhetslagen och de som anmälan kan göras för enligt 25 §  
elsäkerhetslagen,  
 
10. föreskrifter om vad en ansökan om auktorisation som  
elinstallatör ska innehålla,  
 
11. föreskrifter om vad ett egenkontrollprogram enligt 24 §  
elsäkerhetslagen ska innehålla, och  
 
12. föreskrifter om ersättning för uttaget prov enligt 39 §  
elsäkerhetslagen och om skyldighet att ersätta kostnaderna  
för provningen.  
 
34 § Innan Elsäkerhetsverket meddelar föreskrifter enligt  
33 § 1 ska myndigheten höra Transportstyrelsen, om  
föreskrifterna gäller  
 
1. luftledningar för starkström inom ett område för allmän  
eller enskild väg,  
 
2. luftledningar för starkström inom ett område för järnväg,  
eller 
 
3. luftledningar för starkström i närheten av flygplatser.  
 
När det gäller luftledningar för starkström eller  
starkströmsledningar i vattnet inom områden för sjötrafik ska  
myndigheten i stället höra Sjöfartsverket och, när det gäller  
luftledningar i när heten av militära flygplatser,  
Försvarsmakten.  
 
35 § Elsäkerhetsverket får meddela föreskrifter om sådana  
undantag från  
 
1. kraven i 16 –27 §§ elsäkerhetslagen (2016:732) och 4, 5 och  
7 §§, 11 § första stycket och 12 § denna förordning som det  
finns sär skilda skäl för, och  
 
2. kraven i 14 –20 §§ denna förordning som är förenliga med  
avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet och som det  
finns särskilda skäl för.  
 
36 § Transportstyrelsen får meddela föreskrifter om  
 
1. undantag från 11 § andra st ycket, och  
 
2. avgifter för prövning av en ansökan om dispens enligt 11 §  
andra stycket.  
 
37 § För att förebygga person - eller sakskada på grund av el  
eller risk för hinder för trafiken får Försvarsmakten meddela  
föreskrifter om anmälningsskyldighet för  den som avser att  
påbörja ledningsdragning inom ett område som disponeras av  
Försvarsmakten, Försvarets materielverk eller Försvarets  
radioanstalt.  
 
Dispens  
 
38 § Elsäkerhetsverket får i det enskilda fallet ge dispens  
från 
 
1. kraven i 16 –27 §§ elsäkerhetslagen (2016:732) och 4, 5, 7  
och 8 §§, 11 § första stycket och 12 § denna förordning, om  
det finns särskilda skäl, och  
 
2. kraven i 14 –20 §§ denna förordni ng, om det är förenligt  
med avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet och det  
finns särskilda skäl.  
 
Transportstyrelsen får i det enskilda fallet ge dispens från  
11 § andra stycket.  
 
Tillsyn  
 
39 § Elsäkerhetsverket är tillsynsmyndighet enligt 3 6 §  
elsäkerhetslagen (2016:732).  
 
40 § Elsäkerhetsverket är marknadskontrollmyndighet enligt  
Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2019/1020 av den  
20 juni 2019 om marknadskontroll och överensstämmelse för  
produkter och om ändring av direktiv 2 004/42/EG och  
förordningarna (EG) nr 765/2008 och (EU) nr 305/2011 när det  
gäller elektrisk utrustning som omfattas av  
 
1. Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/34/EU av den  
26 februari 2014 om harmonisering av medlemsstaternas  
lagstiftning om utrustning och säkerhetssystem som är avsedda  
för användning i explosionsfarliga omgivningar, i den  
ursprungliga lydelsen, och  
 
2. Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/35/EU av  den  
26 februari 2014 om harmonisering av medlemsstaternas  
lagstiftning om tillhandahållande på marknaden av elektrisk  
utrustning, i den ursprungliga lydelsen.  
Förordning (2021:700).  
 
41 § Elsäkerhetsverket ska underrätta Europeiska kommissionen  
och a ndra medlemsstater om  
 
1. elektrisk utrustning som inte uppfyller gällande krav, om  
Elsäkerhetsverket anser att den bristande överensstämmelsen  
inte bara gäller i Sverige, och i underrättelsen informera om  
den bristande överensstämmelsen, utvärderingsre sultat,  
fattade beslut och eventuella synpunkter från den som beslut  
har riktats mot,  
 
2. de åtgärder som Elsäkerhetsverket har vidtagit med  
anledning av information som en annan medlemsstat har lämnat  
på ett motsvararande sätt som i 1, och  
 
3. elektrisk utrustning som, trots att den uppfyller gällande  
krav, bedöms utgöra en risk, och i underrättelsen lämna alla  
tillgängliga uppgifter.  
 
42 § Elsäkerhetsverket ska  
 
1. när det är befogat, för Sveriges räkning invända mot ett  
beslut som en ma rknadskontrollmyndighet i en annan  
medlemsstat har fattat om elektrisk utrustning och skyndsamt  
informera Europeiska kommissionen, andra medlemsstater och  
regeringen om invändningen och skälen för den, och  
 
2. delta i samråd mellan kommissionen och andr a  
medlemsstater  
 
a) när Europeiska kommissionen har utvärderat sådana beslut  
och invändningar som avses i 1 eller som följer av  
invändningar från en annan medlemsstat, eller  
 
b) med anledning av elektrisk utrustning som, trots att den  
uppfyller gällan de krav, bedöms utgöra en risk.  
 
Ansvar  
 
43 § I 49 § 4 elsäkerhetslagen (2016:732) finns bestämmelser  
om straff vid överträdelse av 14, 15, 16, 17, 18 eller 20 §  
denna förordning eller vid överträdelse av föreskrifter som  
har meddelats med stöd av 33 § 5, 6 eller 7 denna  
förordning.  
 
Överklagande  
 
44 § I 40 § förvaltningslagen (2017:900) finns  
bestämmelser om överklagande till allmän förvaltningsdomstol.  
Andra beslut än beslut om drifttillstånd enligt 7 och 8 §§,  
beslut om skyldighet att göra ändringar av  
starkströmsledningar enligt 9 och 10 §§, beslut om ersättning  
enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 33 § 12 och  
beslut om dispens enligt 38 § får dock inte överklagas.  
Förordning (2018:915).  
 
 
Övergångsbestämmelser  
 
2017:218  
 
1. Denna förordning träder i kraft den 1 juli 2017.  
 
2. Genom förordningen upphävs  
 
a) elinstallatörsförordningen (1990:806),  
 
b) förordningen (1993:1068) om elektris k materiel, och  
 
c) starkströmsförordningen (2009:22).  
 
3. Den som med stöd av äldre föreskrifter har fått behörighet  
som elinstallatör ska vid tillämpningen av denna förordning  
anses vara auktoriserad enligt 20 § elsäkerhetslagen  
(2016:732).